Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Борщівського району про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що Борщівською державною нотаріальною конторою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,32 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради, після смерті 18 листопада 2012 року бабусі [PERSON], через наявність розбіжностей у предявлених ним документах, а саме, у свідоцтві про смерть від 19 листопада 2012 року серії І-ИД №142525 померла записана як «Наводило Пелагея Миколаївна», тоді як власником земельної ділянки пл. 1,32 га, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку від 10 жовтня 2005 року серії ЯА №799593 є [PERSON]. Також нотаріусом встановлено, що заповіт посвідчений [PERSON] сільською радою Борщівського району Тернопільської області 4 лютого 2004 року за Р №12 складений на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР №0076247 від 6 листопада 1996 року тоді як у наявності є державний акт на право на земельну частку (пай). Даний заповіт посвідчений від імені [PERSON]. Сторони в судове засідання не зявилися. Від учасників судового розгляду поступили письмові заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутності. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] в письмовій заяві позов підтримує, просить задовольнити позов з підстав, наведених у позовній заяві. Представник [PERSON] сільської ради Борщівського району у письмовому відношенні позов визнає, не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, докази, надані сторонами в повному обсязі, вважає, що вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного. Згідно листа Борщівської державної нотаріальної контори від 27 січня 2016 року № 54/02-14, позивач звернувся по питанню оформлення спадщини на майно померлої 18 листопада 2012 року бабусі [PERSON], спадкоємцем якої він є на підставі заповіту, посвідченого [PERSON] сільською радою Борщівського району Тернопільської області 4 лютого 2004 року за Р № 12. Нотаріус вказує, що 14 лютого 2012 року на підставі поданої позивачем заяви про прийняття спадщини Борщівською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу до майна померлої 18 листопада 2012 року, [PERSON] за №90/2013. Свідоцтв про право на спадщину до майна померлого Борщівською держнотконторою не видавалося. Спадкоємець стверджує, що спадкове майно складається із земельної ділянки площею 1,32 га, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Борщівського району Тернопільської області. Відмовляючи у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, нотаріус зазначив, що в ході огляду поданих позивачем документів встановлено, що у свідоцтві про смерть від 19 листопада 2012 року серії І-ИД №142525 померла записана як [PERSON], Заповіт посвідчений [PERSON], тоді як власником земельної ділянки пл. 1,32 га, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку від 10 жовтня 2005 року серії ЯА №799593 є [PERSON]. Також встановлено, що заповіт посвідчений [PERSON] сільською радою Борщівського району Тернопільської області 4 лютого 2004 року за Р №12 складений на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР №0076247 від 6 листопада 1996 року, тоді як у наявності є вищезазначений державний акт. Отже в судовому засіданні підлягає визначенню склад спадкового майна та встановлення факту належності правовстановлюючих документів на землю саме спадкодавцю [PERSON]. [PERSON] померла 18 листопада 2012 року у віці 84 роки в с. Кривче Борщівського району (свідоцтво про смерть серії 1-ИД №142525). Згідно заповіту, посвідченого 4 лютого 2004 року секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Борщівського району [PERSON], Р №12, спадкодавець [PERSON] заповіла [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 1,45 га згідно сертифікату серії ТР № 0076247, який виданий 6 листопада 1996 року за Р №390. Зміна анкетних даних спадкоємця [PERSON] на [PERSON] підтверджується рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 6 листопада 2008 року (справа №2-о-46/08). Позивачем представлено Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 799593, виданий 10 жовтня 2005 року, за яким власником земельної ділянки площею 1,32 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради, значиться [PERSON]. З листа відділу Держземагенства у Борщівському районі Тернопільської області від 16 лютого 2016 року № 34-1903-99.5-1140/2-16, копії сертифіката серії ТР №0076247, виданого на підставі рішення Борщівської райдержадміністрації від 06 листопада 1996 № 390 та зареєстрованого 23 січня 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів за № 137, копії аркуша Книги реєстрації сертифікатів від 23 січня 1997 року № 137, вбачається, що [PERSON] в замін сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР №0076247 зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів 23 січня 1997 року за № 137 замінено 10 жовтня 2005 року виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №799593. Акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів за №0105650502636. В державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА №799593 значиться дві земельні ділянки, розміром 1,26 та 0,06 га, загальною площею 1,32 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради. За таких обставин суд вважає, що при оформленні заповіту секретарем Кривченської сільської ради [PERSON] помилково було вказано дату та номер рішення Борщівської рДА замість дати та номера проведеної реєстрації сертифіката. Щодо приналежності спадкодавцю вищевказаного державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №799593 судом встановлено наступне. За даними актового запису про смерть від 19 листопада 2012 року № 29, [PERSON], яка померла 18 листопада 2012 року, народилася 1 липня 1928 року в селі Бігалі Республіки Польща. За даними актового запису про одруження від 20 лютого 1951 року № 2 [PERSON], уродженка с.Бігалі Республіки Польща, одружилася із [PERSON]. Як вбачається з копії форми № 1 «заяви про видачу паспорта», [PERSON], [INFO], уродженка с.Бігалі Республіки Польща заповнюючи таку заяву 28 квітня 1980 року, вказала своє ім»я як «Пелагія». У довідках від 29 січня 2016 року № 210, № 211 виконком [PERSON] сільської ради стверджує, що спадкодавиці [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка площею 1,32 га на території [PERSON] сільської ради, право на яку посвідчене було державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №799593. Вказує, що особа з анкетними даними «Навудило Пелагія Миколаївна» на території [PERSON] ради не проживала і не проживає. Такі анкетні дані помилково зазначалися до смерті 18 листопада 2012 року за [PERSON]. Також стверджує, що відповідно до списків осіб, яким згідно розпорядження Борщівської РДА за № 269 від 6 липня 2005 року надавались землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради, особа з анкетними даними [PERSON]/[PERSON]/[PERSON] значиться лише одна [PERSON]. За таких обставин в судовому засідання визначено, що до складу спадкового майна, яке заповіла [PERSON], відноситься саме земельна ділянка площею 1,32 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради, право на яку посвідчене Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 799593, виданий Борщівською районною адміністрацією 10 жовтня 2005 року. Як вбачається з листа Борщівської державної нотаріальної контори від 27 січня 2016 року № 54/02-14, довідки, виданої [PERSON] сільською радою 29 січня 2016 року № 210 та копії по господарської книги села Кривче за 2012 рік, серед спадкоємців, передбачених ст.1241 КК України, у спадкодавиці [PERSON] є дочка [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом Заяву про відмову прийняття спадщини спадкоємиця [PERSON] до нотаріуса не подала, а тому є такою, що прийняла спадщину після смерті матері, оскільки постійно проживала із спадкодавицею на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З огляду на наведене суд вважає, що позов слід задовольнити частково, визнати за позивачем [PERSON], як спадкоємцем за заповітом після смерті 18 листопада 2012 року [PERSON], право власності на спадкове майно ? частку земельної ділянки площею 1,32 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Борщівського району, право на яку підтверджене Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 799593, зареєстрованим 10 жовтня 2005 року за №010565502636. На підставі ст.ст.16, 1218, 1233, 1235 ЦК України, та

Outcome: approved