Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором грошової позики від 20.10.2010 р. в сумі 38255 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.10.2010 р. він позичив відповідачу під розписку грошові кошти в сумі 3500 євро (згідно курсу НБУ на день складення позовної заяви 38255 грн.) та 1300 гривен, які відповідач зобов'язався повернути на першу ж вимогу. В період з 20.10.2010 р. по 20.10.2012 р. відповідачем частково погашена заборгованість за договором грошової позики від 20.10.2010 р. в сумі 1300 грн., тому позивач просить стягнути з відповідача залишок боргу за договором грошової позики в сумі 38255 грн., оскільки на неодноразові звернення з приводу погашення боргу відповідач не реагує. У судове засідання позивач не з'явився, проте подав заяву про підтримання позовних вимог з клопотанням про розгляд справи у його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Відповідно до розписки від 20.10.2010 р. відповідач [PERSON] отримав від позивача [PERSON] грошові кошти в сумі 3500 євро та 1300.00 грн., зобов'язавшись повернути їх до 31.12.2010 р. Відповідно до вимог ст.1046 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позичкодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язується повернути позичкодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Станом на момент подання позову до суду, а саме 26.12.2013 р. за офіційним курсом НБУ 100 євро еквівалентно 1093.7612 грн. Таким чином, судом встановлено, що в порушення умов укладеного договору грошової позики від 20.10.2010 р. борг відповідачем повністю не погашений, а саме не повернуто позивачу 3500 євро боргу за договором позики, що еквівалентно 38255 грн. Враховуючи викладені обставини, беручи до уваги невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за договором грошової позики від 20.10.2010 р., а також зважаючи на те, що відповідачем не надано, а у судовому засіданні не здобуто доказів повернення позивачу суми боргу за договором грошової позики, суд приходить до висновку про порушення прав позивача відповідачем, які підлягають захисту, а позов до задоволення шляхом стягнення із відповідача на користь позивача боргу в сумі 3500 євро, що еквівалентно 38255 грн. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що з відповідача в користь позивача слід стягнути 382.55 грн. сплаченого останнім судового збору.

Outcome: approved