Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про вселення та усунення перешкод у здійсненні права власності на квартиру посилаючись на те, що він є співвласником в рівних з відповідачем частках квартири [ADDRESS], але проживати там не може, оскільки відповідачка його не допускає, уникає будь-яких переговорів, двері не відчиняє, крім того, 18.06.2013 року поміняла замки в квартирі. Тому просив суд про усунення йому перешкод в користуванні квартирою, які чиняться з боку відповідачки та вселення його в квартиру [ADDRESS]. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд про їх задоволення. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що з юридичної точки зору вважає, що позивач має право проживати в спірній квартирі, але з моральної точки зору вона не може з ним проживати, оскільки він її тероризує і між ними склалися неприязні стосунки. Дійсно 18.06.2013 року вона поміняла замки в квартирі, оскільки позивач прийшов з якимись незнайомими чоловіками і намагався потрапити до квартири, через що вона дуже злякалася. В судовому засіданні 19.03.2014 року під час стадії судових дебатів, відповідачка покинула залу суду з невідомих суду причин. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав заперечення своєї довірительки в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідачки, їх представників, дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного висновку. Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на житло від 13.01.1999 року позивач та відповідачка по справі є співвласниками квартири [ADDRESS] (а.с.36). На даний час в квартирі, відповідно до довідки ЖЕК форми 3, зареєстрованими є позивач [PERSON], відповідачка [PERSON] та син відповідачки, [INFO] (а.с. 5). Наполягаючи на задоволенні позовних вимог позивач пояснив, що він немає доступу до спірної квартири, відповідачка замінила замки у вхідних дверях та не надає йому ключі від квартири, не пускає його у спірну квартиру, а тому він позбавлений можливості користуватись своєю власністю. В судовому засіданні встановлено та не оспорюється відповідачкою те, що позивач немає доступу до квартири [ADDRESS], відповідачка не бажає, щоб позивач проживав у спірній квартирі, хоча й не заперечує того, що позивач має право проживати у квартирі співвласником якої він є. Відповідно до вимог ст. 383 Цивільного кодексу України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Також у статті 41 Конституції України вказано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 155 Житлового кодексу України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Оскільки, відповідачка позбавляє позивача права користуватись квартирою [ADDRESS], позивач в добровільному порядку не має можливості усунути перешкоди в користуванні власністю, тому суд вважає за необхідне вселити позивача у спірну квартиру та зобов'язати відповідачку не чинити йому перешкоди у користуванні спірною квартирою. Отже, враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved