Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління майном комунальної власності міста, третя особа: комунальне підприємство «Житлово експлуатаційна організація № 2» про визнання права користування на законних підставах жилим приміщеням в гуртожитку , в якому просив визнати за ним право користування на законних підставах житловим приміщенням - кімнатою [ADDRESS] , яка складається з коридору ( 1) площею 2,1 кв., кімнати (2) площею 16,6 кв.м., кімнати (3) площею 12,0 кв.м., санвузлу (4) площею 3,7 кв.м. Загальна площа 34,4 кв.м., житлова площа складає 28,6 кв.м. з 19 лютого 2014 року. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначав, що він проживає у гуртожитку - кімнаті [ADDRESS] . Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 18 березня 2018 року було встановлено факт, що має юридичне значення, а саме факт проживання [PERSON] в кімнаті № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] з [INFO] . Згідно вказаного рішення йому було внесено точні дані у відмітку в паспорті про його точне місце проживання, а саме зазначено номер кімнати в гуртожитку. Окрім того, зазначеним рішенням було встановлено що він постійно проживає в кімнаті гуртожитку [ADDRESS] [NUMBER] за [ADDRESS] : [ADDRESS] . Встановлення факту постійного законного проживання у кімнаті № [NUMBER] гуртожитку за адресою [ADDRESS] має для позивача юридичне значення, а саме реалізації ним свого права на приватизацію вказаного житла. Ухвалою судді від 29.11.2019 року було відкрито провадження у справі. 24.12.2019 року на адресу суду надійшов відзив від відповідача Управління майном комунальної власності міста згідно якого при вирішення спору покладались на розсуд суду та справу просили розглянути без їх участі . В судове засідання представник позивача не з`явився надав заяву відповідно до якої просив справу розглядати без його участі та позовні вимоги задовольнити з підстав викладених у ній. Представники третіх осіб комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради будучи належним чином повідомленими про день час та місце слухання справи у судове засідання не з`явились, надіслали на адресу суду заяви з проханням слухати справ у їх відсутність при вирішенні спору покладались на розсуд суду. У відповідності до положень ч.1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1 ст.16ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.2 ч. 2 ст.16ЦК України\~є визнання правочину недійсним. Також\~ст. 4 ЦПК України\~гарантовано право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно правового змісту положень ст.ст.\~12,\~81,\~82 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Перевіряючи обґрунтованість пред`явлених вимог позивача, суд виходить з наступного. Згідно рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 19.03.2019 року встановлено факт проживання [PERSON] , в кімнаті № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] з [INFO] . Згідно рішення двадцять першої сесії сьомого скликання Полтавської міської ради від 19 лютого 2019 року даний гуртожиток по [ADDRESS] було прийнято у комунальну власність територіальної громади міста Полтави. Згідно рішення позачергової двадцять п`ятої сесії сьомого скликання Полтавської міської ради від 12 липня 2019 року надано дозвіл мешканцям гуртожитку на приватизацію кімнат в гуртожитку по [ADDRESS] . Заявник вказує, що в процесі підготовки необхідних документів, для реалізації свого законного права на приватизацію кімнати в гуртожитку, в якій він постійно проживає, ним було виготовлено технічний паспорт в ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «ІНВЕНТАРИЗАТОР». Згідно примітки у зазначеному технічному паспорті під час проведення поточної інвентаризації було встановлено проведене перепланування приміщень, - загальною площею 34,4 кв.м., житловою площею 28,6 кв.м. Це стало наслідком того, що згідно Постанови №6 від 19.02.2014 року сумісного засідання правління та профспілкового комітету про виділення житла в гуртожитку йому було виділено окрему секцію з двох кімнат [ADDRESS] [NUMBER] , які потім були об`єднані в одне приміщення під №409. У відповідності до Рішення виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради №224 від 24 вересня 2019 року, вказані перепланування були погоджені, та відповідно зазначені у технічному паспорті. Згідно технічного паспорту виготовленим ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «ІНВЕНТАРИЗАТОР» станом на 28 серпня 2019 року з урахуванням погоджених перепланувань (об`єднань кімнат) від 05.10.2019 року, його кімната під єдиним №409 складається з коридору (1) площею 2,1 кв.м., кімнати (2) площею 16,6 кв.м., кімнати (3) площею 12,0 кв.м., санвузлу (4) площею 3,7 кв.м. Загальна площа складає 34,4 кв.м., житлова площа складає 28,6 кв.м. Згідно ч.2 статті 4 Статтею 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» мешканці гуртожитку, які на правових підставах, визначених цим Законом, проживають у гуртожитках, на які поширюється дія цього Закону (державної форми власності, а також у гуртожитках, включених до статутних капіталів товариств, у тому числі тих, що в подальшому були передані до статутних капіталів інших юридичних осіб або відчужені в інший спосіб), набувають право на приватизацію жилих приміщень у таких гуртожитках після їх передачі у власність відповідної територіальної громади згідно з цим Законом та Загальнодержавною цільовою програмою передачі гуртожитків у власність територіальних громад. Зазначене право поширюється на дітей законних мешканців гуртожитків, які народилися під час проживання їхніх батьків у гуртожитках, на які поширюється дія цього Закону. Після звернення до відділу приватизації майна, для реалізації його права на приватизацію кімнати в гуртожитку, йому було повідомлено, що для завершення процедури приватизації кімнати, однією з умов необхідне є підтвердження правомірності проживання в гуртожитку та користування гуртожитком. У зв`язку з тим, що згідно Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 19 березня 2019 року (справа № 554/1298/19) було встановлено факт, що має юридичне значення, а саме факт проживання [PERSON] в кімнаті № [NUMBER] а не було встановлено правомірності саме користування зазначеною кімнатою, з урахуванням проведених перепланувань, заявник наразі має перешкоди у завершення процедури приватизації моєї кімнати в гуртожитку. Відповідно до частини першої статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини другої статті 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч.1ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно дост.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч.ч.1,2,4ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. За таких обставин суд, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, дійшов висновку про задоволення позову. На підставі викладеного

Outcome: approved