Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» про стягнення моральної шкоди у зв`язку з травмою на виробництві. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що з 04 серпня 2014 року по 15 травня 2020 року працював на підземних роботах у ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» в якості гірника очисного забою з повним робочим днем у шахті. При виконанні виробничого завдання 12 вересня 2019 року о 16 годині 10 хвилин позивача було травмовано ударом металевих консолей по спині, що було зафіксовано актом форми Н-1. Позивачеві 09 квітня 2020 року вперше було встановлено стійку втрату професійної працездатності внаслідок отриманої травми на виробництві на 60 % та визначена третя група інвалідності. Внаслідок втрати професійної працнездатності у позивача наявна моральна шкода, оскільки останній відчуває фізичний біль та душевні страждання, переживання викликані наслідками професійного захворювання. [PERSON] втратив професійну працездатність на 60%, ставши інвалідом третьої групи, а отже більше ніж на половину втратив можливість реалізувати свої можливості, постійно змушений приймати лікарські препарати, стан його здоровя став незадовільним. У зв`язку з захворюванням [PERSON] змушений пристосовуватись до атмосферних перепадів, що скорочує діапазон його життєвих можливостей. Зазначені обставини обумовлюють необхідність пристосовуватись та організовувати повсякденне життя позивача по-новому. Тому, позивач просить стягнути з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» на його користь 60000,00 гривень в порядку відшкодування моральної шкоди від спричиненої травми на виробництві. Ухвалю Вугледарського міського суду Донецької області від 21 липня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін, призначено судове засідання з розгляду справи на 28 вересня 2020 року (а.с. 25). Від відповідача на адресу суду 16 вересня 2020 року, з порушенням строку, визначеного ухвалою Вугледарського міського суду Донецької області від 21 липня 2020 року, однак враховуючи введення карантину на території держави, суд вважає необхідним та доцільним прийняти відзив ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» до розгляду в межах даної цивільної справи. Згідно відзиву на позов відповідач просить суд розглянути справу за відсутності їх представника у відповідності до норм чинного законодавства. Зауважили, що згідно узагальненого аналізу судової практики у справах про відшкодування моральної шкоди роботодавцем завданої робітнику у зв`язку з ушкодженням здоров`я під час виконання трудових обов`язків розмір моральної шкоди визначається відповідно до відсотків втрати працездатності, так сума стягнення за кожні 10% втрати працездатності складає по 3000,00 гривень. Окрім того, зважили, що на даний час підприємство знаходиться в край тяжкому фінансовому стані, наявність заборгованості за відвантажену вугільну продукцію не дає змоги підприємству в першу чергу сплачувати своєчасно заробітну плату. Також, введення простою на підприємстві з грудня 2019 року різко погіршило фінансовий ста підприємства. Тому, стягнення в повному обсязі пред`явленої суми моральної шкоди призведе до ще гіршого стану підприємства (а.с. 28). Від відповідача не надходило клопотань про розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, передбачених ч. ч. 5, 7 ст. 279 ЦПК України, від сторін не надходило. Суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, дослідивши які вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 04 серпня 2014 року по 15 травня 2020 року працював на Державному підприємстві «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», та був звільнений 15 травня 2020 року внаслідок невідповідності стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується дублікатом трудової книжки серії [NUMBER] від 22 січня 2009 року (а.с. 4-5). Відповідно до акту спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 12 вересня 2019 року о 16 годині 10 хвилин в Державному підприємстві «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» від 23 грудня 2019 року, затвердженого першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області від 27 грудня 2019 року, внаслідок зазначеного нещасного випадку [PERSON] отримав: ушиб поперекового відділу хребта; закритий компресійно-оскольчатий перелом тіла 3 поперекового хребця із клиноподібною деформацією І ступеня; перелом поперечних відростків 2, 3 поперекових хребців праворуч; ушиб спинного мозку легкого ступеня; ушиб правої половини грудної клітини. Причинами нещасного випадку визначено: порушення технологічного процесу, недоліки під час навчання безпечному виконанню робіт, у тому числі допуск до роботи без навчання та перевірки знань з охорони праці, відсутність або неякісне проведення інструктажу з охорони праці, незадовільний технічний стан, у тому числі засобів виробництва (а.с. 8-20). Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №088207 від 09 квітня 2020 року позивачу було первинно встановлено 60 % втрати професійної працездатності з 07 квітня 2020 року по 01 травня 2021 року внаслідок трудового каліцтва від 12.09.2019 року, та встановлено третю групу інвалідності. Визначена потреба [PERSON] у медикаментозному, санітарно-курортному лікуванні, ортопедичне взуття, фіксаційний пояс на поперековий відділ хребта, палиця (а.с. 21). Згідно виписок із медичної карти стаціонарного хворого травматологічного відділення №1015/232, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Лікувально-профілактична установа Центральна міська лікарня Вугледарської міської ради», [PERSON] встановлено діагноз: зростаючий компресійно-уламковий перелом тіла L3 хребця з клиноподібною деформацією хребця 1 ступеня; зростаючий перелом поперекових відростків з права L2-L3 хребців; забій спинного мозку легкого ступеня; забій правої половини грудної клітини. Позивач з 21.09.2019 року по 02 квітня 2020 року неодноразово проходив стаціонарне та амбулаторне лікування у лікарів травматолога, невролога (а.с. 6-7, 22). Відповідно до довідки №351 від 02 липня 2020 року, виданої Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Лідер-Вугледар», [PERSON] разом з [PERSON] та [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23). Згідно актів про початок цілозмінних простоїв по ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» від 08 грудня 2019 року, 02 січня 2020 року, від 03 лютого 2020 року, від 19 березня 2020 року та акту про продовження цілозмінних простоїв від 02 квітня 2020 року, від 25 червня 2020 року, від 01 липня 2020 року через відсутність розрахунків збоку ДП «Даржвуглепостач» та «ПАТ «Центренерго» за відвантажену вугільну продукцію відповідач не має змоги сплатити заробітну плату. З 19 березня 2020 року ПрАТ ДТЕК «ПЕМ-ЕНЕРГОВУГІЛЛЯ» припинило постачання електроенергії відповідачу через заборгованість за спожиту електроенергію, у зв`язку з чим були розпочаті цілозмінні простої підприємства (а.с. 29-32). Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням здоров`я. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно з п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до ст. 237-1 КЗпП (набрала чинності 13 січня 2000 р.) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Згідно з п.4.1 Рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 р. №1-9 рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров`я тощо. У випадку втрати потерпілим працездатності він зазнає значно більше моральної шкоди, ніж яка заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. В судовому засіданні встановлено, що внаслідок недосконалості умов праці на виробництві, пошкоджено здоров`я позивача, чим завдано моральну шкоду, яка обумовлена моральними та фізичними стражданнями з приводу пошкодження здоров`я, погіршення життєвих умов, що потребує від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Викладене є підставою для відшкодування позивачеві моральної шкоди відповідачем у відповідності зі ст. 237-1 КЗпП. Вирішуючи питання щодо суми відшкодування матеріальної шкоди суд, враховує вимоги розумності та справедливості, постійний характер негативних наслідків. При цьому, суд звертає увагу, що позивач в обґрунтуванні свого позову зазначає, що моральна шкода обумовлена погіршенням життєвих умов, хвороба порушує нормальні життєві зв`язки, життєдіяльність позивача обмежена, у останнього змінився звичайний спосіб життя, однак [PERSON] не конкретизує в чому саме виразились погіршення його життєвих умов, способу життя та порушення життєвих зв`язків. З огляду на викладене, суд вважає за можливе та необхідне стягнути з відповідача Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» на користь позивача [PERSON] в порядку відшкодування моральної шкоди 30000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок, що буде цілком еквівалентним завданим моральним стражданням. Згідно зі ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави. З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд дійшов висновку про доцільність частково задоволення вимог позову [PERSON] в частині стягнення моральної шкоди, а останній у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, суд вважає необхідним, на виконання вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави в особі Державної судової адміністрації України витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме, 420,40 гривень (30000,00 грн.* 840,80 грн. / 60000,00 грн. = 420,40 грн.). Оскільки, відповідно до вимог статті 279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, тому, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного,

Outcome: partial