Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду до суду з позовом до відповідача та третіх осіб про визнання права власності на земельні ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначає, що за життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла позивачу земельну ділянку згідно Державного акту серії ЯГ № 877257. Дана земельна ділянка була отримана спадкодавцем у власність в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 26 лютого 2012 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1294. 28 лютого 2015 року [PERSON] померла. Після її смерті позивач, як спадкоємець за заповітом, звернулась в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини та було відкрито спадкову справу. В час перевірки документів в нотаріальній конторі було виявлено, що оригінал свідоцтва про право на спадщину за законом № 1294 на імя [PERSON] був втрачений. Через відсутність оригіналу свідоцтва позивач не може оформити свої спадкові права, тому позивач [PERSON] просить суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 4, 08 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 877257 на території Юрківцівської сільської ради Талалаївського району в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 28 лютого 2015 року, належної спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1294. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі і просять задовольнити. Представник відповідача Юрківцівської сільської ради, та третіх осіб відділу Держгеокадастру в Талалаївському районі та Талалаївської РДА - в судове засідання не зявились, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла 28 лютого 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ № 240710 (а.с.11). Згідно копії заповіту від 23 лютого 2015 року, посвідченого секретарем Юрківцівської сільської ради, [PERSON] на випадок своєї смерті, зокрема, земельну ділянку площею 4,08 га на території Юрківцівської сільської ради, що належить їй згідно Державного акту серії ЯГ № 877257 заповіла [PERSON], [INFO] (а.с. 32). Згідно копії Державного акту серії ЯГ № 877257 від 04.10.2007 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4, 08 га на території Юрківцівської сільської ради (а.с.23). Факт належності спадкодавцю [PERSON] даної земельної ділянки підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.10.2012 року, згідно з яким [PERSON] є спадкоємицею зазначеного с в свідоцтві майна [PERSON], зокрема і земельної ділянки площею 4,08 га в межах згідно з планом, що належить померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 877257 (а.с.33). Крім того, належність спадкодавцю [PERSON] даної земельної ділянки підтверджується і копіями Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17.09.2015 року, згідно з якими [PERSON] є власником земельних ділянок площею 3, 8295 га та 0, 2546 га (а.с.14-21); та копіями Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.01.2014 року, згідно з яким [PERSON] є власником земельних ділянок площею 0,2546 га та 3, 8295 га згідно Державного акту серії ЯГ № 877257 (а.с.24-25). Згідно копії витягу по визначенню нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що належала [PERSON] згідно Державного акту серії ЯГ № 877257 на день смерті становила земельної ділянки площею 3, 83 га (рілля) 90606 грн. 82 коп. (а.с.18), земельної ділянки площею 0,25 га 939 грн. 92 коп. (а.с.22). У районній газеті «Трибуна хлібороба» за 31 жовтня 2015 року було поміщено оголошення про те, що втрачене свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на імя [PERSON], вважати недійсним (а.с.13). Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа і спадкоємцями є [PERSON] та [PERSON], згідно повідомлення Талалаївської ДНК від 20.11.2015 року та копії спадкової справи. (а.с. 45-49). З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим право установчим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України передбачено, а право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд приходить до висновку, що у даному випадку застосуванню підлягає також і ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Даний підхід, закріплено також в п. 37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», де вказано, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Як встановлено в судовому засіданні, за життя спадкодавець [PERSON] у встановленому законом порядку набула права власності на земельну ділянку площею 4,08 га території Юрківцівської сільської ради Талалаївського району, яке підтверджено Державним актом на право власності на земельну ділянку та свідоцтвом про право на спадщину за законом, що було втрачено. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з законних підстав набуття права власності є спадкування. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Поскільки спадкодавець [PERSON] за життя набула право власності на земельну ділянку, і дане право залишається неуспадкованим спадкоємцем за заповітом [PERSON], суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову враховуючи положення норм діючого законодавства про спадкування ЦК України - за яким до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Поскільки матеріалами справи підтверджено той факт, що спадкодавець у встановленому законом порядку за життя набула право власності на земельну ділянки, яке залишилось не успадкованим, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved