Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з нього на користь відповідача [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], на підставі судового наказу № 537/3692/17, виданого Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області 23 жовтня 2017 року з ? частки з усіх видів його заробітку ( доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, на 1/6 частку з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку; зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з нього на користь відповідачки [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], на підставі рішення Світловодського міськрайонного суду № 2-3875/2004 від 07 грудня 2004 року з ? части з усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно на 1/6 частку з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно; стягнути з відповідачів - [PERSON] та [PERSON] на його користь понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 640 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 750 грн. . Свої вимоги мотивував тим, що він та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. 23 жовтня 2017 року Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області видано судовий наказ про стягнення з позивача на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 06 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Окрім того, на підставі виконавчого листа, виданого Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області 14 грудня 2004 року, з відповідача на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку, починаючи з 05 листопада 2004 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року. Позивач зазначає, що [PERSON] при подачі нею до суду заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів не було повідомлено суд про те, що у відповідача є неповнолітня дитина від першого шлюбу, та даний факт не було враховано судом при винесенні судового наказу. Факт того, що в сукупності стягнення з відповідача складатимуть 50 % доходу, негативно вплине на його матеріальний стан, оскільки він не працює та не має офіційного доходу. У зв'язку із викладеними обставинами позивач вважає, що існують правові підстави для зменшення розміру стягуваних аліментів. Позивач, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, оскільки розмір аліментів, що на даний час підлягають стягненню з нього, є завеликим. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, мотивуючи своє заперечення тим, що розмір коштів, які фактично стягуються на даний з відповідача на утримання дитини, є і так замалим. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні частково погодилась з вимогами позивача в частині наведених останнім підстав для зменшення розміру аліментів, та остаточного просила суд в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши думку сторін, присутніх в судовому засіданні, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив наступне. На підставі виконавчого листа, виданого 14 грудня 2004 року Світловодським міським районним судом, з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку, починаючи з 05 листопада 2004 року, та до досягнення дитиною повноліття, до [INFO] року. Окрім того, 23 жовтня 2017 року Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 06 вересня 2047 року і досягнення дитиною повноліття. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положення частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачають, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із частиною 7 статті 105 Цивільно-процесуального кодексу України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини 1 статті 96 цього Кодексу, боржник має право звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Аналіз статті 192 Сімейного кодексу України свідчить про те, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов'язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача у відповідності до статті 60 Цивільно-процесуального кодексу України. Однак, позивачем на обґрунтування заявлених ним вимог щодо зменшення розміру стягуваних аліментів будь-яких відповідних доказів зміни матеріального становища чи сімейного стану, погіршення здоров'я, перебування його в тяжкому матеріальному становищі, суду не надано. Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Суд також приймає до уваги положення статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», відповідно до якої кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Окрім того, за змістом статті 192 Сімейного кодексу України у системному зв'язку із положеннями статті 182 Сімейного кодексу України, при вирішенні питання про зміну розміру аліментів, що стягуються на користь неповнолітньої дитини, суд зобов'язаний виходити з пріоритету інтересів дитини. З цією метою необхідно врахувати всі істотні обставини. Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини справи, те, що матеріальне становище платника аліментів не змінилося, оскільки позивачем не надано до суду доказів на підтвердження перебування його в тяжкому матеріальному становищі, виходячи з пріоритету інтересів дитини, враховуючи її потреби, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів, у зв'язку із чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed