Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 12 вересня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, про що зроблено актовий запис за №199. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що подружнє життя між сторонами не склалося через непорозуміння, різні погляди на життя та постійні сварки, що призвело до припинення фактичних шлюбних відносин. На день подання позовної заяви сторони не проживають разом та не ведуть спільне господарство півтора року, діти при цьому проживають разом із батьком та перебувають на його повному матеріальному утриманні. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача [PERSON] надала до суду заяву з проханням розглядати справу без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, надіслала до суду заяву, в якій повідомила, що визнає позовні вимоги та просить розглядати справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 вересня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, про що зроблено актовий запис за №199 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є несумісність характерів, різні погляди на життя та непримиримі протиріччя між стороанми. Сім`я розпалася остаточно та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, то шлюб підлягає розірванню. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. На підставі наведеного, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, відповідно до\~ст. 112 СК України\~є підстави для розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача. При цьому, в позовній заяві позивач повідомив про відсутність наміру стягувати з відповідача понесені ним в процесі розгляду справи судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 840, 80 грн. Тому, суд вважає за можливе не стягувати їх з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved