overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідача - [PERSON] , у якій просить розірвати шлюб зареєстрований 22.02.1997 року виконавчим комітетом Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області, актовий запис №5. Мотивуючи позовну заяву вказав, що шлюб виявився невдалим. Гарної родини вони не створили. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Від шлюбу з відповідачем є неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе, суперечить його інтересам. Позивач в судове засідання не з'явився. Надав заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилась. Надала заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області, сторони перебувають у шлюбі з 22.02.1997 року (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6). За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Враховуючи зазначені обставини, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Фінансова ініціатива» за якою просить суд стягнути з останнього на його користь моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відмова відповідача від повернення депозитного вкладу спричинила позивачу фізичні та душевні страждання, тяжкі переживання щодо долі своїх багаторічних заощаджень. Через відсутність коштів на отримання яких він розраховував він опинився у скрутному матеріальному становищі. Порушився попередній ритм сімейного життя. Унаслідок матеріальних проблем та хвилювань стали виникати сварки, скандали, чого раніше у родині не було. Важко переживаючи обставини, що склалися, в позивача останнім часом виникли систематичні головні та серцеві болі, порушення сну, депресія. Позивач змушений витрачати свій вільний час на здійснення дій по відновленню свого порушеного права. Позивач не може забезпечити належний догляд та умови життя. В судове засідання 26.11.2015 року позивач не прибув, проте подав до суду заяву за якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Повноважний та компетентний представник відповідача у судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом належним чином повідомлений. Оскільки сторони та їх представники не прибули у судове засідання, судом у відповідності до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом за даними сайту Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зясовано, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 23.06.2015 року № 408 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 23.06.2015 року\~прийнято рішення № 121 про запровадження з 24.06.2015 року тимчасової адміністрації та\~призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на\~тимчасову адміністрацію в ПАТ\~«КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА»\~(код ЄДРПОУ 33299878, МФО 380054, місцезнаходження: м. Київ вул. Щорса 7/9, Україна). У звязку з закінченням 23.10.2015 р. терміну дії тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА», з метою збереження активів банку та запобігання їх втрати,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки [PERSON] про зміну порядку та способу стягнення аліментів. Свої позовні вимоги [PERSON] , мотивує тим, що між сторонами 14 лютого 2014 року було зареєстровано шлюб та вони мають спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 13 лютого 2019 року з позивача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до повноліття дитини. Оскільки [PERSON] не отримував заробітної плати або інших постійних доходів та не має на теперішній час постійного місця роботи, органи державної виконавчої служби,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки [PERSON] про зміну порядку та способу стягнення аліментів . Свої позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 23 березня 2007 року з позивача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - щомісячно і до повноліття дитини. З того часу стягнення аліментів здійснювалось з заробітної плати [PERSON] , який мав постійне місце роботи і відповідно постійний дохід, але з червня 2019 року утримання аліментів припинилось, оскільки він не отримував заробітної плати або інших доходів, на даний час не має постійного місця роботи. Органи державної виконавчої служби,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши в позові, що він зареєстрував шлюб з відповідачкою 10 серпня 2002 року у виконкомі Молодійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, актовий запис № 17. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Подружні відносини було припинено та шлюб розпався через зраду відповідачки та її аморальну поведінку. Позивач протягом 2015-2016 років неодноразово просив відповідачку змінити своє ставлення до нього та сім'ї в цілому, припинити відносини з іншим чоловіком, проте позитивних результатів не було. Вважає, що сім'я розпалася остаточно, а примирення неможливе, тому просить шлюб розірвати. Ухвалою Глибоцького районного суду від 22.12.2016 року було задоволено клопотання відповідача та надано сторонам строк для примирення терміном на 1 місяць, а розгляд справи було призначено на 23.01.2017 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] не з'явився, проте його представник [PERSON] подала до суду заяву, в якій вказує, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, термін для примирення позитивного результату не дав, просить шлюб розірвати. Вiдповiдач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча була у належному порядку повідомлена про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Так, із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 10.08.2002 року у виконкомі Молодійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис № 17, прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що причиною розірвання шлюбу є зрада відповідача. Неявку відповідача в судове засідання суд розцінює, як її небажання зберегти сім'ю. При цьому, наданий судом одномісячний строк на примирення не дав позитивного результату. Відповідно до положень ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. При таких обставинах, суд дiйшов висновку, що сторони по справі не підтримують подружні стосунки, сiм'я розпалась остаточно i шлюб необхідно розірвати, оскільки його збереження суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного, ст.ст.104, 105, 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши в позові, що він зареєстрував шлюб з відповідачкою 20 жовтня 2002 року у виконкомі Опришенської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, актовий запис № 21. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: [PERSON] [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З 2015 року вони повністю припинили їхні відносини і на даний час зв'язок як сімя між ними зник і вони взагалі майже не контактують. Причиною цьому серйозні стали непорозуміння, які почали виникати між ними. Вважає, що сімя розпалася остаточно, а примирення неможливе, тому просить шлюб розірвати. Ухвалою Глибоцького районного суду від 03.11.2016 року було задоволено частково клопотання відповідача та надано сторонам строк для примирення терміном на 4 місяці. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте його представник [PERSON] подав до суду заяву, в якій вказує, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просить шлюб розірвати. Вiдповiдач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча була у належному порядку повідомлена про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Так, із свідоцтва про шлюб серії І-МИ № 119710 вбачається, що 20.10.2002 року у виконкомі Опришенської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис № 21. Прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що причиною розірвання шлюбу стали непорозуміння, як і призвели до фактичного розпаду сімї. Неявку відповідача в судове засідання суд розцінює, як її небажання зберегти сімю. При цьому, наданий судом чотирьох місячний строк на примирення не дав позитивного результату. Відповідно до положень ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. При таких обставинах, суд дiйшов висновку, що сторони по справі не підтримують подружні стосунки, сiмя розпалась остаточно i шлюб необхідно розірвати, оскільки його збереження суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного, ст.ст.104, 105, 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 22 вересня 2001 року вони з відповідачкою уклали шлюб, який був зареєстрований у Вільховецькій сільській раді, актовий запис №5. Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачкою у них не склалося, вони не зійшлися характерами, в зв»язку з чим в них виникають часті сварки та непорозуміння. Сімейно-шлюбні стосунки відновлювати не має бажання і настоює на розірванні шлюбу з відповідачкою, оскільки в них часто виникають непорозуміння та втрачено повагу один до одного. Позивач в судовому засіданні пояснив, що вони з відповідачкою перебувають у шлюбі з 2001 року, однак останній рік проживають окремо. На даний час спільного господарства не ведуть подружніх стосунків не підтримують . У вересні 2013 року він (позивач) виявив, що незнайомі чоловіки пишуть повідомлення, «любовні листи» його дружині в соціальній мережі Інтернету «Однокласники». Вважає, що дружина могла відповідати на дані листи, однак підтверджень цього немає. На його претензії з цього приводу дружина казала, щоб він не звертав на це уваги. В листопаді 2013 року дружина поїхала на лікування в Полтаву, де жила з іншим чоловіком, згодом зізналася, що мала місце подружня зрада. Після наданого судом строку на примирення вони з позивачкою не примирилися, стосунки між ними не покращилися, сама відповідачка не бажає відновлювати їхні сімейні стосунки. А тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, пояснила, що всі ті обставини, про які повідомив її чоловік є правдивими, що їй писали незнайомі чоловіки і вона відповідала на такі прояви уваги. Потім відповідач вигнав її із дому і вона пішла жити окремо. Відповідач постійно її ревнував, безпідставно звинувачував у подружній зраді, ображав, принижував і наносив фізичні побої. Вона втратила почуття поваги до позивача. За час наданого судом строку на примирення вона з позивачем не примирилася, відновлювати стосунки з ним не бажає. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та відповідачки, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони протягом тривалого часу не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, перебувають у неприязних відносинах, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, їх сім'я фактично розпалася, а тому перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, що може перешкодити їм у реалізації їх інтересів. Суд прийшов до висновку, що сім'я розпалася, зберегти її неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитьта перешкоджає реалізації інтересівсторін по справі, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він зареєстрував шлюб з відповідачкою 10 серпня 2002 року у виконкомі Молодійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, актовий запис № 17. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: син [PERSON], 16 квітня 2006 року та донька [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї стали різні погляди подружжя на сімейне життя, вони різні люди за характером та темпераментом. Такі обставини призвели до втрати почуття любові та взаємоповаги один до одного. Вважає, що вони стали зовсім чужими людьми один одному, а подальше збереження сімї неможливе. На підставі вищевикладеного викладеного просить шлюб розірвати. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила шлюб розірвати, вказавши на те, що причиною розірванні шлюбу є несумісність характерів, різні погляди сторін на життя, що фактично призвело до розпаду сімї . Вiдповiдач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов визнали та не заперечували проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтованi та підлягають задоволенню. Так, із свідоцтва про шлюб серії І-МИ №055998 вбачається, що 10.08.2002 року у виконкомі Молодійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис № 17, прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON]. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стали несумісність характерів, у сторін різні погляди на сімейне життя та розуміння ролі кожного з подружжя у сімейному житті, що призвело до втрати почуття любові та взаємоповаги один до одного та фактичного розпаду сімї. При цьому позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього. Відповідно до положень ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що сторони по справі не підтримують подружні стосунки, сiмя розпалась остаточно i шлюб необхідно розірвати, оскільки його збереження суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного, ст.ст.104, 105, 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Глещавецької (Іванівської) сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, про визнання права власності на спадкове майно, в якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що у [ADDRESS], посилаючись на мотиви, вказані в позовній заяві. Позивач не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтва про право власності на дане спадкове майно, а тому він змушений звернутися з позовом до суду. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Представник відповідача Іванівської (Глещавецької) сільської ради позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне: 13 лютого 2008 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого заповів [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS]. Даний заповіт на день смерті [PERSON] не змінювався і не скасовувався. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO], що є часом відкриття спадщини. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій вихідний № 1062/02-14 від 07 серпня 2014 року виданої Теребовлянською державною нотаріальною конторою було виявлено, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами що у [ADDRESS] на ім'я померлого [PERSON]. Технічний паспорт на житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] виданий на [PERSON] 14 липня 2014 року. Інвентаризаційна вартість даного житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами згідно технічного паспорту виготовленого 14.07.2014 року становить - 64798 грн. Позивач фактично вступив у оперативне управління спадковим майном. Судові витрати позивач просить покласти на нього. Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти її. На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги позивача [PERSON] слід задовольнити, визнавши за ним право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, в [ADDRESS], після смерті [PERSON], який помер [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Григорівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В обгрунтування своїх позовних вимог вказав, що 26 вересня 1970 року між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб. [INFO] його дружина померла, а на час своєї смерті остання мала у власності земельну частку (пай) в розмірі 5,02 га на території Григорівської сільської ради. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй земельну частку (пай). Позивач не в змозі отримати в державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, оскільки свідоцтво про укладення шлюбу безповоротно втрачено, а інших правовстановлюючих родинний зв'язок документів він не має. Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, у якій позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представники відповідачів в судове засідання не з'явилися, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, у якій проти задоволення позовних вимог не заперечують. Дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26 вересня 1970 року між позивачем та [PERSON] було зареєстровано шлюб та все подружнє життя вони мешкали у с. Григорівка, Гребінківського району Полтавської області, що підтверджується довідкою Григорівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області за № 307 від 12 жовтня 2011 року (а.с. 9). [INFO] його дружина померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого 02 серпня 1999 року (а.с.5), а на час своєї смерті остання мала у власності земельну частку (пай) в розмірі 5,02 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай), серії [NUMBER], виданого 24 грудня 1996 року Гребінківською районною державною адміністрацією (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй земельну частку (пай), яку шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном прийняв [PERSON] Внаслідок того, що між позивачем та спадкодавцем відсутній факт родинних відносин, [PERSON] не в змозі отримати в державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, оскільки свідоцтво про укладення шлюбу безповоротно втрачено, а інших правовстановлюючих родинний зв'язок документів він не має (а.с.10). Підтвердженням укладення шлюбу між позивачем та померлою, є довідка сільської ради №306 від 12 жовтня 2011 року та витяг з по господарської книги (а.с. 8-9). Інших спадкоємців немає. Відповідно до ч.2 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі викладеного,

Outcome: approved