Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви щодо прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] померла матір позивача [PERSON], інших спадкоємців після смерті останньої немає. У встановлений законом термін позивач звернулась до Третьої Севастопольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, у зв'язку із припиненням доступу до спадкового реєстру, позивачу відмовлено у заведенні спадкової справи. Після переїзду на постійне місце проживання до м. Києва, позивач звернулась із заявою про прийняття спадщини до Другої київської державної нотаріальної контори, постановою від 05.04.2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із пропуском строку на подання заяви про прийняття спадщини. Позивач вказує, що строк, відведений законом на подання заяви про прийняття спадщини, був пропущений нею з поважних причин, які не залежали від волі позивача, у зв'язку із чим просить встановити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері. Судовим розглядом встановлено, що позивач [PERSON] (зміна прізвища з «[PERSON]» на «[PERSON]» відбулась у зв'язку із реєстрацією 19.04.1986 року шлюбу, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19.04.1986 року) є донькою [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.01.1967 року. [INFO] померла [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 21.10.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції у м. Севастополі. Позивач за законом є спадкоємцем першої черги після померлої [PERSON] 09.04.2014 року Третьої севастопольською державною нотаріальною конторою отримано заяву позивача про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Однак, у зв'язку із припиненням доступу до спадкового реєстру нотаріусам м. Севастополь, спадкова справа за заявою позивача заведена не була. 25.07.2017 року позивача [PERSON] взято на облік як внутрішньо переміщену особу, що стверджується довідкою № 0000277245 від 25.07.2017 року, місце її проживання за реєстровано за адресою: [ADDRESS]. 05.04.2018 року позивач звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] до Другої київської державної нотаріальної контори. Постановою державного нотаріуса Другої київської державної нотаріальної контори від 05.04.2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із пропуском строку, встановленого законом, для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Стаття 1268 ЦК України визначає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд вважає, що обставини на які посилається позивач в обґрунтування поважності причин пропуску встановлені законом строку для подачі заяви про прийняття спадщини знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, оскільки не залежали від особистої волі позивача. Оцінюючи в сукупності надані докази та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що вимога позивача стосовно визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини ґрунтується на вимогах закону, а тому підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved