Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який було розірвано рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області 22 грудня 2010 року. Разом з тим, позивач зазначила, що від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Також, позивач зазначила, що відповідач [PERSON] не надає допомогу на утримання сина, який проживає з нею, не приймає участі в утриманні та вихованні дитини, тому неповнолітня дитина знаходяться повністю на її утриманні. В зв'язку з вказаними в позовній заяві обставинами, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його доходу до повноліття дитини, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму відповідного віку дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась та подала письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі, зазначивши в ній, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не прибув та подав письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі, зазначивши в ній, що заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі. У зв'язку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, врахувавши заяви сторін, перевіривши матеріали справи в їх сукупності, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, приймає рішення за наявними у справі доказами. Суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення за наступних підстав. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29 січня 2001 року встановлено, що [PERSON] являється батьком для [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Таким чином, суд встановив, що у [PERSON] та [PERSON] є спільна дитина та потребує матеріальної допомоги. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу (далі СК) України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.181 п.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом, яка буде стягуватись до повноліття дітей. Відповідач [PERSON] заперечень проти пред'явленого позову не подав та не спростував доводи позивача щодо необхідності стягнення аліментів. Згідно вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. За таких обставин, слід прийти до висновку, що з відповідача слід стягнути кошти на утримання дитини в частці, визначивши її розмір. Разом з тим, суд на підставі ст.88п.3 ЦПК України вважає, що з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір. На підставі вказаного,

Outcome: approved