Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Чернівецького обласного управління ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», [PERSON] про стягнення різниці у сумі страхового відшкодування та відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. В позові посилається на те, що 05.02.2016 року о 8 год. 35 хв. мала місце дорожньо-транспортна пригода, під час якої [PERSON], керуючи автомобілем «Шевроле Авео», державний номер [NUMBER] по вул. Калинівській, 13а в м. Чернівці, під час здійснення маневру перестроювання та зміни напрямку руху, допустив зіткнення з автомобілем «Рено Симбол» державний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] за генеральним дорученням. В результаті ДТП автомобіль «Рено Симбол» зазнав пошкодження. Винним у вчиненні ДТП визнано водія автомобіля «Шевроле Авео», [PERSON], що підтверджується постановою Садгірського районного суду м. Чернівці від 09.02.2016 року. Оскільки відповідальність заподіювача шкоди згідно договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/6209583 від 11.12.2015 року, застраховано у ПраТ «Українська пожежно-страхова компанія», позивачем була подана заява про виплату страхового відшкодування. У відповідь на заяву позивача, ПраТ «Українська пожежно-страхова компанія» було виплачено шляхом перерахування на банківську картку 5554,12 грн. та надано розрахунки. Однак, [PERSON] з даним розміром відшкодування не погодився та замовив автотоварознавче дослідження, яке було проведено судовим експертом СП «Західно¬український Експертно-Консультативний центр» [PERSON] За результатами експертизи, вартість відновлювального ремонту складає 23596,17 грн., а з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу і втрати товарної вартості, що підлягає відшкодуванню, становить 14116,80 грн. Крім цього, незважаючи на те, що вищевказані розрахунки в обов'язковому порядку включають в себе коефіцієнт фізичного зносу, позивач змушений для проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Рено Симбол» державний номер [NUMBER], придбати нові запчастини, вартість яких зазначена у висновку автотоварознавчого дослідження. Тобто понести витрати, більші, ніж має відшкодувати ПраТ «Українська пожежно-страхова компанія». Таким чином винним у вчиненні ДТП є [PERSON], який повинен відшкодувати позивачу витрати які перевищують належну суму страхового відшкодування, що становить 9979,37 грн. Просить суд, стягнути на його користь з Чернівецького обласного управління Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» належну йому страхову виплату в сумі 9773, 51 грн. Стягнути з [PERSON] на користь позивача 9979,37 грн. як відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд позов задовольнити. Представник відповідача ЧОУ ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав суду заперечення в якому позов не визнавав та просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Свою позицію мотивує тим, що страховик у встановлений строк провів експертизу пошкодженого т/з та визначив розмір збитків. А також зазначає, що дані збитки відшкодовуються з урахуванням механічного зносу т/з і ПДВ. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та подала суду заперечення з проханням відмовити в задоволенні позовних вимог, у звязку з тим, що [PERSON] застрахував свою цивільно-правову відповідальність власників наземних транспортних засобів, за якою розмір страхової суми становить 50000 грн., а так як шкода завдана [PERSON] в результаті ДТП менша від вказаної суми, то позивач має право звертатись лише до страхової компанії для стягнення збитків. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. У відповідності до акту огляду пошкодженого транспортного засобу від 16.02.2016 року, автомобіль [NUMBER], має пошкодження, які підлягають заміні та окрасці, а саме: заміна накладки (решітки) переднього бампера, заміна облицювання переднього бампера, заміна переднього правого крила, заміна декоративної решітки.(а.с. 13). Згідно постанови Садгірського районного суду м. Чернівці від 09.02.2016 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме у створенні дорожньо-транспортної пригоди з транспортним засобом під керуванням [PERSON] (а.с.14). Відповідно до ремонтної калькуляції № uip_11048 від 18.02.2016 року, для ремонту автомобіля [NUMBER], необхідні такі запасні частини: бампер передній, градка бампера, градка радіатора, крило переднє праве, а також враховуючи вартість ремонтних та фарбувальних робіт, загальна вартість ремонту з ПДВ становить 10238,22 грн. (а.с. 16). Згідно акту огляду пошкодженого транспортного засобу заміні підлягають: решітка переднього бамперу, облицювання переднього бамперу, переднє праве крило та декоративна решітка. (а.с.60). Згідно листа ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» № 069 від 28.03.2016 року, вартість відновлювальних робіт автомобіля [NUMBER], з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 7264,95 грн., мінус ПДВ, мінус 500,00 грн. франшиза, а тому розмір страхового відшкодування складає 5554,12 грн. (а.с. 15). Відповідно до висновку СП «Західно-Український експертно-консультативний центр» № 021/2 від 08.04.2016 року, для ремонту автомобіля [NUMBER], необхідні такі запасні частини: бампер передній, градка бампера, градка радіатора, крило переднє праве, два підкрилка, а також ремонтні та фарбувальні роботи, що складає загальну вартість ремонту з ПДВ в сумі 23752,57 грн. (а.с. 20). Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 22.1 У разі настання страхового випадку страховик зобовязаний у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю майну третьої особи. Згідно п.11 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року, за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути предявлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові. У звязку з викладеним вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково. Так, судом встановлено, що ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» було нараховано, відповідно до акту огляду аварійного комісара, розмір страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб [PERSON] в сумі 5554,12 гривень. Однак, як вбачається з висновку судового експерта вказана сума становить 14116,80 гривень, отже різниця складає 8562,68 гривень. Суд не бере до уваги акт аварійного експерта, оскільки як вбачається з ремонтної калькуляції було здійснено ручне втручання в спеціальну компютерну програму «Аудатекс», що могло призвести до зменшення вартості запчастин, яка суттєво відрізняється від вартості вказаної в висновку судового експерта. Також, суд не бере до уваги пояснення представника відповідача [PERSON] про те, що позов про відшкодування шкоди може бути подано лише до страховика, оскільки згідно п.11 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року, за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути предявлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові. Із ст. 1166 ЦК України, вбачається, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На підставі вищезазначених норм, суд вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача [PERSON] різницю між вартістю відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу, яка складає 23596,17 гривень., та сумою страхового відшкодування, з урахуванням фізичного зносу, яка складає 14116,80. Однак судом встановлено розбіжність в пошкодженнях автомобіля [NUMBER], які зазначені в акті огляду від 16.02.2016 року та висновку № 021/2 від 08.04.2016 року, а саме: у висновку експертизи до запчастин, які зазнали пошкоджень та підлягають заміні віднесено два підкрилка вартістю 1831,92 грн., що відсутнє при акті огляду та підписано, тобто погоджено, [PERSON], а тому суд вважає, що вартість цих запчастин [PERSON] не повинен відшкодовувати. Також суд приходить до висновку, що позивач неправомірно ставить питання про стягнення додатково суми ПДВ 1210,83 грн. з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», оскільки відповідно до п.36.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Також неправомірно позивач ставить питання про стягнення з [PERSON] франшизи в сумі 500 грн., оскільки ця сума не підлягає стягненню згідно договору страхування. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. Оскільки, позов задоволено частково, а сума сплаченого судового збору є мінімальною, суд вважає, що судовий збір необхідно стягнути на користь [PERSON] з відповідачів солідарно. На підставі викладеного,

Outcome: partial