Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Новосілківської сільської ради Макарівського району Київської області, вказавши третьою особою без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, належності заповіту та визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] у віці 76 років. 13.06.1987 року [PERSON] склала заповіт, згідно якому все своє майно заповіла йому, позивачу [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожному. Інших спадкоємців, окрім його, [PERSON] та [PERSON] ні за законом, ні за заповітом немає. [PERSON] разом із померлою на час відкриття спадщини не проживала, заяви про прийняття спадщини у визначений законом строк не подавала, а тому вважається такою, що вказану спадщину не прийняла. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом, до якої окрім іншого майна увійшло право на житловий будинок загальною площею 37.6 кв м, житловою площею 15.3 кв м, розташований за адресою: [ADDRESS] . У визначений законом строк позивач звернувся до Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області та подав заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] [PERSON] до нотаріальної контори не зверталася, заяви про прийняття спадщини після [PERSON] не подавала. Проте, коли позивач звернувся до Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області з метою оформлення спадкового майна, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно, оскільки встановлена розбіжність у написанні його прізвища: у заповіті від 13.06.1987 року - « [PERSON] », у паспорті - « [PERSON] », що зумовило неможливість встановлення того факту, що заповіт складено саме на користь його, позивача. Окрім того, при перевірці документів також встановлено, що документально підтвердити факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме: встановити той факт, що позивач є сином спадкодавця, документально неможливо, оскільки померла мала прізвище « [PERSON] », а у посвідці про народження позивача її прізвище зазначено як « [PERSON] ». Згідно посвідки про народження позивача серії [NUMBER] , виданої 20.06.1945 року Новосілківською сільською радою, прізвище позивача українською мовою зазначено як « [PERSON] », прізвище його матері - « [PERSON] ». Згідно посвідки про народження спадкодавця № [NUMBER] , її прізвище українською мовою зазначено як « [PERSON] ». У заповіті спадкодавця від 13.06.1987 року, зареєстрованому в реєстрі за №18, прізвище спадкодавця українською мовою зазначено як « [PERSON] », прізвище позивача українською мовою зазначено як « [PERSON] ». У свідоцтві про смерть спадкодавця серії [NUMBER] , виданому повторно 21.12.2005 року відділом РАЦС Макарівського РУЮ Київської області, прізвище померлої українською мовою зазначено як « [PERSON] ». У паспорті позивача серії [NUMBER] , виданому 28.05.2003 року Макарівським РВ ГУ МВС України в Київській області, його прізвище українською мовою зазначено як « [PERSON] ». У зв`язку з вище викладеними розбіжностями в написанні прізвища спадкодавця [PERSON] та прізвища позивача по даній справі (спадкоємця) [PERSON] , неможливо документально підтвердити факт наявності родинних відносин між позивачем та померлою матір`ю. Також вказані обставини не дають можливості встановити факт, що заповіт [PERSON] від 13.06.1987 року складено на користь позивача - [PERSON] . Дані обставини в подальшому унеможливлюють оформлення позивачем належного йому спадкового майна. Окрім причини в розбіжності в написанні прізвищ спадкодавця та спадкоємця, Макарівська ДНК не може видати позивачу відповідні свідоцтва про право на спадщину і по причині відсутності у померлої [PERSON] правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме на житловий будинок загальною площею 37,6 кв м, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач просить: -встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків [NUMBER] є рідним сином [PERSON] , яка померла [INFO] ; -встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків [NUMBER] заповіту від 13.06.1987 року, зареєстрованого в реєстрі за №18, складеного [PERSON] , яка померла [INFO] ; -визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків [NUMBER] в порядку спадкування за заповітом до майна померлої [INFO] [PERSON] , право власності на житловий будинок загальною площею 37,6 кв.м., житловою площею 15,3 кв.м, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача [PERSON] адвокат Ганенко Р.А. надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача сільський голова Новосілківської сільської ради Макарівського району Київської області Кияниця О.М. надала заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, просили прийняти рішення згідно чинного законодавства. Третя особа [PERSON] надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги визнала. Судом встановлено, що відповідно свідоцтву про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом РАЦС Макарівського районного управління юстиції Київської області, [PERSON] помер [INFO] , у віці 76 років (а.с.10). Відповідно заповіту від 13.06.1987 року, посвідченому секретарем Новосілківської сільської ради народних депутатів Макарівського району Київської області Юхимович Л.Є., [PERSON] Григорівна на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла у власність: [PERSON] та [PERSON] по рівній частині (а.с.11). Згідно посвідки про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , його матір?ю вказана [PERSON] (а.с.12). Відповідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Макарівським РВ ГУ МВС України в Київській області, прізвище позивача вказано - « [PERSON] » (а.с.8-9). Згідно посвідки про народження № [NUMBER] , [PERSON] ( [PERSON] ) народилася [INFO] (а.с.13). Відповідно виписки з погосподарських книг Новосілківської сільської ради Макарівського району Київської області №30 від 23.01.2018 року, в погосподарській книзі за 2016-2020 роки села Новосілки Новосілківської сільської ради Макарівського району Київської області, номер об?єкта по господарського обліку 12-0550-3, зроблено запис про те, що власником житлового будинку, загальною площею 38.3 кв м, що розташований в [ADDRESS] , є [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.14). Відповідно довідки №31 від 23.01.2018 року, виданої Новосілківською сільською радою Макарівського району Київської області, [PERSON] вчасно до спливу шести місяців з моменту смерті матері [PERSON] вступив в управління та володіння її спадковим майном, обробляв земельну ділянку, проводив ремонт житлового будинку, сплачував комунальні послуги, постійно проживав та був зареєстрований в її житловому будинку, який знаходився в [ADDRESS] (а.с.15). Відповідно довідки №32 від 23.01.2018 року, виданої Новосілківською сільською радою Макарівського району Київської області, [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована з 05.04.1921 року до дня смерті, [INFO] в [ADDRESS] . Разом з нею на день її смерті проживав та був зареєстрований її син, [PERSON] (а.с.16). Згідно експертному висновку №056/128-m від 29.01.2018 року, виданого Українським бюро лінгвістичних експертиз, прізвища [PERSON] (паспорт, картка фізичної особи - платника податків, записи [PERSON] ; посвідка про народження, запис [PERSON], мати [PERSON] ) та [PERSON] (свідоцтво про смерть, довідка, видана виконкомом Новосілківської сільської ради, заповіт, записи [PERSON] ; заповіт, запис [PERSON] ; посвідка про народження, запис [PERSON] попри розбіжності у документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначених осіб є ідентичними. Особові імена [PERSON] та [PERSON] попри розбіжності в зазначених вище документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними (а.с.17). Згідно відповіді на заяву щодо роз?яснення порядку оформлення спадщини №1219/02-31 від 18.07.2019 року, виданої Макарівською районною державною нотаріальною конторою Київської області, [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину заповітом, оскільки встановлено розбіжність у написанні прізвище « [PERSON] » (згідно паспорту) та прізвища особи, зазначеної у заповіті - « [PERSON] », що зумовило неможливість встановлення того факту, що заповіт складено на користь позивача. При перевірці документів також було встановлено, що документально підтвердити факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та громадянкою [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме встановити той факт що [PERSON] є сином спадкодавця, документально неможливо. Дана ситуація виникла внаслідок того, що померла мала прізвище [PERSON] , а у посвідці про народження позивача в графі «мати» зазначена громадянка з прізвищем [PERSON]. Виходячи зі змісту заяви [PERSON] зрозуміло, що вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належав померлій [INFO] [PERSON] , проте документ, що посвідчує право власності спадкодавця на дане нерухоме майно відсутній. За результатами проведення пошуків у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно встановлено, що інформація у ДРРП щодо зареєстрованих прав власності на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, відсутня (а.с.18). Відповідно технічному паспорту на житловий будинок [ADDRESS] роком побудови вказаного житлового будинку вказано 1951 рік (а.с.19-21). Згідно листа-відповіді №1974/01-16 від 07.11.2019 року, виданого Макарівською районною державною нотаріальною конторою Київської області, за даними спадкового реєстру та Алфавітних книг обліку спадкових справ, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] , не лічиться (а.с.31). При вирішенні спору суд керується вимогами ст.315-316 ЦПК України, якими передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема факт родинних відносин між фізичними особами. При цьому заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем проживання власне заявника. Відповідно до вимог ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно вимог ч.1, 2, 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем, має право подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1279 ЦК України). Встановлено, що вказаний будинок побудований у 1951 році, в цей час до компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 року №105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що померла [PERSON] була матір?ю [PERSON] . Також достовірно встановлено, що [PERSON] 13.06.1987 року склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла своїм дітям сину [PERSON] та дочці [PERSON] в рівних частках. Також достовірно встановлено, що померла [PERSON] була власником домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , правовстановлюючий документ на яке відсутній.

Outcome: approved