Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], який зареєстрований [INFO] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 6187,19 гривень за період з березня 2017 року по березень 2018 року та по день ухвалення судом рішення включно. Позивачка в позові посилається на те, що з 07.09.2006\~року по\~23.06.2010\~року знаходилась\~в зареєстрованому\~шлюбі з\~[PERSON]\~Від зазначеного\~шлюбу народився\~син [PERSON],\~[INFO],\~ який\~мешкає разом\~з позивачкою.\~Позивачкою у\~судовому порядку\~були стягнути\~з відповідача\~аліменти,\~однак з червня 2010 року відповідач не виконує рішення суду, матеріальної допомоги не здійснює, дитиною не цікавиться, останні виплати по аліментам були здійснені за квітень і травень 2010 року. В березні 2017 року вона зверталась до суду з позовом про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, позов було задоволено, рішення суду набрало законної сили, проте до наступного часу заборгованість по аліментам відповідачем не сплачена, внаслідок чого вона змушена знову звертатись до суду з вищевказаними позовними вимогами та просить задовольнити позов з урахуванням розрахунку неустойки/пені/ на день ухвалення рішення судом. Позивач до судового засідання не зявлялась, представник позивача адвокат [PERSON] у судовому засіданні 02.07.2018 року позовні вимоги підтримала у повному обсязі, у наступне судове засідання не зявилась через канцелярію суду надала розрахунок неустойки /пені/ за прострочення сплати аліментів в період з березня 2017 по вересень 2018 року у розмірі 9219,55 грн. та заяву про розгляд справи за відсутності позивача та представника, проти винесення заочного рішення не заперечують, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, належним чином повідомлявся, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 07.05.2018 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін. Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін. Будь-яких заяв або клопотань від відповідача через канцелярію суду не надходило, тому суд вважає за можливе розглянути позов за наявними у справі матеріалами. Відповідно ч.2. ст.281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою про заочний розгляд справи. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України, так як\~ надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідно до ч. 1\~ст. 131 ЦПК України\~учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. \~ \~ \~ \~Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. \~ \~ \~ \~Як встановлено у судовому засіданні, \~[PERSON] знаходилася у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який було розірвано 23 червня 2010 року. 21.06.2007 року народився [PERSON], актовий запис № 1105, що вбачається із свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 100028. Батьками у свідоцтві вказані сторони по справі/а.с. 24/. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 25.05.2010 року по справі № 2-3370/10 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів заробітків щомісячно, починаючі з 01.04.2010 року до досягнення сином повноліття, 21.06.2025 року. Рішення набрало законної сили 08.06.2010 року /а.с. 10/. На виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25.05.2010 року по справі № 2-3370/10 судом 17.06.2010 року видано виконавчий лист /а.с. 9/. В подальшому, а саме 26.03.2012 року до актового запису про народження сина сторін було внесено зміни стосовно зміни прізвища дитини з «Іванєнко» на «Печерський», що вбачається із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису змін (доповнень). Судом встановлено, що у провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 520/3266/17, по якій заочним рішенням суду від 30.05.2017 року стягнуто з [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], на користь [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], за період з березня 2016 року по лютий 2017 року включно у розмірі 24257,47 грн. 47 коп. Рішення набрало законної сили 12.06.2017 року /а.с. 11-12/. Відповідно до ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.. Таким чином, обставини встановленні заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси\~від 30.05.2017 року не підлягають доказуванню при розгляді даної справи. Судом досліджено розрахунок заборгованості, складений 18.04.2018 року державним виконавцем Першого Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, яким встановлено заборгованість [PERSON] по виконавчому листу № 2-3370/10 від 17.06.2010 року станом на 01.04.2018 року у розмірі 86426,25 грн. /а.с. 6/. Як на підставу своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на ч. 1\~ст. 196 СК України, положеннями якої передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. У позовній заяві [PERSON] наведений розрахунок заборгованості на підставі ч. 1\~ст. 196 СК України, з якого слідує, що пеня по аліментам становить з березня 2017 року по березень 2018 року - 6187,19 грн. Пунктом 22\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розяснено, що передбачена\~ст. 196 СК\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна\~\~покладати таку відповідальність,\~\~якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач ухиляється від виплати аліментних зобовязань, про що свідчать довідка Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області про неотримання аліментів позивачкою, попередження державного виконавця та постанова державного виконавця про привід боржника /а.с. 19-22/. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом було досліджено розрахунок заборгованості, складений головним державним виконавцем Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста [PERSON] територіального управління юстиції в Одеській області [PERSON]. яким встановлена заборгованість [PERSON] по примусовому виконанні виконавчого листа № 2-3370/10 від 17.06.2010 року станом на 01.04.2018 року у розмірі 86426,25 грн. із розрахунку середньостатистичної заробітної плати по м.Одесі./а.с.51/. В позовній заяві детально розрахована сума пені за період з 01 березня 2017 року по березень 2018 року, яка складає один відсоток від нарахованих аліментів /1/4 частина/ за один місяць із розрахунку середньостатистичної заробітної плати по м.Одесі у загальному розмірі 6187,19 грн, яку суд приймає до уваги. 25 квітня 2018 року [PERSON] Верховного Суду своєю постановою відійшла від правової позиції, висловленої у постановах ВСУ у справах № 6-94цс15, №6-300цс16,6-1551цс16 та змінила порядок розрахунку пені за прострочення сплати аліментів, зазначивши, що правило про стягнення неустойки/пені/ у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно. Строк виконання цього обовязку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Представником позивача до суду була надана письмова заява від 19.09.2018 року з детальним розрахунком заборгованості пені за період з березня 2017 по вересень 2018 року /142 дні/ у загальному розмірі 9219,55 грн., з урахування нового порядку розрахунку пені, яку суд приймає до уваги та вважає за можливе стягнути вказану заборгованість у повному обсязі з відповідача. Відповідно до ст.20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч.2 ст.72, ч.2 ст.129,ч.3 ст.138, ч.3 ст.139 цього Кодексу. У випадках, передбачених ч.1 цієї статті, позовна давність застосовується судом відповідно до Цивільного кодексу України, якщо інше не передбачено цим Кодексом, тобто до даного спору позовна давність не застосовується. З урахуванням встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved