Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який зареєстрований 31.10.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві та стягнути аліменти з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], починаючи з лютого 2018 року до досягнення сином [PERSON] повноліття в розмірі 25% з усіх видів заробітку щомісячно. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти позовних вимог позивача не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 31.10.2013 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 31.10.2013 року. Як вбачається зі ст. 124 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Таким чином, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд задовольняє позов та розриває шлюб. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.01.2014, [PERSON] [INFO], його батьками є сторони у справі. Відповідач не надав спростування, що малолітній син проживає разом з позивачем по справі. У зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що малолітній [PERSON] перебуває на утриманні у позивача по справі. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Факт звернення позивача до суду, підтверджує відсутність домовленості між сторонами по за судовим порядком питання щодо виплати відповідачу аліментів на утримання сина. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч.2 ст. 182 СК України Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, суд у відповідності зі ст. 182 та ст.183 СК України, та враховуючи визнання відповідачем заявлену суму аліментів, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти, на утримання малолітнього сина - [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.03.2018, тобто з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, то відповідно вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, а саме судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп., також підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 166, 180, 181, 182, 183, 184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved