Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Придніпровського районного суду м.Черкаси з позовом до [PERSON], Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, треті особи: Виконавчий комітет Черкаської міської ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про зобов»язання вчинити дії, стягнути за завдану моральну шкоду. В подальшому подала уточнюючий позов до [PERSON], [PERSON], [PERSON], головного державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Шаригіної Наталії Миколаївни, комунального підприємства «Черкаського обласного об»єднаного бюро технічної інвентаризації» треті особи: Виконавчий комітет Черкаської міської ради, [PERSON], [PERSON], відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області про зобов»язання вчинити дії, стягнути за завдану матеріальну та моральну шкоду. Мотивуючи його наступним, 09.03.200 року померла її мати [PERSON], яка мала по праву приватної власності ? частину будинку по [ADDRESS]. спадкоємцями по закону є вона, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Зазначає, що 13.02.2007 року працівниками відділу - інспекції ДАБК управління містобудування та архітектури Черкаського міськвиконкому було встановлено, що до житлового будинку по [ADDRESS], [PERSON], збудоване нежитлове приміщення збільшених розмірів на 38 см в бік провулку. Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22.05.2012 року було вирішено знести самовільно збудовану прибудову, що зафіксована в технічному паспорті «прибудова літери а4», яка розташована по [ADDRESS], в решті позовних вимог відмовлено. 14.10.2013 року їй стало відомо, що [PERSON] без згоди інших співвласників зніс частину будинку, що розташований в [ADDRESS], а саме: коридор, веранду, кладову та погріб, що складає 17.5 кв.м. та належить їй на праві спільної часткової власності, внаслідок чого будинок затікає та іде його руйнування в цілому. А тому просить суд зобов»язати [PERSON] привести у попередній стан прибудови а-2, а-3 (приміщення 1-1,1-2,1-3) в будинковолодінні [ADDRESS], а саме: у відповідності до характеристик у технічному паспорті станом на 02.06.2006 року, до перебудови їх в приміщення а-4, яку зобов»язано знести рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22.05.2012 року стягнути з відповідачів на її користь 120 000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди. 02.06.2014 року прокуратура м.Черкаси Черкаської області також подала уточнюючу позову заяву в інтересах [PERSON], мотивуючи її наступним. У провадженні перебуває справа № 711/9410/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] до КІІ «ЧООБТІ» про зобов'язання вчинити дії. Заявою від 25.04.2014 за № 216-221-11 прокуратурою м. Черкаси здійснено вступ у зазначену цивільну справу. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.11.2006 [PERSON], являться співвласником жилого будинку з відповідною часткою надвірних споруд, що розташоване за адресою [ADDRESS]. Житловий будинок з прибудовами під літ. А1, жилою площею 72,9 кв.м.. загальною площею 109,1 кв.м., сарай - К, погріб Ж., вбиральні В, Г, сарай Д, д, д*, погріб 3, літня кухня з прибудовою Б, б, сарай Л, огорожа 1-3, водо колонка 4,5, відмостка І, погріб Е, розташований на земельній ділянці площею 589 кв.м. Встановлено, що у березні 2009 року виконавчий комітет Черкаської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про знесення самочинно збудованих споруд. Підставою позову стало те, що в результаті проведеного обстеження 13.02.2007 та враховуючи дані БТІ від 15.05.2007 працівники відділу інспекції ДАБК управління містобудування та архітектури Черкаського міськвиконкому встановили, що до житлового будинку по [ADDRESS] збудоване нежитлове приміщення збільшених розмірів на 38 см в бік провулку. Відносно [PERSON] винесено припис № 282 від 13.11.2007 з вимогою зупинити будівництво та привести будівлю в первинний стан. Крім того, було складено протокол від 13.11.2007 та постанову по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої на [PERSON] накладено штраф. Однак, вказані порушення [PERSON] усунуті не були. Дозвіл міськвиконкому на здійснення добудови збільшених розмірів до житлового будинку в сторону провулку відповідач не отримував, проект для будівництва вказаної добудови не розроблявся, дозвіл на виконання будівельних робіт ним не отримано. Також, [PERSON] не погоджував вказане будівництво з відповідними службами та співвласниками будинку. Таким чином, позивач просив суд зобовязати [PERSON] знести самовільно збудовану прибудову, що значиться в технічному паспорті «прибудова літера а4» по [ADDRESS]. Крім того, до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про знесення самовільно збудованих споруд та приведення майна в попередній стан. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, яка складалася з 1/2 частини домоволодіння по [ADDRESS]. Спадкоємцями є [PERSON], [PERSON],. [PERSON], [PERSON], [PERSON], які прийняли спадщину в рівних долях по 1/5 частки з 1/2 частини домоволодіння. [PERSON] після отримання витягу для оформлення спадщини у серпні 2006 року перебудував домоволодіння на власний розсуд, добудував кімнату, збільшивши її на 38 см в бік провулку, довів кухню до аварійного стану, завалив сарай, перекрив двір оргсклом. Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22.05.2012 позов виконавчого комітету Черкаської міської ради до [PERSON] про знесення самочинно збудованих споруд задоволено. Ухвалено знести самовільно збудовану прибудову, що зазначена в технічному паспорті «прибудова літера «а4», яка розташована по [ADDRESS]. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.12.2012 вказане вище рішення суду першої інстанції залишено в силі. В порушення ст.41 Констутиції України, ст.ст.321,358 ЦК України Відповідачем самовільно збільшено площу нежитлового приміщення літ.а4 домоволодіння [ADDRESS]. Вказане призвело до знесення самовільної прибудови, чим порушило законні права [PERSON] права володіти та розпоряджатися нежитловими приміщеннями, належними їй, на підставі свідоцтва про спадщину за законом від 02.11.2006, оскільки останні знищені, а тому позивач має право на відновлення відповідачем її порушених прав. В судовому засіданні позивач, [PERSON] та прокурор Завгородній О.О. уточнюючі позовні вимоги підтримали з підстав наведених в позові та просили задовольнити. Відповідач, [PERSON], позов не визнав в повному обсязі та просив в задоволені відмовити, подав письмове заперечення. Зазначає, що позовні вимоги [PERSON] не ґрунтуються на законі і є безпідставними. [PERSON] провів капітальний ремонт для покращення свого житла, оскільки будинок був непридатний до житла. Зазначає, що рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22.05.2012 року [PERSON] вже було відмовлено у приведенні житла в попередній стан. Вона ж не довела, які її права порушені. Окрім того, вважає недоведеними суми, які повинні бути стягнуті як компенсація за спричинену моральну та матеріальну шкоду. Відповідач, [PERSON], позов не визнала, просила відмовити в задоволенні в повному обсязі. Відповідач, головний державний виконавець Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Шаригіна Н.М., позов не визнала, просила відмовити, подала письмове заперечення. Відповідач, комунальне підприємство «Черкаське обласне об»єднане бюро технічної інвентаризації», позов не визнав, в задоволенні просили відмовити. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома. Треті особи: представник виконавчого комітету Черкаської міської ради та відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області при вирішенні позову покладались на розсуд суду. Треті особи: [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причина неявки суду не відома. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], головного державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Шаригіної Наталії Миколаївни, комунального підприємства «Черкаського обласного об»єднаного бюро технічної інвентаризації» треті особи: Виконавчий комітет Черкаської міської ради, [PERSON], [PERSON], відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області про зобов»язання вчинити дії, стягнути за завдану матеріальну та моральну шкоду, підлягає до часткового задоволення на підставі встановлених фактів та відповідних їм правовідносин. Так, відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. В силу ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист всіх суб'єктів права власності. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як зазначено у статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 379 ЦК). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ч.2 ст.358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною власністю. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є спадкоємцем 1/5 частки майна [PERSON], яка складається з ? частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 2 листопада 2006 року [PERSON] є також спадкоємцем 1/5 частки майна [PERSON] Спадкове майно померлої, на яке в указаній частці видано свідоцтво складається з права власності на ? частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в [ADDRESS]. В судовому засіданні встановлено, що у березні 2009 року виконавчий комітет Черкаської міської ради звернувся до Придніпровського районного суду м.Черкаси з позовом до [PERSON] про знесення самочинно збудованих споруд. Підставою позову стало те, що в результаті проведеного обстеження 13.02.2007 та враховуючи дані БТІ від 15.05.2007 працівники відділу інспекції ДАБК управління містобудування та архітектури Черкаського міськвиконкому встановили, що до житлового будинку по [ADDRESS] збудоване нежитлове приміщення збільшених розмірів на 38 см в бік провулку. Відносно [PERSON] винесено припис № 282 від 13.11.2007 з вимогою зупинити будівництво та привести будівлю в первинний стан. Крім того, було складено протокол від 13.11.2007 та постанову по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої на [PERSON] накладено штраф. Однак, вказані порушення [PERSON] усунуті не були. Дозвіл міськвиконкому на здійснення добудови збільшених розмірів до житлового будинку в сторону провулку відповідач не отримував, проект для будівництва вказаної добудови не розроблявся, дозвіл на виконання будівельних робіт ним не отримано. Також, [PERSON] не погоджував вказане будівництво з відповідними службами та співвласниками будинку. Таким чином, позивач просив суд зобовязати [PERSON] знести самовільно збудовану прибудову, що значиться в технічному паспорті «прибудова літера а4» по [ADDRESS]. Крім того, до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про знесення самовільно збудованих споруд та приведення майна в попередній стан.В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, яка складалася з 1/2 частини домоволодіння по [ADDRESS]. Спадкоємцями є [PERSON], [PERSON],. [PERSON], [PERSON], [PERSON], які прийняли спадщину в рівних долях по 1/5 частки з 1/2 частини домоволодіння. [PERSON] після отримання витягу для оформлення спадщини у серпні 2006 року перебудував домоволодіння на власний розсуд, добудував кімнату, збільшивши її на 38 см в бік провулку, довів кухню до аварійного стану, завалив сарай, перекрив двір оргсклом. Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22.05.2012 позов виконавчого комітету Черкаської міської ради до [PERSON] про знесення самочинно збудованих споруд задоволено. Ухвалено знести самовільно збудовану прибудову, що зазначена в технічному паспорті «прибудова літера «а4», яка розташована по [ADDRESS]. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.12.2012 вказане вище рішення суду першої інстанції залишено в силі. Згідно з п. 1.4.4. Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005р. № 76 переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається. В судовому засіданні встановлено, що по даний час рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22.05.2012 року не виконано. В ході виконання рішення суду державним виконавцем встановлено, що від самовільно прибудованої прибудови «а 4», фактично залишилась стіна без дверей, що прилягає до будинку та зовнішня стіна від вулиці, яка одночасно являється огорожею домоволодіння. Зазначають, що в разі знесення стіни, що являється огорожею доступ до домоволодіння, що знаходиться за адресою [ADDRESS], фактично стане вільним. Внаслідок непреведення будинку в попередній стан, до самовільної добудови, почалось руйнування будинку. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки відповідач [PERSON] добровільно привести нежитлове приміщення у первісний стан відмовився. В решті позовних вимог необхідно відмовити Відповідно до положень статей 1166 та 1167 ЦК України для покладення відповідальності на заподіювача майнової та моральної шкоди, необхідна сукупність таких обовязкових умов: а) наявність шкоди; б) протиправність дій заподіювача шкоди; в) причинний звязок між противоправною поведінкою заподіювача і шкодою; г) вина в заподіянні шкоди. Так, у відповідності до статті 23 цього Кодексу, особа має право на відшкодування моральної шкоди, внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю чи стражданнях, яких фізична особа зазначала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Таким чином лише наявність всіх вищезазначених умов є підставою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. Суд приймає до уваги ті обставини, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору . В судовому засіданні позивач [PERSON] довела суду факт завдання відповідачем моральної шкоди, яка полягає в моральних стражданнях в зв»язку з неможливістю використовувавти будинок за призначенням. Тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] моральної шкоди підлягають до часткового задоволення, однак виходячи із принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в цій частині частково, стягнувши на користь позивачки моральну шкоду в розмірі 1000 грн., оскільки саме ця сума, на думку суду, відповідає рівню душевних страждань позивачки та принципам розумності і справедливості. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного, Конституції України, ст.ст.23,319,321,355,357,358,380,386,391 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року (зі змінами, внесеними постановою від 25.05.1998 року №15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»

Outcome: partial