Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся із позовною заявою до [PERSON], третя особа [PERSON], Відділ опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної у місті Ради м. Кривого Рогу про припинення права особи на частку майна. В обґрунтування позову зазначив, що квартира за адресою [ADDRESS], на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] 1/5 частка власності, [PERSON] 4/15 частки власності, [PERSON] 4/15 частки власності. Позивач та відповідач не є членами однієї сімї, спільно не проживають та не ведуть спільного господарства. У вказаній квартирі ніхто не проживає. Просить суд припинити право спільної часткової власності [PERSON] на належну йому 4/15 частки вказаної квартири. Присудити на користь [PERSON] грошову компенсацію за належну йому 4/15 частки квартири. Визнати за [PERSON] право власності на 4/15 частки квартири. Визнати [PERSON] та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням. [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою. В обґрунтування позову зазначив, що просить суд встановити порядок володіння та користування трикімнатною [ADDRESS], загальною площею 59,0 кв. м., житловою площею 36,3 кв. м., шляхом виділення [PERSON] у володіння і користування кімнату площею 11, 6 кв. м із вбудованою шафою І площею 1,2 кв. м., та залишення позивачу у володінні та користуванні кімнату площею 17,1 кв. м. з балконом ІІ площею 1,6 кв. м, та кімнату площею 7,6 кв. м. Решту приміщень залишити в загальному користуванні. Стягнути на його користь судові витрати. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просили суд задовольнити позов з підстав зазначених у позовній заяві та відмовити у задоволенні зустрічного позову. Відповідач [PERSON], представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнали, просили відмовити та підтримали вимоги зустрічного позову просили їх задовольнити. Вказали, що [PERSON] бажає користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд та має намір подарувати частину квартири своїй дитині, та має про це відповідне рішення виконавчого комітету. Представник третьої особи [PERSON] та третя особа [PERSON] підтримали позов [PERSON] та вказав що відповідач має незначна частку у квартирі і тому є підстави для задоволення первісного позову. Зустрічну позовну заяву [PERSON] не підтримує, так як сторони мають неприязні стосунки між собою. Представник третьої особи Виконкому Покровської районної у місті ради [PERSON] заперечувала проти задоволення зустрічного позову та визначити порядок користування спірною квартирою, відмовити у первісному позові, так як право власності, відповідно до Конституції є непорушним. Суд, вислухавши пояснення сторін, представника відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно свідоцтва про право власності на житло № Ж-868 від 17.03.1999 року, яке було видане відповідно до розпорядження Криворізьким управління житлово комунального господарства № Ж-576 від 02.02.1999 року, на праві приватної спільної сумісної власності, позивачу по справі [PERSON] належить - 1/5 частка власності, та окрім вказаного розпорядження відповідно до свідоцтва про право на спадщину ВАМ № 760339 від 28.07.2003 року, виданого другою Криворізькою державною нотаріальною конторою, належить відповідачу [PERSON]- 4/15 частки власності, третій особі [PERSON]-4/15 частки власності, 3-кімнатної квартири, на 3 поверсі 5 поверхового будинку, загальною площею 59,0 кв. м., житловою площею 36,3 кв. м., яка розташована за адресою [ADDRESS]. Станом на 31.03.2016 року у приміщенні вищевказаної квартири зареєстровані позивач по справі [PERSON], третя особа [PERSON], відповідач [PERSON] його неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Сторони не заперечують з приводу тих обставин, що між ними склалися неприязні стосунки, у квартирі ніхто не проживає, кожен з власників має свою кімнату та свої особисті речі, ключі від квартири та мають вільний доступ до житла, комунальні послуги сплачуються власниками квартири - відповідно до визначених частин. Статтею 356 ч.1 ЦК України\~встановлено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. \~\~ Згідно з вимогами\~статті 358 ч.1 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до\~ст. 365 ЦК України\~право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо : 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. \~\~\~\~ Судом встановлено, позивачі вільно користуються спірною квартирою, сторони у вказаному вище помешканні не проживають, не чинять перешкод у користуванні власністю, сплачують витрати на його утримання, та відповідач заперечує з приводу припинення його права власності. \~\~\~\~ Згідно з вимогами\~ст. 360 ЦК України\~співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобовязаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обовязкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобовязаннями, повязаними із спільним майном. Вказаний обовязок не залежить від факту проживання співвласника та факту користування послугами. Верховний Суд України неодноразово висловлював свою позицію із зазначеного питання, а саме те, що із змісту норми ст. 365 ЦК випливає, що припинення права особи на частку у спільному майні допускається за наявності будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1 - 3 ч. 1 ст. 365 ЦК,\~але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї\~(ухвала Верховного Суду України від 23 червня 2010 р. у справі N 6-22505св09; постанова від 16 січня 2012 р. у справі N 6-81цс11). Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та об'єкта, який є спільним майном. Відповідна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року N 6-81цс11, яка в силу ст. 360 7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України. Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд наголошує, що частка відповідача [PERSON] та третьої особи [PERSON] рівні по 4/15 частині у кожного, а позивача [PERSON] 1/4 частина. Судом встановлено, що частку, яка належить відповідачу, не можна визнати не значною, та відсутні докази, що спільне володіння і користування квартирою сторонами - є неможливим. Стосовно вимог зустрічного позову суд вказує про наступне. Відповідно до ст. 319, 321 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечені рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. [PERSON] просить суд виділити йому у користування кімнату площею 11, 6 кв. м. із вбудованою шафою І площею 1,2 кв. м., та залишити позивачу у володінні та користуванні кімнату площею 17,1 кв. м. з балконом ІІ площею 1,6 кв. м, та кімнату площею 7,6 кв. м. Решту приміщень залишити в загальному користуванні. Вказана вище квартира складається з трьох кімнат площею 11,6 кв. м. 17,1 кв. м., 7,6 кв. м., співвласникам [PERSON] та [PERSON] належить по 4/15 частині у кожного, [PERSON] 1/4 частина. Суд позбавлений права виділити [PERSON] кімнату 11,6 кв.м., оскільки розмір вказаної кімнати не відповідає належній йому частки квартири, а тому виділення вказаної кімнати буде порушувати права інших співвласників. Згідно п. 1 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової влас\-ності здійснюється співвласниками за їх згодою. Право власності [PERSON] на користування житлом ніким не порушується, він має вільний доступ до квартири, між сторонами визначився певний порядок користування, а тому відсутні підстави для задоволення вказаних вимог. З урахуванням пояснень сторін, дослідження письмових доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги первісного позову та вимоги зустрічного позову не підлягають задоволенню, оскільки сторонами не доведено, що спільне володіння і користування квартирою - є неможливим, що частка яка належить [PERSON] є незначною та позбавлення його права власності не завдасть істотної шкоди. На підставі ст. 88 ЦПК України у звязку з відмовою у задоволенні позову судові витрати покладаються на [PERSON], та на [PERSON] З урахуванням викладеного,

Outcome: dismissed