Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Царичанського районного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 18 грудня 2001 року він зареєстрував шлюб із [PERSON] у Відділі реєстрації актів громадянського стану Царичанського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №111. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що причиною розпаду сім`ї стали їхні різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного, внаслідок чого з 2018 року вони проживають окремо і на користь відповідачки він сплачує аліменти на утримання синів. Спільне господарство не ведуть, майновий спір відсутній. Таким чином, враховуючи, що шлюб набув формального характеру, спільне подружнє життя та примирення є неможливим, просить суд задовольнити заявлені ним позовні вимоги. Ухвалою суду від 28 травня 2021 року по даній справі відкрито спрощене позовне провадження та відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України роз`яснено учасникам справи про її розгляд без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов. Відповідачу було направлено за зареєстрованим місцем проживання копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження, разом із позовною заявою та додатками, що підтверджується рекомендованим повідомленням. Однак відповідач станом на 09 серпня 2021 року відзив на позов до суду не подав. Крім того, відповідач надала суду заяву про визнання позовних вимог. Після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню наступних підстав. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони в даній справі зареєстрували свій шлюб 18 грудня 2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Царичанського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис №111, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбних відносин сторони мають двох дітей: повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Сторони шлюбні стосунки не підтримують протягом тривалого часу, їх шлюб набув формального характеру й тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При вирішенні питання про розподіл судового збору, судом враховується позиція позивача не стягувати судовий збір з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved