Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про те, що на підставі рішення виконавчого комітету Уманської міської ради від 14.01.1976 року йому було видано ордер №108 на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до ордеру № 19 від 09.04.1976 року йому було дозволено замість квартири [ADDRESS] зайняти по обміну квартиру [ADDRESS] . У березні 1990 року ним, як членом ЖБК № 17, в повному обсязі було виплачено пайовий внесок в сумі 5315 карб. за двокімнатну квартиру [ADDRESS] . Після сплати в повному обсязі пайового внеску за вищевказану квартиру він звернувся до Уманського відділку Черкаського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації (далі ЧООБТІ), де право на вказану квартиру за ним було зареєстроване за реєстровим №6587. До теперішнього часу він зареєстрований та постійно проживає у вищевказаній квартирі. На цей час він вирішив переоформити належну йому квартиру на свою доньку, у зв`язку з чим звернувся до нотаріальної контори. Нотаріус, перевіривши усі надані ним документи, встановив, що у довідці про право власності за ним на квартиру було помилково вказано його по-батькові, а саме замість « [PERSON] », вказано « [PERSON] ». У зв`язку з цим, він звернувся до суду із заявою про встановлення факту, але його заяву було залишено без розгляду, оскільки на думку суду вказаний спір слід вирішувати у загальному порядку. За таких обставин у нього немає можливості підтвердити, що саме він є власником вказаного нерухомого майна та не може реалізувати свої права, чк власник розпоряджатися цим майном. Оскільки право власності на спірну квартиру вже зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, внесення змін до реєстру може бути здійснено лише на підставі рішення суду про встановлення юридичного факту помилки або ж визнання права власності на нерухоме майно, якщо таке право особи кимось не визнається або оспорюється. У зв`язку з цим звернувся до суду з вказаним позовом та просить визнати за ним, [PERSON] , право власності на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою судді від 24.02.2021 року\~відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Також суддею визначено строки для подання позивачем відповіді на відзив та подання відповідачем заперечень. Розгляд справи був призначений на 15 березня 2021 року без виклику сторін. 05.03.2021 року на адресу суду надійшла заява від представника відповідача голови ЖБК «Житлово-будівельного кооперативу №17» Керноса О.В., у якій повідомляє суд про те, що викладені у позові обставини відповідають дійсності, а саме: в довідці №408, виданій 18.12.1992 року Уманським міським житлово-будівельним кооперативом №17, на підставі якої позивачем було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] , дійсно було помилково записано ім`я по батькові позивача « [PERSON] », тоді як вірним є « [PERSON] ». Іншого способу, окрім судового, внести відповідні зміни у реєстр нерухомого майна та змінити власника немає. Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на квартиру [ADDRESS] , ЖБК «Житлово-будівельний кооператив № 17» визнає повністю. Суду довіряють, копію рішення просять направити на адресу відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до таких висновків. Позивачу [PERSON] , сім`я якого складається із 3 чоловік, згідно ордеру №108 від 01 березня 1976 року на підставі рішення виконкому Уманської міської ради депутатів трудящих від 14 січня 1976 року №20, надано право на зайняття двохкімнатної квартири загальною площею 29,7 кв.м, квартира [ADDRESS] . Згідно ордеру № 19 від 09 квітня 1976 року, [PERSON] дозволено зайняти по обміну квартиру [ADDRESS] кімнат площею 30.4 кв.м; кількість членів сім`ї, що в`їжджає згідно з ордером 3 осіб. Ордер видано на підставі рішення виконкому міської Ради депутатів трудящих міста Умані від 08 квітня 1976 року №159. Відповідно до довідки від 18 грудня 1992 року вих. №408, виданої члену ЖБК №17, [PERSON] повністю вніс пайовий внесок у березні 1990 року за двокімнатну квартиру жилою площею 30,1 кв.м на четвертому поверсі п`ятиповерхового будинку по [ADDRESS] . Сума становить 5315 карбованців. У вказаній довідці невірно було вказано по батькові власника, позивача по справі, як « [PERSON] », яке було виправлено на вірне « [PERSON] ». Згідно довідки про склад сім`ї, виданої уповноваженому власнику житлового приміщення (будинку), членові житлово-будівельного кооперативу [PERSON] , головою правління ЖБК «Житлово-будівельного кооперативу №17», за адресою: [ADDRESS] , проживають та зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , власник та його дружина [PERSON] , [INFO] , яка 20.01.2020 року знята з реєстрації, у зв`язку зі смертю. Статтею 41 Конституції України\~встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.\~\~\~\~\~\~ Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Згідно зі ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.\~Норми ст.ст. 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Статтею 392 ЦК України\~визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до вимог\~ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.\~\~\~\~\~\~ Згідно з вимогами ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Так, згідно з вимогами\~ст. 15 ЗУ «Про власність» від 07.02.1991 року, який діяв на час виникнення правовідносин, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.\~\~\~ Аналогічні положення викладені в п.5-1 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 18.09.1987 року, де зазначено, що член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Відповідно до роз`яснень, наданих у пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», при вирішенні спорів про право власності на жилий будинок, на квартиру в житлово-будівельному або житловому кооперативі, на інші будівлі судам слід виходити з роз`яснень, які дані Пленумом Верховного Суду України у прийнятих ним постановах з цих питань. Крім цього, слід враховувати, що при повному внесені пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі. Судом встановлено, що позивач [PERSON] разом із сім`єю, на підставі ордеру, отримав право на зайняття двохкімнатної квартири в будинку [ADDRESS] , а в подальшому, також на підставі ордеру, шляхом обміну, переїхав у квартиру з більшою житловою площею. Сплативши свій пайовий внесок, належним чином, шляхом реєстрації, оформив право власності на квартиру, зареєстрував місце проживання разом із сім`єю за адресою: [ADDRESS] , та постійно проживав з сім`єю у цій квартирі. При реєстрації права власності на квартиру головою ЖБК №17 у довідці про реєстрацію було допущено помилку у написанні по батькові власника, яку було виправлено шляхом закреслення. Позивач звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та просив суд визнати, що довідка № 408 від 18.12.1992 року дійсно видана йому [PERSON] , але судом вказану заяву залишено без розгляду, оскільки, на думку суду, у вказаному випадку наявний спір про право, тому це питання слід вирішувати у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи те, що у позивача існують перешкоди для належного розпорядження майном, суд з урахуванням встановлених фактичних обставин, вважає достатніми підстави для визнання за [PERSON] права власності на квартиру, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved