Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, вимоги якого було уточнено під час розгляду справи, до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договорів недійсними, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння (а.с.76-80), а саме: · визнати недійсним договір купівлі - продажу від 04 червня 2014 року, укладений між [PERSON], від імені якої діяла [PERSON], та [PERSON] про продаж [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Т.В.; · визнати недійсним договір купівлі - продажу від 22 липня 2014 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] про продаж [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харченко І.А.; · визнати недійсним договір купівлі - продажу від 18 травня 2006 року, продаж [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голяченко М.В.; · визнати за [PERSON] право власності на [ADDRESS] загальною площею 42, 60 кв.м., житлою площею 18,00 кв.м.; · витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] кв. [ADDRESS] на користь [PERSON]. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з [ADDRESS], що належала спадкодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 05.05.2005 р., посвідченого приватний нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О.С. Зазначає, що вона є спадкоємцем за законом, як рідна сестра спадкодавця. У встановлений законом шестимісячний строк вона звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Аніскової Н.А. про прийняття спадщини, що залишилась після смерті її сестри [PERSON], в зв»язку з чим 30.04.2014 р. була відкрита спадкова справа. 01.07.2014 р. їй (позивачу) було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки приватним нотаріусом було виявлено, що вказане спадкове майно зареєстровано за іншою особою, тобто не за спадкодавцем. Одразу після цього невідомі їй (позивачу) особи, з метою фактичного заволодіння квартирою звернулись з підробленими правовстановлюючими документами (договір купівлі-продажу квартири від 04.06.2014 р.) на вищезазначену квартиру до ОСББ «Лісовий» будинку [ADDRESS], про що їй (позивачу) стало відомо зі слів голови ОСББ Кросяківської Т.Н., у якої залишились копії цих документів, необхідних для встановлення злочинців. У відповідності до договору купівлі-продажу від 04.06.2014 р., укладеного між [PERSON], від імені якої діяла [PERSON], та [PERSON], спірна [ADDRESS] була продана. Вказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голяченко М.В. Як вбачається з п.3 даного договору, майно належить продавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 18.05.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голяченко М.В. Позивач наголошує на тому, що спадкодавцем [PERSON] не укладались будь-які договори відчуження квартири, наміру відчужувати житло [PERSON] не мала, договір купівлі-продажу квартири від 18.05.2006 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голяченко М.В. нею не укладався. В зв»язку з цим, вона (позивач) вважає, що договір купівлі-продажу квартири від 18.05.2006 р. є підробленим, спрямованим на заволодіння спадковим майном, суперечить вільному волевиявленню спадкодавця, не відповідає його внутрішній волі, а тому є недійсним. Крім того, як зазначено у повідомленні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Голяченко М.В., нею дійсно був використаний 18.05.2006 р. спеціальний бланк нотаріальних дій серії ВСТ № 510053, проте для посвідчення іншого договору купівлі-продажу, а не для договору купівлі-продажу спірного майна. Оригінал зазначеного договору міститься у справах приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тіщенко Н.Г. та був наданий для посвідчення договору № 314 від 25.03.2011 р. за реєстровим номером 314. Позивач зазначає і про те, що у договорі купівлі-продажу квартири від 04.06.2014 р. покупцем зазначено відповідача [PERSON] На її (позивача) думку, особи, прізвища яких зазначено у вказаному договорі, безпосередньо причетні до шахрайських дій по заволодінню [ADDRESS], оскільки фіктивний покупець придбавав квартиру, навіть не оглядаючи її. Позивач стверджує, що є фактичним власником квартири, реально використовує житло за призначенням, ніяких протиправних проникнень у помешкання не було та правовстановлюючі документи на квартиру на ім»я [PERSON] з її володіння не вибували. Також, на виконання свого злочинного умислу, невстановлені особи звернулись до Державної реєстраційної служби, де можуть знаходитись копії підроблених документів. Крім того, після подачі позову до суду, згідно з договором купівлі-продажу від 22.07.2014 р. право власності на спірну квартиру перейшло від відповідача [PERSON] до відповідача [PERSON] Дана угода посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харченко І.А. Вважаючи вказані договори купівлі-продажу квартири недійсними, позивач вказує і на те, що оскільки спірна квартира вибула з володіння спадкодавця та її (позивача) поза їх волею, то вона (позивач) має право витребувати це майно від добросовісного набувача [PERSON] Крім того, позивач зазначає і про те, що постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.07.2014 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне майно в зв»язку з реєстрацією права власності на спірну квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за іншою особою. Оскільки вона (позивач) відноситься до кола спадкоємців другої черги померлої, заяву про прийняття спадщини подала в строки, визначені законом, проте позбавлена можливості оформити спадщину через нотаріуса, то вважає, що її право підлягає захисту в судовому порядку, в зв»язку з чим просить визнати за нею право власності на спірне майно. Посилаючись на викладені обставини, позивач вважає, що вищевказані оспорювані договори купівлі-продажу квартири є недійсними, оскільки їх зміст суперечить вимогам ст.ст.203, 228 ЦК України та моральним засадам суспільства, спрямований на неправомірне заволодіння власністю, порушує право власності [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив про їх задоволення, посилаючись на викладене у позові. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] та представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що договори купівлі - продажу були укладенів у відповідності до чинного законодавства, їх довірителі є добросовісними набувачами. Просили застосувати строки позовної давності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, однак про розгляд справи повідомлялася належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, однак про розгляд справи повідомлялася належним чином, - повідомленням у пресі. Треті особи - приватні нотаріуси Київського міського нотаріального округу Змисловська Т.В., Голяченко М.В., Аніскова Н.А., Тіщенко Н.М., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харченко І.А. до суду не з»явилися, однак повідомлені належним чином, від останніх надійшли письмові пояснення, згідно з якими просять винести рішення у відповідності до чинного законодавства. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно з ч.3 ст. 10 ЦПК України та ч.ч.1,4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.4 ст.60 ЦПК України). В судовому засіданні встановлено. [INFO] у віці 51 рік померла [PERSON] (а.с.7) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з [ADDRESS], що належала спадкодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 05.05.2005 р., посвідченого приватний нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О.С. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті або день, з якого вона оголошується померлою. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом, як рідна сестра спадкодавця. У встановлений законом шестимісячний строк, 30 квітня 2014 року остання звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Аніскової Н.А. про прийняття спадщини, що залишилась після смерті її сестри [PERSON] та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв»язку з чим 30 квітня 2014 року була відкрита спадкова справа. Таким чином, спадщина була відкрита [INFO] (день смерті спадкодавця [PERSON]) і саме з цієї дати спірна квартира мала б належити спадкоємцю [PERSON], але остання була позбавлена можливості реалізувати свої майнові права та отримати свідоцтво про право на спадщину. У відповідності до договору купівлі-продажу від 04 червня 2014 року, укладеного між [PERSON], від імені якої діяла [PERSON], та [PERSON], спірна [ADDRESS] була продана. Вказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Т.В. 01 липня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анісковою Н.А. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки було виявлено, що вказане спадкове майно зареєстровано за іншою особою, тобто не за спадкодавцем. Тобто, смерть спадкодавця сталася [INFO], заяву спадкоємцем про прийняття спадщини подано до нотаріальної контори 30 квітня 2014 року, відповідно спадкова справа відкрита 30 квітня 2014 року, а спірну квартиру продано після подачі спадкоємцем зави про прийняття спадщини - 04 червня 2014 року, однак раніше ніж було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (01 липня 2014 року). Як вбачається з п.3 вищезазначеного договору купівлі - продажу від 04 червня 2014 року, майно належить продавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 18.05.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голяченко М.В., укладеного між померлою [PERSON] та [PERSON] (спеціальний бланк нотаріальних дій серії ВСТ № 510053) Зокрема, як вбачається з Інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 03.06.2014 р. (тобто за день до укладання вище зазначеного договору купівлі продажу) [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за спадкодавцем [PERSON] (т.1а.с.112), а не за [PERSON] Незважаючи на вище викладене, а також на те, що у нотаріуса Змисловської Т.В. були наявні відомості від 03.06.2014 р., що предмет зазначеного договору (квартира) належить на праві власності НЕ [PERSON], а [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Т.В. було все ж посвідчено договір купівлі-продажу від 04 червня 2014 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] У зв'язку з зазначеним, договір купівлі-продажу від 18 травня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голяченко М.В., укладений між померлою [PERSON] та [PERSON] (спеціальний бланк нотаріальних дій серії ВСТ № 510053) не був належним чином зареєстрованим ( у відповідності з вимогами ст. 182 ЦК України та норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Нотаріус, як державний реєстратор, проводить державну реєстрацію права власності тільки того нерухомого майна, яке було належним чином зареєстроване відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення цього права власності. Зокрема, як вбачається з заперечень приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Змисловської Т.В. їй, як нотаріусу, були надані для ознайомлення письмові документи. (т.1а.с.84) Однак, не надавався витяг про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів та в КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухового майна» про право власності [PERSON] на [ADDRESS]. Приватний нотаріус Змисловська Т.В. при посвідченні договору купівлі-проваду володіла інформацією, що спірна квартира на праві власності зареєстрована за іншою особою, а саме мала відмовити у реєстрації права власності по зазначеному договору. Тобто, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Т.В. порушено вимоги щодо реєстрації права власності та посвідчення договору купівлі-продажу від 04.06.2014 р., укладеного між [PERSON], від імені якої діяла [PERSON], та [PERSON] чим порушені права спадкоємиці (позивача по справі), на право власності та реалізацію здійснення своїх спадкових прав. Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Голяченко М.В. (т.1а.с.152-154), нею дійсно був використаний 18.05.2006 р. спеціальний бланк нотаріальних дій серії ВСТ № 510053, проте для посвідчення іншого договору купівлі-продажу, а НЕ для договору купівлі-продажу спірного майна, укладеного між [PERSON] та [PERSON] Оригінал зазначеного договору міститься у справах приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тіщенко Н.Г. та був наданий для посвідчення договору № 314 від 25.03.2011 р. за р\\н 314. Договір купівлі-продажу [ADDRESS] від 18.05.2006 р., укладений між померлою [PERSON] та [PERSON], останньою не посвідчувався. На запит суду приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тіщенко Н.М. надано суду договір купівлі-продажу від 18.05.2006 р., викладений на спеціальному бланку нотаріальних дій серії ВСТ № 510053 (на якому нібито викладено договір між [PERSON] та [PERSON]), укладений між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Тобто, враховуючи зазначене, на одному і тому ж спеціальному бланку нотаріальних дій серії ВСТ № 510053, викладено два різних договору купівлі-продажу, між різними особами та з приводу різного майна, та посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голяченко М.В. Як вбачається з інформаційної довідки (т.2а.с.13) бланк ВСТ № 510053, виданий приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Голяченко М.В., у зв'язку з чим виникають підозри про причетність зазначеного нотаріуса до фальсифікації та підробки документів, зокрема договору купівлі-продажу [ADDRESS] від 18.05.2006 р., укладеного між померлою [PERSON] та [PERSON], що в подальшому призвело до порушень конституційних прав та свобод спадкоємця померлої. Зокрема, як вбачається з наданої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Аніскової Н.А. спадкової справи, в матеріалах останньої наявна інформаційна довідка Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 12.05.2014 р. про те, що спірна квартира на праві власності зареєстрована за [PERSON] Крім того, в наданих останньою матеріалах спадкової справи відсутні відомості, на підставі яких останньою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на [ADDRESS], а саме відсутні будь-які документи, які б свідчили про належність зазначеного майна на праві власності не спадкодавцю, а іншим особам, як це зазначено в постанові про відмову у вчинені нотаріальних дій. У судовому засіданні встановлено, що спірна квартира була продана 18.05.2006 р. нібито спадкодавицею [PERSON] ще за життя [PERSON](при цьому встановлено, що був використаний 18.05.2006 р. спеціальний бланк нотаріальних дій серії ВСТ № 510053, проте для посвідчення іншого договору купівлі-продажу, а НЕ для договору купівлі-продажу спірного майна, укладеного між [PERSON] та [PERSON]), а в подальшому (саме після звернення спадкоємиці до нотаріусу про прийняття справщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом) вчинено договір купівлі - продажу квартири 03.06.2014 р. між [PERSON] та [PERSON], в подальшому (під час розгляду справи в суді) вчинено договір купівлі - продажу квартири 22.07.2014 р. між [PERSON] та [PERSON] Оскільки спірна квартира вибула із володіння [PERSON] не з її волі, а шляхом підробки підробки договору купівлі - продажу від 18.05.2006 р., [PERSON] не мала жодного права відчужувати квартиру на користь [PERSON] Відповідно до ст.ст. 1216,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Підстави припинення права власності визначені ст. 346 ЦК України. Аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що припинення цивільної правоздатності померлої [PERSON] не припиняє її права власності на майно на час відкриття спадщини. Отже, [PERSON] залишається власником квартири до моменту оформлення у встановленому законом порядку спадщини та набуття права власності на майно спадкоємцем. Окрім того, зазначені правовідносини допускають правонаступництво, отже спадкоємець [PERSON] (позивач по справі), має право ставити питання про витребування майна з чужого незаконного володіння. Водночас, Верховним Судом України при розгляді справ за № 6-107цс12 та № 6-136цс12 висловлені наступні правові позиції. Цивільним кодексом України передбачені засади захисту права власності. Зокрема, ст. 387 ЦК надає власнику право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Оскільки добросовісне набуття в розумінні ст. 388 ЦК можливе лише тоді, коли майно придбано не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з незаконного володіння. Відповідно до ст.330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване в нього. П.3 ч. 1 ст. 388 ЦК передбачено, що у разі придбання майна за відплатним договором в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадку, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Ч.1 ст. 388 ЦК передбачає необхідність встановлення обставин вибуття майна із володіння власника, який вважає своє право власності порушеним та вимагає повернення майна. Враховуючи обставини та факти наведені вище, [PERSON] не передавала спірну квартиру у володіння іншим особам. Вказане майно вибуло із володіння [PERSON] не з її волі, а тому має бути повернуто у її власність. Статтею 396 ЦК України встановлено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 ЦК України, в тому числі і на витребування цього майна від добросовісного набувача. Таким чином, оскільки спірна квартира була відчужена поза волею позивача, остання має право вимагати відновлення свого права. Прийнявши в установленому законом порядку спадщину, позивач з часу її відкриття набула речові права на успадковану квартиру - право володіння та право користування нею і, відповідно, право на захист цих прав. Право розпорядження зазначеною квартирою виникає в позивача з часу державної реєстрації його права власності на квартиру (ч. 2 ст. 1299 ЦК України) Вказаний висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6 - 164цс12 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно - правовий акт, що містить зазначену норму права та для всіх судів України. Щодо застосування строків позовної давності суд відмовляє, оскільки позивач звернулася до суду з моменту, коли довідалася про порушення свого права, тобто коли їй було відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом. Відтак є підстави для задоволення позовних вимог про витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності.

Outcome: partial