Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що її дідові [PERSON] належала земельна частка (пай) розміром 16,18 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться в колективній власності АТФ «Працівник» с.Антонівка Тлумацького району Івано-Франківської області, виділена на підставі рішення Тлумацької районної державної адміністрації від 19.02.2001 року за № 92, у відповідності із сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0071134, виданим 12.03.2001 року, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 26.04.2001 року за №26. [INFO] дід [PERSON] помер. Після смерті діда [PERSON] , батько [PERSON] вступив в управління та володіння спадковим майном, але юридично спадщину не оформив. [INFO] батько [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому на день смерті майно. 24.06.2020 року [PERSON] посвідчив на її ім`я заповіт, згідно якого заповів їй все належне йому на день смерті майно. Вона прийняла спадщину за заповітом після смерті батька, оскільки в шестимісячний термін звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Її матір, [PERSON] , в нотаріальному порядку відмовилась від прийняття спадщини. На даний час позивач оформила частину спадкового майна, а саме житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які знаходяться в [ADDRESS] . Однак нотаріус їй відмовив в оформленні спадщини на вищевказане земельну частку (пай) у зв`язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Просила визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 16,18 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0071134 від 12.03.2001 року, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак у позовній заяві просила розгляд справи провести у її відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Від неї надійшла заява через канцелярію суду, в якій просила розглядати справу у її відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. \~ \~ \~ \~Представник відповідача Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився. Від нього надійшла заява через канцелярію суду, в якій він просив розглядати справу у його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~01.09.2020\~року судом\~постановлено ухвалу\~про прийняття\~позовної заяви\~до розгляду,\~відкриття провадження\~по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Дослідивши матеріали справи суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0071134 від 12.03.2001 року, зареєстрованого 26.04.2001 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 26, [PERSON] належало право на земельну частку (пай), розміром 16,18 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться у землі, яка перебуває у колективній власності АТФ «Працівник», що в с.\~Антонівка Тлумацького району Івано-Франківської області,\~виділена на\~підставі рішення\~Тлумацької районної\~державної адміністрації\~від 19.02.2001\~року за\~№ 92 (а.с.6). [PERSON] народився [INFO] і його батьком є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 17). Згідно копії свідоцтва про одруження [PERSON] 13.05.1972 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , відповідачем по справі, якій після державної реєстрації шлюбу було присвоєно шлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с.17). У шлюбі у них народилась донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.16). 08.09.1997 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 19). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця [PERSON] , для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном та подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] , [PERSON] прийняв спадщину за законом, оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном та проводив похорон померлого батька, до дня його смерті проживали разом, вели спільне господарство, що підтверджується довідкою Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 339 від 31.08.2020 року (а.с. 7). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11). Ще за життя [PERSON] посвідчив на ім`я дочки [PERSON] заповіт, яким заповів їй все належне йому на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 24.06.2009 року (а.с. 9). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] прийняла спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] , оскільки у шестимісячний термін звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 32). Відповідно до довідки Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 339 від 31.08.2020 року на день смерті спадкодавця разом з ним проживала дружина [PERSON] (а.с. 7). Проте, [PERSON] в нотаріальному порядку відмовилась від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті її чоловіка [PERSON] , про що подала відповідну заяву (а.с.37). Згідно копії спадкової справи № 145/2010 від 26.03.2010 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківсьої області після смерті [PERSON] (а.с. 32-66), позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON] , яка прийняла спадщину, а також отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, успадкувавши житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які знаходяться в [ADDRESS] (а.с. 13-15). Інших спадкоємців в порядку спадкування за заповітом чи законом немає, що також підтверджується письмовою заявою [PERSON] про визнання позову (а.с. 67). На момент звернення до суду позивач правомірно претендує на право на земельну частку (пай) розміром 16,18 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифікату серії ІФ №\~0071134 від 12.03.2001 року, в порядку спадкування за законом після померлого батька [PERSON] . В нотаріальному порядку позивачу було відмовлено в оформленні спадщини за заповітом на земельну частку (пай) у зв`язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий після смерті [PERSON] , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Тлумацького державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. №\~482/02-31 від 28.08.2020 року (а.с. 12). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачкою в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. Згідно ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає, що позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору з державного бюджету, сплаченого нею при поданні позову, а саме 420,40 грн. На підставі ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.316-319, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved