Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про визнання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що він є онуком спадкодавця [PERSON] , якам померла [INFO] . За життя спадкодавець склала заповіт від 10.10.2013 року, згідно якого він є спадкоємцем всього майна, належного спадкодавцю. Про існування заповіту він дізнався після повернення до України. Звернувшись до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Лашиної Н.Г. він отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку із тим, що сплив встановлений законодавством строк для звернення з вказаною заявою. Строк ним пропущено з поважних причин, визначення додаткового строку є єдиним способом захисту його прав, як спадкоємця. Просив суд визначити додатковий строк на прийняття спадщини у три місяці з дня набрання рішенням законної сили для прийняття спадщини після смерті [PERSON] [INFO] . Позивач в заяві на адресу суду позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити з викладених в позові підстав, не заперечував проти розгляду справи за його відсутності. Відповідач в особі Маріупольської міської ради в своїй заяві на адресу суду не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив справу розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку. [PERSON] народився [INFO] в родині [PERSON] та [PERSON] (а. с. 7) [PERSON] народилась [INFO] в м. Фрунзе Киргизька РСР в родині [PERSON] та [PERSON] (а. с. 6) 15.07.1972 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] (а. с. 6) З вивчених документів встановлено родинний зв`язок між [PERSON] та його рідною бабусею, [PERSON] , яка була рідною матір`ю [PERSON] , яка в свою чергу є рідною матір`ю позивача. За життя, [INFO] , [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все належне їй за життя майно [PERSON] (а. с. 8) Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29.07.2015 року було задоволено позов [PERSON] до ЖБК «Восход» про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] (а. с. 11-12) Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] (а. с. 9) Постановою приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Лашиної Н.Г. від 18.02.2020 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку із пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини (а. с. 13) В постанові зазначено, що позивач не був зареєстрований та спільно не мешкав на момент відкриття спадщини з спадкодавцем. З відповіді на запит суду від 24.02.2020 року встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] [INFO] не заводилась. Відповідно до статті 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до норм ч. 5ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє особу спадкоємця права на спадщину. Частина 1 ст. 55 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Згідно із ч. 1 ст. 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналіз досліджених у судовому засіданні доказів у своїй сукупності дозволяє суду дійти висновку, що спадкоємцем в особі [PERSON] строк звернення з заявою про прийняття спадщини пропущено з поважних причин, встановлення додаткового строку є єдиним способом захисту його прав як спадкоємця.

Outcome: approved