Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач, [PERSON] , звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON] .. Позивач посилається на те, що шлюб між ним та відповідачкою зареєстровано 12 жовтня 2003 року у Крижівській сільській раді Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 05. В шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Між сторонами подружні відносини не склалися у зв`язку з несумісністю характерів та розбіжністю поглядів на життя. Подружжя втратило одне до одного почуття любові та поваги. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припиненні, оскільки 2 роки проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Таким чином позивач збереження шлюбу вважає недоцільним та просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач подав заяву в якій позов підтримує, просить його задовольнити та справу слухати у його відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Парубій І.М. в судове засідання не з`явились, однак адвокат Парубій І.М. подав заяву в якій просить розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги заперечують, просять у задоволенні позову відмовити. 10.07.2020 року ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області сторонам у справі надано строк для примирення 2 місяці. 10.09.2020 року відновлено провадження у цивільній справі. 16.10.2020 року ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області в справі надано строк для примирення 4 місяці. Ухвалою суду від 01.03.2021 року відновлено провадження у цивільній справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] випливає, що шлюб між сторонами зареєстрований 12 жовтня 2003 року у Крижівській сільській раді Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 05. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з положень\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Згідно положень ч.ч. 3, 4\~ст. 56 Сімейного кодексу України,\~\~кожен\~з подружжя\~має право\~припинити шлюбні\~відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, так як\~встановлений факт\~відсутності між\~подружжям взаємоповаги\~та взаєморозуміння, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved