Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.10.2009 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було складено відповідний актовий запис № 1535. Вказує, що тривалий час з відповідачем проживають окремо, спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть. Між ними припиненні сімейні та шлюбні відносини, шлюб існує формально. Подальше спільне проживання та збереження сімї є неможливим. В шлюбі народилося двоє дітей: дочки [PERSON], [INFO], [PERSON] [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просила розірвати та стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 3000 грн. щомісячно але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. Позивач та відповідач надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач заявлені позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. З\~\~матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений 18.10.2009 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було складено відповідний актовий запис № 1535, що підтверджується\~\~свідоцтвом про шлюб серії І-ЕГ № 097056 виданим повторно 22.01.2015 року (а.с.3). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, позивач та відповідач подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально. На основі наведеного та виходячи із вимог\~ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. В шлюбі народилося двоє дітей: дочки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕГ № 116968 від 03.06.2010 року, [PERSON] [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ №238595 виданим повторно 14.06.2016 року (а.с. 4,5). Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання дочок [PERSON] та [PERSON] в розмірі 3000 грн. щомісячно але неменше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. \~ \~ \~ \~При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує матеріальне становище сторін, визнання відповідачем позову, відсутність у відповідача інших утриманців. \~ \~ \~ \~ \~Суд приходить до висновку також, що згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 704,80 грн. судового збору. \~ \~ \~ \~Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: approved