Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , Боково-Хрустальної міської ради Луганської області про визнання заповітів недійсними, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла бабуся позивача та мати відповідача [PERSON] - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на 1/3 частку квартири [ADDRESS] , що належала померлій на праві власності на підставі свідоцтва про право па спадщину за законом, виданого державним нотаріусом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори. [INFO] помер дідусь позивача та батько відповідача [PERSON] - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частку квартири [ADDRESS] , що належала померлому па праві власності на підставі свідоцтва про право па спадщину за законом, виданого державним нотаріусом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори. Спадкоємцями за законом після смерті спадкодавців [PERSON] та [PERSON] є їх син [PERSON] та онук [PERSON] , який в порядку ч. 1 ст. 1266 ЦК України спадкує ту частку спадщини, яка б належала за законом його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . 12.09.2018 року в установлений законом шестимісячний строк на прийняття спадщини позивач подав заяву до приватного нотаріуса КМНО Федоренко В.В. про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі поданої позивачем заяви про прийняття спадщини приватним нотаріусом 12.09.2018 року було відкрито спадкову справу (номер у Спадковому реєстрі 62976343, номер у нотаріуса 11/2018). 13.09.2020 року в установлений законом шестимісячний строк на прийняття спадщини позивач подав заяву до приватного нотаріуса КМНО Федоренко В.В. про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті діда [PERSON] , який номер [INFO] . На підставі поданої позивачем заяви про прийняття спадщини приватним нотаріусом 13.09.2018 року було відкрито спадкову справу (номер у Спадковому реєстрі 62987404, номер у нотаріуса 12/2018). Одночасно з подачею заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] позивачем було передано приватному нотаріусу КМНО Федоренко В.В. оригінал заповіту, підписаного [PERSON] , посвідченого 16.04.2008 року Бобрицькою О.І. приватним нотаріусом Краснолуцького міського нотаріального округу Луганської області, в якому [PERSON] частину квартири [ADDRESS] , заповів [PERSON] , та оригінал заповіту, підписаного [PERSON] , посвідченого 16.04.2008 року Бобрицькою О.І. приватним нотаріусом Краснолуцького міського нотаріального округу Луганської області, в якому [PERSON] частину квартири [ADDRESS] , заповів [PERSON] . Складені заповіти 16.04.2008 року є доказом того, що волевиявлення діда та баби позивача було направлено саме на повернення у власність онука [PERSON] нерухомого майна, що належало на праві власності його померлій матері. 24.09.2020 року приватному нотаріусу КМНО Федоренко В.В. надійшли поштою нотаріально посвідчені заяви [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом після померлих [PERSON] та [PERSON] . Заявник вказував, що після смерті спадкодавців залишилося спадкове майно, яке померлі заповідали йому згідно заповітів, посвідчених спеціалістом виконкому Вахрушевської міськради 22.07.2013 року за реєстровим № 85, № 86. До заяви [PERSON] було долучено заповіти, підписані [PERSON] та [PERSON] , де вказано, що на випадок їх смерті вони заповідають [PERSON] усі їх права та обов`язки, які їм належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть належати їм у майбутньому, та усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день їх смерті буде їм належати і на що вони за законом матимуть право. Зазначені заповіти порушують права та інтереси позивача [PERSON] на право спадкування після смерті його бабусі [PERSON] та дідуся [PERSON] , а тому заповіт [PERSON] , складений і посвідчений 22.07.2013 року, та заповіт [PERSON] , складений і посвідчений 22.07.2013 року, повинні бути визнані недійсними з тих підстав, що вказані правочини хоч і були підписані дієздатними особами, але вони були вчинені у момент, коли заповідачі не усвідомлювали значення своїх дій. Позивач стверджує, що ні [PERSON] , ні [PERSON] не могли свідомо підписати заповіти, якими б їх онук [PERSON] міг бути позбавленим права на належну їм частку у квартирі [ADDRESS] . Позивач зазначає, що при посвідченні 22.07.2013 року заповітів, складених від імені [PERSON] та [PERSON] , спеціалістом виконкому Вахрушевської міської ради Бурковою Ю.І. були допущені порушення закону, що дають підстави вважати складені та підписані заповіти нікчемними. У заповіті перед підписом заповідача [PERSON] відсутній запис про те, що «заповіт прочитаний заповідачем вголос і підписаний нею». Аналогічні порушення закону допущені і у заповіті, підписаному 22.07.2013 року [PERSON] . Крім того, що у 2013 році [PERSON] сильно хворів і зі слів бабусі уже не міг сам читати і писати, ця обставина підтверджується і підписом в заповіті [PERSON] від 22.07.2013 року, там з рукописних записів підпису і прізвища [PERSON] вбачається, що особа, яка підписала заповіт, не бачила, де вона робить записи. Наведене свідчить про те, що заповіти, складені і підписані 22.07.2013 року [PERSON] і [PERSON] , є нікчемними правочинами, недійсність яких встановлена законом, однак позивач вважає, що порушення закону щодо обов`язкового прочитання заповідачем вголос тексту заповіту до його підписання, що прямо передбачено законом, було допущено навмисно, щоб заповідачі не могли усвідомити значення своїх дій і підписали правочин, який не відповідає їх волевиявленню, і тому заповіти повинні бути визнані недійсними з підстав, що заповідачі не усвідомлювали значення своїх дій. На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить визнати недійсним заповіт померлого [INFO] [PERSON] , посвідчений 22.07.2013 року Бурковою Ю.І. спеціалістом виконкому Вахрушевської міської ради, зареєстрований в реєстрі № 85; визнати недійсним заповіт померлої [INFO] [PERSON] , посвідчений 22.07.2013 року Бурковою Ю.І. спеціалістом виконкому Вахрушевської міської ради, зареєстрований в реєстрі № 86. 19.11.2018 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов Відзив на позов. Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач вказує про те, що його батьки за життя у 2013 року склали заповіти на свого сина - [PERSON] . Зазначені заповіти від 22.07.2013 року відповідають волі спадкодавців, які свідомо призначили спадкоємцем свого сина. До дня смерті спадкодавців відповідач [PERSON] доглядав своїх батьків та допомагав матеріально. Твердження позивача про те, що заповідачі на момент підписання заповіту не усвідомлювали значення своїх дій, є надуманими. Заповідачі на час складання заповітів перебували в похилому віці, однак не мали розладів у здоров`ї психічного характеру, перебували при ясному розумі, в повній свідомості. Відповідачу відомо, що у 2008 році його батьки зробили заповіт на племінника, однак [PERSON] не піклувався та не доглядав своїх стареньких дідуся та бабусю. Усвідомлюючи той факт, що від онука вони не отримають будь-якої допомоги та сприяння, в 2013 році батьки відповідача склали заповіт на нього. Відповідач весь час з 2012 року доглядав та піклувався за своїми батьками та утримував їх. Після смерті матері у квітні 2018 року він переїхав проживати за місцем проживання батька, який потребував стороннього догляду. Організацією похорон та похованням обох батьків займався відповідач по справі, а онук відмовився приїхати на похорони своїх бабусі та дідуся. [PERSON] , зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази нікчемності заповітів та доказів того, що 23.07.2013 року під час посвідчення заповітів [PERSON] та [PERSON] знаходились у такому стані, що не могли розуміти значення своїх дій. На підставі викладеного відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову. Ухвалами Деснянського районного суду м. Києва від 21.11.2018 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 03.12.2018 року від позивача до суду надійшла Заява про зміну предмету позову, відповідно до якої позивач просить суд встановити нікчемність заповіту [PERSON] , посвідченого 22.07.2013 року Бурковою Ю.І. спеціалістом виконкому Вахрушевської міської ради, зареєстрованого в реєстрі № 85; встановити нікчемність заповіту [PERSON] , посвідченого 22.07.2013 року Бурковою Ю.І. спеціалістом виконкому Вахрушевської міської ради, зареєстрованого в реєстрі № 86. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 17.12.2018 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 22.01.2019 року представником відповідача надано до суду Відзив на позовну заяву після зміни предмету позову. Заперечуючи проти задоволення позову, [PERSON] вказує про те, що він підтримує свої письмові пояснення, викладені у відзиві на позовну заяву. Позовну заяву із внесеними змінами щодо предмету позову відповідач не визнає та вважає її необґрунтованою. З аналізу чинного законодавства вбачається, що посадові особи органу місцевого самоврядування наділені повноваженнями посвідчувати заповіти, якщо у населеному пункті немає нотаріусів. Доказів того, що спеціаліст виконкому Вахрушевської міської ради Буркова Ю.І. діяла без відповідних повноважень посвідчувати заповіти, позивач суду не надав. Також в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що в населеному пункті м. Вахрушеве (Боково-Хрустальне) станом на 22.07.2013 року діяли нотаріуси. Листом від 16.11.2018 року № 25788/17/4 № 10-3/3 від 06.11.2018 року ГТУЮ у Луганській області повідомило про відсутність інформації щодо діючих нотаріусів по Краснолуцькому (Хрустальнинському) міському нотаріальному округу у 2013 році. Отже доказів того, що спеціаліст виконкому Вахрушевської міської ради Буркова Ю.