Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла мати її чоловіка - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на майно, яка складається з земельної ділянки загальною площею 2,20 га, що знаходиться на території Михайлівської сільської ради Коростенського району Житомирської області , яка належала спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку ( пай) серії [NUMBER] від 10.02.1997 року та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 220918 виданого 21.04.2006 року, який було видано замість сертифікату. Вказала, що як спадкоємець за заповітом після смерті матері чоловіка фактично прийняла спадщину та вступила у володіння спадковим майном, так як проживала разом з спадкодавцем на момент її смерті, в установлений законом строк звернулась до Коростенської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець за заповітом, на підставі її заяви була заведена спадкова справа № 193/2018. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку було втрачено. А тому позивач просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право на земельну ділянку, згідно Державного акту серії ЯБ № 220818, кадастровий номер 1822383800:07:000:0080, площею 2,20 га на території Михайлівської сільської ради Коростенського району Житомирської області для ведення особистого селянського господарства, та належала спадкодавцю [PERSON] , померлій [INFO] . В підготовче судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача Територіальної громади в особі Михайлівської сільської ради в підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати в його відсутність, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обязі. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати дану справу на підставі наявних матеріалів, без фіксації технічними засобами. Відповідно до вимог ч.3ст.200 ЦПК України суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні у випадку визнання позову відповідачем. Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Михайлівка Коростенського району Житомирської області померла [PERSON] . (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] а.с. 11 ). 11.08.2017 року секретарем Михайлівської сільської ради Коростенського району посвідчено заповіт, яким [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все належне їй майно, де б воно не знаходилося, та з чого б воно не складалося, та все те, що буде належати їй на час смерті , а також належні їй майнові права та обов,язки на час смерті заповіла [PERSON] , [INFO] , позивачу по справі. Даний заповіт зареєстровано в реєстрі № 6. Вказаний заповіт не змінено та не скасовано. ( а.с. 14).Таким чином, позивач по справі є спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом, відповідно до вимог ст.ст. 1217, 1223 ЦК України . Згідно копії сертифікату на право на земельну частку ( пай) серії [NUMBER] , виданого Коростенською райдержадміністрацією Житомирської області 10.02.1997 року, слідує, що померлій [PERSON] на підставі рішення Коростенської районної державної адміністрації від 04.02.1997 року № 31 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства « Михайлівське» розміром 5,01 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості). ( а.с.12) Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 220918, виданого Коростенською райдержадміністрацією Житомирської області 21.04.2006 року, слідує, що померлій [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка, кадастровий номер 1822383800:07:000:0080 загальною площею 2,20 га, яка знаходяться на території Михайлівської сільської ради Коростенського району та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. ( а.с. 13) Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 31.07.2019 року № 29-6-0.17-516/113-19 повідомляє, що відповідно до відомостей Відділу у Коростенському районі Головного Управління Держгеокадастру у Житомирській області гр. [PERSON] взамін сертифікату на право на земельну частку пай) серії [NUMBER] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2,20 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Михайлівської сільської ради серії ЯБ № 220918 зареєстрований за № 010621000152 від 21.04.2006 року. ( а.с.20) Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку державним нотаріусом Коростенської районної державної нотаріальної контори, Житомирської області відмовлено у зв`язку з тим, що оригінал правовстановлюючого документу втрачено - загублено. (а.с. 15). Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ч.1ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (ст.126 ЗК України). Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акту на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Відтак, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку є такими, що підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved