Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка складається з земельної ділянки площею 5,54 га, кадастровий номер 1423385200:03:000:1260 і земельної ділянки площею 0,69 га, кадастровий номер 1423385200:03:000:1261, які розташовані на території Новомихайлівської сільської ради Марїнського району Донецької області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 21 березня 2016 року померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка складається з земельної ділянки площею 5,54 га, кадастровий номер 1423385200:03:000:1260 і земельної ділянки площею 0,69 га, кадастровий номер 1423385200:03:000:1261, які розташовані на території Новомихайлівської сільської ради Марїнського району Донецької області. За життя спадкодавець [PERSON] заповіт не склала. На день смерті спадкодавця позивач мешкав разом із нею однією сімєю та вели спільне господарство. Отже, позивач, який постійно проживав разом із спадкодавцем однією сім'єю, від спадщини не відмовлявся, у відповідності до ст. 1268 ЦК України слід вважати таким, що прийняв спадщину шляхом постійного проживання за місцем її відкриття. Звернувшись до нотаріуса, позивач отримав відмову, оскільки він не має відповідних документів, про сумісне проживання разом із спадкодавцем на момент смерті. Вважає, що він має право на спадщину, оскільки він, як спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на дань відкриття спадщини, на підставі ст. 1268 ЦК України, вважає себе таким, що прийняв спадщину. У зв'язку з вище наведеним у позивача виникла необхідність звернення до суду з позовною заявою. Позивач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити . Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла 21 березня 2016 року у віці 64 роки. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народився 06 липня 1979 року, батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДН № 184865 [PERSON] на підставі розпорядження Марїнськогї райдержадміністрації Ради народних депутатів від 29 квітня 2002 року № 129 налажала земельна ділянка площею 6,23 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Новомихайлівської сільської ради. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття прав власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ч.1 ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частини у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Тобто, судом встановлено факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON], померлої 21 березня 2016 року, а тому він має право на спадкове майно, яке залишилось після смерті останньої, як спадкоємець за законом. Викладені обставини дають суду підстави для визнання за позивачем права власності на майно померлого в порядку спадкування за заповітом. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1261, 1268, 1276 ЦК України, суд

Outcome: approved