Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги наступним. 04.03.2015року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач в позовній заяві зазначає, що малолітній син проживає разом з нею, при цьому батько дитини у добровільному порядку не відраховує аліменти за місцем своєї роботи і не надає кошти для утримання свого сина, не приймає будь-якої іншої участі у його матеріальному забезпеченні, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Від позивача надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, позовну вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідача надійшла заява з проханням проводити розгляд справи за його відсутності, позовну вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Також відповідачем додано до заяви довідку про доходи за листопад 2018р. За даних обставин, суд вважав за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали позовної заяви, в яких наявні докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстровану шлюбі з 04.03.2015 року (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], згідно копії свідоцтва про народження (а.с.4). Відповідно до довідки №21 ТОВ «Фабрика Філкон» від 19.12.2018р., [PERSON]. працює в ТОВ «Фабрика Філкон» з 08.11.2018р. по трудовому договору зі строком випробування два місяці та займає посаду оператора розкрійного устаткування. За листопад 2018р. дохід відповідача склав 3863,64 грн. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Абзацом 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року постановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до вимог ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно матеріалів справи, позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів - 28.09.2018 року. Згідно вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч.ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.4 с. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до переконання про можливість його задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі ? частини заробітку (доходу), щомісячно, але не мене 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.09.2018року і до досягнення дитиною повноліття. Виходячи зі змісту ч.1 ст. 141 ЦПК України та ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved