Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Платинум Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського округу Потапов Михайло Юрійович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Пімахова Діана Вікторівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивує тим, що 11.08.2006 між ним та АТ «Альфа-Банк» було укладено договір споживчого кредитування № 400142958 на придбання телефону на суму 2300 грн. строком на 12 міс. Протягом встановленого періоду позивачем було сплачено всі платежі, передбачені кредитним договором. Таким чином, зобов`язання щодо виплати коштів за вказаним кредитним договором було припинено 11.08.2007 шляхом його повного виконання. Вказує, що 12.07.2019 за його місцем роботи до Черкаського обласного військового комісаріату надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пімахової Д.В. про звернення стягнення на заробітну плату ВП № 59429653 від 04.07.2019 на підставі виконавчого напису № 928 від 16.04.2019, вчиненого приватним нотаріусом Київсько міського нотаріального округу Потаповим М.Ю. В постанові приватного виконавця визначена сума заборгованості за період з 15.10.2006 по 01.03.2019 в розмірі 10731,06 грн. Стягувачем в даному провадженні зазначено ТОВ «Платінум Фінанс», який відповідно до постанови приватного виконавця набув право вимоги за кредитним договором № 400142958, укладеним 11.08.2006 між позивачем та АТ Альфа-Банк. Таким чином, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Потаповим М.Ю. було вчинено виконавчий напис на документах через 12 років після можливого виникнення права вимоги і без повідомлення стягувача про наявність заборгованості та вимоги про сплату боргу, що є порушенням вимог чинного законодавства. Крім того, навіть сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З вимогою щодо стягнення заборгованості по кредитному договору № 400142958 позивач категорично не згідний, оскільки, ним ще в 2007 році сплачено всі необхідні платежі. Вважає, що такими діями стягувача ТОВ Платінум Фінанс та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Потапова М.Ю. порушено його права та законні інтереси, тому він змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.08.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач та його представник адвокат Сівов Ю.Ю. до судового засідання не з`явилися, позивач скерував до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомляв. Відзив на позов від відповідача на адресу суду не надходив. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 11.08.2006 між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк» укладено договір споживчого кредитування № 400142958 на придбання телефону на суму 2300 грн. строком на 12 міс. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального коругу Потаповим М.Ю. 16.04.2019 видано виконавчий напис № 928 про стягнення заборгованості з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 400142958 від 11.08.2006, укладеним з ПАТ «Альфа Банк». Згідно з договором відступлення права вимоги боргу від 27.09.2007, право вимоги боргу відступлено ТОВ «Кредитні Ініціативи». Згідно з договором факторингу № 2012-2-1/1 від 18.12.2012, укладеному між ТОВ «Кредитні Ініціативи» та ТОВ «Купер Прайс», право вимоги за кредитним договором № 400142958 від 11.08.2006, укладеним з ПАТ «Альфа Банк», відступлено ТОВ «Купер Прайс». Згідно з договором факторингу № 1501/2019 від 15.01.2019, укладеному між ТОВ «Купер Прайс`та ТОВ «Платинум Фінанс», право вимоги за зазначеним вище кредитним договором відступлено ТОВ «Платинум Фінанс». Загальна сума заборгованості, в тому числі, плата за вчинення виконавчого напису, яка підлягає стягненню з боржника, складає 10731,06 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пімаховою Д.В. від 04.07.2019 звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] в межах примусового виконання виконавчого напису № 928 від 16.04.2019. Як вказує позивач у своєму позові, ним було сплачено всі платежі, передбачені кредитним договором. Таким чином, зобов`язання щодо виплати коштів за кредитним договором № 400142958 від 11.08.2006, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Альфа Банк», припинено 11.08.2007 шляхом його повного виконання. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Відповідно до п. 2 Переліку документів для одержання виконавчого напису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Пунктом 3.5 Глави 16 Порядку визначено, що при вчиненні виконавчого напису, нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Розрахунок боргу, здійснений кредитором щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог кредитора до боржника. Як зазначає позивач, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості перед кредитором за відповідним договором та не врахував пропуск кредитором строку позовної давності (строку давності вчинення виконавчого напису). Таким чином, документи, що подані нотаріусу не можливо вважати безспірними. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Обставини даної справи підтверджують те, що заборгованість не можна вважати безспірною. Також, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було з`ясовано чи не пропущено банком строк позовної давності, не встановлено коли було здійснено останню оплату по кредиту. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від відповідача ТОВ «Платинум Фінанс» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст.88 Закону України «Про нотаріат», п. 284 Інструкції та п.1 Переліку. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно з ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними, такими, що підлягають задоволенню. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути його з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved