Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва, в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ №32-д від 31.03.2016 року «Про дисциплінарне стягнення лікаря з медицини невідкладних станів відділення ЕМД №10 [PERSON].», а також стягнути на свою користь моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що працює лікарем з медицини невідкладних станів відділення екстреної (швидкої) медичної допомоги Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва, зі стажем роботи понад 14 років. Наказом № 32-д від 31.03.2016 року директора Центру ЕМД та МК міста Києва Вершигорою А.В. позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення пп. 3.1., 3.2, 3.19 «Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва», пп. 2.4, 2.48, 2.49, 2.52 «Посадової інструкції лікаря з медицини невідкладних станів відділення екстреної (швидкої) медичної допомоги», пп. 15.2, 15.5 наказу Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва від 04.02.2016 №13 «Про обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів та етилового спирту» та оголошено догану за те, що останній при передачі зміни 16.03.2016 року не розписався в журналі «Прийому та видачі укладок з наркотичними засобами психотропними речовинами та прекурсорами керівниками бригад у пункті поповнення лікарськими засобами структурного підрозділу». Позивач вважає, що відповідач при винесенні догани не врахував норми ч. 3 ст. 149 КЗпП України, а саме ступінь тяжкості скоєного проступку, заподіяну порушенням шкоду, обставини за яких вчинено проступок, попередню роботу працівника, а тому такий наказ підлягає скасуванню. Окрім того, позивачем було зазначено, що незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності є заходом дисциплінарного впливу морально-психологічного характеру та полягає у негативній оцінці і засудженні поведінки працівниками в трудовому колективі, що призвели до необхідності прикладання додаткових зусиль з організації свого життя та значних моральних страждань, які оцінує в розмірі 5 000,00 грн. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з викладених у позові підстав, додатково позивач зазначив, що при огляді укладки з наркотичними засобами всі ампули відповідно до переліку були на місці, про що свідчить відмітка фельшера [PERSON] в журналі прийому та видачі укладок з наркотичними засобами психотропними речовинами та прекурсорами керівниками бригад у пінкті поповнення лікарськими засобами структурного підрозділу, проте в зазначеному журналі за здачу засобів не розписався, оскільки 16.03.2016 року був дуже напрушений робочий день після якого був фізично та психологіно виснажений. Керівництвом Центру не враховано обставини та ступінь тяжкості скоєного проступку при винесення дисциплінарного стягнення, адже можли було зробити для початку попередження, а тому вважає що Наказ № 32-д від 31.03.2016 року є незаконним та підлягає скасуванню. В судовому засіданні представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на свої письмові заперечення в яких зазначив, що з наказом Центру ЕМД та МК від 04 лютого 2016 року №13 «Про обіг наркотичних засобів психотропних речовин, прекурсорів та етилового спирту» позивач був ознайомлений, про що свідчить розпис в списку співробітників відділення №10. В ході проведення службової перевірки завідувачем відділення ЕМД №10 Ласорибом І.М. було встановлено грубе порушення правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників з боку позивача [PERSON], який не розписався в журналі прийому та видачі укладок з наркотичними засобами, чим порушив ряд внутрішніх нормативних актів установи. Оскільки ним було вчинено грубе порушення зазначених правил і порядків на установі, догану оголосили вірно, тому вимоги останнього є безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Окрім того, наказ від 31.03.2016 року №32-д «Про дисциплінарне стягненння лікаря відділення ЕМД (підстанції №10) [PERSON].» не доводився до відома всіх працівників Центру ЕМД и МК, а був оголошений лише позивачу, а тому твердження про те, що [PERSON] було завдано моральну шкоду є необгрунтованим. Додатково зазначив, що негативних наслідків таких дій не було, але керівник на власний розсуд визначив стягнення у вигляді догани, а на сьогоднійшій день позивач не розписується знову у такому журналі. Вислухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що [PERSON] знаходиться у трудових відносинах з відповідачем Центром екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва та перебуває на посаді лікаря з медицини невідкладних станів відділення екстреної (швидкої) медичної допомоги (підстанця №10) зі стажем роботи 14 років 6 місяців. Так відповідно до п. 1.1. Статуту Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва зі змінами, затвердженого Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 17.04.2014 року № 451, Центр є бюджетною неприбутковою установою, що заснована на комунальній власності територіальної громади міста Києва і підпорядкована Департаменту охорони здоровя виконачого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрацї). Пунктом 5.1. Статуту передбачено, що управління Центром здійснює директор (Керівник), який призначає на посаду на контракній основі та звільняється з посади наказом директора Депертаменту охорони здоровя виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрацї) на контрактній основі за погодженням з заступником голови Київської міської державної адміністрацї згідно з розподілом обов'язків. До обов'язків Керівника Центру входить зокрема: видача наказів та розпоряджень, обов»язкові для виконання підрозділами і працівниками Центру, організація та контроль їх виконання, а також вживання заходів до заохочення або притягнення до дисциплінароної відповідальності працівників Центру. (п. 5.5. Статуту, а.с. 19-31). Судом встановлено, що 16 березня 2016 року фельшер з приймання викликів та передачі їх виїзним бригадам швидкої медичної допомоги [PERSON] доповідною запискою повідомила про те, що [PERSON] лікар відділення №10 не поставив підпис в журналі прийому та видачі укладок з наркотичними засобами психотропними речовинами та прескурсорами керівниками бригад у пункті поповнення лікарськими засобами структурного підрозділу ВЕ (Ш) МД №10 про, що був складений відповідний акт (а.с. 34-35). Наказом директора Центру екстреноїмедичної допомоги та медицини катастроф міста Києва Вершигора А.В. №32-д від 31.03.2016 року «Про дисциплінарне стягнення лікаря з медицини невідкладних станів віддіілення ЕМД №10 [PERSON].» за грубе порушення пп. 3.1., 3.2, 3.19 «Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва», та своїх посадових обов'язків , а саме порушення пп. 2.4, 2.48, 2.49, 2.52 «Посадової інструкції лікаря з медицини невідкладних станів відділення екстреної (швидкої) медичної допомоги», пп. 15.2, 15.5 наказу Центру ЕМД та МК від 04.02.2016 №13 «Про обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів та етилового спирту» позивачу оголошено догану (а.с. 38). Пунктом 1.2. Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Центру екстреної медичної допоги та медицини катастроф міста Києва передбачено, що ці Правила визначаються трудовий розпорядок в Центрі ЕМД та МК та спрямовані на зміцнення трудової дисціпліни, своєчасне і якісне виконання працівниками Центру ЕМД та МК покладених на них обовязків, раціональне використання робочого часу, підвищення продуктивності та ефективної праці. Трудова дисципліна в Центрі ЕМД та МК грунтується на свідомому і сумлінному виконанні працвниками своїх трудових обовязків і є необхідною умовою організації ефеутивної праці. Трудова дисципліна забезпечується, зокрема, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. До порушників дисципліни застосовуються заходи дисциплінарного та громадського впливу. (а.с. 56-70). Пунктом 1.3., Правил зазначено, що Правила пошируються на всіх працівників Центру ЕМД та МК. Так відповідно до пп. 3.1. - 3.2. Правил, працівники Центру ЕМД та МК зобов»язані дотримуватись Конституції України та законів України, нормативних актів і директивних документів Міністерства охорони здоровя України, Департаменту охорони здоровя виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адмністрації 7), наказів і розпоряджень директора Центру ЕМД та МК, Статуту Центру ЕМД та МК, Коллективного договору, цих Правил, положень про структурні підрозділи Центру ЕМД та МК, посадових інструкцій та інших нормативно-правових актів. Сумлінно виконувати покладені на них посадові обовязки, дотримуватися дисципліни праці, своєчасноі точно виконувати накази і розпорядження директора Центру ЕМД та МК, розпорядження і доручення його заступників, доручення і вказівки свого безпосереднього керівника. Зокрема п. 3.3. цих Правил передбачено, що працівники зобов»язані приходити на роботу завчасно, розписатись в журналі обліку робочого часу, прийняти своє робоче місце у працівника попередньої зміни, перевірити наявність медичного чи іншого оснащення, ознайомитись з новими наказами, розпорядженнями, інструкціями і з початку робочого часу бути готовим до роботи. Позивач в свою чергу відповідно до пп. 15.1 - 15.5 Наказу №13 від 04.02.2016 року Департаменту ЕМД та МК міста Києва «Про обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів та етилового спирту», зобов»язаний на початку робочої зміни (чергування), отримати укладку з наркотичними засобами, психотропними речовинами у лікаря (або молодшого спеціаліста з медичною освітою, який самостійно працює), який закінчив роботу або у пункті поповнення бригад відділення №1. Уважно перевірити вміст укладки. При виявленні будь-яких недоліків вказати на це лікарю (молодшого спеціаліста з медичною освітою, який самостійно працює), який передає укладку і негайно повідомити завідувачу структурного підрозділу, старшому фельшеру, Черговому фельшеру у пункті поповнення виїздних бригад №1. При відсутності недоліків розписатися за одержання укладки у відповідному журналі. Після закінчення зміни передати укладку з наркотичними засобами психотропними речовинами та прекурсорами виключно з рук у руки керівнику бригади наступної зміни та розписатись у спеціальному журналі. У разі відсутності керівника бригади наступної зміни, укладку з наркотичними засобами здати в руки Старшому фельшеру відділення, Черговому фельшеру у пункті поповнення виїздних бригад №1 і розписатися у спеціальному журналі. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з Наказом №13 від 04.02.2016 року особисто ознайомлений під розпис (а.с 55). Судом встановлено, що в журналі прийому та видачі укладок з наркотичними засобами, психотропними речовинами та прекурсорами керівниками бригад у пункті поповнення лікарськими засобами структурного підрозділу ВЕ(Ш)МД №10 від 16.03.2016 року відсутній розпис [PERSON] після закінчення зміни та передачі укладки [PERSON], (а.с. 71-72), що не заперечувалось позивачем у судовому засіданні. Відповідно до п. 2.48 Посадової інструкції лікаря з медицини невідкладних станів відділення екстреної (швидкої) медичної допомоги, лікарь зобовязаний належно та своєчасно виконувати зокрема: правила внутрішнього трудового розпорядку Центру ЕМД та МК, вимоги цієї посадаової інструкцї, а також інших нормативно-правових документів, що регламентують діяльність Лікаря. (а.с. 39-54) Посадовою інструкцією визначено, що лікар несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання наказів, розпоряджень та доручень керівництва Центру ЕМД та МК; порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, санітарно-гігєнічного та протиепідемічного режимів, правил пожежної безпеки та вимог з охорони праці; неналежне одержання, зберігання, використання наркотичних засобів та психотропних речовин. (п.п. 4.3, 4.5, 4.8). Таким чином, відповідальність за порушення трудової дисципліни, згідно п. 9.1. Правил внутрішнього трудового розпорядку, а саме невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обовязків, тягне за собою застосування заходів дисциплінарного стягнення або громадського впливу, а також інших заходів, передбачених законодавством України. Відповідно до п. 9.2. Правил, за порушення трудової дисципліни до працівника можуть застосовуватись такі дисциплінарні стягнення: догана, звільнення. Дисциплінарне стягнення у вигляді догани оформлюється наказом директора Центру ЕМД та МК і повідомляється працівникові під роспис керівництвом Центру ЕМД та МК (керівником або старшим фельшером структурного підрозділу). Статттею 139 КЗпП України передбачено, що працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Згідно ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Згідно ст. 147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Відповідно до ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Догана є дисциплінарним заходом особистого немайнового характеру. Це стягнення полягає у негативній оцінці і засудженні поведінки працівника в трудовому колективі. Такий моральний осуд покликаний спонукати працівника надалі належно виконувати свої трудові обов'язки. Адже працівник має усвідомлювати, що в разі порушення ним трудової дисципліни після оголошення йому догани до нього роботодавцем може застосовуватися більш суворе стягнення, передбачене законодавством, зокрема звільнення. Тобто догана - захід дисциплінарного впливу морально-психологічного характеру, що містить негативну оцінку конкретних дій працівника і виконує оцінювальний, попереджувальний і мотиваційний вплив на нього. Застосування до працівника дисциплінарного стягнення - догани тягне для нього й інші негативні наслідки морального та матеріального характеру. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть передбачатися для деяких категорій працівників і інші дисциплінарні стягнення. Право вибору стягнення за порушення трудової дисципліни належить роботодавцеві й не обов'язково у послідовності, зазначеній у статті 147 КЗпП. Одначе відповідно до частини третьої статті 149 КЗпП при обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. За таких обставин, суд не вбачає порушень трудового законодавства в діях уповноваженої особи відповідача при винесені вказаного наказу, оскільки при оголошенні догани [PERSON], керівник Центру ЕМД та МК діяв в межах своїх повноважень, у спосіб та в порядку, визначеному внутрішніми документами, якими йому надано право на свій власний розсуд визначати обсяг вчиненого порушення трудової дисципліни та відповідно важкість дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни, що підлягає застосуванню, а отже притягнення до дисциплінарної відповідальності є обґрунтованим. Що стосується вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, то вона також задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Вимоги про стягнення моральної шкоди є похідними від вимог про визнання оспорюваного наказу незаконним З огляду на те, що в судовому засіданні не встановлено порушення відповідачем законних прав позивача, то вимога [PERSON] про стягнення заподіяної, йому моральної шкоди у зв»язку з вказаним наказом не може бути задоволена судом. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона, як це передбачено приписами ст. 60 ЦПК України, зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову у відповідності до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України не були доведені ним та не встановлені судом в судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід залишити без задоволення.

Outcome: dismissed