Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом (в подальшому уточнений) до ПАТ «Українська інноваційна компанія» (скорочена назва ПАТ «Укр/ін/ком», який є правонаступником ПАТ «Укрінбанк») про стягнення грошових коштів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 29.09.2015р. помер чоловік позивача [PERSON] Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 06.04.2016 р. спадкоємцем за законом є його дружина [PERSON] позивач по даній справі. Свідоцтво видане на вклади з належними відсотками та компенсацією у ПАТ «Укрінбанк» за рахунками №26305113102198, №26307113102732, №26382113103143, №26383113102596, №26251158016003, №26252158016002, №26253158016001 на загальну суму 52505,30 грн., що належали померлому та підтверджується даними довідки №2293/0/2-16, виданої ПАТ «Укрінбанк». Так, 14.04.2015 р. між ПАТ «Укрінбанк» та [PERSON] укладено договір №10-1342170 про вклад на суму 40 000 грн. (залишок не повернутих коштів становить 40000 грн.), рахунок №2635113102198; 07.08.2015р. між ПАТ «Укрінбанк» та [PERSON] укладено договір №10-1372144 про вклад на суму 10000 грн. (залишок неповернутих коштів становить 10000грн.), рахунок №26307113102732; 13.10.2014р. між ПАТ «Укрінбанк» та [PERSON] укладено договір №10-1292083 про вклад на суму 40000 грн. (залишок неповернутих коштів становить 1326грн.14коп.), рахунок №26253158016001. Таким чином, позивач вважає, що будучи спадкоємцем по закону після смерті [PERSON] вкладника за договорами вкладу, вона не може отримати грошові кошти, які не були повернуті. Окрім цього, [PERSON] зазначає, що їй відповідачем завдано моральну шкоду, оскільки, укладаючи договір банківського вкладу та довіряючи свої грошові кошти фінансовій установі, розраховувалось на порядність і чесність банку, дотримання банком усіх умов і положень договорів. Відмова в поверненні вкладів порушила плани позивача в частині розпорядження власними грошовими коштами, що стало для неї шоком від незаконності дій та недбале ставлення до виконання банком зобов'язань за договорами. Моральну шкоду оцінює в розмірі 5000 грн.00коп. Таким чином, позивач просить суд, - стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договорами: №10-1342170, №10-1372144, №10-1292083 в розмірі 49859,67грн. + 11741,86грн., +1326грн., в т.ч. штрафні та втрати від інфляції, а всього 62927,53грн., а також відшкодувати моральну шкоду в розмірі 5000грн. 00коп. Під час розгляду справи в якості третьої особи залучено Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. Ухвалою суду від 25.05.2017р. позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення пені за договором №10-1342170 та договором №10-1372144, а також стягнення відсотків за договором №10-1372144 з 10.08.2015р. по 01.01.2016р., - залишені без розгляду на підставі ст. 207 ч.1 п.5 ЦПК України. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, а саме, - стягнути з відповідача на користь позивача: за договором №№10-1342170 про вклад на суму 40 000 грн. та за ст. 625 ЦК 3% річних в розмірі 1148грн. 07коп.; за договором №10-1372144 про вклад на суму 10000 грн. та за ст. 625ЦК 3% річних в розмірі 238грн. 52коп.; за договором №10-1292083 про вклад на суму 1326грн. 14коп., судовий збір в розмірі 682грн. 00коп., а також відшкодувати моральну шкоду в розмірі 5000грн. 00коп. В судовому засіданні представник відповідача ПАТ «Укр/ін/ком» за довіреністю [PERSON] повністю заперечувала проти задоволення уточнених позовних вимог. Зазначила, що грошові кошти не знаходяться у розпорядженні відповідача. ПАТ не є банківською та фінансовою установою, і не має ліцензії на здійснення банківських операцій. Крім того, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб грошові кошти за депозитними договорами вкладника [PERSON] були списані з активів ПАТ «Укрінбанку» і на даний час не повернуті. Оскільки відсутня вина відповідача щодо неповернення вкладнику та його спадкоємцю коштів, то відсутні підстави для відшкодування позивачеві моральної шкоди. Крім того, вважає, що при вирішенні спірних правовідносин, відшкодування моральної шкоди не передбачено законом. Також надані письмові заперечення. В судове засідання представник третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не з»явився, надавши письмові заперечення/пояснення проти позову. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення за таких підстав: встановлено, що правонаступником ПАТ «Укрінбанк» є ПАТ «Українська інноваційна компанія» (ПАТ «Укр/ін/ком»). 14.04.2015 р. між ПАТ «Укрінбанк» та [PERSON] укладено договір №10-1342170 (заява-договір про розміщення банківського вкладу), за умовами якого останній вніс вклад в розмірі 40 000 грн. (залишок не повернутих коштів становить 40000 грн.), рахунок №2635113102198. Про факт внесення коштів свідчить квитанція №4527477 від 14.04.2015р. 07.08.2015р. між ПАТ «Укрінбанк» та [PERSON] укладено договір №10-1372144 (заява-договір про розміщення банківського вкладу), за умовами якого останній вніс вклад в розмірі 10000 грн. (залишок неповернутих коштів становить 10000грн.), рахунок №26307113102732. Про факт внесення коштів свідчить квитанція №9710629 від 07.08.2015р. 13.10.2014р. між ПАТ «Укрінбанк» та [PERSON] укладено договір №10-1292083 (заява-договір про розміщення банківського вкладу), за умовами якого останній вніс вклад в розмірі 40000 грн. (залишок неповернутих коштів становить 1326грн.14коп.), рахунок №26253158016001. Про факт внесення коштів свідчить квитанція №10113631 від 13.10.2014р. 28 вересня 2015р. [PERSON] помер, що підтверджується даними свідоцтва про смерть від 28.09.2015р. (серія І-СР №265131). [PERSON] (дружина померлого вкладника) 06.04.2016р. отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене державним нотаріусом [PERSON] (реєстр №1-652), за яким спадщина складається з: грошових вкладів з належними відсотками та компенсацією у ПАТ «Укрінбанк» за рахунками №26305113102198, №26307113102732, №26382113103143, №26383113102596, №26251158016003, №26252158016002, №26253158016001 на загальну суму 52505,30 грн. Дані обставини також підтверджуються відомостями листа-довідки №2293/0/2-16, виданої 11.03.2016р. уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Укрінбанк». Крім того, за даними цього листа вбачається, що: залишок не повернутих коштів становить 40000 грн. за рахунком №2635113102198; залишок неповернутих коштів становить 10000грн. за рахунком №26307113102732; залишок неповернутих коштів становить 1326грн.14коп. за рахунком №26253158016001. Розміри неповернутих вкладнику та його спадкоємцю грошових коштів по вказаних договорах підтверджено даними довідок про рух коштів по рахунках, наданих до суду відповідачем та досліджених в судовому засіданні. На підставі постанови правління НБУ від 24.12.2015р. №934 ПАТ «Український інноваційний банк» віднесено до категорії неплатоспроможних і виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24.12.2015р. №239, за яким з 25.12.2015р. по 24.03.2016р. включно запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ. 22.03.2016р. правлінням НБУ, відповідно до постанови №180, відкликана банківська ліцензія у ПАТ «Укрінбанк» і за рішенням виконавчої дирекції ФГВФО №385 розпочато ліквідацію ПАТ. Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 29.04.2016р. (справа №826/5325/16) визнана протиправною та скасована постанова НБУ від 22.03.2016р. №180 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Укрінбанк» та рішення виконавчої дирекції ФГВФО від 22.03.2016р. №385 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Укрінбанк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Дане рішення набрало законної сили 13.07.2016р. [PERSON] зверталася із заявою до ФГВФО щодо повернення їй грошових коштів як спадкоємцю, але її вимоги задоволені не були, про що свідчить лист від 21.07.2016р. №02-036-31606/16. За поясненнями представника третьої особи ФГВФО за довіреністю [PERSON],- грошові кошти/виплати по вкладах [PERSON] в розмірі 52505грн. 30коп. були перераховані на відповідні рахунки до АТ «Ощадбанк», але не отримані. Відповідно до листа заступника начальника філії Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» м. Черкаси [PERSON], що надійшов до суду 23.05.2017р., - на підставі додаткового договору №12 від 25.03.2016р. про здійснення виплат гарантованих сум відшкодувань вкладникам ПАТ «Укрінбанк» до договору №1 від 13.05.2015р. про здійснення виплат гарантованих сум відшкодувань за Загальним реєстром, укладеного між АТ «Ощадбанк» та ФГВФО, АТ здійснював виплати сум відшкодувань вкладникам ПАТ «Укрінбанк», як банк агент Фонду, з 28.03.2016р. по 11.05.2016р. включно. Останнім днем здійснення виплат було 11.05.2016р. В переліку вкладників, яким виплачені відшкодування коштів за вкладами на протязі 28.03.2016-11.05.2016 ПАТ «Укрінбанк», [PERSON] та [PERSON], як спадкоємець, - відсутні. Сума невиплачених коштів перерахована на рахунок Фонду 12.05.2016р. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту передбачені Цивільним Кодексом України. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України). Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК). Як передбачено статтею 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. За змістом статті 1060 ЦК, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу із спливом встановленого договором строку, право на який відповідно до ч.2 ст. 1218ЦК України входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Згідно із ч.2 ст. 608 ЦК зобов»язання не припиняється зі смертю кредитора, якщо воно не є нерозривно пов»язаним з особою останнього. У такому разі права й обов»язки (спадщина) фізичної особи (вкладника), яка померла, переходять до інших осіб спадкоємців. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України самостійною підставою заміни кредитора в зобовязанні є правонаступництво. Згідно із ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір у силу ст. 629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами. В статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» зазначено, що вклад (депозит) це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Таким чином, зобов»язання банку, а в даному випадку відповідача ПАТ «Укр/ін/ком» щодо виплати за договорами вкладів не припиняється із смертю вкладника [PERSON], а входить до складу спадщини та підлягає виплаті спадкоємцю позивачеві по справі [PERSON] Така позиція суду узгоджується з правовими позиціями ВСУ у справах від 22.01.2014р. №6-157цс13, від 09.04.2014р. №6-12цс14, від 18.09.2013р. №6-65цс13. Посилання відповідача про відсутність у нього коштів та ліцензії на здійснення банківських операцій, є безпідставними. Отже, слід стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти: в розмірі 40000грн. 00коп. за договором №10-1342170; в розмірі 10000грн. 00коп. за договором №10-1372144; в розмірі 1326грн. 14коп. за договором №10-1292083, а всього - 51326грн. 14коп. Що стосується задоволення позовних вимог [PERSON] в частині стягнення на її користь 3% річних в сумі 1148грн. 07коп. та 238грн. 52коп., відповідно до ст. 625 ЦК України, то в цій частині слід відмовити, оскільки такі вимоги не грунтуються на нормах права. Такі нарахування не були визначені на час смерті вкладника [PERSON] Крім того, відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3)у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. З»ясувавши обставини справи, враховуючи характер спірних правовідносин, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування [PERSON] моральної шкоди у розмірі 5000грн. 00коп. Відповідно до статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 513грн. 26коп. (квитанція від 28.11.2016р.). На підставі викладеного та,

Outcome: partial