Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Скалатської обєднаної громади Підволочиського району Тернопільської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що залишилась після смерті [PERSON], померлої 10 червня 2011 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 03 квітня 2001 року [PERSON] вчинила на його користь заповіт. 18 грудня 2017 року звернувся до приватного нотаріуса Підволочиського нотаріального округу Підволочиського району Тернопільської області [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], проте йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи тим, що у строк встановлений для прийняття спадщини не подав такої заяви, а тому вважається таким, що не прийняв її. Вважає, що строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин, оскільки з 2010 року по 2014 рік перебував за межами країни, а тому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засідання позивач не зявився, подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у його відсутності. Представник відповідача Скалатської обєднаної громади Підволочиського району Тернопільської областіу судове засідання не зявився, однак подали до суду заяву, згідно якої проти задоволення позовних вимог не заперечують, просять справу розглянути без їх участі. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв'язку з визнанням відповідачем позову суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому провадженні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.\~223,\~247 ЦПК України.\~\~ Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: [PERSON] померла 10 червня 2011 року в с. Остапє Підволочиського району Тернопільської області, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ИД № 120955 видане Остапївською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області. У відповідності до заповіту, посвідченого секретарем виконкому Остапївської сільської ради Підволочиського району 03 квітня 2001 року, № 31, [PERSON] заповіла усе належне їй майно, де б воно не було та з чого б не складалось - [PERSON]. Згідно довідки, виданої архівним відділом Підволочиської РДА 14 грудня 2017 року № 2084, по документах архівного фонду «Остапївська сільська рада» у погосподарських книгах села Остапє станом на 2011 рік значиться господарство [PERSON], [INFO], голови двору. Проживала одна, померла 10 червня 2011 року. 18 грудня 2017 року [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Остапївської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, що залишилася після смерті [PERSON], 18 грудня 2017 року за заявою [PERSON] нотаріусом заведена спадкова справа №127/2017 щодо майна померлої [PERSON] однак у вчиненні нотаріальної дії йому відмовлено, мотивуючи тим, що спадкоємець спадщини не прийняв, оскільки постійно разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживав, із заявою про прийняття спадщини у визначений законом строк не звертався, що стверджується постановою приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу № 664/02-31 від 18 грудня 2017 року. Проте, як убачається із письмових пояснень позивача, а також із акту опитування депутата Скалатської міської ради № 330 від 14 лютого 2018 року судом встановлено, що вчасно звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини [PERSON] не мав можливості у звязку з тим, що нас час відкриття спадщини, а саме з 05 травня 2011 року по 20 грудня 2011 року перебував на роботах за межами країни. Таким чином судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], померлої 10 червня 2011 року, проте у звязку із перебуванням на тимчасових роботах поза межами країни із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався, у звязку з чим пропустив строк для звернення до нотаріуса із такою заявою. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» вказано: вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непоборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій. Зважаючи на викладені обставини, та із врахуванням того, що факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування,іншим чином захистити права позивача неможливо, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] є підставним і підлягає до задоволення шляхом визначення йому додаткового строку для подання нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини за заповітом, що залишилась після смерті [PERSON], померлої 10 червня 2011 року в с. Остапє Підволочиського району Тернопільської області, терміном 3 місяці з часу набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved