Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 20.02.2013 року за ним (позивачем) визнано право власності на будівельні матеріали, які були використані в процесі самочинного будівництва незавершеного житлового будинку, процент готовності якого - 79%, з гаражем та двома коморами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Право власності на зазначене спадкове майно, було визнано за ним, після смерті батька - [PERSON], який помер [INFO]. Вказує, що на місці незавершеного будівництва до початку проведення будівельних робіт, знаходився старий житловий будинок під №13, який перебував в непридатному для експлуатації стані, в результаті чого батьком був розібраний, а на його місці розпочато будівництво нового будинковолодіння. Для подальшого узаконення незавершеного будівництва за вказаною адресою ним (позивачем) було приватизовано земельну ділянку, площею 0,0565 га, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка. Також, рішенням (ухвалою) Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області від 22.08.2016 року за №22 було затверджено будівельний паспорт на індивідуальний житловий будинок по [ADDRESS]. Стверджує, що також померлий батько [PERSON] являвся власником житлового будинку по [ADDRESS], який належав йому на підставі договору купівлі-продажу від 03.04.2003 року. Будинок був дерев'яним і внаслідок природного руйнування частково обвалився та знищився. У зв'язку із перебуванням будинку у непридатному для експлуатації стані, відразу після купівлі, батько зніс вказаний будинок та розібрав його без припинення зареєстрованого права власності. Зазначає, що актом обстеження комісії Судововишнянської міської ради від 30.11.2016 року підтверджується факт знищення (відсутності) житлового будинку [ADDRESS]. Ухвалою сесії Судововишнянської міської ради від 02.12.2016 року засвідчено факт знищення вищевказаного будинку. З огляду на наведені обставини просить суд припинити право власності на спірні житлові будинки зареєстровані за [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явився, а надіслав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить суд розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача - Судововишнянської міської ради Мостиського району в судове засідання не з'явився, а подав заяву, в якій зазначив, що проти позову не заперечує та просить розглянути справу у його відсутності. Представник третьої особи - Мостиської РДА Львівської області в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає задоволенню з таких міркувань. У ст.11 ЦПК України зазначається, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.08.2005 року, виданого КП «Мостиське РБТІ», житловий будинок по [ADDRESS] належав [PERSON] В подальшому вказаний будинок був розібраний останнім, оскільки перебував в незадовільному стані, а на місці його розпочато будівництво нового житлового будинку. [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 20.02.2013 року за позивачем [PERSON] визнано право власності на будівельні матеріали, які були використані в процесі самочинного будівництва незавершеного житлового будинку, процент готовності якого - 79%, з гаражем та двома коморами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті [PERSON] Рішенням (ухвалою) Судововишнянської міської ради від 22.08.2016 року за №22 було затверджено будівельний паспорт на вищевказаний житловий будинок. Встановлено, що [PERSON] являвся також власником житлового будинку по [ADDRESS], який належав такому на підставі договору купівлі-продажу від 03.04.2003 року. Будинок був дерев'яним і внаслідок природного руйнування частково обвалився та знищився. Згодом такий [PERSON] зніс та розібрав його без припинення зареєстрованого права власності. Актом обстеження комісії Судововишнянської міської ради від 30.11.2016 року та ухвалою сесії Судововишнянської міської ради від 02.12.2016 року підтверджується факт знищення (відсутності) житлового будинку [ADDRESS]. Частиною 1 ст.346 передбачено, що право власності припиняється у разі: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викупу пам'яток культурної спадщини; Відповідно до ст.349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Вказана стаття не містить визначення поняття «знищення майна» та випадків, на які поширюється ця норма, зокрема залежно від причин знищення майна. Тобто, зазначена норма поширюється на всі випадки фізичного руйнування майна, що призводить до припинення його існування як такого, незалежно від причин настання такого результату. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Тобто припинення права власності на таке майно пов'язується з фактом звернення власника до відповідного органу та наявністю рішення цього органу про виключення знищеної речі з державного реєстру. Таким чином, враховуючи обставини справи, та те, що спірні житлові будинки були знищені, суд вважає за можливе припинити право власності на такі. На підставі наведеного,

Outcome: approved