Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з уточненим позовом, у якому просить стягнути з відповідача ПАТ «Чернігівобленерго» - 29187,00 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди за фактично знищені вісім фруктових дерев (підтверджено звітом про оцінку пошкоджених плодових дерев) та - 11000,00 грн. моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що йому на праві власності належить садовий будинок № 12 «б» із земельною ділянкою, площею 0,09 га (виділеної для садівництва) по вул.Федорова в с.Лісові Сорочинці Прилуцького району. На земельній ділянці позивачем було посаджено фруктовий сад, урожаєм якого користувалася вся його сім?я. Всі дерева в саду були сортовими. Проте, 13.10.2015 працівниками Прилуцького РЕМ, без попередження позивача, були фактично знищені: три яблуні, дві черешні, груша, вишня, абрикос, які росли на його приватизовані ділянці. Такі дії працівників РЕМ вважає неправомірними і через те, що під час проведення лінії електропередач, дерева вже росли на приватній ділянці та ст.321 ЦК України гарантовано непорушність права власності. Моральну шкоду позивач обґрунтовує стражданнями через погіршення його здоров?я, бо крім даної садиби у нього більше нічого немає, і плоди споживала вся його сім?я. Вирощування вказаних дерев із самих саджанців потребувало значних зусиль, необхідно було їздити, поливати, доглядати та інше. Сторона позивача у судовому засідання повністю підтримали заявлені вимоги посилаючись на обставини, викладені у позові. Представник відповідача в суді позов не визнала через його необґрунтованість, та в письмових запереченнях вказує, що уздовж ліній електропередач створюються охоронні зони на відстань не менше 2 метрів, де забороняється саджати дерева та інші багаторічні насадження. Лінія електропередач, яка проходить біля садового будинку позивача побудова та введена в експлуатацію в 1974 році та дійсно працівниками Прилуцького РЕМ були обрізані гілки на кронах дерев, які росли безпосередньо під проводами. Оскільки позивач постійно не проживає за відповідною адресою, тому не було можливості його повідомити про необхідність розчистки дерев (обрізання гілок). Свідок [PERSON] у суді пояснив, що є сусідом по дачі з позивачем. Приблизно в 1991 році вони з позивачем посадили в останнього сад з елітних сортів фруктових дерев. Лінія електропередач, яка підходить до їх садових ділянок, була ним з позивачем проведена десь в 1997-1998 роках та Прилуцьке РЕМ лише підключило до неї напругу. Були обрізані, як стовбури так і гілки довжиною приблизно від 1,70 м. до 2,5 м. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до такого висновку. Судом установлено, що згідно державного акту від 03 лютого 1998 року [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 0,09 га, що розташована по вул.Пушкіна (нині Федорова), 12 «б» в с.Лісові Сорочинці Прилуцького району (а.с. 9). Згідно свідоцтва про право власності від 16.12.2010 позивач є також власником садового будинку за вказаною адресою і таке його право зареєстровано в органах Прилуцького МБТІ (а.с. 10-11). Сторонами не заперечується, що через земельну ділянку позивача проходить лінія електропередач ПЛ 0,4 кВ Л-3 від КТП-1173, яка знаходиться на балансі та обслуговуванні відповідача ПАТ «Чернігівобленерго» (а.с. 43). Беззаперечно встановлено, що 13 жовтня 2015 року бригадою Прилуцького РЕМ біля земельної ділянки № 12 «б» по вул.Федорова в с.Лісві Сорочинці, належної позивачу, проведено розчистку траси ПЛ від порослі дерев. Так, згідно акту обстеження від 16.10.2015, проведеного адмінкомісією при виконкомі Лісовосорочинської сільської ради встановлено, що на приватизованій присадибній земельній ділянці позивача, без його погодження, було пошкоджено три яблуні, дві черешні, груша, вишня та абрикос (а.с. 8). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 Земельного кодексу України\~\~\~уздовж ліній електропередач, для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об'єкти створюються охоронні зони. Правовий режим охоронних зон визначається законодавством України. Згідно ч.6 ст.19 Закону України «Про електроенергетику» в охоронних зонах електричних мереж, а також інших особливо важливих об'єктів електроенергетики діють обмеження, передбачені законодавством України щодо використання земель. Частиною 2 статті 18 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об?єктів» передбачено, що земельні ділянки в межах спеціальних зон об'єктів енергетики не вилучаються (викупляються) у власників чи користувачів земельних ділянок, а використовуються з обмеженнями (крім випадків, коли встановлення спеціальних зон призводить до неможливості використання земельних ділянок за цільовим призначенням). Пунктом 4 «Правил охорони електричних мереж», затверджених постановою КМУ від 4 березня 1997 року №209 (далі Правила) встановлено, що у межах охоронних зон землі у їх власників та користувачів не вилучаються, а використовуються з обмеженнями, передбаченими цими Правилами. Підприємства, установи, організації та громадяни, яким надано у власність, постійне або тимчасове користування земельні ділянки, де знаходяться об'єкти електричних мереж, зобов'язані вживати належних заходів до збереження зазначених об'єктів. Пункт 5 Правил визначає, що охоронні зони електричних мереж встановлюються уздовж повітряних ліній електропередачі - у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів за умови невідхиленого їх положення на відстань, зокрема не менше 2 метрів - до 1 кВ. Відповідно до пункту 8 Правил забороняється в охоронних зонах повітряних і кабельних ліній, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв виконувати будь-які дії, що можуть порушити нормальну роботу електричних мереж, спричинити їх пошкодження або нещасні випадки, а саме саджати дерева та інші багаторічні насадження, крім випадків створення плантацій новорічних ялинок. Доводи сторони позивача, як і покази свідка [PERSON], в частині проведення лінії електропередач вже після приватизація земельної ділянки [PERSON] і посадження ним саду (плодових дерев) суд не приймає як заслуговуючі на увагу, оскільки спростовуються належними і допустимими доказами, а саме інвентарною карткою обліку основних засобів, де вказано про введення в експлутацію відповідної електричної лінії в 1974 році (а.с. 41-43). А приватизація земельної ділянки та висадження дерев позивачем мали місце вже після 1994 року. Аналізуючи наданий позивачем звіт про незалежну оцінку майна від 30.01.2016 щодо його належності та допустимості як доказу, суд вважає за необхідне відмітити. Згідно даного висновку визначено ринкову вартість об?єкта оцінки (пошкоджені плодові дерева), яка становить 29187,00 грн. З висновку (аркуш 3) вбачається, що метою оцінки є визначення ринкової вартості пошкоджених плодових дерев. Проте предметом спору є відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок знищення (пошкодження) дерев, а не визначення їх ринкової вартості на час проведення дослідження. Більше того, у висновку вказано (аркуш 11-12) про загальний стан дерев як «добрий», що означає дерева здорові, нормально розвинені, листя густе, рівномірно розміщені на гілках, нормального розміру і забарвлення без ознак хвороб і шкідливих ран, ушкоджень стовбурів і скелетних гілок, а також дупел (а.с. 57-70). Тобто, даним звітом жодним чином не підтверджено розмір шкоди, заподіяної знищенням або пошкодженням дерев позивача. У матеріалах справи відсутні докази, які б стверджували, що пошкоджені дерева знаходилися поза межами охоронної зони. Також суд звертає увагу, що будь-яким нормативним актом, який регламентує спірні правовідносини, не передбачено обов'язок енергопостачальної організації отримати згоду власника дерев на їх зрізання в охоронній зоні електричних мереж. Таким чином, сторона позивача не довела, що працівники відповідача пошкодили дерева неправомірно, у зв'язку з чим, з огляду на відсутність однієї з обов'язкових умов цивільної відповідальності у вигляді відшкодування шкоди - неправомірності дій відповідача - немає передбачених ст.1166 ЦК України\~підстав для задоволення заявлених позивачем вимог про відшкодування йому майнової і моральної шкоди. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому судом сторонам роз?яснювалися їх права та обов?язки, та було попереджено про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій. Проте стороною позивача відповідних клопотань заявлено не було. \~\~\~\~\~ Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено що від неправомірних дій відповідача йому було завдано шкоду, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed