Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом в суд до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з останнього на його користь моральну шкоду в розмірі 20000грн., заподіяної внаслідок злочину. Свої вимоги мотивує тим, що вироком Нововолинського міського суду від 02.02.2015 року, який змінений Апеляційним судом Волинської області в частині призначення покарання, відповідача визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та засуджено до двох років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 104 КК України. Відповідач визнаний винним в тому, що грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилась у безпричинному чіплянні до нього через відмову пригостити сигаретою та нанесення ударів руками в його обличчя , внаслідок чого йому заподіяно легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я. Внаслідок таких дій з боку відповідача йому було заподіяно значних моральних страждань, які полягають у психічному переживанні, погіршенню самопочуття та стану здоров'я, так, як після даного випадку його турбують постійні головні болі, що в подальшому можуть вплинути на його здоров'я. Внаслідок злочинних дій [PERSON] він знаходився на лікуванні та практично був позбавлений можливості вести нормальний спосіб життя. Не міг працювати, здійснювати прийом громадян, оскільки є лікарем. Відчув дискомфорт внаслідок отриманих тілесних ушкоджень на обличчі. Травма голови, струс головного мозку до сьогоднішнього дня даються взнаки. Після вказаних подій він втратив душевну рівновагу і спокій, оскільки в нього тепер постійно присутній страх щодо повторення тих подій, коли він іде вулицями міста. Після вказаних травм постійно турбують голвні болі, доводиться приймати медичні препарати, заспокійливої, знеболювальної дії, підвищується артеріальний тиск. Крім того потрібно було витрачати свій час для спілкування з працівниками міліції, звертатись до адвоката за наданням правової допомоги. Все це змінило його життєвий уклад. Моральну шкоду оцінює в розмірі 20000грн. Просить позов задоволити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить стягнути на його користь моральну шкоду в розмірі 20000грн. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, просить в такому відмовити, оскільки стверджує, що жодних ударів, які спричинили позивачу тілесні ушкодження не наносив. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просить в такому відмовити за безпідставністю. Стверджує, що оскільки відповідача [PERSON] засуджено вироком Нововолинського міського суду за ч.2 ст.296 КК України, а саме- вчинення групою осіб, а тому тягяр відшкодування шкоди не повинен нести [PERSON] один. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд позов задовольняє частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач заподіяв позивачу тілесні ушкодження, з приводу яких він перебував на лікуванні і зазнав в зв'язку з цим моральних страждань. Дані обставини підтверджуються вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 02.02.2015 року /а.с.3-5/, вироком Апеляційного суду Волинської області від 31.03.2015 року /а.с.6-8/, яким [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначено покарання у виді 2-х років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 104 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку, тривалістю в 1 рік 6 місяців. Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ч. 4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду що розглядає справу про цивільно-правові обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. У пунктах 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями) роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, CabalesandBalkandali v. theUnitedKingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, № 94, п.96), але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування Так як відповідачем було вчинено злочин щодо позивача (умисне нанесення легких тілесних ушкоджень), вина його у вчиненні цього злочину встановлена вироком суду, позивач зазнав моральних страждань, які полягають у психічному переживанні, погіршенню самопочуття та стану здоров'я, так, як після даного випадку його турбують постійні головні болі, що в подальшому можуть вплинути на його здоров'я. Внаслідок злочинних дій [PERSON] він знаходився на лікуванні /а.с.32/ та практично був позбавлений можливості вести нормальний спосіб життя. Не міг працювати, здійснювати прийом громадян, оскільки є лікарем. Відчув дискомфорт внаслідок отриманих тілесних ушкоджень на обличчі. Травма голови, струс головного мозку до сьогоднішнього дня даються взнаки. Після вказаних подій він втратив душевну рівновагу і спокій, оскільки в нього тепер постійно присутній страх щодо повторення тих подій, коли він іде вулицями міста. Після вказаних травм постійно турбують головні болі, доводиться приймати медичні препарати, заспокійливої, знеболювальної дії, підвищується артеріальний тиск. Крім того потрібно було витрачати свій час для спілкування з працівниками міліції, звертатись до адвоката за наданням правової допомоги. Все це змінило його життєвий уклад була заподіяна моральна шкода. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. З огляду на обставини справи, беручи до уваги вищевказані принципи, які повинні враховуватись при стягненні моральної шкоди, суд, вважає, що дану позовну вимогу слід задоволити частково, виходячи з обставин справи, матеріального становища відповідача, та стягнути з відповідача в користь позивача 5000 грн.,що об'єктивно відповідатиме характеру дій заподіювача шкоди, глибині страждань та розміру моральної шкоди Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути в користь держави судовий збір в розмірі 243,60грн. На підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»,

Outcome: partial