Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

\~Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 05 грудня 2013 року перебуває з відповідачем [PERSON] у шлюбі зареєстрованому виконавчим комітетом Буківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис № 07. Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною припинення між сторонами подружніх відносин стали постійні сімейні сварки, крім цього відповідач прийняла інше віросповідання, перестала допомагати вести домашнє господарство та змінила ставлення до сімейних цінностей у звязку з чим на протязі двох років шлюбні відносини між ними взагалі перестали існувати. З вересня 2018 року відповідач покинула їх спільне місце проживання та переїхала проживати до своїх батьків, а з початку 2019 року знялась з реєстрації доводячи той факт, що вона остаточно перестала бажати далі продовжувати з ним шлюбні відносини, тому просив суд шлюб між ним та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні не зявився, проте його представник подав заяву, якою позов підтримав , просив не надавати сторонам строк для примирення та розірвати між ним шлюб , на примирення позивач не згідний. Просив розглянути справу у їх відсутності, проти заочного рішення не заперечує. В підготовчому судовому засіданні відповідач [PERSON] не зявилась, проте надала суду заяву, якою позов визнала частково, не визнаючи деякі обставини, що призвели до розірвання шлюбу. Не заперечувала проти розірвання шлюбу між нею та позивачем, вважає винуватим в припиненні подружніх відносин позивача, просила винести рішення у її відсутності. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов обґрунтованим виходячи з наступного. Так із свідоцтва про шлюб серії І-МИ № 153064 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] тобто сторони, 05 грудня 2013 року уклали шлюб який зареєстрували у виконавчим комітетом Буківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис № 07.\~Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], 19 березня 2014 року, що вбачається з свідоцтва про народження серія 1-МИ № 188780 від 25 березня 2014 року та [PERSON], [INFO], що вбачається з свідоцтва про народження серія 1-МИ № 231026 від 23 листопада 2015 року. Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують з осені 2018 року, спільне господарство як подружжя не ведуть, на примирення не згідні. Статтею 24 Сімейного кодексу України\~(далі\~СК України) передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що сторони по справі не підтримують подружні стосунки, сімя розпалась остаточно i шлюб необхідно розірвати, оскільки його збереження суперечить інтересам сторін та їх дітей. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі ст.ст. 56, 105, 112 СК України,

Outcome: approved