Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 7 червня 2005 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області за актовим записом № 34. Від даного шлюбу 30.04.2012 року у подружжя народилася донька Соломія, яка на даний час проживає з матірю. [PERSON] вказує, що подружнє життя у сторін не склалося, виникають сварки з різних питань тому, що вони люди різних характерів та поглядів на життя, втратили почуття любові, повагу та порозуміння один до одного, намагання зберегти сімю не принесли результатів і вже більше двох років сторони проживаємо окремо та не підтримуємо сімейних стосунків тому шлюб існує лише формально. На даний час позивач проживаю з іншою жінкою з якою у позивача є спільна дитина - Ясміна, [INFO], і він має намір створити нову сімю. Позивач переконаний, що з вищевказаних підстав примирення з відповідачкою є неможливим, а тому подальше перебування в шлюбі суперечитиме його інтересам, що має істотне значення. У звязку з цим термін на примирення просить суд не надавати. У звязку з наведеним позивач просить, розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON], що зареєстрований 07.06.2005 року виконавчим комітетом Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області за актовим записом № 34. В судове засідання позивач не зявився, представник позивача [PERSON] подав на адресу суду заяву в якій просить розглянути справу без участі позивача та представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала на адресу суду заяву в якій вказує, що позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ФМ № 147358 від 1 грудня 2016 року, громадяни України [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Гложик) [PERSON] 7 червня 2005 року зареєстрували шлюб про що виконавчим комітетом Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області 7 червня 2005 року складено відповідний актовий запис № 34. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у\~ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач визнає заявлений позов, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до\~ст. 112 ч.2 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] виявився невдалим, сімейне життя не склалося, шлюбних стосунків вони не підтримують, тобто даний шлюб існує тільки формально. Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, а також те, що відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ст. 10 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати.

Outcome: approved