Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до територіальної громади с. Репужинці Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. Посилається на те, що [INFO] в с. Репужинці Заставнівського району Чернівецької області померла [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, до якого входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, що розташований по [ADDRESS]. Вказане спадкове майно померла [PERSON], згідно заповіту, посвідченого секретарем виконкому Репужинецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області від 15.11.2004 року, який на час відкриття спадщини змінений та скасований не був, заповіла йому. Спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у майні померлої [PERSON] при спадкуванні за заповітом немає. Позивач вказує на те, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв, користується всім спадковим майном, звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за [PERSON] Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, він змушений в судовому порядку визнавати право власності на спадщину. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача територіальної громади с. Репужинці Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в його відсутності. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наданих позивачем матеріалів та розглянути її без фіксації судового процесу. Згідно ч.4 ст.174 ЦК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За правилами ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Частиною 1 ст.1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). У відповідності до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що [INFO] в с. Репужинці Заставнівського району Чернівецької області померла [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.02.2014 року (а.с. 14). Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку, загальною площею 28,50 кв.м., житловою площею 24,10 кв.м., що в плані зазначений під літерою «А» з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, а саме: літня кухня (літ. Б), сарай (літ.В), що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Належність зазначеного будинковолодіння [PERSON], підтверджується довідкою-характеристикою Заставнівського РБТІ №145 від 02.06.2014 року (а.с. 27), довідкою виконкому Репужинецької сільської ради №1901 від 19.10.2015 року (а.с. 22), записами в по господарській книзі (а.с.24). За життя все своє майно [PERSON] заповіла позивачу [PERSON] згідно заповіту, складеного 15 листопада 2004 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Репужинецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області і зареєстрований в реєстрі за №44 (а.с.15). Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався, що підтверджується довідкою виконкому Репужинецької сільської ради №1903 від 19.10.2015 р. (а.с.21). Спадкоємців, що мали б право на обов'язкову частку у порядку спадкування за заповітом немає, що підтверджується довідкою №1903 від 19.10.2015 р. (а.с.21).Таким чином позивач [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за заповітом, що підтверджується довідкою виконкому Репужинецької сільської ради №1902 від 19.10.2015 р. (а.с.23). Позивач на час відкриття спадщини із спадкодавцем разом не проживав, що підтверджується довідкою виконкому Репужинецької сільської ради №1903 від 19.10.2015 р. (а.с.21). З метою оформлення спадщини позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на згадане спадкове майно, що вбачається із витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №41277511 від 20.08.2015 року (а.с. 17). Постановою приватного нотаріуса Бурдейного Ю.І. від 25.08.2015 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно померлої [PERSON] у зв'язку з пропуском ним шестимісячного строку для прийняття спадщини, що підтверджується вищевказаною постановою нотаріуса (а.с.43). Рішенням Заставнівського районного суду від 08.09.2015 року визначено [PERSON] додатковий строк тривалістю три місяці після набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], що підтверджується копією згаданого рішення (а.с.44). Звернувшись знову до приватного нотаріуса про видачу свідоцтва на право власності за заповітом, що підтверджується копією заяви (а.с.46), [PERSON] постановою нотаріуса від 29.09.2015 року було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за [PERSON], яка при житті не оформила право власності на домоволодіння за собою та не зареєструвала це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, що вбачається з вищевказаної постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с. 16). Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснювався в Україні (УРСР) із 1979 року та записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно довідки - характеристики Заставнівського РБТІ №145 від 02.06.2014 року (а.с.27), довідки виконкому Репужинецької сільської ради №1901 від 19.10.2015 року (а.с.22), запису погосподарської книги за особовим [NUMBER], житловий будинок по [ADDRESS] рахується за померлою [PERSON], але документи па право власності сільською радою не видавались. Даний будинок збудований у 1940-1963 роках за власні кошти [PERSON] Згідно п. п. 1.2, 2.7 «Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж», затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19.03.2013 №95, технічне обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єктів - комплекс заходів, спрямованих на встановлення технічного стану будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єктів з метою визначення можливості або неможливості їх безпечної експлуатації. Технічне обстеження об'єктів індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, прибудов до них загальною площею до 300 м2 включно, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них загальною площею до 100 м2 включно проводиться під час їх технічної інвентаризації з подальшою видачею технічного паспорта. Пункт 3.1 даного Порядку визначає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, збудовані до 05 серпня 1992 року, прийняттю в експлуатацію не підлягають і можуть бути зареєстровані як об'єкти права власності на підставі технічного паспорту. Так, відповідність, вищезазначеного спірного будинковолодіння вимогам надійності і безпечної експлуатації та відповідність вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно є технічний паспорт, виготовлений позивачем за результатами технічної інвентаризації, згідно якого вартість спірного будинковолодіння становить 18676 грн. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, про те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовні вимоги обгрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав. На підставі ст. 392, ст. 1216-1218, ч.2 ст. 1220, ст.1222-1223, ст.1241, ст. 1268, 1269, ст.1297 ЦК України, та

Outcome: approved