Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом, в якому просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, розташованим по [ADDRESS], та зняти їх з реєстрації. В поданій заяві покликається на те, що вона є власником житлового будинку, розташованого [ADDRESS]. 31.05.2011 року вона дала згоду на прописку в належному їй будинку відповідачці [PERSON], а 22.07.2011 року на прописку сина відповідачки, а її внука [PERSON] Шлюб її сина [PERSON] із відповідачкою [PERSON] виявився невдалим і вони в 2014 році розлучились, після чого відповідач разом із сином вихала проживати за межі Сколівського району Львівської області. Вона неодноразово зверталась до відповідачки, щоб вона добровільно виписалась разом із сином, однак вона не хоче цього зробити, тому змушена звернутись до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні дала пояснення аналогічні наведеним, просить позов задоволити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явились з невідомих суду причин, про причини неявки не повідомили і заяви про відкладення судового засідання чи розгляд справи у їх відсутності не подали. Факт належного повідомлення відповідачки [PERSON] про дату, час та місце судових засідань, підтверджується рекомендованими повідомленнями із судовою повісткою, які повернулися на адресу суду з довідками поштамту про причини повернення, згідно яких остання проігнорувала повідомлення поштамту про необхідність з'явитися для отримання поштових відправлень і такі, після закінчення терміну зберігання, скеровані відправнику, тобто суду. Третя особа [PERSON] в судовому засідання пояснив, що його колишня дружина [PERSON] та син [PERSON] ніколи не проживали та не проживають в належному його матері житловому будинку, що в [ADDRESS]. На даний час відповідач [PERSON] разом із сином [PERSON] проживають в с. Жулин, Стрийського району Львівської області. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право. З наявного в матеріалах справи свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.03.1990 року, вбачається, що [PERSON] є спадкоємцем житлового будинку, що в [ADDRESS], після смерті чоловіка [PERSON]. Відповідно до ст.71,163 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім»ї не звільняє їх від виконання обов»язків за договором найму жилого приміщення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] та її син [PERSON] не проживають та ніколи не проживали у житловому будинку по [ADDRESS], в будинку відсутні їх особисті речі. На даний час проживають у [ADDRESS], і це є їх постійним місцем проживання. Згідно довідки, виданої виконкомом Орявської сільської ради №692 від 07.12.2016 року, вбачається, що [PERSON], [INFO], разом із своєю мамою [PERSON], [INFO], зареєстровані в с. Орява, Сколівського району Львівської області з 31.05.2011 року. За даною адресою не проживали і не проживають в даний час. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають в будинку, особисті їх речі відсутні в будинку, постійним місцем проживання є с. Жулин, Стрийського району Львівської області, обов»язків за договором найму жилого приміщення відповідач [PERSON] не виконує, відтак суд вважає, що відповідачі [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], втратили право користування будинком розташованим в [ADDRESS]. Щодо позовної вимоги [PERSON] про зняття відповідачів з реєстрації суд, вважає, що така задоволенню не підлягає виходячи з наступного. За змістом ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Зазначений закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Таким чином, за наявності рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням проводиться зняття її з реєстрації місця проживання.

Outcome: dismissed