Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, до досягнення повноліття їх сином [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що від подружнього життя сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебувають на її утриманні. На даний час позивач перебуває у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трирічного віку, і єдиним прибутком для неї є щомісячна грошова допомога на дитину у розмірі 820,00 грн. Відповідач, працюючи керівником відділу в ПАТ «Юнекс Банк», не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, чим ставить позивача та їх сина в скрутне матеріальне становище. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення даного позову з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.10.2014 р., що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданого Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції в м. Києві 18.10.2014 р. (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві 18.08.2015 р. (а.с.5). Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим для нього ст. 191 ЦПК України, та не надав відзиву на позовну заяву у встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного провадження від 22.02.2018 року строк. Частиною 2 статті 84 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст.141 СК України, дружина з якою проживає дитина має право на утримання незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст.80 цього СК Кодексу, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідачем не спростовується той факт, що дитина проживає з позивачем, перебуває на її утриманні, і позивач самостійно здійснює догляд за їх малолітнім сином. Тому позивач є такою, що потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а відповідач таким, що може надати таку допомогу. З матеріалів справи вбачається, що позивач разом з сином проживає окремо від відповідача. При цьому, відповідач є особою працездатного віку, на даний час працевлаштований (займає посаду керівника відділу в ПАТ «Юнекс Банк»), законодавчо на останнього покладено обов'язок забезпечення утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років, у зв'язку з чим, враховуючи вимоги ст. 182 СК України, та беручи до уваги відсутність в матеріалах справи відзиву від відповідача, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 22 лютого 2018 року, до досягнення трьох років їх сином [PERSON], [INFO]. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду зазделегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За змістом ч.2 ст. 10 СК України, якщо до регулювання сімейних відносин неможливо застосувати аналогію закону, вони регулюються відповідно до загальних засад сімейного законодавства (аналогія права). За відсутності правової норми щодо визначення часу, з якого присуджуються аліменти на дружину, необхідно застосувати аналогію права (ч. 1 ст. 191 СК України) та визначити, що аліменти на дружину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Пунктом 6 ст.141 ЦПК України визначено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору відповідно до п.3 ч.5 Закону України «Про судовий збір», осіб, які понесли судові витрати по даній справі не встановлено, судом не вирішуються питання про судові витрати. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved