Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом до відповідача [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті його матері [PERSON] відкрилась спадщина. Згідно заповіту, який було складено матірю ще за життя від 03.05.2007 року та посвідчено у виконкомі Беркозівської сільської ради Канівського району, реєстр № 20 вказано, що мати заповідає йому все майно. Спадкове майно складалось з земельної ділянки площею 4,087 га. цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та яка розташована в межах Беркозівської сільської ради Канівського району Черкаської області. Частину земельної ділянки позивач надав відповідачу в тимчасове користування, але в даний час він хоче сам володіти повністю земельної ділянкою площею 4,087 га, але відповідач не бажає повертати частину земельної ділянки площею 2,0435 га., а тому він мусив звернутись до суду з вищезазначеним позовом. В судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали свої позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог. Стверджує, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом є спадкоємцем 1/2 частки в спадковому майні так, як і позивач. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних міркувань. Згідно зі ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, передбачений ч.2 ст.16 ЦПК України чи іншим способом, що встановлений договором або законом. В силу ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про смерть, яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Черкаси Черкаської міського управління юстиції серії І-СР № 185985 від 10.04.2012р. [PERSON] померла 10 квітня 2012 року про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 880.(а.с. 9) Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР 07-01-01-230 встановлено, що [PERSON], яка мешкає в с.Беркозівка, на підставі рішення виконкому Беркозівської сільської ради від 22.03.2001 року за № 9 передано у приватну власність земельну ділянку площею 4,087 гектарів, яка розташована на території Беркозівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с. 25-27). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Спадкове майно складалось з вищезазначеної земельної ділянки. Відповідно до ст.ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як визначено ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. При матеріалах справи мається дублікат заповіту, який складено 03 травня 2007 року, посвідчено секретарем Беркозівської сільської ради та зареєстровано в книзі для записів нотаріальних дій під № 20 в якому зазначено, що [PERSON] [INFO] заповідає все майно «де б воно не було, з чого не складалося б і де б воно не знаходилося» [PERSON] (а.с. 10) Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено позивачем в судовому засіданні позивач [PERSON] спадщину за заповітом не приймав. Крім того, за згодою обох сторін, в добровільному порядку, що не заперечено позивачем в судовому засіданні, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] оформили нотаріально спадщину, про що свідчать свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.11.2012 року, а саме державним нотаріусом посвідчено, що спадкоємцями у цьому свідоцтві майна [PERSON], [INFO], яка померла 10 квітня 2012 року є її сини: [PERSON], якому належить 1/2 частка в спадковому майні згідно свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-3645 від 07.11.2012 року (а.с.31); [PERSON], якому належить 1/2 частка в спадковому майні. згідно свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-3648 від 07.11.2012 року (а.с.32). Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 1928770 від 03.04.2013р. [PERSON] являється власником земельної ділянки, яка знаходиться в адміністративних межах Беркозівської сільської ради Канівського району Черкаської області, кадастровий номер 7122080700:01:001:0508, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,0435 га. (а.с.13) Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 1917813 від 02.04.2013р. [PERSON] являється власником земельної ділянки, яка знаходиться в адміністративних межах Беркозівської сільської ради Канівського району Черкаської області, кадастровий номер 7122080700:01:001:0509, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,0435 га. (а.с. 33) Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. За таких обставин, вказані позивачем у позовній заяві підстави повинні підтверджувати його право власності або інше суб'єктивне право титульного володільця на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння, наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном (безтитульний статус його володіння). Як встановлено в судовому засіданні, підтверджено позивачем та відповідачем, а також з матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] так, як і відповідач [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом, після смерті [PERSON], яка померла 10.04.2012 року оформили спадщину за законом, згідно чого є співвласниками земельної ділянки площею 4,0870 га., кадастровий номер 7122080700:01:001:0290, що розташована в адміністративних межах Беркозівської сільської ради Канівського району Черкаської області, тобто кожному належить 1/2 частки спадкового майна. Таким чином, оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для витребування 1/2 частини земельної ділянки, площею 2,0435 га., яка розташована в адміністративних межах Беркозівської сільської ради Канівського району Черкаської області з володіння відповідача, оскільки позивач не є власником вказаної частини земельної ділянки.

Outcome: dismissed