Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до Рівненського міського суду з позовом у якому просить стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання повнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 25 відсотків від заробітної плати щомісячно, від дня предявлення позову і до досягнення дитиною двадцяти трьох років. В обґрунтування позовних вимог вказує, що шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від шлюбу мають повнолітню дитину [PERSON], [INFO]. На даний час вона є студенткою першого курсу денної форми навчання Рівненського державного гуманітарного університету на державній формі, терміном з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2018 року в звязку із чим їй потрібно, придбавати підручники та канцелярські товари, одяг та харчування. Відповідач будь-якої допомоги на утримання дитини не надає та матеріально її не забезпечує. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду був повідомлений у встановленому законом порядку, заперечень проти позову не подав. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, а позовзадоволити із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва, серії 1-ГЮ №012972 від 23 серпня 2007 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу мають повнолітню дитину [PERSON], [INFO] (свідоцтво, серії І-ГЮ №032745 від [INFO]). Відповідно до довідки №195 від 15 квітня 2015 року, виданої Рівненським державним гуманітарним університетом, [PERSON], [INFO] навчається на першому курсі денної форми навчання факультету української філології, спеціальності «Філологія, українська мова і література» в Рівненському державному гуманітарному університеті, терміном з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2018 року. Державної форми навчання, стипендії не отримує. Як убачається з пояснень позивача, повнолітня дитина у звязку із навчанням потребує матеріальної допомоги, оскільки їй потрібно придбавати підручники та канцелярські товари, одяг та харчування, а відповідач будь-якої допомоги на утримання дитини не надає та матеріально її не забезпечує. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Відповідач працездатний та в змозі сплачувати аліменти на утримання своєї доньки. Будь яких відомостей про те, що [PERSON] не може надавати матеріальну допомогу суду не надано. Згідно вимог ст.200 СК України, розмір аліментів на повнолітню дитину визначається у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, від дня предявлення позову і на період навчання, але не довше ніж до 23-х річного віку. На підставі ст.ст. 182, 199, 200 СК України, ст.ст.88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд

Outcome: approved