Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири в сумі 3 378, 23 грн. та моральну шкоду в сумі 6 000, 00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є її сусідкою та проживає у квартирі поверхом вище. Протягом усіх років проживання остання регулярно затоплює її квартиру. У 2010 р. вона уже зверталась до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, який судом було задоволено. 08.07.2016 відповідач знову залила її квартиру. Вона викликала комісію з ЖКГ для обстеження та складання акту про залиття. За висновком комісії залиття трапилось внаслідок необережного поводження із системою водопроводу мешканки квартири №44 [PERSON] Внаслідок залиття, квартира потребує термінового поточного ремонту. Добровільно відшкодувати шкоду відповідач відмовляється, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Пояснила, що 08.07.2016, о першій половині дня, відбулось залиття квартири [ADDRESS] . Позивачем було викликано комісію з ЖКГ. Зі слів працівників ПЖКГ, причиною залиття, послужило недбале поводження із системою водопроводу мешканців квартири №44 , а саме, можливо був незакритий кран в квартирі. У складеному акті вказано пошкоджену площу квартири, внаслідок залиття - 0, 4 кв.м. Відповідач в той день, двері їм не відчинила. Ними було замовлено складання кошторису на ліквідацію наслідків затоплення квартири [ADDRESS] , площа на проведення будівельних робіт, що вказана в кошторисі становить 9,6 кв.м. При складанні кошторису, на місце залиття приходив виконавець такого і складав його у відповідності до ДБН . На стелі були плями також і від попереднього залиття, однак такі ним до уваги не брались. Крім того, представником позивача [PERSON] до матеріалів справи долучено доповнення до позовної заяви від 20.04.2017, в якому остання уточнює аргументи, викладені у позовній заяві від 14.11.2016. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи. Слід вказати, що після змін до цивільно-процесуального закону /з 01.01.2019/, останній було роз`яснено положення про представництво у цивільних справах особами, які мають право на здійснення адвокатської діяльності, однак остання на адресу суду відповідних документів впродовж судового розгляду справи у 2019 році не подала. Позивач, будучи неодноразово належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судові засідання не з`являлася, подала на адресу суду заяву від 30.05.2019, в якій просить судове засідання, призначене на 31.05.2019 провести без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити та при вирішенні спору врахувати правову позицію Верховного суду, наведену у постанові від 11.12.2018 у справі №759/4781/16-ц, отже, на власний розсуд скористалася своїми процесуальними правами щодо надання доказів по справі та захисту свого права. А відтак, на підставі ст.223 ЦПК України, та зважаючи на представництво у справі представника позивача, якою впродовж судового розгляду повністю викладено позицію позивача, судом вирішено завершувати розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог. Пояснила, що з позивачем у неї неприязні відносини. Того дня, близько 11:30 вона прийшла з церкви. Підійшовши до вхідних дверей почула, що по сходовій клітці біжить [PERSON] Останній повідомив їй, що вона залила його квартиру. Вона запросила його у квартиру, але той відмовився зайти і пішов додому. Після цього вона закликала двох сусідів і вони разом пішли до квартири [ADDRESS] . Зайшовши у квартиру, вони не побачили ні краплі води, ознак залиття не було. Після цього, у квартирі [PERSON] вона більше не була. Доповнила, що два роки перед вказаною подією, вони писали в ЖЕК заяву, щоб перевірили водостічну трубу. За результатами перевірки, їм повідомили, що потрібно міняти трубу. Вона порадилась з сусідами, з позивачем, однак та відмовилась. Після того, як поміняли трубу, жодних проблем не виникало. Крім того, звернула увагу на те, що 08.07.2016 з ПЖКГ до неї ніхто не приходив, про складений акт їй не було відомо. Представник відповідача, адвокат Олексишин І.Б., в судовому засіданні заперечив позовні вимоги. Пояснив, що актом від 08.07.2016 не встановлено причини залиття квартири [ADDRESS] , а наданий позивачем кошторис для ліквідації наслідків затоплення квартири є неналежним доказом, оскільки в ньому не вказано спеціаліста, що його склав. Крім того, зазначив, що в кошторисі площа пошкодженої стелі вказана 9 , 6 кв.м., а в акті від 08.07.2016 - 0, 4 кв.м., що викликає обґрунтовані сумніви в його законності. Представник третьої особи Моршинського ПЖКГ Войтків Р.І. в судовому засіданні просить суд відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та її представника, пояснення представника третьої особи, показання свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, зважаючи на те, що судом були застосовані всі можливі заходи, передбачені законом, для забезпечення доказів у справі і їх витребуванні, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи та показань свідків, які були допитані в судовому засіданні. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.2 ст. 78, ч.1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.6 ст. 81, ч.1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 24.02.1994, видане Моршинським багатогалузевим підприємством комунального господарства Львівської області, квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] /а.с.114/. Згідно з актом про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання, холодного водопостачання, каналізації від 08.07.2016, складеного комісією Підприємства ЖКГ у складі [PERSON] . - голова комісії, [PERSON] , [PERSON] - члени комісії, про те, що 08.07.2016 в будинку [ADDRESS] , трапилось залиття, з квартири, що знаходиться поверхом вище, а саме з кв. №44 . Причиною залиття , зі слів власників квартири №42 , стало безвідповідальне, необережне поводження з водопровідними кранами власника кв. №44 [PERSON] /а.с. 4/. Поясненнями представника позивача [PERSON] в судовому засіданні встановлено, що раніше мали місце випадки залиття квартири [ADDRESS] , що підтверджується: -рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.04.2011 про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] 1 500, 00 грн. моральної шкоди /а.с. 48-49/; -виконавчими листами, виданими Стрийським міськрайонним судом Львівської області 05.05.2011на підставі рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.04.2011 /а.с.50-52/; - актом обстеження житлового приміщення житлового будинку [ADDRESS] від 19.08.2011, складеного комісією у складі: голова комісії - [PERSON] , члени комісії: [PERSON] , [PERSON] про те, що у квартирі [ADDRESS] , на кухні, з лівої сторони де проходить газова труба, на стелі, є плями розміром 30х30 см., які виникли внаслідок залиття з квартири [ADDRESS] /а.с.36/; - актом про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання, холодного водопостачання, каналізації від 07.09.2010 про те, що внаслідок поломки крана у кв. [ADDRESS] , відбулось залиття квартири №42 в цьому ж будинку, що розташована поверхом нижче та відбулось пошкодження вагонки площею 2, 5 кв.м. /а.с. 35/. Крім того, до матеріалів справи представником позивача [PERSON] долучено локальний кошторис по ліквідації наслідків затоплення квартири в м. Моршин ([ADDRESS] ), складений ТзОВ «Магістраль», відповідно до якого вартість ремонтних робіт становить 3 378, 23 грн. /а.с.7-10/; та фотографії на яких зображено чотири плями на стелі квартири /а.с. 75-78/. При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Згідно з частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Наведена позиція відображена в постанові Верховного суду від 11.12.2018 у справі № 759/4781/16-ц та на таку покликається позивач. Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» встановлено форму акту про залиття. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік):прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності: прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини: завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. У листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 року № 12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття» також розяснено, що при складенні акту про залиття присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. В акті повинно бути відображено характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода, висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Відмова від підпису складеного акту присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи підписувати складений акт відмовилися з таких-то причин). На підставі викладеного, вбачається, що факт залиття, характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень, перелік пошкоджених внаслідок - залиття речей та їх орієнтовна вартість) та його наслідків має бути зафіксований актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов`язкової участі винної особи. Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд звертає увагу на долучений до матеріалів справи представником позивача акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання, холодного водопостачання, каналізації від 08.07.2016. Зокрема, слід зазначити, що такий складено комісією у складі [PERSON] - голова комісії, [PERSON] , [PERSON] - члени комісії, які вказали в акті місце залиття та наслідки, однак комісією не встановлено причини залиття кв. №42 , така записана у вказаному акті зі слів зацікавленої особи - власника житла, що є виключно його припущенням. Крім того, даний акт складено у відсутності відповідача [PERSON] , що встановлено та не спростовано в судовому засіданні. Наведені обставини дають підстави суду ствердити, що складений працівниками ПЖКГ акт від 08.07.2016, складений з порушенням та не відповідає встановленій формі, затвердженій Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», а тому не є належним доказом та судом до уваги братись не може. Також суд критично оцінює локальний кошторис по ліквідації наслідків затоплення квартири в м. Моршин ( [ADDRESS]), складений ТзОВ «Магістраль», оскільки в такому не вказано спеціаліста, що розробив даний кошторис та пошкоджена площа квартири 9, 6 кв.м. не відповідає пошкодженій площі 0, 4 кв.м., зазначеній в акті від 08.07.2016, якому уже надана оцінка з точки зору належності та допустимості. Не заслуговують на увагу і долучені до матеріалів справи представником позивача [PERSON] фотографії, на яких зображені плями на стелі квартири, оскільки в суду немає доказів того, що на вказаних фотографіях зображені плями саме з квартири [ADDRESS] , і що такі не є наслідком попередніх затоплень квартири. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ч.1 ст. 90 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Так, допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є сином позивачки та проживає разом з нею у кв. [ADDRESS] . 08.07.2016 він повернувся додому та побачив на стелі в кухні та коридорі мокрі плями, шириною 20-25 см. В туалеті з труби капала вода. Батьки повідомили, що їх залили сусідка з верхньої квартири №44 [PERSON] . Вони кілька днів змушені були не включати світло, щоб не було замикання. Після вказаного залиття квартири відповідачем, у його матері був підвищений тиск, а батько лікувався в медичному закладі від аритмії, доповнив, що такі затоплення їхньої квартири відповідачкою є систематичними. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивач є його тещею. 08.07.2016 він приїхав до тещі та побачив у квартирі мокрі плями, а саме в кухні та туалеті. [PERSON] була засмучена, у неї піднявся тиск. Вона сказала йому, що квартиру залила [PERSON] , яка проживає поверхом вище, в квартирі №44. З приводу залиття квартири, він порадив позивачу звернутись в ПЖКГ, оскільки перед залиттям вони тільки зробили побілку у квартирі. Доповнив, що на протязі 15 р. відповідач систематично затоплювала квартиру його тещі. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснив, що є сусідом позивача [PERSON] Про подію, яка мала місце 08.07.2016 йому відомо. Він почув шум у коридорі та піднявся наверх, до квартири позивачки. У квартирі не було жодних мокрих плям від води. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що працює головним інженером Моршинського ПЖКГ. У квартирі [ADDRESS] сталось незначне залиття, були плями в кухні на стелі. Причини залиття в акті чітко встановлено не було, лише зі слів власників квартири. Суд не бере до уваги показання свідків [PERSON] та [PERSON] , оскільки такі не відповідають фактичним обставинам справи та дослідженим в судовому засіданні доказам, наявність плям на стелі в день подій, про що зазначили свідки в судовому засіданні не спростовують висновків суду про недоведеність вини відповідача у затопленні квартири; натомість суд приймає до уваги показання свідків [PERSON] , котрий ствердив, що ознак затоплення квартири не було та показання свідка [PERSON] , котрий підтвердив той факт, що причини затоплення не було встановлено, в акті від 08.07.2016 такі відомості записано зі слів власника квартири [PERSON] На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позивачем всупереч закону не доводено наявність шкоди та її розмір, що унеможливлює винесення рішення на користь позивача. Досліджені судом докази та встановлені фактичні обставини справи не підтверджують, на думку суду, факт спричинення шкоди позивачу внаслідок винних дій з боку відповідача. А відтак, відсутні підстави вважати, що між шкодою та діями відповідача є безпосередній причинний зв`язок. Окрім цього, суд звертає увагу на наступне. 08.11.2017 на адресу суду представником позивача [PERSON] подано клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи, яке остання в судовому засіданні 09.11.2017 підтримала та гарантувала оплату проведення такої експертизи. Ухвалою суду (суддя Янко Б.Я. ) від 09.11.2017 у даній справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, оплату за проведення такої покладено на позивача. 03.08.2018 на адресу суду повернулись матеріали справи №456/3483/16-ц без виконання ухвали суду від 09.11.2017, оскільки вартість за проведення експертизи [PERSON] не проведено. В судовому засіданні у новому складі суду представник позивача відмовилася від клопотання про призначення експертизи та зазначила, що у позивача відсутні кошти на оплату такої. Відповідно до ч.1 ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Наведене дає підстави суду вважати, що позивач ухилилась від участі в проведенні експертизи, хоча зобов`язувалась оплатити її. На підставі вищенаведеного, позивачем не доведено той факт, що залиття квартири [ADDRESS] сталось з вини відповідача [PERSON] , оскільки такі спростовуються показаннями допитаних свідків [PERSON] , [PERSON] ; в акті від 08.07.2016 не встановлено причини залиття квартири, що є необхідною умовою для визнання такого доказу належним; долучений представником позивача акт по ліквідації наслідків затоплення квартири в м. Моршин ([ADDRESS] ), складений ТзОВ «Магістраль», також не є належним доказом, оскільки в такому не вказано спеціаліста, що розробив даний кошторис та пошкоджена площа квартири 9, 6 кв.м. не відповідає пошкодженій площі 0, 4 кв.м., зазначеній в акті від 08.07.2016, а тому суд приходить до переконливого висновку, що позов [PERSON] в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 3 378, 23 грн., є необґрунтованим, безпідставним, а відтак в його задоволенні слід відмовити. Що стосується стягнення моральної шкоди в розмірі 6 000, 00 грн. з відповідача на користь позивача, суд приходить до наступного висновку. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (частина перша та пункт 1 частини другої статті 23 ЦК України). Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода може полягати як у фізичному болю та стражданнях, так і у душевних переживаннях, які фізична особа зазнала у внаслідок протиправної поведінки відносно неї. В ході розгляду справи не встановлено вини відповідача [PERSON] у залитті квартири [ADDRESS] , співвласником якого є [PERSON] , а долучені до матеріалів справи представник позивача довідка Моршиснької міської лікарні №46 від 07.11.216 про те, що [PERSON] знаходився на лікуванні в медичному закладі з 08.08.2016 по 22.08.2016 з діагнозом: ІХС не може слугувати підтвердженням того, що таке вимушене лікування спричинене саме внаслідок події, що мала місце 08.07.2016, а тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди також є безпідставними, а тому в їх задоволенні слід відмовити. На підставі наведеного, суд дійшов висновку про відсутність всіх необхідних елементів складу цивільного правопорушення, що свідчили б про настання цивільно-правової відповідальності відповідача у справі, а відтак, в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed