Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 19.08.2014 року вони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Личковецької сільської ради Гусятинського району Тернопільської області, про що зроблено відповідний актовий запис №5. Від цього шлюбу у подружжя дітей не має. Сімейні стосунки між ними не склалися, перестали розуміти один одного, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач постійно предявляє необґрунтовані претензії. В подальшому даний шлюб зберігати не доцільно. Позивач [PERSON] в судове засіданні не зявився, попередньо подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася про дату, час і місце слухання справи була повідомлена належним чином відповідно до ст.128 ЦПК України. В порядку п. 9 ч. 1 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19.08.2014 року, що підтверджується повторно виданий свідоцтвом про шлюб серії І-ИД № 111961 від 17.01.2015 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гусятинського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 5 (а.с.3). Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 04.12.2017 року сторонам надано строк на примирення. 04 січня 2018 року провадження по справі відновлено. Як вбачається із змісту пояснень позивача, викладених в позовній заяві, він вважає, що шлюб між ними зберегти не можливо. Сімейні відносини, що склались між ними на даний час негативно пливають на нього та суперечать його інтересам. Відповідно до ст.111 СК України, суд вживав заходів щодо примирення подружжя. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином судом встановлено, що позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, сімейні відносини, що склались, суперечать інтересам позивача, за час, що надавався судом для примирення, сторони примирення не досягли. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечать інтересам позивача, а тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищезазначеного суд рахує за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] сплачений ним судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved