Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, після уточнення позовних вимог просив зобов'язати житлово-комунальне підприємство Вільненської сільської ради забезпечити належне виконання умов договору № 1320 від 01.04.2009 по забезпеченню безперебійного постачання до домоволодіння [ADDRESS] питної води у обсягах відповідно до санітарних норм споживання у розрахунку на одну особу шляхом заміни по вул. Південній в с. Вільне забитих брудом металевих труб централізованого водопостачання на нові труби, які відповідають будівельним та санітарним нормам. Свої вимоги мотивував тим, що між ним та житлово-комунальним підприємством с. Вільного укладено договір за № 1320 про надання послуг з централізованого постачання холодної води до будинку [ADDRESS]. 14.08.2014 за його проханням ДУ «Кіровоградський обласний лабораторним центром Держсанепідслужби України» проведено відбір проб води водопровідної з розподільчої мережі в його будинку та їх лабораторне дослідження. За результатами дослідження вказана вода не відповідала вимогам ДСанПіН 2.2-4-171-10 «Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною» та є небезпечною для організму. У зв'язку із цим звернувся до суду для захисту своїх прав споживача. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідача Божок Л.В. в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, пояснила, що дійсно влітку 2014 року відбулася заміна насосу на водонасосній станції, у зв'язку з цим в систему водопроводу потрапило багато бруду, а тому якість води погіршилася. Крім того, труби, які доставляють воду на вул. Південну в с. Вільне, дуже зношені, а тому якість води можливо не відповідає нормам. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Сіндяшкіна О.С. надала суду заяву, в якій зазначила, що за наявності коштів в сільському бюджеті та за підтримки мешканців вул. Південна буде замінено старі труби на пластикові. Крім того, надала письмові пояснення, в яких зазначила, що в 2014 році Вільненська сільська рада виділила із бюджету за перемогу в конкурсі «Краплина до краплини - майбутнє для людини» на встановлення насосної станції, яке відбулося 02.08.2014. Після встановлення насосної станції додатково замінено 60 метрів труби (діам.50), яка подає воду з свердловини до центрального водогону, так як вона закоксована глиною. Але ще існує потреба в заміні 220 м труби (діам.120), яка теж закоксована. При подачі води під великим тиском почався вимив глини, іржі із системи. Дійсно вода в мережі була брудна, але не постійно і не на всіх вулицях, а лише на Садовій, 70-річчя Великого Жовтня, Кірова, Південній. По вул. Південній практично проживає 4 сім'ї, вода із системи не вибирається і тому вода більший час брудна, що показав аналіз води. На вул. Південній у мешканців, які замінили труби із залізної на пластик, що підходять від центральної мережі до домоволодіння вода подається чиста. Центральна мережа на вул. Південній була прокладена силами забудовників в 1995 році. На цей час із свердловини, де встановлено станцію, вода подається чиста. Водопровідна мережа в селі 1960-х років, по 3-х вулицях люди самостійно поміняли труби на пластикові, що вплинуло на покращення якості води. Насосна станція перебуває на балансі Вільненської сільської ради, але на підставі рішення Вільненської сільської ради передано в тимчасове, безоплатне користування ЖКП с. Вільного з метою повноцінного, безперебійного забезпечення питною водою територіальну громаду (а.с.52). Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст. 58, 59, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, за допомогою належних та допустимих доказів. Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. В ч. 4 ст. 174 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Судом встановлено, що 01.04.2009 між житлово-комунальним підприємством с. Вільного і [PERSON] укладено договір № 1320 про надання послуг з централізованого постачання холодної води. Договір укладався на 5 років (а.с. 4-5). З копії протоколу дослідження питної води № 2186/186 від 18.08.2014 ДУ «Кіровоградський обласний лабораторним центром Держсанепідслужби України» вбачається, що досліджений зразок питної води водопровідної, відібраний за адресою: [ADDRESS], не відповідає вимогам ДСанПіН 2.2-4-171-10 «Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною», за наступними показними: гнилий запах -3 б, при норми ? 2б; присмак 3б., при нормативі ?2б.; мутність - 73,6 мг/дм3, при нормі ? 2,03 мг/дм3, загальна жорсткість - 15,3 моль/м3, при нормі 10,0 моль/дм3; сухий залишок 1259,0 мг/дм3, при нормі ? 1500 мг/дм3; сульфати 548,4 мг/дм3, при нормі ? 500 мг/дм3, залізо - 26,8, при нормі ? 1 мг/дм3 (а.с.6). У відповіді Головного управління держсанепідслужби у Кіровоградській області № 1499/02-04 від 19.08.2014 зазначено, що ДУ «Кіровоградський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» 14.08.2014 проведено відбір проб води водопровідної з розподільчої мережі по [ADDRESS], та їх лабораторне дослідження. За результатами санітарно-мікробіологічного дослідження № 1971 від 16.08.2014 вода водопровідна за зазначеною адресою відповідає вимогам ДСанПіН 2.2.4-171-10 «Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною». За протоколом дослідження питної води № 2186/186 від 18.08.2014 вода водопровідна по [ADDRESS] не відповідає вимогам ДСанПіН 2.2-4-171-10 «Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною», а саме: гнилий запах -3 б, при норми ? 2б; присмак 3б., при нормативі 2б.; мутність - 73,6 мг/дм3, при нормі 2,03 мг/дм3; вміст нітратів в дослідженому зразку становить 136,75 мг/дм3, при нормативі 50 мг/дм3; загальна жорсткість - 15,3 моль/м3, при нормі 10,0 моль/дм3; сухий залишок 1259,0 мг/дм3, при нормативі 1500 мг/дм3; сульфати 548,4 мг/дм3, при нормативі 500 мг/дм3, залізо - 26,8, при нормативі 1 мг/дм3 (а.с.8). Аналогічна інформація міститься в листі відокремленому підрозділі Кіровоградського міжрайонного відділу лабораторних досліджень державної установи «Кіровоградський обласний лабораторним центром Держсанепідслужби України» № 1709/08-1 від 20.08.2014 (а.с. 9). Відповідно до результату санітарно-мікробіологічного дослідження КЗ «Кіровоградський ОЛЦ ДСЕСУ» № 14139 від 30.08.2014 вода із свердловини ЖКП с. Вільного щодо придатності для споживання людиною на відповідність мікробіологічних показників згідно із ДСанПіН 2.2.4-171-10 не відповідає НД. За аналогічним результатом № 14140 від 01.09.2014 вода водопровідна ЖКП с. Вільного відповідає НД (а.с. 40-43). Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. В ст. 16 ЦК України зазначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів судом можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; ) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Спосіб захисту, який обраний позивачем у справі, - зобов'язати забезпечити належне виконання умов договору по забезпеченню безперебійного постачання до домоволодіння [PERSON] питної води у обсягах відповідно до санітарних норм споживання у розрахунку на одну особу шляхом заміни по вул. Південній в с. Вільне забитих брудом металевих труб централізованого водопостачання на нові труби, які відповідають будівельним та санітарним нормам, не передбачений законами України та договором, укладеним між позивачем і відповідачем. Крім того, означений договір, на який посилався позивач як на підставу своїх вимог, укладався на 5 років і на момент подачі позову строк дії вже закінчився. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що відсутні законні підстави для задоволення позову, оскільки позивачем обрано неналежний спосіб захисту свого цивільного права, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову. На підставі ст.ст. 15, 16 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про питну воду та питне водопостачання»,

Outcome: dismissed