Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду, з позовом до ДАР України ГП «Новотроїцький елеватор» про стягнення боргу за договором позики, вказуючи на те, що 17.01.2012 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, відповідно якого він надав відповідачу у позику пшеницю 2 класу у кількості 110 440 тонн за ціною 1880 грн. за 1 тонну на загальну суму 207 627, 20 грн., яку відповідач зобов'язався повернути в строк до 30.12.2012 року, однак зобов'язання по теперішній час не виконав посилаючись на тяжке матеріальне становище. Договором передбачено нарахування пенні яка за термін прострочення складає на теперішній час 30518, 35 грн.. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по договору позики у розмірі 238 145, 55 грн., судові витрати покласти на відповідача. Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовну заяву, надали пояснення аналогічні викладеним у позові. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив що дійсно між позивачем та ГП «Новотроїцький елеватор» було укладено договір позики на суму 207 627, 20 грн., однак підприємство не може на даний час виплатити борг у зв'язку з тяжким матеріальним станом. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши надані докази суд прийшов до наступного. Даний спір відноситься до цивільно - правових відносин і регулюється нормами цивільного законодавства. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що згідно копії договору позики №2 від 17.01.2012 року [PERSON] надав в у позику ГП «Новотроїцький елеватор» пшеницю 2 класу у кількості 110 440 тонн за ціною 1880 грн. за 1 тонну на загальну суму 207 627, 20 грн., яку позичальник зобов'язався повернути в строк до 30.12.2012 року. Відповідно до ст..1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості такого самого роду та такої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як встановлено у судовому засіданні і проти чого не заперечує представник відповідача, борг у вигляді пшениці 2 класу у кількості 110 440 тонн на загальну суму 207 627, 20 грн. позичальник у встановлений договором строк не повернув. Відповідно до пункту 3.4 договору позики за неналежне виконання зобов'язання по договору, винувата сторона виплачує пеню у розмірі двох облікових ставок НБУ за кожен день прострочення виконання зобов'язання, від суми боргу. Виходячи з розрахунку сума пені нарахована на заборгованість у розмірі 207627, 20 грн. в період часу з 31.12.2012 року по 17.01.2014 року складає 30518,35 грн.. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК, оскільки вимоги позивача задоволені повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved