Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк» (в подальшому - відповідач, Банк) про повернення банківського вкладу «Лояльний» № 002-28618-110714 в розмірі 16000,00 (шістнадцять тисяч) доларів США. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11.07.2014 між ним та відповідачем в особі Глоби А.Є., яка діяла на підставі довіреності №6/н від 29.07.2013, було укладено Договір строкового банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» № 002-28618-110714 (в подальшому Договір). Предметом Договору є розміщення ним у відповідача строкового вкладу у сумі 16000,00 (шістнадцять тисяч) доларів США, на строк один місяць з 11.07.2014 з виплатою на його користь відсотків на суму вкладу. Враховуючи положення п.1.11 Договору дія договору автоматично була пролонгована на один місяць, тобто до 09.09.2014. При зверненні до відділення №41 ПАТ «Дельта Банк» щодо повернення суми вкладу в останній день дії Договору, йому було відмовлено у видачі коштів, посилаючись на їх відсутність. В подальшому сума вкладу була перерахована банком на мій поточний рахунок, операції за якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів. Надалі неодноразово звертався до різних відділень щодо повернення вкладу, однак його звернення залишені без задоволення. В судове засідання позивач не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. 21.07.2015 на адресу суду надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача кошти у сумі 8 991, 70 доларів США та просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі із зазначених у позові підстав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. У справі наявні заперечення представника відповідача проти позову від 20.05.2015, в яких зазначив, що на даний час в банку введено тимчасову адміністрацію, призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у зв'язку з чим не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав, зазначених у запереченнях. Суд розглянув справу у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи, дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд встановив наступне. 11.07.2014 між сторонами [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір строкового банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» № 002-28618-110714 (в подальшому Договір). Предметом Договору було розміщення позивачем у відповідача строкового вкладу у сумі 16000,00 (шістнадцять тисяч) доларів США, на строк один місяць з 11.07.2014 з виплатою на його користь відсотків на суму вкладу (а.с.4). Станом на 01.12.2014 кінцева заборгованість відповідача перед позивачем становила 16806,00 доларів США, згідно виписки з рахунку приватного клієнта (а.с.5). Згідно заяви позивача про уточнення позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача кошти у сумі 8 991, 70 доларів США (а.с.75). Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч. 1 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Зі змісту договору банківського вкладу № 002-28618-110714 вбачається, що в договорі встановлено всі істотні умови для такого виду договорів, відповідно до вимог чинного законодавства та інших нормативно-правових актів. Укладаючи договір, сторони дійшли згоди щодо його укладення на зазначених у ньому умовах, відтак, з власної ініціативи визначили для себе правила подальшої поведінки. Так, згідно з п. 1.10 договорів вклад виплачується по закінченню строку розміщення вкладу шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника, відкритий в установі банку. ПАТ «Дельта Банк» умови зазначених договорів виконало належним чином, а саме, після закінчення дії договору перерахувало на відкритий на ім'я позивача поточний рахунок суму депозиту та суму нарахованих відсотків. Крім того, Постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015 року № 150, ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, а рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 року № 51, в ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію. Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та є спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини. Згідно п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до п. 6 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, в якому введено тимчасову адміністрацію та/або запроваджено процедуру ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними та цей закон є приорітетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку та примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси. Статтею 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів закріплено ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Отже, віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних фактично унеможливило здійснення операцій по перерахуванню грошових коштів з поточного рахунку, відкритого на ім'я позивача. Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань, є кредитором банку. Отже, після запровадження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації відносно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання НБУ банківської ліцензії й переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Чинним законодавством не передбачено задоволення вимог кредиторів поза межами процедури ліквідації банку. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Оскільки при пред'явленні позову позивач був звільнений від сплати судового збору, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір компенсується за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed