Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся у суд з позовом до відповідача, [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї. В обґрунтування позову зазначає, що сторони перебували у шлюбі, шлюб між ними розірваний та стягнуті аліменти на утримання доньки. Від шлюбу мають дитину [PERSON] [INFO] . Дитина проживає з матір`ю. Відповідачка перешкоджає позивачу бачитись із донькою, не дозволяє проводити з нею час. Відповідачка сама вирішує коли позивачу можна бачити доньку та ці побачення відбуваються лише в присутності відповідачки. В наслідок цього позивач просить суд зобов`язати відповідачку не чинити перешкоди у побаченнях із донькою, а також пропонує свій порядок участі у спілкуванні з дитиною. [PERSON] подано відзив на позов, в якому просить позов задовольнити частково, заборонити [PERSON] керувати автомобілем під час знаходження у ньому дитини, а також дозволити [PERSON] зустрічі з донькою в присутності [PERSON] , або бабусі [PERSON] , або в присутності тітки [PERSON] , або в присутності представника служби у справах дітей. [PERSON] надано відповідь на відзив, в якому зазначає, що доводи наведені у відзиві на позов є безпідставними [PERSON] подано зустрічний позов, який прийнятий судом до розгляду з первісним позовом, в якому [PERSON] просить визначити місце проживання доньки за місцем проживання матері та пропонує в свій порядок участі батька у спілкуванні з донькою. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що відповідач не надав кошти на утримання дитини. Ображав її та зловживав спиртними напоями. Твердження [PERSON] , щодо перешкоджання йому у спілкуванні з дитиною не відповідають дійсності, оскільки ініціативи щодо побачень з донькою він не проявляв. В судовому [PERSON] та його представник свої позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. В судовому засідання [PERSON] та її представник позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Третя особа в судове засідання не з`явилась, повідомлялась судом належним чином, надала письмові пояснення, в яких зазначає, що частково підтримує позовні вимоги [PERSON] оскільки батько має право на безпосереднє спілкування з дитиною з урахуванням віку та стану здоров`я, справу просить розглядати без участі третьої особи. Також надано висновок щодо доцільності порядку участі у вихованні дитини, в якому з врахуванням віку дитини орган опіки та піклування з доцільне встановити наступний графік участі батька у спілкуванні з дитиною: першу, третю суботу та неділю місяця з 09.00 по 18.30 год. За місцем проживання дитини або в місцях дитячого відпочинку у присутності матері або бабусі [PERSON] . Починаючи зі шкільного віку, у період зимових канікул першу чи другу половину зимових канікул щоденно з 10.30 год. До 18.00 год. У присутності матері або бабусі. Пі час літніх канікул щоденно з 10.00. до 19.00 у присутності матері або бабусі. Щороку у день народження дитини [INFO] , а також 06 січня , 8 березня, 21 березня, 01 червня з 17.00 до 20.00 год. У присутності матері або бабусі. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази у їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, рішенням Київського районного суду м. Харкова від 11.10.2019року шлю між сторонами було розірвано. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] [INFO] . Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні, дитина зареєстрована разом з матір`ю за адресою [ADDRESS] . Згідно договору найму житлового приміщення від 16.06.2018року [PERSON] разом з донькою мешкають за адресою [ADDRESS] . [PERSON] зареєстрований та мешкає окремо. Рішенням Київського районного суду від 13.12.2018року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки в сумі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) та аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частки усіх видів доходу до досягнення дитиною 3-х років. Постановою Харківського апеляційного суду від 05.04.2019року змінено зазначене рішення та стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі ј частини від доходу батька. Відповідно до чч.2, 8, 9, 10 ст.7 СК сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно зі стст.18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою ВР від 27.02.91, держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У п.1 ст.9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в як найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї або коли батьки проживають роздільно й необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, виконують їх державні чи приватні установи, що займаються питаннями соціального забезпечення, суди, адміністративні чи законодавчі органи, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч.1 ст.3 конвенції). Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно зі ст.141 СК мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст.157 СК питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні й має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. У ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (ст.142 СК), у тому числі й на рівне виховання батьками. У справі «Хант проти України» сказано, що права дитини мають перевагу над правами батьків. Так, 11.07.2017 Європейський суд з прав людини виніс рішення у справі «М.С. проти України», в якому йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини в кожній конкретній справі необхідно враховувати 2 аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, в інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків випливає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток і належне виховання, у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. За ч.1ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Тлумачення ч.1 ст. 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною. З матеріалів справи вбачається про неможливість батьків самостійно домовитися про їх участь у спілкуванні та вихованні їх спільної дочки . За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Враховуючи вік дитини, суд вважає, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з матір`ю буде відповідати інтересам дитини, а тому приходить до висновку про задоволення зустрічного позову в частині визначення місця проживання дитини із матір`ю. Стосовно встановлення порядку участі батька у спілкуванні та вихованні дитини, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Суд вважає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Законодавством України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. Всі питання виховання дитини батьки зобов`язані вирішувати спільно. Законодавством встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. У випадку вчинення перешкод того із батьків, з ким проживає дитина, тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду із позовом про усунення цих перешкод. У випадку встановлення судом перешкод з боку того з батьків з ким проживає дитина, тому із батьків, який проживає окремо, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. При встановленні способу спілкування суд має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. В судовому засіданні були допитані свідки як зі сторони позивача та і зі сторони відповідача [PERSON] , [PERSON] , експерт [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ,які фактично засвідчили наявність негативних стосунків та відсутність порозуміння між [PERSON] та [PERSON] . Крім того, [PERSON] надано висновок з питань судово-медичної експертизи № 690-2020, в якому рекомендовано вирішення конфлікту батьків за допомогою відповідних фахівців. Досягнення взаємної згоди, демонстрацію дитині взаємної поваги, а також курс психологічного консультування обох батьків та підвищення спроможності до шанобливого та конструктивного діалогу з боку [PERSON] . Також рекомендовано спілкування дитини з батьком в присутності матері або бабусі бажано за місцем проживання дитини [ADDRESS] . Наданий матір`ю дитини розпорядок-режим дня дитини є найбільш оптимальним для віку дитини. Суд зазначає, що жоден висновок для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами. Стосовно наявних в матеріалах справи копій постанов про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності та висновків про спричинення [PERSON] тілесних ушкоджень суд зазначає, що дані документи не стосуються предмету справи та не свідчать про негативне ставлення батька до своєї доньки. Враховуючи задоволення максимальних інтересів дитини, наявний спір, що виник між батьками з приводу способу участі батька у спілкуванні з дитиною, враховуючи принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей, суд приходить до висновку, що батько [PERSON] має гарантоване законом, рівне з матір`ю дитини право на спілкування зі своєю донькою та право на її виховання. Встановлюючи графік участі батька у спілкуванні та вихованні дочки, суд погоджується із висновком наданим органом опіки та піклування в цій частині. При цьому, враховуючи вік дитини, характеризуючи документи на батька, вважає за доцільне до 6 років зустрічі батька із дитиною проводити у присутності матері, не обмежуючи у вільному пересуванні осіб. Підстав для проведення зустрічей батька та дитини у присутності бабусі - [PERSON] , тітки дитини - [PERSON] та/або представника служби у справах дітей, суд не вбачає, оскільки у дитини наявні батьки, що виключає в даному випадку присутність служби у справах дітей. Документів, які б підтверджували кровне споріднення дитини із [PERSON] та [PERSON] , а також необхідності їх присутності при зустрічах батька із дитиною, суду не надано. Приймаючи до уваги викладене та виходячи з інтересів дитини, суд вважає за необхідне первісний та зустрічний позов в частині участі у вихованні та спілкуванні з дитиною задовольнити частково та встановити наступний порядок участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною : перша, третя субота та неділя місяця - з 09:00 год. до 18:30 год., до досягнення дитиною шести років, тобто до [INFO] у присутності матері, після [INFO] без присутності матері. Починаючи зі шкільного віку, у період зимових канікул: першу половину зимових канікул щоденно з 10:30 год. до 18:00 год., без присутності матері; щороку у день народження дитини [INFO] , а також 06 січня, 08 березня, 21 червня, 1 червня з 17:00 год до 20:00 год., до досягнення дитиною шести років, тобто до [INFO] у присутності матері, після [INFO] без присутності матері. В решті позовів відмовити за недоведеністю. Судові витрати суд стягує відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial