Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовною заявою в суд до відповідача [PERSON], та просить розірвати шлюб, який був зареєстрований 02.02.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану м. Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області про що зроблено відповідний актовий запис № 37, від якого у них [INFO] народився син [PERSON] В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що сімейне життя між ними погіршилось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, оскільки кожен із них має протилежні погляди на сімейне життя, ведення домашнього господарства, розпорядження спільними коштами, тощо, у зв'язку з чим між ними почали часто виникати непорозуміння, які з часом переростали у сварки. В лютому 2012 року він був вимушений залишити сім'ю, та переїхав на постійне проживання до своїх батьків. На протязі останніх трьох років він неодноразово намагався зберегти сім'ю, однак в кінцевому результаті це не дало жодних позитивних наслідків. За таких обставин він твердо переконаний, що здорової та міцної сім'ї у них не буде, їх шлюб існує лише формально і зберегти його неможливо, а тому вирішив звернутись до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги повністю підтримує, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглянути у її відсутності. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд дав оцінку зібраним доказам, вважає, що позов слід задовольнити, оскільки є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, так як вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову. Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 02.02.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану м. Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області про що зроблено відповідний актовий запис № 37, що стверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 02.02.2006 року. Від даного шлюбу між сторонами [INFO] народився син [PERSON], який на даний час є малолітнім та знаходиться на утриманні відповідача. Беззаперечно встановлено той факт, що сім'я позивача та відповідача фактично розпалась, існує тільки формально, так як вони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин, разом не проживають, позивач твердо переконаний, що міцної сім'ї у них не буде та примирення між ними неможливе. Згідно із ст. 24 СК України, шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. У відповідності із положеннями ст. 112 ч. 2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін, інтересам їхньої дитини, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved