Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що [INFO] померла [PERSON], яка була дружиною рідного дядька позивача [PERSON]. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) реформованого ВАТ «Каплинцівське», без визначення меж цієї частки в натурі, що належала її покійному чоловіку [PERSON], який помер [INFO]. [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. У 2015 році [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини після смерті її чоловіка, але померла, не встигнувши оформити свідоцтво про право на спадщину. З 2008 року і до самої смерті [PERSON] проживала разом із позивачем, яку вважала своєю племінницею та найближчою родичкою, оскільки подружжя [PERSON] своїх дітей не мало. Вона - позивач не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, що шляхом проживання разом з спадкодавицею прийняла спадщину після неї. Проте вона не може оформити спадщину на себе, оскільки встановити факт проживання зі спадкодавцем однією сім'єю в позасудовому порядку не може. Окрім цього, іншою перешкодою в оформленні спадщини є те, що оригінал правовстановлюючого документу на вказане спадкове майно втрачений. Враховуючи вищевикладене, позивач просить встановити факт її проживання з [PERSON] однією сім'єю в період з 04 грудня 2008 року і до смерті останньої, а також визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на право на земельну частку (пай) реформованого ВАТ «Каплинцівське», без визначення меж цієї частки в натурі, розміром 3,65 умовних кадастрових гектари, що належало померлому [INFO] [PERSON] на підставі Сертифікату серії [NUMBER], зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по ВАТ «Каплинцівське» за №409, та яке фактично успадкувала дружина померлого [PERSON], яка померла [INFO]. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні на позовних вимогах наполягав та просив їх задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] сільської ради у судове засідання не з'явився, в попередньому судовому засіданні заявив клопотання про розгляд справи в його відсутність та пояснив, що з позовом згоден. Судом в порядку ст.ст.63, 180 ЦПК України для встановлення фактичних даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, були допитані свідки [PERSON] та [PERSON], які суду пояснили, що знають [PERSON] та померлу [PERSON] багато років. Свідки повідомили, що померла [PERSON] проживала в с. Каплинці разом із своїм чоловіком. Після смерті останнього їй стало важко себе обслуговувати і в 2008 році її забрала до себе [PERSON], що приходилась рідною племінницею [PERSON] Померла проживала з позивачем в с. Велика Круча до самої смерті в 2015 році. [PERSON] разом із позивачем щороку приїжджала до с.Каплинці для отримання плати за пай. Із зовнішнього вигляду спадкодавиці було зрозуміло, що їй живеться добре, оскільки вона була доглянута і мала здоровий вигляд. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Суд, вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], допитавши свідків, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. На підставі розпорядження Пирятинської районної державної адміністрації №265 від 28 жовтня 1997 року [PERSON] отримав сертифікат серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай) реформованого ВАТ «Каплинцівське» (а.с.14). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с.13). Оскільки спадкодавець помер й спадщина відкрилась 07.08.2001, тобто до набрання чинності ЦК 2003р., тому дані правовідносини регулюються ЦК 1963р. й застосовуються норми ЦК 1963р. Згідно зі ст.524 ЦК Української РСР 1963р. спадкування здійснюється за заповітом чи за законом. Відповідно до ст. 529 Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Спадкоємством вважається перехід майна померлого (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) у порядку, передбаченому статтями 529-535 ЦК Української РСР. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] до нотаріуса з заявою про прийняття звернулась його дружина [PERSON], у зв'язку з чим була заведена спадкова справа №230/2015, але свідоцтво про право на спадщину не отримала, оскільки [INFO] померла (а.с.31-53). Відповідно до ч.ч.1,2 ст.549 ЦК України 1963р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Отже з наведеного вбачається, що спадкоємець [PERSON] фактично прийняла спадщину, подавши державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої в тому числі увійшло успадковане нею після смерті чоловіка право на земельну частку (пай) реформованого ВАТ «Каплинцівське». Позивач звернулася з заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON], але отримала відмову, оскільки для прийняття спадщини необхідно підтвердити факт проживання позивача із спадкодавицею однією сім'єю не менше п'яти років до моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України суд розглядає також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до наданих довідок Великокручанської сільської ради за № 1196 та №1195 від 30 листопада 2015 року, [PERSON] та [PERSON] проживали та були зареєстровані за адресою: [ADDRESS], з 04 грудня 2008 року до самої смерті спадкодавиці (а.с.9-10). Після встановлення зазначених обставин суд приходить до наступного висновку. Згідно зі ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, а також на інших підставах, не заборонених законом та таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити заявниця, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення майнових прав заявника. Чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне встановити факт проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] з 04 грудня 2008 року по день її смерті, тобто по 05.07.2015 року. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом чи за законом. Згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №43015400 від 19.02.2015 року вбачається, що з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась (а.с.29). Позивач, як спадкоємець за законом четвертої черги, не може оформити спадщину після смерті [PERSON], оскільки оригінал правовстановлюючого документу, а саме сертифікат серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай) реформованого ВАТ «Каплинцівське», що належав [PERSON], був втрачений (а.с.22). На підставі викладеного та враховуючи, що позивачу з незалежних від неї причин відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], але ніхто, крім неї, на спадщину не претендує й вона бажає її прийняти, при цьому обраний позивачем спосіб захисту її прав є належно обраним, суд вважає за можливе визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті [PERSON]

Outcome: approved