overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 02 жовтня 2004 року між нею та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб у виконкомі Форношської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, про що зроблений актовий запис № 10. Шлюб бажає розірвати, оскільки останнім часом вони не находять спільної мови, між ними постійно виникають суперечки через абсолютно різні погляди на життєво важливі питання. Такі відносини між ними призвели до того, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги, перестали розуміти один одного. Їхня сімя існує тільки формально, тому шлюб потрібно розірвати. Позивач в судове засідання не зявилась, до початку судового засідання подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, строк на примирення просить не надавати, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення йому поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 02 жовтня 2004 року укладено шлюб у виконкомі Форношської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, про що зроблений актовий запис №10. Шлюб у сторін не склався, останнім часом у них погіршились відносини, постійно виникають суперечки непорозуміння, вони втратили любов та повагу один до одного та перестали розуміти один одного. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сімю. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст.110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, позивач має стійке переконання до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу\~\~іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в позові заявляє про відновлення свого дошлюбного прізвища Барта, тому суд вважає за необхідне дане клопотання задовольнити і після розірвання шлюбу змінити позивачу прізвище з Дарчі на Барта. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась в суду із вказаною позовною заявою до відповідача [PERSON] У ній просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері, посилаючись на те, що його вона пропустила з поважних причин. В судове засідання позивач не зявилась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій також зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач також у судове засідання не зявилась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. У цій заяві вказує, що позовні вимоги визнає. Суд, всесторонньо, повно та об'єктивно дослідивши докази у справі, вважає за необхідне зазначити таке: частиною 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Позивач є дочкою [PERSON]. Вказаний факт доказуванню не підлягає в силу вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України, оскільки визнаний сторонами та сумніві щодо його достовірності або добровільності визнання у суду не виникає. 17 січня 2006 року [PERSON] померла, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД № 015963 від 18 січня 2006 року; актовий запис № 02, здійснений 18 січня 2006 року у Малоходачківській сільській раді Тернопільського район Тернопільської області. За життя остання склала в користь позивача заповіт від 09 вересня 1999 року, посвідчений секретарем виконкому Малоходачківської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 29. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вказаний строк на прийняття спадщини за заповітом після смерті матері позивач пропустила з поважних причин. У даному випадку судом не встановлено обставин, котрі свідчили б про те, що визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб, а тому його слід задовольнити, шляхом визначення позивачу додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до [PERSON] , [PERSON] про визнання договору недійсним. А саме, просить визнати недійсним договір купівлі житлового приміщеня-квартири [ADDRESS] від 09.07.1992 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченої державним нотаріусом 11-ї київської нотаріальної контори та зареєстрованому в реєстрі за №3с-1055. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 15.09.2016 відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] звернувся до суду із клопотанням про витребування доказів. А саме, просить витребувати у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сташкової Анастасії Григорівни належним чином завірену копію договору купівлі-продажу від 19 березня 2019 року (з усіма доданими до нього матеріалами) щодо квартири [ADDRESS] , зареєстрований за реєстровим номером 936. Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Відповідно до ч. 6 ст. 84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що є підстави для витребування у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сташкової Анастасії Григорівни належним чином завірену копію договору купівлі-продажу від 19 березня 2019 року (з усіма доданими до нього матеріалами) щодо квартири [ADDRESS] , зареєстрований за реєстровим номером 936. З викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до [PERSON] , [PERSON] про визнання договору недійсним. А саме, просить визнати недійсним договір купівлі житлового приміщеня-квартири [ADDRESS] від 09.07.1992 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченої державним нотаріусом 11-ї київської нотаріальної контори та зареєстрованому в реєстрі за №3с-1055. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 15.09.2016 відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, а саме просить накласти арешт на квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1667763580000, яка належить [PERSON] заборонивши дану частину продавати, дарувати та проводити будь-які дії по їх відчуженню. Позивач вважає, що в разі невжиття заходів забезпечення позову [PERSON] може здійснить дії, направлені на подальше відчуження спірної квартири [ADDRESS] на користь третіх осіб. Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Відповідно до абз. 1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Пунктом 6 Постанови визначено, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що немає підстав вважати, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, у зв`язку з чим заява не підлягає задоволенню. З викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до [PERSON], [PERSON], Територіальної громади в особі Новоекономічної селищної ради Покровського району, треті особи: Покровська районна державна адміністрація, Департамент Державної Архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області про визнання права власності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до [PERSON] з позовною заявою про розірвання шлюбу. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 31.10.2014року позовні вимоги в частині розірвання шлюбу було задоволено Відповідно до ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення,не ухвалено рішення. При прийняті рішення судом позовні вимоги щодо розірвання шлюбу було задоволено, однак, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в сумі 114, 70 грн. судом розглянуті не були. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, через що суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений останнім за подачу позовної заяви судовий збір в сумі 114 грн. 70 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до [PERSON] з позовом про поділ майна подружжя. Вимоги обґрунтувала, що шлюб з позивачем розірвано 13 січня 2014 року. Позивач разом з відповідачем за період перебування у шлюбі спільно набули грошові кошти, які було розміщено на депозитні рахунки. Просила стягнути з відповідача 1/2 частину коштів, які розміщені на розрахункових рахунках в банках на загальну суму 242 642,50 грн. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги. Просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений судом належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до [PERSON] про визнання фізичної особи такою, що втратила право користування житлом.\~ У позові вказала, що вона є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою м. Дружківка, вул. Нелідова, б. 25. За вказаною адресою, крім позивача, зареєстрований відповідач по справі [PERSON], який є сином позивачки. Довготривалий час, а саме з літа 2011 року, відповідач в домі не проживає, не несе витрат на утримання, не сплачує комунальні платежі, не знявся з реєстрації. За його словами виїхав до Пермської області Російської Федерації, звязок підтримується виключно за допомогою мережі Інтернет. Факт непроживання в спірному будинку відповідача підтверджується актом обстеження будинку від 14 лютого 2017 року, який було складено головою територіального комітету «Перемога» за участю сусідів. Відповідач добровільно не знявся з реєстрації у будинку, тим самим порушує право власності позивачки, та право користування та розпорядження нерухомими майном у повному обсязі. У звязку з реєстрацією відповідача комунальні служби нараховують плату за комунальні послуги з урахуванням зареєстрованих у квартирі, позивачка змушена сплачувати комунальні послуги і за реєстрованого відповідача у її будинку. Який в свою чергу ними не користується. У зв'язку з цим позивачка змушена звернутися до суду за захистом своїх цивільних прав. У судове засідання позивачка не зявилася. Проте надала заяву слухати справу без її участі, наполягає на задоволенні позову, проти заочного рішення не заперечує /а.с. 27/. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, через позивача по справі через канцелярію суду надав нотаріально засвідчену заяву, в якій просить слухати справу без його участі, позов визнає у повному обсязі, просить його задовольнити /а.с. 26/. За таких обставин суд вважає за можливе заслухати справу за відсутності відповідача, на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підтверджений і підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до\~ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд розглядає справу,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 22 вересня 1989 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння, а також у зв'язку з діаметрально протилежними поглядами на сімейні відносини. Шлюбні відносини припинились з 07 серпня 2007 року, - з даного часу сторони спільно не проживають не ведуть спільного господарства. Оскільки подальше існування формального шлюбу порушує права позивача, це стало підставою для її звернення до суду. До початку судового засідання сторони звернулися до суду зі спільною письмовою заявою, в якій позивач позов підтримала повністю та просила задовольнити, відповідач позов про розірвання шлюбу визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Вивчивши письмову заяву сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22 вересня 1989 року, зареєстрованому в Палаці реєстрації шлюбів та новонароджених Відділу запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів УРСР, про що в книзі реєстрації вчинено актовий запис № 5173 (а.с. 4). Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків з серпня 2007 року, що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, які не бажають його збереження, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до [PERSON] суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини\~[PERSON] , [INFO] , свій позов обґрунтовуючи тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем\~[PERSON] , від якого вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає, тому вона просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засідання позивач не з`явилася, попередньо надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до\~ст.\~263\~ЦПК України\~судове рішення\~повинно ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства права,\~бути законним\~і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. \~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2\~ст. 182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1\~ст 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідач матеріальну допомогу не надає. \~ \~ \~ \~Отже, аналізуючи всі докази в сукупності, враховуючи подані докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення аліментів з [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~позивача звільнено від сплати судового збору. Отже, з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до [PERSON] суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , свій позов обґрунтовуючи тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] , від якого вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, тому вона просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засідання позивач не з`явилася, попередньо надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, попередньо надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судом встановлено, що батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідач матеріальну допомогу не надає. Отже, аналізуючи всі докази в сукупності, враховуючи подані докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення аліментів з [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» [PERSON] звільнено від сплати судового збору. Отже, з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: approved