Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом, просить стягнути із АТ «Укртрансгаз» на його користь збитки у вигляді упущеної вигоди в розмірі 55353 гривні 71 коп., 29558 гривень 38 коп. компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати та 40000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що Богуславський районний суд Київської області своїм рішенням від 31 серпня 2017 року задовольнив його позов до ПАТ «Укртрансгаз» та постановив стягнути з відповідача на його користь 217416 гривень 26 коп. середнього заробітку, 35581 гривню 55 коп. компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати та 10000 грн моральної шкоди. 19 січня 2018 року Апеляційний суд Київської області своєю постановою змінив рішення Богуславського районного суду по справі №358/630/17 від 31.08.2017 і постановив стягнути з ПАТ «Укртрансгаз» на його користь 291929,35 гривень середньої заробітної плати. В решті, рішення Богуславського районного суду від 31.08.2017 залишено без змін. Оскільки боржник добровільно не виконував вищевказані рішення суду, він звернувся до державної виконавчої служби Печерського району м. Києва з відповідним виконавчим листом для примусового виконання рішення суду, після чого лише 02 травня 2018 року присуджені кошти надійшли на його банківський рахунок. Однак, за цей час інфляція зменшила вартість присудженої судом заробітної плати. Тому, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.01 №159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» та постанови Кабінету Міністрів України від 20.12.97 №1427 «Про затвердження Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати» він має законне право на відповідну компенсацію, яка за його підрахунком становить 29558 гривень 38 коп. Позивач також зазначає, що в разі своєчасного виконання відповідачем рішення суду, він мав би реальну можливість отримати доходи у вигляді процентів, поклавши дані кошти в фінансову установу на депозитний рахунок по діючій на той час ставці. За його розрахунком недоотримані проценти по депозиту становлять 55353 гривні 71 коп. На переконання позивача право на стягнення із відповідача вказаної суми у вигляді упущеної вигоди він має відповідно до положень ст. 22 ЦК України. Позивач також стверджує, що незаконні дії відповідача призвели до погіршення фінансово-матеріального стану його сім'ї та неможливості скористатися своїми правами та пільгами, передбаченими чинним законодавством і іншими нормативними актами. Протиправна поведінка відповідача впливає на його соціально-психологічний стан, завдає йому великих душевних страждань та мук, а також змушує витрачати свій особистий час та кошти на судовий розгляд по вирішенню створених відповідачем проблем. Все це призвело до втрати ним нормальних життєвих зв'язків і вимагало додаткових зусиль для організації його життя та завдало йому моральної шкоди, яку він оцінює в 40000 гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, посилаючись на вищевказані факти та докази. Представник відповідача Харченко Л.І. позов не визнав та пояснив суду, що на порушення пункту третього частини третьої статті 175 ЦПК України позивачем не надано обґрунтованого розрахунку суми позову 84 912,09 грн., а лише викладено його бажання щодо стягнення з відповідача суми збитків, які не ґрунтуються на жодній нормі права та не підтверджуються належними письмовими доказами. Крім того, представник відповідача зазначив, що ухвалене Богуславським районним судом Київської області рішення від 31.08.2017 у справі № 358/630/17 було оскаржене відповідачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області 11.09.2017, а також позивачем відповідно. Апеляційний суд Київської області постановою від 19.01.2018 змінив рішення Богуславського районного суду Київської області від 31.08.2017 у справі 358/630/17 і постановив стягнути з ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» 291 929,35 грн. середньої заробітної плати. В решті рішення Богуславського районного суду Київської області від 31.08.2017 залишено без змін. 19.01.2018 в судовому засіданні Апеляційним судом Київської області було проголошено вступну та резолютивну частини оскаржуваного рішення та повідомлено про складення повного рішення через 10 днів. Повне рішення Апеляційного суду Київської області у справі не було вручене як у день його проголошення, так і у день складення. Фактично повне рішення (постанову) Апеляційного суду Київської області надано представнику ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» та отримано під розписку безпосередньо в Апеляційному суді Київської області лише 14.02.2018 та зареєстроване в ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» за № 1001ВХ-18-1810 від 14.02.2018. На виконання виконавчого листа № 358/630 від 19.01.2018 виданого Богуславським районним судом Київської області, Печерським районним відділом ДВС міста Києва Головного управління юстиції у місті Києві 23.02.2018 розглянуто заяву стягувача та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55871459 про стягнення з ПАТ «Укртрансгаз» на користь [PERSON] суми у розмірі 301 929,35 грн. Постанова Печерського районного відділу ДВС від 23.02.2018 отримана ПАТ «Укртрансгаз» 02.03.2018. На виконання постанови Печерського районного відділу ДВС від 23.02.2018, філією УМГ «Черкаситрансгаз» відповідно до платіжного доручення № 7598 від 23.03.2018 перераховано Печерському районному відділу ДВС кошти в сумі 301 929,35 грн. на користь [PERSON] Тим самим відповідач виконав рішення Богуславського районного суду Київської області від 31.08.2017 у справі № 358/630/17 та постанову Апеляційного суду Київської області від 19.01.2018 у справі № 33ц/780/79/2018 в повному обсязі. Тому на переконання представника відповідача відсутні правові підстави для отримання позивачем коштів, як компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати в сумі 29 558,38 грн. та відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди (недоотримані проценти по депозиту) в сумі 55 353,71 грн. Крім того зазначені факти свідчать про відсутність у [PERSON] моральних страждань та права на відшкодування моральної шкоди. Представник відповідача також зазначив, що позивач в позовній заяві посилається на рішення та постанови судів першої та апеляційної інстанцій, які розглядали справи, що носять характер та предмет індивідуального трудового спору, тобто, розглядалися неврегульовані розбіжності між працівником та роботодавцем, які регулюються нормами трудового права. Тому дана справа не може бути розглянута відповідно до положень ст. 22 ЦК України за відсутністю цивільно-правових відносин між сторонами та обставин щодо порушення цивільного права позивача. Суд, заслухавши позивача, представника відповідача та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 31.08.2017 по справі №358/630/17 задоволено позов [PERSON] до ПАТ «Укртрансгаз» та постановлено стягнути з відповідача на користь позивача 217416,26 грн. середнього заробітку, 35581,55 грн. компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати та 10000 грн. моральної шкоди. 19.01.2018 Апеляційний суд Київської області своєю постановою по справі №22ц780/79/2018 змінив рішення Богуславського районного суду по справі №358/630/17 від 31.08.2017 і постановив стягнути з ПАТ «Укртрансгаз» на користь позивача 291929,35 грн. середнього заробітку за період з 06 травня 2015 року по 31 серпня 2017 року. В решті рішення Богуславського районного суду від 31.08.2017 залишено без змін. Рішення Богуславського районного суду Київської області від 31.08.2017 по справі №358/630/17 набрало законної сили 19.01.2018. На виконання виконавчого листа № 358/630 від 19.01.2018 виданого Богуславським районним судом Київської області, Печерським районним відділом ДВС міста Києва Головного управління юстиції у місті Києві 23.02.2018 розглянуто заяву стягувача та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55871459 про стягнення з ПАТ «Укртрансгаз» на користь [PERSON] суми у розмірі 301 929,35 грн. Відповідно до платіжного доручення № 7598 від 23.03.2018 боржником АТ «Укртрансгаз» перераховано Печерському районному відділу ДВС кошти в сумі 301 929,35 грн. на користь [PERSON] Тим самим відповідач виконав рішення Богуславського районного суду Київської області від 31.08.2017 у справі № 358/630/17 та постанову Апеляційного суду Київської області від 19.01.2018 у справі № 33ц/780/79/2018 в повному обсязі. Позивачем звернуті вимоги до відповідача про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі 55353 гривні 71 коп., 29558 гривень 38 коп. компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати та 40000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. Зазначені вимоги є безпідставними та не грунтуються на положеннях чинного законодавства України. Так, згідно частини першої статті 16 Цивільного кодексу України, статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Позивач посилається на порушення відповідачем норм ст.ст. 22, 23 ЦК України. За змістом статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, які особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які б особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). При вирішенні спору про відшкодування шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають; наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Підставою для звернення до суду з вимогою про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі 55353 гривні 71 коп. позивач зазначає статтю 22 ЦК України та посилається на несвоєчасне виконання рішень судів про стягнення присуджених йому до виплати сум. Правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження». Як встановлено в судовому засіданні, відповідач виконав рішення Богуславського районного суду Київської області від 31.08.2017 та постанову Апеляційного суду Київської області від 19.01.2018 в повному обсязі, що підтверджується постановою Печерського районного відділу ДВС міста Києва Головного управління юстиції у місті Києві від 30.07.2018. Згідно платіжного доручення № 7598 від 23.03.2018 боржником АТ «Укртрансгаз» перераховано Печерському районному відділу ДВС кошти в сумі 301 929,35 грн. на користь [PERSON] Тобто, з часу відкриття виконавчого провадження, а саме з 23.02.2018, до фактичного виконання відповідачем рішення суду про стягнення на користь [PERSON] присуджених до виплати сум (23.03.2018), пройшов місяць. Несвоєчасне перерахування грошових коштів позивачу Печерським районним відділом ДВС міста Києва, не може ставитись в вину відповідачу. Як наслідок, в даному випадку відсутні правові підстави для стягнення із відповідача упущеної вигоди, оскільки позивачем не доведено факту порушення його цивільного права, що є обов'язковим для застосування положень ст. 22 ЦК України, а також не доведено наявність збитків, протиправність діяння заподіювача, наявність причинного зв'язку між збитками і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в їх заподіянні. Із рішення та постанови судів першої та апеляційної інстанцій, які розглядали справи, вбачається, що правовідносини, які склалися між сторонами, носять характер та предмет індивідуального трудового спору, тобто, розглядалися неврегульовані розбіжності між працівником та роботодавцем, які регулюються нормами трудового права. Так, рішенням Богуславського районного суду Київської області від 31.08.2017 по справі №358/630/17 задоволено вимоги [PERSON], в тому числі про стягнення 35581,55 грн. компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати за період з 06 травня 2015 року по 31 серпня 2017 року. При цьому суд посилався на положення 34 Закону України «Про оплату праці». Правильність нарахування судом першої інстанції компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати на користь [PERSON] підтверджено постановою Апеляційного суду Київської області від 19.01.2018. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Згідно ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Таким чином зазначені норми Закону застосовуються до доходів, які не мають разового характеру, та компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати таких доходів. Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» не передбачає можливості проводити компенсацію до одноразових доходів, в тому числі присуджених судом до виплати сум заробітної плати за певний період, до яких були включені суми компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати. Як наслідок суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати, до яких ним віднесено грошову суму присуджену судовими рішеннями до стягнення, також не підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Оскільки під час судового розгляду на встановлено фактів протиправної поведінки відповідача щодо позивача, а також відсутні підстави для задоволення вимог позивача про компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати та відшкодування збитків, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача про стягнення моральної шкоди. З урахуванням викладеного та

Outcome: dismissed