Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з уточненим позовом до відповідачів, яким просить встановити факт проживання [PERSON], [INFO], із [PERSON], [INFO], однією сімєю без реєстрації шлюбу понад пять років (з 1977 до часу смерті [PERSON] 24.03.2015); визнати за [PERSON] право на спадкування за законом на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] та змінити черговість одержання права на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування раніше, тобто третьої черги спадкоємців; усунути від права на спадкування за законом двоюрідну сестру [PERSON] [PERSON], яка ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві ([PERSON]М.), яка через свій похилий вік та тяжку хворобу перебувала у безпорадному стані; визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], а саме, квартиру [ADDRESS], земельну ділянку, площею 0,08га, розташовану на території с/т «Українка» Орджонікідзевського району м. Харкова та на банківський вклад на суму 35000грн., який знаходиться на вданому рахунку у ПАТ «Креді [PERSON]». Обґрунтовуючи доводи позову, позивач зазначає, що з 1977 він та [PERSON] почали проживати разом однією сімєю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство. Протягом тривалого часу мешкали у квартирі [ADDRESS], яку в подальшому приватизували і за спільною домовленістю, квартира оформлена на [PERSON], [PERSON] був зареєстрованим за іншою адресою. З 2002 перебуває на обліку у 11-ї міської поліклініки, де обслуговується. У 2000,2001 роках за вказаною адресою зареєструвалась донька позивача [PERSON] За час проживання однією сімєю у лютому 2002 зі [PERSON] оформили право на земельну ділянку на території с/т «Українка» Кулиничівської селищної ради. 23.03.2015 [PERSON] померла та усі витрати на її поховання взяв на себе позивач. Після смерті [PERSON] позивач звернувся до нотаріуса щодо відкриття спадкової справи, однак було відмовлено, т.я. недостатньо документів. Також позивач зазначає, що за життя [PERSON] заповіт не складала. Протягом сумісного проживання [PERSON] опікувався та забезпечував матеріально [PERSON], гроші, що розмішені у банку, є спільними грошима, що заощаджувались протягом тривалого строку. Оскільки [PERSON] часто хворіла і потребувала постійного догляду та піклування, саме [PERSON] це забезпечував. За останні три роки життя, їх родиною витрачено понад 40000грн. на лікування. Позивач зазначає, що протягом тривалого часу [PERSON] майже не спілкувалася зі свою двоюрідною сестрою [PERSON], обмежувались вітальними листами. Жодної матеріальної підтримки, будь-якого спілкування, догляд тощо, з боку [PERSON] не було, остання навидь не приїжджала до сестри. 24.03.2015 позивач повідомив [PERSON] про смерть [PERSON], однак відповідач не зявилась на поховання, матеріальною участю не приймала. В свою чергу відповідач [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON], яким остаточно просить встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], вважати, що [PERSON] та [PERSON], яка померла 23.03.2015 є двоюрідними сестрами; визнати за [PERSON] право власності на спадщину в порядку спадкування за правом представлення після смерті двоюрідної сестри [PERSON], померлої 23.03.2015 на квартиру [ADDRESS], на земельну ділянку, площею 0,08га., розташовану на території Кулиничівської селищної ради у с/т «Українка» Харківського району та на банківський вклад на суму 35000грн., який знаходиться на вкладному рахунку ПАТ «Креді [PERSON]». Обґрунтовуючи доводи зустрічного позову [PERSON] зазначає, що 23.03.2015 померла двоюрідна сестра [PERSON] та після її смерті залишилась спадщина, що складається із квартири [ADDRESS], земельної ділянки у с/т «Українка» та грошві кошти в сумі 35000грн., на рахунку у ПАТ «Креді [PERSON]». Рідний дядько [PERSON], що є батьком [PERSON] [PERSON] рішенням суду оголошений померлим. Після смерті [PERSON] позивач є спадкоємцем за правом представлення і успадковує частку спадщини, що належала б батьку [PERSON], спадкоємцю третьої черги рідному дядьку [PERSON] В судовому засіданні представник позивача за основним позовом підтримав викладені у позові обставини, просить позовні вимоги задовольнити повністю, у зустрічному позові відмовити. Відповідач [PERSON], її представник з вимогами основного позову не погодились, надавши письмові заперечення, підтримали обставини, викладені у зустрічному позові і просять їх задовольнити у повному обсязі. Представник Харківської міської ради з вимогами основного позову не погодився повністю, надавши письмові заперечення, в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про день та час слухання справи належним чином. Суд, вивчивши доводи і заперечення сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, прийшов до висновку, що позовних вимогах основного позову необхідно відмовити у повному обсязі, вимоги зустрічного позову підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, що вбачається із положень п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України. Так судом встановлено, що [PERSON]М постійно проживала та була зареєстрована одна в м. Харкові за адресою: [ADDRESS] з 1970 по 15.04.2015. [PERSON] зареєстрований за іншою адресою. 23.03.2015 [PERSON] померла. Такі обставини підтверджено довідкою КП «Жилкомсервіс» від 14.12.2015, відомостями паспорту [PERSON], свідоцтвом про смерть (а.с.5,7,166). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Як встановлено [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебували, остання заповіт не складала. Відповідно до правил ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків,встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четвергу чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Із п. 11 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при вирішені спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом) судам необхідно враховувати правила частини другої ст. 3 СК України про те, що сімєю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки,зокрема, вітчим, мачуха,пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сімї, тощо. Отже, вищевикладене свідчить, що першою умовою для закликання до спадкування спадкоємців четвертої черги є проживання однією сімєю (ст. 3 СК України). Іншою обовязковою умовою для виникнення права на спадкування у цьому випадку є проживання однією сімєю не менше пяти років. Позивач [PERSON] стверджує, що із [PERSON] проживали разом однією сімєю більше 40 років, вели спільне господарство, позивач доглядав за [PERSON] у звязку із хворобою останньої, самостійно поховав її, тощо. Між тим, позивач за основним позовом не надав жодного доказу на підтвердження таких фактів. Свідчення в судовому засіданні позивача [PERSON] в якості свідка про сумісне проживання однією сімєю зі [PERSON] та покази свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили даний факт, на думку суду, не є достатніми та переконливими, та такі, що не можна покласти в основу судового рішення, як безспірні докази. Відповідно до вимог ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. З боку позивача [PERSON] не надано суду доказів щодо сумісного проживання, ведення спільного господарства із [PERSON], щодо ведення спільного побуту, піклування та догляду у звязку із хворобою останньої тощо. Позивачем майже не доведено, що саме [PERSON] поховав [PERSON] Далі, відповідно до положень ст.. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Разом з цим, [PERSON] не надав доказів про звернення до нотаріальної контори у встановлений законом строк про прийняття спадщини. Не містять і матеріали справи таких доказів, відсутня постанова нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальної дії. Перебування позивача на обліку у 11-ї міської поліклініки, надання листів та конвертів на імя [PERSON] не є достатніми, належними доказами, що б свідчили про постійне сумісне проживання однією сімєю з померлою. Таким чином, суд аналізуючи вищевикладене, оцінюючи у сукупності докази основного позову, вважає, що позивачем [PERSON] не доведено факту проживання зі [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу понад 5-ти років, а тому позивача не набув права на спадкування за законом після смерті [PERSON] і у суду відсутні підстави щодо зміни черговості одержання права на спадкування разом із іншими спадкоємцями. Далі, позивач [PERSON] просить усунути двоюрідну сестру [PERSON] - [PERSON] від права на спадкування за законом, т.я. остання ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, яка через свій похилий вік та тяжку хворобу, перебувала у безпорадному стані. Відповідно до правил ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Наявність у матеріалах справи інформації КЗОЗ «Харківська міська поліклініка № 11» від 19.01.2016 на запит суду про те, що [PERSON], [INFO], яка мешкала за адресою: [ADDRESS] надглядалась фахівцями медичного закладу у звязку із діагнозом: наслідки ішемічного інсульту з двосторонньою пірамідною недостатністю, атеросклеротична гіпертонічна дисциркуляторна енцефалопатія з лікворно-венозною дистензією, вестибуло-атактичним синдромом, гіпертонічна хвороба 3 ст., підтверджує факт хвороби та звернення до вказаного медичного закладу. Фактів перебування [PERSON] у звязку із вищевказаною хворобою у безпорадному стані, піклування та забезпечення саме [PERSON] догляду за хворою, а також, доказів ухилення [PERSON] від надання допомоги [PERSON] з боку позивача не представлено та не доведено взагалі. Між тим, доводи позивача щодо повної відсутності спілкування [PERSON] зі [PERSON] спростовуються фотознімками, показами свідків [PERSON], короткого В.М. Доводи відповідача [PERSON], що на час смерті [PERSON] перебувала за межами м. Харкова доглядаючи хвору тітку [PERSON] підтверджено копіями акту селищної ради від 29.02.2016, свідоцтв про смерть (а.с.263, 264,268). Отже, доводи позивача [PERSON] належним чином не доведені, носять голослівний та непереконливий характер, а тому вимоги позову задоволенню не підлягають у повному обсязі. Далі, позивач за зустрічним позовом [PERSON] просить встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON], як двоюрідних сестер, що не спростовується протилежною стороною по справі. Такий факт підтверджено копіями свідоцтва про народження [PERSON], актового запису про народження [PERSON], архівними довідками державного архіву Харківської області № 01-29/3-2170, 2171 від 25.09.2015 про народження батька [PERSON], архівної довідки № 01-29/3-1609-1613 від 06.08.2015 про народження матері [PERSON] [PERSON], з яких вбачається, що батько [PERSON] та матір [PERSON] [PERSON] є рідними братом та сестрою (а.с.98-106,108). Як встановлено, [PERSON] 23.03.2015 померла. У відповідності до вимог ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У третю чергу право на спадкування мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст. 1263 ЦК України). Встановлено, що батько [PERSON] [PERSON], який є рідним дядьком померлої [PERSON] рішенням суду від 09.11.2016 оголошено померлим 05.05.1947. Такі обставини підтверджено копіями рішення Московського районного суду м. Харкова від 09.11.2016, свідоцтва про смерть (а.с.257,271). Відповідно до ч. 4 ст. 1266 ЦК України двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Отже, після смерті двоюрідної сестри [PERSON], [PERSON] є спадкоємцем по праву представлення і має право на спадщину, яка б належала її батькові [PERSON] у відповідності до правил ст.ст. 1263, 1266 ЦК України. Далі, відповідно до вимог ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Із відомостей 11-ї ХДНК № 4163/02-14 від 22.07.2015 вбачається, що після смерті [PERSON], яка проживала за адресою: [INFO], 28.04.2015 подано заяву про прийняття спадщини від імені двоюрідної сестри померлої [PERSON]. Інших заяв не надходило, свідоцтва про право на спадщину не видавалось (а.с.72). Також встановлено, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, у вигляді квартири [ADDRESS], банківського вкладу у ПАТ «Креді [PERSON]» на суму 35000грн. та земельну ділянку, площею 0,08га., розташовану у с/т «Українка» на території Орджонікідзевского району м. Харкова (раніше на території Кулиничівської селищної ради). Такі обставини підтверджено копіями свідоцтва про право власності на житло від 1996, Державного акту на право приватної власності на землю, договору банківського вкладу від 15.02.2013 (а.с.15-20). Між тим, на а.с. 170 міститься інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, із якої вбачається, що у Державного реєстрі речових прав на нерухоме майно, у Реєстру прав власності на нерухоме майно, відомості на квартиру [ADDRESS], відсутні. Інших доказів реєстрації за померлої [PERSON] права власності на спірну квартиру, не надано, тому у суду відсутні правові підстави щодо задоволення вимоги зустрічного позову про визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом на вказану вище квартиру. Таким чином, суд надійшов до висновку, що вимоги зустрічного позову цілком обґрунтовані, належним чином підтверджені, однак підлягають частковому задоволенню, вимоги основного позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial