Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] сільської ради Обухівського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що її померлий чоловік мав у власності земельні ділянки, на які він не встиг оформити та зареєструвати правовстановлюючий документ, тому вона не може оформити право на спадщину на цю ділянку. Просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,25 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Обухівського району Київської області, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка належала померлому 21 грудня 2014 року [PERSON], а також визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,274 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Обухівського району Київської області, цільове призначення для ведення особистого підсобного господарства, яка належала цьому ж спакодавцеві. Під час судового розгляду до участі в справі в якості співвідповідача було залучено іншого спадкоємця [PERSON] В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на те, що відсутність належно оформлених правовстановлюючих документів перешкоджає оформити спадщину, позивач успадкувала половину будинку, який знаходиться на спірній ділянці. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Обухівського району Київської області в судове засідання повторно не зявився, хоч про час і місце судового розгляду належно повідомлений, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоч про час і місце судового розгляду належно повідомлений, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того закон\-них підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] внаслідок спадкування за законом належали ? частина земельної ділянки загальною площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, та ? частина земельної ділянки площею 0,274 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, які розташовані на території [PERSON] сільської ради Обухівського району Київської області, що підтверджується державним актом, витягами з державних реєстрів, свідоцтвом про право на спадщину за законом, матеріалами спадкової справи. 21 грудня 2014 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Позивач [PERSON] є дружиною [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Спадкове майно [PERSON], в тому числі половину будинку, розташованого на спірній земельній ділянці, успадкувала його дружина [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом, матеріалами спадкової справи, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, витягом із Спадкового реєстру. У видачі свідоцтва про право на спадщину відносно спірного майна позивачеві було відмовлено по причині відсутності належно оформлених правовстановлюючих документів на імя спадкодавця, що підтверджується листом держнотконтори, матеріалами спадкової справи. У встановленому чинним законодавством порядку оформлення правовстановлюючого документу на земельні ділянки на імя померлого не було завершено, що перешкоджає позивачеві реалізувати свої передбачені законодавством права спадкоємця, тому справа щодо невизнаних прав позивача як спадкоємця підлягає судовому розгляду на підставі ст.ст. 1, 3, 15 ЦПК України, ст.ст.15,16 ЦК України. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності померлим на вказані вище половини спірних земельних ділянок виникло на законних правових підставах, до цього часу це право не припинялось і не оспорювалось, неоформлення правовстановлюючого документа не позбавляє прав власності. До складу спадщини згідно чинного законодавства входять усі права та обовязки спадкодавця, в тому числі і щодо власності на вказані вище обєкти спірного майна. При цьому позивач довела у судовому засіданні належними і допустимими доказами своє право на спадщину відносно майна померлого чоловіка, зареєструвала своє право власності на половину спадкового будинку, який знаходиться на одній із спірних ділянок. За таких обставин визнання позову відповідачами в цій частині не порушує права інших осіб та узгоджується із вимогами чинного законодавства. Поряд з тим, при наданні правової оцінки іншим вимогам позову суд враховує наступне. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.2 ст.355 ЦК України майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Обгрунтовуючи позовні вимоги про визнання права власності за всю земельну ділянку площею 0,274 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Обухівського району Київської області, цільове призначення для ведення особистого підсобного господарства, позивач посилається на те, що право на ? частку цієї ділянки належно не оформив брат спадкодавця [PERSON], який в силу певних вимог законодавства повинен був у визначний законом строк відчужити цю нерухомість як іноземний громадянин. 14.05.2003 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яким підтверджується те, що належну [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,524 га, що складалась із двох спірних по цій справі ділянок, успадкували в рівних частинах (по ? кожен) його сини [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, спадкодавець [PERSON] успадкував лише половину кожної із спірних земельних ділянок, на час відкриття спадщини він мав у власності лише половину кожної із спірних земельних ділянок, тому інша половина земельної ділянки площею 0,274 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Обухівського району Київської області, цільове призначення для ведення особистого підсобного господарства, є власністю [PERSON], не входить до складу спадкового майна [PERSON], відтак вимоги про визнання права власності щодо неї не можуть вирішуватись в межах спору щодо спадкового майна [PERSON] Поряд з тим, слід врахувати, що позовні вимоги до власника майна [PERSON] не предявлялись, правові підстави визнання за позивачем права власності на майно цього власника у межах цього спору є юридично неспроможними, належного обґрунтування відповідної частини позовних вимог предявлений позов не містить, а доводи щодо невиконання [PERSON] окремих вимог чинного законодавства України не стосуються захисту особистих прав чи інтересів позивача. Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору та підстав для задоволення позову, відносно визначених позивачем відповідачів, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилаються позивачі як на підставу для задоволення позову, знайшли часткове підтвердження в судовому засіданні, оскільки ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах лише частково, при цьому визнання позову відповідачем в певній частині суперечить закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial