Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду за позовом до відповідача [PERSON], який у встановленому законом порядку уточнила, та в кінцевому, просить ухвалити рішення, яким стягнути з нього неустойку в розмірі 2868,39 грн., яка виникла внаслідок існування заборгованості відповідача по виплаті аліментів на утримання малолітнього сина, стягнути суму індексації в розмірі 141,60 грн. та зобов'язати його в подальшому виплачувати аліменти з врахуванням індексації. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 18.05.2007р. між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, від якого у них народився син, [PERSON], [INFO] Шлюб розірвано на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 07.12.2012р. У зв'язку з тим, що відповідач не приймав участі в утриманні сина, до нього був пред'явлений позов про стягнення аліментів, який був задоволений рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 22.11.2013р., яким аліменти присуджені в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 02.10.2013р. і до досягнення дитиною повноліття. Виконавче провадження з примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів відкрито 23.12.2013р., проте аліменти за період жовтень - листопад 2013р., тобто той період, коли справа перебувала на розгляді в суді, відповідач до сьогоднішнього дня не сплатив, у зв'язку з чим, згідно проведеного державним виконавцем розрахунку, розмір заборгованості за цей період становить 1161,29 грн. При наявності заборгованості по виплаті аліментів, їх платник зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення. За обрахунками позивача, які проведені з наступного місяця після пред'явлення виконавчого документа до виконання, тобто з 02.01.2014р. і до 06.09.2014р., розмір неустойки становить 2868,39 грн. З врахуванням її права на одержання такої суми, просить стягнути її з відповідача в примусовому порядку. Крім цього, оскільки стягнення аліментів з відповідача відбувалось без врахування індексації, її розмір, який обраховано за період жовтень 2013р. - липень 2014р. і який становить 141,60 грн. також просить стягнути з нього в примусовому порядку, зобов'язавши при цьому, виплачувати аліменти в подальшому із врахуванням індексації за кожний місяць. В судовому засіданні представник позивача згідно договору про надання правової допомоги від 28.07.2014р. - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні вищенаведеним та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], в підтвердження чого до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про народження (а.с.15). Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 22.11.2013р. (а.с.7), частково задоволено позов про стягнення аліментів та ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 02.10.2013р. і до досягнення дитиною повноліття. Виконавче провадження з примусового виконання цього рішення, відповідно до постанови державного виконавця (а.с.9), відкрито 23.12.2013р. Згідно вимог ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментах з примусового виконання рішення суду (а.с.12), станом на 31.07.2014р. розмір такої заборгованості становить 1161,29р. При цьому, виникла вона за період жовтень - листопад 2013р. З часу пред'явлення виконавчого листа до виконання, що мало місце в грудні 2013р., заборгованість по аліментах відсутня, проте аліменти, які відповідач, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 191 СК України, зобов'язаний сплатити з часу пред'явлення позову, залишились не сплаченими. Таким чином, суд знаходить обґрунтованою вимогу про стягнення з відповідача неустойки у зв'язку з існуванням заборгованості по сплаті аліментів. Проведений позивачем обрахунок цієї неустойки (а.с.3) перевірений та прийнятий судом як такий, що проведений фахово. Період обрахунку цієї заборгованості також відповідає нормам матеріального права, і тому, цю частину позовних вимог суд задовольняє повністю. Разом з тим, обґрунтованою є вимога про стягнення суми індексації аліментів. Частина 2 ст. 184 СК України передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів, підлягає індексації відповідно до закону. Як вже згадувалось вище, розмір аліментів судовим рішенням визначено в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно. Під час розгляду цивільної справи № 6-113цс13, ВСУ сформулював правову позицію від 06.11.2013р., якою роз'яснив, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно п. 8 ст. 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». Відповідно до вимог ст. 4 цього Закону, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Згідно п. 4 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків. Проведений позивачем розрахунок індексації аліментів (а.с.4), а також період його обрахунку також перевірений та прийнятий судом як такий, що зроблений фахово. Оскільки право на стягнення цих коштів також закріплено нормами матеріального права, індексацію аліментів в розмірі 141,60 грн. слід також стягнути з відповідача в примусовому порядку. Тобто, в цій частині, позов теж підлягає задоволенню в повному обсязі. Разом з тим, не підлягає до задоволення вимога про зобов'язання відповідача сплачувати аліменти в майбутньому з врахуванням індексації. З огляду на імперативність приписів ч. 2 ст. 184 СК України, індексація аліментів, визначених в твердій грошовій сумі, стягується незалежно від того, чи мала місце така вимога та незалежно від того, чи вказано про такий вид стягнення в судовому рішенні. Оскільки саме цією нормою керувався Сихівський районний суд м. Львова під час ухвалення рішення від 22.11.2013р., про що зазначено в його мотивувальній частині, незважаючи на те, що в рішенні суду не вказано про стягнення розміру аліментів з врахуванням сум індексації, з метою реалізації права на такі суми, позивач вправі звернутись до суду, який ухвалив рішення з заявою про ухвалення додаткового рішення, якщо така вимога була заявлена в позові, або з заявою про роз'яснення судового рішення, або ж взагалі, в цій частині оскаржити його в апеляційному порядку. Якщо ж даним судовим рішенням задовольнити вимогу про зобов'язання відповідача сплачувати аліменти із врахуванням індексації, по суті матиме місце зміна судового рішення іншого суду, що не відноситься до компетенції суду першої інстанції. Таким чином, лише така вимога не може бути задоволеною даним рішенням суду, однак в іншій частині, позов підлягає до задоволення. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн., сплата якого підтверджується відповідною квитанцією (а.с.20).

Outcome: partial