І. діяла без відповідних повноважень посвідчувати заповіти, позивач для суду не надав. Позивач також посилається на те, що перед підписом заповідачів відсутній запис про те, що заповіт прочитаний вголос і власноруч підписаний заповідачами. Проте факт прочитання заповітів вголос засвідчений спеціалістом органу місцевого самоврядування, про що містяться відповідні записи в посвідчувальних надписах на спірних заповітах. Посилання позивача на фізичні вади очей заповідача [PERSON] і як наслідок посилання на нікчемність правочину не відповідає дійсності. Станом на день підписання спірного заповіту [PERSON] не мав настільки значних вад зору, які б могли стати перешкодою у самостійному підписанні заповіту. На підставі викладеного представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14.02.2019 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 18.02.2019 року від позивача до суду надійшла Відповідь на відзив, в якій зазначено, що на думку позивача відповідач своїм запереченням не спростував допущені порушення закону щодо посвідчення заповіту, у зв`язку з цим просить відхилити заперечення, викладені у Відзиві. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12.07.2019 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20.08.2019 року призначено по справі судово-почеркознавчу експертизу. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27.01.2020 року відновлено провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Боково-Хрустальної міської ради Луганської області, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Федоренко В.В., про визнання заповітів недійсними. 12.10.2020 року від відповідача [PERSON] до суду надійшла Заява, в якій відповідач зазначає, що він визнає позовні вимоги та просить задовольнити позов у повному обсязі. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності позивача та представника позивача, за наявних у справі матеріалів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про визнання позовних вимог та заяву з проханням розглядати справу в його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідача, за наявних у справі матеріалів. Представник відповідача - Боково-Хрустальної міської ради Луганської області - у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника відповідача, за наявних у справі матеріалів. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Федоренко В.В. - у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності третьої особи, за наявних у справі матеріалів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 11.09.2018 року Серія [NUMBER] (а.с. 13, т. 1). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 13.09.2018 року Серія [NUMBER] (а.с. 15, т. 1). Після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилася спадщина на частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . 16.04.2008 року від імені [PERSON] складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Краснолуцького міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 1215, яким спадкодавець частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , заповідає [PERSON] . В заповіті рукописним текстом записано: «Заповіт прочитала вголос та підписала його власноручно». В графі підпис стоїть підпис заповідача. Даний заповіт внесено до Спадкового реєстру (а.с. 175, т. 1). 16.04.2008 року від імені [PERSON] складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Краснолуцького міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 1216, яким спадкодавець частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , заповідає [PERSON] . В заповіті рукописним текстом записано: «Заповіт прочитав вголос та підписав його власноручно». В графі підпис стоїть підпис заповідача. Даний заповіт внесено в Спадковий реєстр (а.с. 6, т. 2). 22.07.2013 року спеціалістом виконавчого комітету Вахрушевської міської ради Бурковою Ю.І. було посвідчено заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 86, зі змісту якого вбачається, що [PERSON] , [INFO] , на випадок смерті робить розпорядження, що усі її права та обов`язки, які їй належать на момент складання цього заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть належати їй у майбутньому, та усе її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] . Заповіт на прохання заповідача надрукований спеціалістом за допомогою комп`ютерної техніки в двох примірниках, один з яких зберігається в справах виконкому Вахрушевської міської ради, а другий видається заповідачу. В графі підпис стоїть підпис заповідача (а.с. 188, т.1 ). 22.07.2013 року спеціалістом виконавчого комітету Вахрушевської міської ради Бурковою Ю.І. було посвідчено заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 85, зі змісту якого вбачається, що [PERSON] , [INFO] , на випадок його смерті робить розпорядження, що усі його права та обов`язки, які йому належать на момент складання цього заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть належати йому у майбутньому та усе його майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] . Заповіт на прохання заповідача надрукований спеціалістом за допомогою комп`ютерної техніки в двох примірниках, один з яких зберігається в справах виконкому Вахрушевської міської ради, а другий видається заповідачу. В графі підпис стоїть підпис заповідача (а.с. 19, т. 2 ). Після відкриття спадщини з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулися [PERSON] та [PERSON] , сторони по справі., що підтверджується копією спадкової справи (а.с. 173, 184, т. 1). Після відкриття спадщини з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулися [PERSON] та [PERSON] , сторони по справі., що підтверджується копією спадкової справи (а.с. 4, 15, т. 2). Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі ст. 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Відповідно до ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч.4 ст.207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Статття 203 ЦК України визначає наступні вимоги додержання яких є необхідними для чинності правочину: зміст правочину не може суперечити цьому ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ч.1 та 2 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Так, відповідно до п. 5,7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред`являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому. У разі, якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину. Згідно п.1.4 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, який затверджений наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 року № 3306/5 при посвідченні заповіту посадова особа органу місцевого самоврядування встановлює особу заповідача та визначає обсяг його цивільної дієздатності. Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог статей 1247, 1251 ЦК України і особисто подані ними посадовій особі органу місцевого самоврядування. Посвідчення заповітів через представників, а також заповіту від імені кількох осіб (крім подружжя) не допускається. Заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. Положення ст. 1251 ЦК України визначає, що в разі відсутності в населеному пункті нотаріуса, заповіт може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування. Згідно п.2 розділу 1 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України , затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 22/5 від 25.08.1994 року нотаріальні дії у виконавчих комітетах сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України вчиняють посадові особи, на яких за рішенням виконавчого комітету відповідної Ради народних депутатів покладено вчинення цих дій. Аналогічне положення міститься і в п. 1.2 розділу 1 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 3306/5 від 11.11.2011 року , згідно якого нотаріальні дії вчиняють посадові особи, на яких за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування покладено вчинення цих дій. Нікчемність заповіту, встановлена в рішенні суду, має наслідком позбавлення права спадкування за заповітом осіб, визначених розпорядженням заповідача в якості спадкоємців за заповітом, незалежно від того, чи пред`являлися позовні вимоги про застосування наслідків нікчемності заповіту. З огляду на надані докази вбачається, що під час складення заповітів мало місце порушення їх посвідчення, зокрема не здійснено спеціалістом виконавчого комітету Вахрушевської міської ради Бурковою Ю.І. обов`язкових дій, передбачених законодавством України. Указана обставина свідчить про нікчемність таких заповітів. Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Посадова особа органу місцевого самоврядування може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути прочитаний уголос та підписаний заповідачем, про що ним зазначається у заповіті перед його підписом. Власноручний запис заповідачів про те, що заповіти від 22.07.2013 року № 85, № 86 прочитано ними уголос - відсутній. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, та не заперечувалося сторонами, що при складенні та посвідченні заповітів від 22.07.2013 року відбулося порушення щодо їх посвідчення. Тому, враховуючи, що за приписами частин першої та другої ст. 1257 ЦК України заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним, зважаючи, що відповідачем [PERSON] визнано позовні вимоги, враховуючи, що позивача обгрунтував та довів позовні вимоги, відповідач ці вимоги не спростував, суд позов задовольняє у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved