Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення аліментів. В обгрунтовання своїх вимог вказує, що з відповідачем уклала шлюб 23.05.2004 року. Від спільного проживання народилися діти: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Рішенням Рожищенського районного суду між нею та відповідачем було розірвано шлюб 27.01.2012 року. 10.11.2008 року стягнуто з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] та сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини від його доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 29.09.2008 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вказує, що відповідач не сплачує аліменти на утримання дітей, у зв'язку з чим утворився борг по аліментам в сумі 30583,25 грн.. Просить суд стягнути з відповідача неустойку за несплату аліментів в сумі 7423,60 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 551,20 грн.. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимога підтримала повністю, надала суду довідку-розрахунок відділу ДВС Луцького районного управління юстиції за останні 12 місяців та розрахунок пені по сплаті аліментів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Таким чином, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково із наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Судом встановлено, що рішенням Рожищенського районного суду від 10.11.2008 року з відповідача стягнуто 1/3 частину аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] та сина [PERSON] до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.9). Згідно свідоцтва про зміну прізвища вбачається, що позивач змінила прізвище на [PERSON] (а.с.7). З довідки-розрахунку вбачається, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів за період з 01.02.2015 року по 01.02.2016 року становить 17715,96 грн. станом на 01.03.2016 року. З них боржником сплачено 1800,00 грн.. Отже, загальна сума заборгованості станом на 01.03.2016 року становить 15915,96 грн. (а.с.28). Згідно розрахунку неустойки (пені) за прострочку аліментів сума неустойки, що підлягає до стягнення складає 4423,26 грн. (а.с.27). Відповідач доказів неможливості сплачувати аліменти із об'єктивних незалежних від нього причин, суду не наводив, заперечення на позовну заяву відповідачем не надавались, відтак, суд приходить до висновку про те, що заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини відповідача [PERSON]. Таким, чином відповідно до вимог ст.196 СК України, наявні підстави для покладання на платника аліментів відповідальності за прострочення їх сплати у виді неустойки. Визначаючи розмір неустойки (пені), суд виходить з того, що пеня нараховується на суму несплачених аліментів (заборгованості), за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується лише тим місяцем, протягом якого не проводилось стягнення. З розрахунку заборгованості сума неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання дітей становитиме 4423,26 грн., з врахуванням сплачених аліментів за останній рік, з часу подання заяви - з 01.03.2016 року, яка підлягає стягненню з відповідача. В решті позовних вимог слід відмовити з наведене вище підстав. Стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 551,20 грн. сплаченого судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: partial