Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в позовній заяві зазначає, що постановою Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 27.06.2014 року [PERSON] визнано винним в тому, що він 08.05.2014 року о 22-20 годин в м. Запоріжжі по вул. Солідарності, керуючи автомобілем ГАЗ 2705 державний номер [NUMBER], який належить [PERSON], не вибрав безпечну дистанцію, скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 2110 державний номер [NUMBER], який належить позивачу. В наслідок зіткнення обидва автомобіля зазнали технічних ушкоджень, а позивач отримав тілесні ушкодження. Цивільна відповідальність перед третіми особами за шкоду, заподіяну в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля ГАЗ 2705 державний номер [NUMBER], була застрахована власником транспортного засобу відповідачем [PERSON] третьої особи ПАТ СТ «Іллічівське», що підтверджується Полісом № АС/9618472, згідно якого його цивільно-правова відповідальність лімітована сумою 50 000 гривень за шкоду заподіяну майну з франшизою 500 гривень. З метою встановлення розмірів шкоди з приводу пошкодження автомобілю, позивач звернувся до судового експерта-автотоварознавця Лісовського Олександра Віталійовича, для отримання висновків про оцінку розміру завданого йому в наслідок ДТП матеріального збитку, за що сплачена сума у розмірі 500 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 52 від 28.05.2014 року. Відповідно до висновку №52 від 05.06.2014 року про оцінку автомобіля вартість матеріальної шкоди в результаті пошкодження позивача автомобіля при ДТП становить 27243, 48 гривень. Вартість відновлювального ремонту становить 32522, 18 гривень. Третя особа відшкодувала матеріальну шкоду завдану належному позивачу транспортному засобу, окрім франшизи в сумі 500 гривень. В наслідок ДТП, з вини відповідача [PERSON], позивачу, як власнику автомобіля ВАЗ 2110 державний номер [NUMBER], у зв'язку з його пошкодженням заподіяно матеріальну та моральну шкоду. Крім того, відповідач [PERSON] не мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом, а тому відповідач [PERSON] не мав права надавати йому в управління транспортний засіб володільцем якого він був. Відповідно саме внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] за кермом автомобілю ГАЗ 2705 державний номер [NUMBER] опинився 08.05.2014 року відповідач [PERSON], який скоїв зіткнення з автомобілем позивача. Таким чином, позивач вважає, що за спричинену позивачу шкоду несуть солідарну відповідальність відповідачі [PERSON] та [PERSON] Позивач зазначає, що з відповідачів повинна бути стягнена солідарно сума франшизи в розмірі 500 гривень, а також вартість оцінки транспортного засобу 500 гривень, а загалом 1000 гривень. Крім того позивач зазначив,що внаслідок винних та неправомірних дій відповідачів, було завдано моральну шкоду, яка полягає в порушенні права власності позивача, зокрема внаслідок пошкодження транспортного засобу позивача, зазнав не мало переживань та страждань з приводу того, що особа яка пошкодила його майно та повинна відповідати за свої дії протягом тривалого часу не має на меті добровільно відшкодувати заподіяні матеріальні збитки. Хвилювання та думки про те, як відновити позивачу свій транспортний засіб, тримали його у постійній нервовій та психологічній напрузі, що вплинуло на відносини в сім'ї та на роботі. Також, фактично втративши можливість вільно користуватись своїм транспортним засобом змушений був витрачати значний час для пересування громадським транспортом на роботу та по робочих справах, в зв'язку з чим вимушений був змінити свій звичний робочий день, оскільки витрачав не мало часу на поїздки до станцій технічного обслуговування, оцінювачів, органів судової влади та державної автомобільної інспекції з метою визначення вартості відновлювальних робіт, отримання необхідних документів для підтвердження розміру шкоди, та особи винної в її заподіянні, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу, який міг би бути витрачений на сім'ю та роботу. Вказані вище обставини, спричинили ряд негативних наслідків та моральні втрати і страждання для позивача. Виходячи з викладеного, позивач просить солідарно стягнути з відповідачів в рахунок моральної шкоди, спричинену йому внаслідок пошкодження його майна, у розмірі 10 000 гривень. Позивач в судове засідання не з'явився, згідно заяви не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, підтримує заявлені позовні вимоги (а.с.44). Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце судового засідання (28.01.2015 року, 17.02.2015 року, 10.03.2015 року та 10.04.2015 року) повідомлялись належним чином за адресою реєстрації, підтвердженою безпосередньо перед відкриттям провадження у справі, що вбачається з матеріалів справи, про причини їх неявки суд не повідомили, заяв, клопотань та заперечень проти позову не надали (а.с.46-47, 48, 51, 52-53, 56-57, 58). В зв'язку із чим, причина неявки відповідачів визнана судом неповажною. У відповідності до ч.4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд, враховуючи думку позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлені наступні факти, обставини та правовідносини, які регулюються ЦК України. Судом встановлено, що постановою Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 27.06.2014 року [PERSON] визнано винним в тому, що він 08.05.2014 року о 22-20 годин в м. Запоріжжі по вул. Солідарності, керуючи автомобілем ГАЗ 2705 державний номер [NUMBER], який належить [PERSON], не вибрав безпечну дистанцію, скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 2110 державний номер [NUMBER], який належить позивачу (а.с.4-5). В наслідок зіткнення обидва автомобіля зазнали технічних ушкоджень, а позивач отримав тілесні ушкодження. Цивільна відповідальність перед третіми особами за шкоду, заподіяну в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля ГАЗ 2705 державний номер [NUMBER], була застрахована власником транспортного засобу відповідачем [PERSON] третьої особи ПАТ СТ «Іллічівське», що підтверджується Полісом № АС/9618472, згідно якого його цивільно-правова відповідальність лімітована сумою 50 000 гривень за шкоду заподіяну майну з франшизою 500 гривень (а.с.6). З метою встановлення розмірів шкоди з приводу пошкодження автомобілю, позивач звернувся до судового експерта-автотоварознавця Лісовського Олександра Віталійовича, для отримання висновків про оцінку розміру завданого йому в наслідок ДТП матеріального збитку, за що сплачена сума у розмірі 500 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 52 від 28.05.2014 року (а.с.7). Відповідно до висновку №52 від 05.06.2014 року про оцінку автомобіля вартість матеріальної шкоди в результаті пошкодження позивача автомобіля при ДТП становить 27243, 48 гривень. Вартість відновлювального ремонту становить 32522, 18 гривень (а.с.26-36). Третя особа відшкодувала матеріальну шкоду завдану належному позивачу транспортному засобу, окрім франшизи в сумі 500 гривень (а.с.5 зворотна сторона). В наслідок ДТП, з вини відповідача [PERSON], позивачу, як власнику автомобіля ВАЗ 2110 державний номер [NUMBER], у зв'язку з його пошкодженням заподіяно матеріальну та моральну шкоду. Оскільки шкода спричинена в наслідок взаємодії декількох джерел підвищеної небезпеки, то питання про відшкодування шкоди повинно вирішуватися у відповідності до вимог ст. 1188 ЦК України. Згідно вимог, вказаної норми права, «шкода, спричинена внаслідок взаємодії декількох джерел підвищенної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, спричинена одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою...», що зобов'язує відповідача [PERSON] Однак, відповідно до положень п. 6, 9 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» 6. Особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України, яким визначено Власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб). 9. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, не відповідає за шкоду, завдану цим джерелом, якщо доведе, що воно вибуло з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб (наприклад, у разі незаконного заволодіння транспортним засобом), внаслідок непереборної сили (наприклад, у разі стихійного лиха), а не з його вини. Відповідач [PERSON] не мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом, а тому відповідач [PERSON] не мав права надавати йому в управління транспортний засіб володільцем якого він був. Відповідно саме внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] за кермом автомобілю ГАЗ 2705 державний номер [NUMBER] опинився 08.05.2014 року відповідач [PERSON], який скоїв зіткнення з автомобілем позивача. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності зі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1187 ч. 2 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст.1188 ЦК України - шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України - розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, коли шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'ю або смертю особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Суд вважає, що позивачу [PERSON] була завдана моральна шкода, у зв'язку із пережитими фізичними стражданнями. Разом з тим, суд вважає, що заявлена позивачем вимога про відшкодування завданої йому моральної шкоди у розмірі 10 000,00 гривень є обґрунтованою. Таким чином, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в зв'язку із ДТП, яка сталася з вини відповідача [PERSON], позивачу [PERSON] була спричинена матеріальна та моральна шкода. Крім того, відповідач [PERSON] не мав право надавати відповідачу [PERSON] в управління транспортний засіб володільцем якого він був, оскільки [PERSON] не мав відповідного посвідчення водія на право керування транспортним засобом, в зв'язку з чим з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача підлягає солідарному стягненню в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 1000,00 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000,00 грн., суму сплаченого судового збору при подачі позову до суду в розмірі 244,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 500,00 грн. Отже, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню. За змістом ст. 88 ЦПК України, на користь позивача, як сторони по справі, чиї позовні вимоги задовольняються в повному обсязі, із відповідачів слід солідарно стягнути судові витрати у вигляді оплати судового збору у розмірі 244,00 грн., що підтверджено квитанцією в матеріалах справи (а.с.1), крім того, суд вважає за необхідне на користь держави солідарно стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 243,60 грн., від сплати якого позивач був звільнений при пред'явленні позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved