Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих коштів, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.04.2016 року позивачем було помилково перераховано на картковий рахунок відповідачки грошові кошти в розмірі 10 300, 00 грн. Грошові кошти відповідачкою набуті без достатньої правової підстави, оскільки з останньою у позивача відсутні будь-які договірні відносини. На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача безпідставно набуті кошти у розмірі 10 300, 00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 640, 00 грн. У судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки не повідомила. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідачки, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 27.04.2016 року позивачем [PERSON] помилково перераховано на картковий рахунок відповідачки [PERSON] грошові кошти в розмірі 10 300, 00 грн. 27.04.2016 року позивачем з карткового рахунку № [NUMBER] було перераховано 10 300, 00 грн. на картковий рахунок № [NUMBER], який належить [PERSON], що підтверджується дублікатом квитанції № 4974633135 від 28.04.2016 року та випискою по картці/рахунку № [NUMBER], який належить [PERSON] від 17.02.2017 року № VJI4-FS3Q-IEO1-PSTC. Відповідно до вимог ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінка набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Згідно з ч. 1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 02.10.2013 року № 6-88цс13 предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, позивачем [PERSON] надано суду достатньо належних та допустимих доказів у розумінні ст. 58-59 ЦПК України на підтвердження безпідставності набуття відповідачкою [PERSON] грошових коштів, що були нею отриманні в результаті помилкового перерахунку. Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, оскільки ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення безпідставно набутих коштів підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 640, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved