Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський Олег Володимирович, про визнання виконавчого напису нотаріусами таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 04.03.2013 року між [PERSON] та АТ «Сбербанк» було укладено кредитний договір, а 17.12.2020 року приватним нотаріусом Григорян Д.Г. вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2162 про стягнення з позивача на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» заборгованості за кредитним договором від 04.03.2013 року між [PERSON] та АТ «Сбербанк» у загальному розмірі 48286,15 гривень. Приватним виконавцем Табінським О.В. 04.01.2021 року ухвалено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, згідно з якою з доходів позивача від роботи у ТОВ «Південтрансбуд» відрахування у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 54144,76 гривень, з яких 48286,15 гривень заборгованість по виконавчому документу, 4848,61 гривень основна винагорода приватного виконавця та 810 гривень витрати на проведення виконавчих дій. Крім того, у постанові про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та доходи боржника зазначено неправильне місце проживання боржника - [ADDRESS] , яка належить іншим особам і до позивача відношення не має і не мала, хоча насправді [PERSON] зареєстрований за місцем проживання за адресою: [ADDRESS] . Отже, відповідач свідомо ввів в оману приватного нотаріуса та приватного виконавця про місце проживання позивача. Позивач вважає, що зазначений виконавчий напис приватного нотаріуса є таким, що винесений неправомірно, із порушенням вимог Закону України «Про нотаріат», а тому він повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріус при вчиненні спірного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом та безспірності характеру правовідносин сторін, та строків звернення. Виходячи з вищезазначеного позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Григорян Д.Г. №2162 від 17.12.2020 року, про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» у сумі 46126,70 гривень та стягнути з ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» на його користь судові витрати в розмірі 908,00 гривень. Ухвалою Вугледарського міського суду Донецької області від 23 лютого 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін, призначено судове засідання з розгляду справи на 26 квітня 2021 року (а.с. 19). Від відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не надходило клопотань про розгляд справи у поряду загального позовного провадження, відзиву на позов, зустрічного позову та/або будь-яких додаткових доказів. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, передбачених ч. ч. 5, 7 ст. 279 ЦПК України, від сторін не надходило. Суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, дослідивши які вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва, Табінським О.В., про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та доходи боржника від 04.01.2021 року ВП № 64013165 при примусовому виконанні виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г №2162 від 17.12.2020 року, постановлено стягнути з [PERSON] на користь «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» заборгованість в сумі 48486,15 гривень, а також, 4848,61 гривень основну винагороду приватного виконавця та 810,00 гривень витрати на проведення виконавчих дій. (а.с. 10-11). Відповідно до договору №115#00017521342 від 04.03.2013 року, укладеного між ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» (далі - Банк) та [PERSON] (далі - Позичальник), Банк надає Позичальнику грошові кошти (кредит) у тимчасове користування на поточні потреби, а Позичальник зобов`язується повернути цей кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним договором в повному обсязі. За даним договором Банк надає Позичальнику грошові кошти (кредит) у сумі - 20000,00 гривень (а.с. 7-9). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відлучення об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №244777365 від 17.02.2021 року, квартира за адресою [ADDRESS] належить власникам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства. Цими актами є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктом 3.1 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно п. п. 3.2, 3.5 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. Таким чином, за результатами аналізу вищенаведених норм, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Відповідний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 61-84цс19). Статтями 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року). Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 04 жовтня 2018 року по справі №521/6687/17. В межах даної цивільної справи, яка розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, відповідачем, в установлені судом строки, не надано відзив на позов або зустрічний позов, або будь-яких доказів на спростування обґрунтувань та вимог даного позову. Як вбачається з постанов приватного виконавця Табінського О.В., було відкрито виконавче провадження №64013165 та звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи [PERSON] , які він отримує за місцем роботи у ТОВ «Південтрансбуд», на виконання виконавчого напису №2162, виданого 17.12.2020 року приватним нотаріусом Григорян Д.Г., щодо стягнення з боржника - [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» заборгованість в розмірі 48486,15 гривень. Однак, як зазначає позивачка та не спростовує відповідач, [PERSON] не мав будь-яких договірних правовідносин з ТОВ «Росвент інвест Україна», вимоги про сплату боргу від відповідача не отримувала, тому право стягнення з позивачки будь-яких коштів у ТОВ «Росвент інвест Україна» відсутнє. Більш того, [PERSON] зазначає, що кредитні відносини він мав лише з АТ «Сбербанк», що підтверджується копією договору №115#00017521342 від 4 березня 2013 року, однак суду не надано жодних доказів переходу права вимоги до останнього від ПАТ «Сбербанк» до ТОВ «Росвент інвест Україна». Окрім того, визначений у виконавчому написі №2162 від 17 грудня 2020 року розмір заборгованості [PERSON] у сумі 48286,15 гривень не визнається останнім та не підтверджений належними доказами, а розмір кредиту отриманого позивачкою від ПАТ «Сбербанк», згідно умов договору, складав 20 000 гривень. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що приватним нотаріусом Григорян Д.Г. при винесенні спірного виконавчого напису не було з`ясовано питання щодо безспірності заборгованості, зокрема розміру основної суми боргу, нотаріус не переконався щодо належного повідомлення позивача про суму заборгованості. Таким чином, зважаючи, що зазначена у спірному виконавчому написі заборгованість не є безспірною, суд приходить до висновку про доцільність та необхідність задоволення вимог позову та визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Діани Гагіківни №2162 від 17.12.2020 року, таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання щодо розподілу між сторонами судових витрат зі сплати судового збору суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вищевикладеного, приймаючи до уваги, що суд дійшов висновку про доцільність задоволення вимог позову [PERSON] щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд вважає необхідним, на виконання вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 908,00 гривень. Оскільки, відповідно до вимог статті 279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, тому, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного,

Outcome: approved