Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання двох малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини доходів відповідача та на своє утримання на період перебування у соціальній відпустці по догляду за дитиною до трьох років в розмірі 1/4 частини доходів відповідача. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги. Вказала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей 2010 та 2013 років народження. З лютого 2014 року фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені; сторони проживають окремо; діти проживають з позивачем; відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку. Також вказала, що вона перебуває в соціальній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, не має можливості працювати, тому також потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Вказала, що отримує соціальну допомогу за народження другої дитини приблизно в розмірі 1000 в місяць. Відповідач в судовому засіданні визнав позов в частині стягнення аліментів на утримання дітей; заявлений розмір аліментів не оспорює. Вказав, що він перебуває у шлюбі з позивачем; батьківство відносно дітей не оспорює, з лютого 2014 року проживає окремо від сім»ї, матеріальної допомоги дітям не надає. Позов в частині стягнення аліментів на утримання позивача не визнав, вказав, що у нього немає можливості сплачувати аліменти на утримання позивача. Пояснив, що має постійне місце роботи, середньомісячний заробіток становить 6000,00 грн, він сплачує аліменти на утримання першої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку, також сплачує кредит в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, на руки отримує 700-800 грн, чого недостатньо для проживання. Вказав, що інвалідності не має, утриманців, крім дітей, не має. Третя особа [PERSON] прояснила, що на її користь з відповідача стягнуті аліменти на утримання дитини [INFO] в розмірі 1/4 частини доходів відповідача; заборгованості по аліментам не має; вважає, що відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст. 15 ЦПК України розгляд даної справи належить до компетенції суду. Згідно вимог ч. ч. 3, 4 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, не потребують додаткового з»ясування під час судового засідання. Суд встановив, що сторони з 30.07.2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.9); від шлюбу сторони мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO] (а.с.10) та дочку [PERSON], [INFO] (а.с.11) В судовому засіданні сторони пояснили, що в теперішній час однією сім»єю не проживають, спільного бюджету не мають, позивач разом з дітьми проживає за адресою: [ADDRESS], що підтверджується актом обстеження умов проживання (а.с.12). Відповідач проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідач підтвердив, що він не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дітей та її утримання. Між сторонами виник спір з приводу надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дітей та дружини на період непрацездатності. Спірні правовідносини регулюються положеннями Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходів його матері (батька) та (або) в твердій грошовій сумі. Беручи до уваги, що відповідач є батьком двох малолітніх дітей, свого батьківства не оспорює, діти мешкають з позивачем, знаходяться на її утриманні, відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку, що він підтвердив, визнавши позов в частині стягнення аліментів на утримання дітей, не оспорював розміру аліментів, пред»явлених до стягнення на утримання дітей, врахувавши обставини, викладені в ст. 182 СК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого державою для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття, оскільки ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину стягуються по рішенню суду від дня пред'явлення позову. Розглянувши позов в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача на період перебування в соціальній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, суд дійшов до наступного. Згідно ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За п. 4 вказаної статті, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, працює вона чи ні, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні відповідач визнав, що сторони в теперішній час проживають окремо, діти проживають з позивачем, позивач перебуває у соціальній відпустці по догляду за дитиною. При визначені майнового стану відповідача суд враховує наявність у нього постійного місця роботи; середньомісячний заробіток відповідача становить 4250,00 грн. (а.с. 13), відповідач сплачує аліменти на користь третьої особи в середньомісячному розмірі 923 грн. (а.с.14), розмір доходу, який отримує відповідач, в середньому становить 3686,41 грн. (а.с.13). Пояснення відповідача щодо необхідності виплати кредиту в розмірі 1500,00 грн. щомісячно суд оцінює критично, оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження цієї обставини; також суд не приймає до уваги пояснення відповідача про те. що фактично він отримує 700-800 грн. в місяць, оскільки це суперечить письмовим матеріалам справи та не підтверджено жодними доказами. Разом з тим суд враховує наявність у відповідача трьох дітей та сукупний розмір аліментів, стягнутий на їх утримання. Оцінивши надані сторонами пояснення та докази, суд дійшов до висновку про наявність у відповідача матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання дружини, яка здійснює догляд за дитиною до досягнення трьох років. Оцінивши всі встановленні в судовому засіданні обставини відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання на період перебування у соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років в розмірі 1/8 частини заробітку відповідача щомісячно, з 07.05.2014 року до досягнення молодшою дитиною трьох років, тобто до [INFO]. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial