Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом в якому зазначає, що являється власником земельної ділянки (кадастровий № 1822083200:05:000:0287) площею 0,106 га. для ведення садівництва, яка розташована на території обслуговуючого кооперативу «Крона» Кам'янської сільської ради Житомирського району Житомирської області, згідно договору дарування земельної ділянки від 07 квітня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №916, серії ВТТ № 685610. Відповідач без належних на те правових підстав постійно здійснює перешкоди у користуванні земельною ділянкою позивачу, а саме проїзна дорога, яка веде до земельної ділянки позивача повністю перекрита парканом та завалена будівельними матеріалами відповідача - власника земельної ділянки №3, що унеможливлює проїзд на автомобілі або проїзд сільськогосподарської техніки з метою ведення мною садівництва, завезення добрива, оброблення землі, оскільки основна дорога перекрита повністю, а побічна дорога, яка знаходиться з іншої сторони озера являється вузькою стежиною, по якій може пройти лише людина або є фактична можливість проїхати на велосипеді, однак автомобіль або інша сільськогосподарська техніка там проїхати не зможе, що повністю унеможливлює використання моєї земельної ділянки за її цільовим призначенням та порушує його право на вільне користування приватною власністю. Позивач позов підтримав повністю та просив його задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився. У відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Представник третьої особи подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав. Суд оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Частиною 2 ст.95 Земельного кодексу України визначено, що порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Частиною 2 ст.152 Земельного кодексу України передбачено право власника земельної ділянки або землекористувача вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. З розяснень, викладених у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ вбачається, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною 3 ст.152 Земельного кодексу України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом способів захисту (ст.16 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,106 га., з цільовим призначенням для садівництва, яка розташована на території обслуговуючого кооперативу «Крона» Камянської сільської ради Житомирського району Житомирської області (а.с.8-9). Відповідно до довідки обслуговуючого кооперативу садівничого товариства [PERSON] являється членом ОК СТ «Крона» та займає ділянку №50а розташовану на території Камянської сільської ради, площею 0,106 га. (а.с.10). Згідно листа Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області №03/1960 від 23 квітня 2014 року вбачається, що [PERSON] відповідно до договору дарування земельної ділянки від 16 травня 2013 року за №2375, є власником земельної ділянки площею 0,05 га. в садовому товаристві «Джерело» (ділянка №3). Крім того, зазначений громадянин самовільно використовує прилеглу земельну ділянку площею 0,009 га. із земель державної власності (дорога) для складування будівельних матеріалів. Право користування вказаною земельною ділянкою у останнього не зареєстроване у встановленому порядку (а.с.13-15). Актом перевірки стану проходу від центральної дороги до земельної ділянки №50а [PERSON] дачного кооперативу «Крона» Камянської сільської ради Житомирського району Житомирської області встановлено, що прохід від центральної дороги до земельної ділянки №50а [PERSON] є прирічковою смугою. У звязку з урахуванням стану проходу та його розміщення проїзд гужового, автомобільного транспорту та транспорту сільськогосподарського призначення вважається неможливим (а.с.17). Згідно з частинами 2, 3, 5 ст.158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються: земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів і областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом. Відповідно до вимог ст.ст. 57-59 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Суд, зясувавши дійсні обставини справи, давши оцінку зібраним доказам в їх сукупності, дійшов висновку що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved