Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про скасування арешту майна та вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про обтяження у вигляді заборони на відчуження нерухомого майна. Позов обґрунтований тим, що в провадженні Михайлівського районного суду Запорізької області знаходилась цивільна справа № 2-240/2001 року за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення шкоди. Ухвалою суду від 26 грудня 2000 року, було накладено арешт на майно [PERSON], який проживає: [ADDRESS], та [PERSON], який проживає: [ADDRESS] Ухвала суду про накладення арешту була направлена до Михайлівської державної нотаріальної контори, про що були внесені відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Цивільна справа була розглянута 6 березня 2001 року, але арешт з майна відповідачі знято не було. Враховуючи викладене, посилаючись на порушення його прав власності, позивач просив суд припинити заборону на відчуження належного його нерухомого майна. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Михайлівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце судового розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідач приватний нотаріус Михайлівського районного нотаріального округу Запорізької області Ворожбянова Л.М. в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи без її участі. Представник відповідача ВДВС Михайлівського РУЮ Запорізької області в судове засідання не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, просить вирішити позов на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено судом та підтверджується наданими у справі доказами, в провадженні Михайлівського районного суду Запорізької області знаходилась цивільна справа № 2-240/2001 року за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення шкоди. Ухвалою Михайлівського районного суду від 26 грудня 2000 року, з метою забезпечення позову було накладено арешт на майно відповідачів [PERSON], який проживає: [ADDRESS], та [PERSON], який проживає: [ADDRESS] Рішенням Михайлівського районного суду запорізької області від 6 березня 2001 року позов [PERSON] було задоволено. 17 червня 2005 року об 11:30:18 за реєстраційним номером 2099964, на підставі ухвали, б/н, виданої народним судом смт. Михайлівка, Михайлівською держнотконторою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Михайлівського районного нотаріального кругу Запорізької області Ворожбяновою Л.М., було зареєстровано обтяження на житловий будинок [ADDRESS] який належить [PERSON]. Відповідно до Інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №52787819 від 8 лютого 2006 року, 17 червня 2005 року об 11:30:18 за №2099964, реєстратором: Михайлівською державною нотаріальною конторою, на підставі: ухвали, б/н, Нарсуд смт. Михайлівка, було зареєстровано обтяженння нерухомого майна: житлового будинку [ADDRESS] що належить [PERSON]. Крім того, 1 липня 2005 року об 09:51:51 за №2143122, реєстратором: Приватним нотаріусом Ворожбяновою Л.М. на підставі: листа 10 55, від 18 квітня 2001 року, Михайлівський районний суд, було зареєстровано обтяження нерухомого майна: житлового будинку [ADDRESS] що належить [PERSON]. Відповідно до повідомлення Михайлівської державної нотаріальної контори №230 від 25 травня 2016 року, за перевіркою по Реєстру заборон відчуження жилих будинків, квартир та іншого нерухомого майна, та арештів, накладених судовими та слідчими органами державної виконавчої служби за 2001 рік дійсно був накладений арешт за реєстраційним №2099964 від 16 січня 2001 року на підставі ухвали Михайлівського районного суду. Згідно з листом приватного нотаріуса Ворожбянової Л.М. №397/01-16 від 24 травня 2016 року, арешт на майно [PERSON] був накладений на підставі ухвали Михайлівського районного суду запорізької області від 26 грудня 2000 року. Згідно довідки №1896/5 від 23 березня 2016 року, станом на 22 березня 2016 року у ВДВС Михайлівського РУЮ на примусовому виконанні не перебувають виконавчі провадження по стягненню з [PERSON] грошей або звернення стягнення на його майно. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен мас право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.ст. 316, 319, 321, 391 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав є зокрема, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно і обмежень цих прав, що набрали законної сили. Згідно ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. П. 2.1. Положення про Єдиний реєстр заборон на відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженого наказом міністерства юстиції України № 31/5 від 9 червня 1999 року, передбачено зняття заборони на підставі рішення суду. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з ухваленням рішення про припинення заборони на відчуження нерухомого майна, що належить [PERSON] на праві власності, зареєстрованому 17 червня 2005 року реєстратором Михайлівська державна нотаріальна контора, номер запису про обтяження 2099964, а також запису від 1 липня 2005 року №2143122, зареєстрованому реєстратором: Приватним нотаріусом Ворожбяновою Л.М., оскільки судом було встановлено, що на даний час відсутні підстави для обтяження, а вказане обтяження обмежує право власника [PERSON] розпоряджатися своїм майном.

Outcome: approved