Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду у листопаді 2013 р. з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 28.09.2013 р. о 8.30 год. в м.Горлівка на вул.Шепелева водій [PERSON], керуючи автомобілем Москвич-2140 державний знак [NUMBER], який зареєстрований за [PERSON] , не витримавши безпечний інтервал скоїв наїзд на автомобіль РЕНО-ЛОГАН державний знак [NUMBER], який належить йому на праві власності, внаслідок чого автомобіль зазнав механічні пошкодження. Постановою Калінінського районного суду м.Горлівки від 21.11.2013 р., яка набула чинності, [PERSON] визнано винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді. Але, під час ДТП цивільна правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК Аско-Донбас Північний» згідно полісу №АС/0700564 від 02.04.2013 року. Зазначений випадок визнано страховим згідно акту від 17.10.2013 р. і на підставі висновку експертного авто товарознавчого дослідження №88/09 від 03.09.2013 р. ПрАТ «СК «АСКО-Донбас Північний» виплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 2 086,42 грн., з урахуванням франшизи у розмірі 500 грн. та податку на додаткову вартість. Тому відповідач повинен йому відшкодувати франшизу у розмірі 500 грн., втрату товарної вартості у розмірі 3 103,71 грн. встановленому на підставі висновку експертного автотоварознавчого дослідження №99/10 від 30.10.2013 р. та витрати на таке дослідження у розмірі 220 грн. Крім, того, він відремонтував свій автомобіль на що було витрачено грошові кошти у розмірі 3 640 грн. згідно акту виконаних робіт від 14.10.2013 р. На підставі товарного чеку від 15.10.2013 р. ним було придбано запчастини на пошкоджений автомобіль на суму 2 245 грн. Крім того, неправомірними діями відповідача йому спричинено моральну шкоду. Позивач просив стягнути з [PERSON] у відшкодування матеріальної шкоди 7 622,29 грн. ( 2 245 грн.(вартість запчастин) + 3 640 грн. ( послуги спеціаліста по ремонту) = 5 885 грн. - 2 086,42 грн. (страхове відшкодування) + 500 грн.(франшиза) + 3 103,71 грн. (Втрата товарної вартості) + 220 грн. (витрати на дослідження) = 7 622,29 грн. та у відшкодування моральної шкоди 7 000 грн. Рішенням Калінінського районного суду м.м.Горлівки від 21 березня 2014 року задоволено частково позов [PERSON] до [PERSON], третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія Аско-Донбас Північний» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму франшизи у розмірі 500 грн., у відшкодування моральної шкоди 1 000 грн. та судові витрати у розмірі 229,40 грн. В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати та задовольнити його вимоги в повному обсязі, оскільки судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, не враховано, що втрата товарної вартості автомобіля встановлена дослідженням у розмірі 3 103,71 грн., яку відповідач повинен відшкодувати, необґрунтовано відмовлено у стягненні матеріальної шкоди у розмірі 5 885 грн., яка складається із вартості запчастин у розмірі 2 245 грн. та послуги з ремонту у розмірі 3 640 грн., не звернуто уваги на те, що автомобіль придбано позивачем 06.10.2012 року, але, гарантія на ремонт та запчастини пошкодженого автомобіля не розповсюджуються. В судовому засіданні апеляційного суду відповідач заперечував проти доводів апеляційної скарги і просив рішення суду залишити без змін. озивач та представник третьої особи в судове засідання не з»явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Заслухавши доповідача, пояснення відповідача та експерта [PERSON], який підтвердив свій висновок про те, що розмір втрати товарної вартості автомобіля позивача внаслідок події встановлено 3 103,71 грн. і при розрахунку відшкодування матеріальної шкоди він не брався, оскільки страхова компанія не відшкодовує зазначених сум, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу позивача слід задовольнити частково, рішення суду скасувати в частині відмови у відшкодуванні втрати товарної вартості автомобілю та витрат на проведення дослідження і ухвалити в цій частині нове рішення з наступних підстав. Задовольняючи частково позов [PERSON] до [PERSON], третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія Аско-Донбас Північний» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд першої інстанції виходив з того, що 28.09.2013 р. о 8.30 год. в м.Горлівка на вул.Шепелева водій [PERSON], керуючи автомобілем Москвич-2140 державний знак [NUMBER], який зареєстрований за [PERSON] , не витримавши безпечний інтервал скоїв наїзд на автомобіль РЕНО-ЛОГАН державний знак [NUMBER], який належить [PERSON], внаслідок чого автомобілю позивача були спричинені механічні пошкодження. Постановою Калінінського районного суду м.Горлівки від 21.11.2013 р., яка набула чинності, [PERSON] визнано винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді. Але, під час ДТП цивільна правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК Аско-Донбас Північний» згідно полісу №АС/0700564 від 02.04.2013 року. Зазначений випадок визнано страховим згідно акту від 17.10.2013 р. і на підставі висновку експертного авто товарознавчого дослідження ПрАТ «СК «АСКО-Донбас Північний» виплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 2 086,42 грн., з урахуванням франшизи у розмірі 500 грн. та податку на додаткову вартість. При таких обставинах, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для відшкодування позивачу відповідачем матеріальної шкоди у розмірі 5 885 грн., яка складається із вартості запчастин у розмірі 2 245 грн. і послуг спеціаліста з ремонту у розмірі 3 640 грн. та дійшов правильного висновку про те, що позивач має право на відшкодування франшизи у розмірі 500 грн. з відповідача на підставі ч.2 ст.1187, ст..1194 ЦК України, п.12.1 ст.12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та відшкодування моральної шкоди на підставі п.3 ч.2 ст.23, ч.1 ст.1167 ЦК України. Так, відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст..1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п.9.1 ст.9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. З матеріалів справи вбачається, що 28.09.2013 р. в м.Горлівка з вини [PERSON], який керував автомобілем Москвич-2140 реєстраційний номер [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого автомобілю [PERSON] Рено-Логан реєстраційний номер [NUMBER], 2012 року випуску було спричинено механічні пошкодження (а.с.8). Вина водія [PERSON] у вказаній дорожньо-транспортній пригоді встановлена постановою Калінінського районного суду м.Донецька від 11.11.2013 р., яка набула чинності (а.с.6). Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №88/09 від 03.09.2013 р. вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля Рено Логан [PERSON], без врахування втрати товарної вартості транспортного засобу, складає 3 103,71 грн. (а.с.140-146). На підставі страхового акту №1038/13 ГО від 17.10.2013 р. вказаний випадок визнано страховим та виплачено потерпілому [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 2 086,42 грн., за винятком франшизи та податку на додану вартість враховуючи ст.ст.12, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки цивільно - правова відповідальність [PERSON] була застрахована (а.с.9-10). Так, п.12.1 ст.12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Таким чином, висновки суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми франшизи відповідають вимогам зазначеного закону. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача у відшкодування матеріальної шкоди 5 885 грн., яка складається із вартості запчастин у розмірі 2 245 грн. та послуг спеціаліста по ремонту автомобіля у розмірі 3 640 грн., суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову позивачу у задоволенні позову. Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до п.22.1 ст.22 зазначеного закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, страховою компанією проведено відшкодування в розмірі, що менше встановленого договором страхування ліміту відповідальності. Згідно акту виконаних робіт від 14.10.2013 р. ПП [PERSON] проведено ремонтні роботи пошкодженого автомобіля Рено Логан, який належить позивачу, на суму 3 640 грн.(а.с.11). Але позивачем не надано зазначеного акту до страхової компанії для відшкодування, тому підстав для стягнення з відповідача [PERSON] зазначених витрат не має. Товарний чек від 15.10.2013 р. на придбання ліхтаря заднього, кронштейна бампера та кліпсів кількістю 21 штука на суму 2 245 грн. не є належним доказом, який підтверджує понесені позивачем витрати, оскільки не містить прізвище особи, яка придбала вказані запчастини (а.с.12). За таких обставин, висновки суду про відмову у задоволенні позову про стягнення на користь позивача у відшкодування матеріальної шкоди 5 885 грн. відповідають вимогам закону. Доводи апеляційної скарги позивача у вказаній частині спростовуються наданими по справі доказами та суперечать вимогам зазначеного закону. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст..23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи вимоги зазначеного закону, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення вимог позивача у розмірі 1 000 грн. Рішення суду першої інстанції у наведеній частині відповідає вимогам матеріального та процесуального права і підстав для його скасування чи зміни не має. Проте, висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову про стягнення з відповідача втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля суперечать вимогам закону, висновку експерта, який він підтримав в судовому засіданні апеляційного суду, тому у вказаній частині рішення суду не може залишатися без змін і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у вказаній частині про задоволення вимог позивача. Так, п.32.7 ст.32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Висновком експертного автотоварознавчого дослідження №99/10 від 30.10.2013 р. встановлено, що втрата товарної вартості автомобіля Рено Логан реєстраційний номер [NUMBER], який належить позивачу складає 3 103,71 грн. (а.с.16-29). Згідно квитанції від 30.10.2013 р. [PERSON] оплачено зазначене дослідження у розмірі 220 грн. (а.с.15). За таких обставин, саме на відповідача покладено обов»язок по відшкодуванню втрати товарної вартості автомобіля позивача у розмірі 3 103,71 грн., яка визначена на підставі п.8.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 р. №142/5/2092 ( у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 р. № 1335/5/1159). Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 220 грн.(а.с.15). Відповідно до п.4 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Outcome: partial