Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась до суду в інтересах неповнолітньої [PERSON] з позовом до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дочки без згоди батька, мотивуючи тим, що з 21.09.2002 року до 03.10.2011 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, [PERSON], з яким мають спільну неповнолітню дитину, дочку [PERSON], [INFO] Після розірвання шлюбу дочка залишилась проживати з позивачем, [PERSON], яка матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний та духовний розвиток, матеріальний стан. Позивач, [PERSON], зареєстрована та проживає з донькою та матір'ю, [PERSON], в м. Кременчук Полтавської області. Крім цього, [PERSON] періодично перебуває в державі Іспанія в зв'язку із працевлаштуванням. Завдяки цьому, позивач має змогу виїжджати до Іспанії з дочкою на відпочином. Однак, батько дитини - [PERSON] не надає згоди на тимчасові поїздки дочки за кордон. Оскільки відповідач відмовляється від надання згоди на виїзд доньки за кордон для відпочинку за межі України, чим перешкоджає забезпеченню реалізації охоронюваних законом прав та інтересів [PERSON], з метою захисту прав дитини вона вимушена звернутись до суду з позовною заявою про надання дозволу на її тимчасовий виїзд за кордон. Крім того, вона має намір періодично виїжджати з донькою за кордон з метою оздоровлення та відпочинку і не має можливості кожен раз отримувати дозвіл у відповідача. У зв'язку із характером роботи існують перешкоди для відвідування доньки на території України, позивач має змогу запрошувати до Іспанії доньку із матір'ю, [PERSON]. Враховуючи вище викладене, позивач прохає надати їй дозвіл на оформлення проїзного документу дитині, [PERSON], для виїзду за межі України без згоди батька, [PERSON], та надати дозвіл на виїзд за межі України до Іспанії . Позивач, [PERSON], подала до суду уточнену позовну заяву, в якій прохає суд надати дозвіл на виїзд дитини за межі України на період на період з 01 червня 2014 року по 31 серпня 2014 року, з 20 грудня 2014 року по 20 січня 2015 року, з 01 червня 2015 року по 31 серпня 2015 року, з 20 грудня 2015 року по 20 січня 2016 року малолітній [PERSON], у супроводі матері, [PERSON] або бабусі, [PERSON], без згоди та супроводу батька дитини, [PERSON]. Позивач, [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила. Представник позивача, [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] підтримала, та прохала розглянути справу у її відсутність. Відповідач, [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій позов визнав та прохав розглянути справу у його відсутність. Суд, розглянувши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи, згідно свідоцтва про народження [NUMBER], батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Мати дитини - [PERSON] в зв'язку із працевлаштуванням проживає в Іспанії (а.с.8-9). Згідно ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом також встановлено, що позивачка турбуючись про виховання та утримання дитини має бажання та можливість виїзду за кордон, де може забезпечити відпочинок, оздоровлення, дитини. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON] та надання дозволу на виїзд малолітній [PERSON] за кордон без згоди батька.

Outcome: approved