Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до релігійної громади Вознесіння Господа Нашого [PERSON] Української Автокефальної Православної Церкви Харківсько-Полтавської Єпархії про визнання його за книгою членства Парафії членом релігійної громади Вознесіння Господа Нашого [PERSON] Української Автокефальної Православної Церкви, яка знаходиться за адресою Черкаська область, м. Канів, вул. Пилипенка,1 та яка входить до складу Харківсько-Полтавської Єпархії Української Автокефальної Православної Церкви (оновленої). Свої позовні вимоги мотивував тим, що відповідно до Указу № 15 від 08.04.2007 року архієпископом Харківським і Полтавським УАПЦ [PERSON] в м. Каневі (мікрорайон Костянець) настоятелем релігійної громади парафії) призначено [PERSON] В період з 05.08.2007 04.11.2007 р. було оформлено книгу членства Парафії, до якої відповідно до п.4.1. [PERSON] Парафії за реєстраційним порядковим номером 150 від 14.10.2007 року (дата прийняття в членство) значиться прізвище, імя та по батькові [PERSON], [INFO], прож. [INFO]. Даний факт у відповідних графах книги засвідченого особистим його підписом. В даній книзі настоятелем Парафії [PERSON] в записі адреси проживання позивача записано «вул. 70-річчя Жовтня 15/2», тобто помилково пропущено слово «Великого», а слід було правильно написати адресу його проживання за даними особистого паспорта НС 379071, виданого Канівським МРВ УМВС України в Черкаській області 10.02.1998 р.: «вул. 70-річчя Великого Жовтня». Ознайомившись із [PERSON] Парафії, з копією даної книги членства Парафії, в якій за порядковим № 150 значиться його ім'я та особистий підпис і інші дані, стверджує, що дійсно 14 жовтня 2007 року настоятелем Парафії [PERSON] відповідно до п. 4.1 даного [PERSON] до даної книги було внесено його ім'я, тобто юридичний факт членства Парафії. Книга членства Парафії, тобто її аркуші пронумеровані, прошнуровані, засвідчені підписом настоятеля релігійної громади [PERSON] та ним скріплені печаткою цієї Парафії. На протязі останніх двох років, починаючи з 02 червня 2013 р., тобто з дня заволодіння настоятелем РГ ВГНІХ - священиком Харківсько-Полтавської єпархії УАПЦ (оновленої) [PERSON] будівлею Церкви, якого призначено на дану посаду цією ж єпархією Указом № ч. 5 від 15.01.2008 р., даний настоятель-керівник цієї релігійної громади стверджує, що він, як і всі інші члени Парафії за даною Книгою, не являюсь членом даної Парафії. Таке його безпідставне ствердження обмежує його та й інших членів Парафії права, свободи та інтереси в діяльності релігійної громади (Парафії), тобто в реалізації своїх прав, передбачених пунктом 4 [PERSON] релігійної громади, а зокрема: скликання парафіяльних зборів (п. 4.2 [PERSON]), участі в правомочних зборах Парафії з правом голосу у прийнятті на них законних рішень (п. 4.5 [PERSON]); бути обраним до місцевих її органів (парафіяльної ради, ревізійної комісії) (п. 4.4 [PERSON]) тощо. В ході судового розгляду позивач уточнив позовні вимоги та просить суд визнати його відповідно до книги членства Парафії, оформленої настоятелем релігійної громади Вознесіння Господа Нашого [PERSON] Української Автокефальної Православної Церкви [PERSON] в період з 05.08.2007 04.11.2007 р. членом даної релігійної громади, яка знаходиться за адресою Канів, вул.. Пилипенка,1 та входить до складу Харківсько Полтавської єпархії Української Автокефальної Павославної Церкви (оновленої). У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні за безпідставністю та суду пояснив, що позивач стверджує, що він являється членом Релігійної громади Вознесіння Господа Нашого [PERSON] Української Автокефальної Православної Церкви, що входить до складу Харківсько-Полтавської єпархії Української Автокефальної Православної Церкви (оновленої), а настоятель [PERSON] порушує його права, не визнаючи членом громади. Враховуючи Постанову Черкаського окружного адміністративного суду по справі №2-а-453/08 від 1 грудня 2008 р. в ході якої була вилучена книга членства парафії Свято-Вознесенська Церква, судом встановлено, що [PERSON], [PERSON]., [PERSON], являються парафіянами Релігійної громади Вознесіння Господа Нашого [PERSON] Української Автокефальної Православної Церкви, що входить до складу Харківсько-Полтавської єпархії Української Автокефальної Православної Церкви (оновленої). Однак відповідно до наданої книги визначених осіб в її складі нема. Також, Рішенням Канівського міськрайонного суду по справі №697/940/14-ц від 28 жовтня 2015 р. визнано законним рішення зборів парафії від 27.03.2007 р., із 21-го присутніх членів громади, прізвища 15-ти (п'ятнадцять) відсутні в наданій книзі. В Постанові Черкаського окружного адміністративного суду по справі №2-а-3876/09/2370 від 17 серпня 2009 р. зазначено, що позивачі [PERSON], [PERSON] Л,Г„ [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], перебувають в складі релігійної громади «Парафія Вознесіння Господа нашого [PERSON] Української Православної Церкви Київського Патріархату», що підтверджується копією книги членства парафії Свято-Вознесенської Церкви. Так само, протоколом №1 від 11 лютого 2012 р., підтверджується членство позивача та інших з книги членами громади «Парафія Вознесіння Господа нашого [PERSON] Української Православної Церкви Київського Патріархату». Протоколом №1 від 03 березня 2013 р. підтверджується, що [PERSON] являється членом релігійної громади Вознесіння Господа Нашого [PERSON] Української Автокефальної Православної Церкви Черкаської і Кіровоградської єпархії Української Автокефальної Православної Церкви. В своєму виступі, на цих зборах позивач стверджує, що релігійна громада яку він представляє, не являється юридичною особою та є іншою від релігійної громади Вознесіння Господа Нашого [PERSON] Української Автокефальної Православної Церкви, що входить до складу Харківсько-Полтавської єпархії Української Автокефальної Православної Церкви (оновленої), яку представляє [PERSON] [PERSON]. Це саме підтверджує позовна заява [PERSON], [PERSON]., [PERSON], [PERSON] до Канівської міської ради, та Ухвала Канівського міськрайонного суду від 10.01.2014 р. та Київського апеляційного адміністративного суду від 23.09. 2014 р. Також, в листі Черкаської обласної державної адміністрації від 08.11.2013 р. зазначено, що [PERSON] та інші 10 (десять) осіб які надали документи від імені Релігійної громади Вознесіння Господа Нашого [PERSON] Української Автокефальної Православної Церкви не є її представниками, а Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду по справі від 25 листопада 2014 р., зауважено, що довіреності надані Консисторією Єпархіальним управлінням Черкаської і Кіровоградської єпархії Української Автокефальної Православної Церкви, діяти від імені Релігійної громади Вознесіння Господа Нашого ІсусаХриста Української Автокефальної Православної Церкви за адресою вул. Пилипенка, 1. недійсні, тому, що це різні юридичні особи. У звязку з викладеним просить суд в позові [PERSON] до Релігійної громади Вознесіння Господа Нашого [PERSON] Української Автокефальної Православної Церкви Харківсько-Полтавської єпархії Української Автокефальної Православної Церкви про визнання членом релігійної громади - відмовити за безпідставністю. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідка [PERSON], вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Згідно з вимогами статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до частини 1 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Так, за ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Ст. 7 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», Релігійні організації діють відповідно до своєї ієрархічної та інституційної структури, збирають, призначають і замінюють персонал згідно зі своїми статутами (положеннями). Відповідно до [PERSON] релігійної громади Вознесіння Господа нашого [PERSON] п.4.1. Парафіянами є повнолітні члени Парафії, які перебувають у церковному спілкуванні, живуть відповідно до норм християнської моралі та внесли свої імена до книги членства Парафії. Відповідно до п.4.4 [PERSON]. До виключної компетенції парафіяльних зборів належать прийняття парафіяльного статуту, змін і доповнень до нього, визначення кандидатури настоятеля з наступним затвердженням єпископом, вибори парафіяльної управи, ревізійної комісії, заслуховування і затвердження щорічного звіту парафіяльної управи й ревізійної комісії, прийняття та позбавлення членства в Парафії. Відповідно п.4.15. [PERSON] парафіянин залишає канонічну територію Парафії, відходить від церковного спілкування, порушує норми християнської моралі, парафіяльні збори за поданням настоятеля можуть позбавити його членства в парафії. Представником відповідача [PERSON] надані докази, які суд вважає належними, допустимими та такими , які спростовують позовні вимоги [PERSON]. Даний висновок суду ґрунтується на доданих до справи доказах представником відповідача [PERSON], а саме : 1. Постанова Черкаського окружного адміністративного суду по справі № 2-а-453/08 від 1 грудня 2008 р. в ході якої була вилучена книга членства парафії Свято-Вознесенська Церква, де судом встановлено, що [PERSON], [PERSON]., [PERSON], являються парафіянами Релігійної громади Вознесіння Господа Нашого [PERSON] Української Автокефальної Православної Церкви, що входить до складу Харківсько-Полтавської єпархії Української Автокефальної Православної Церкви (оновленої). 2. Рішення Канівського міськрайонного суду по справі №697/940/14-ц від 28 жовтня 2015 р. визнано законним рішення зборів парафії від 27.03.2007 р., із 21-го присутніх членів громади, прізвища 15-ти (п'ятнадцять) відсутні в наданій книзі. 3. Постанова Черкаського окружного адміністративного суду по справі №2-а-3876/09/2370 від 17 серпня 2009 р. зазначено, що позивачі [PERSON], [PERSON]Г, [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], перебувають в складі релігійної громади «Парафія Вознесіння Господа нашого [PERSON] Української Православної Церкви Київського Патріархату», що підтверджується копією книги членства парафії Свято-Вознесенської Церкви. 4. протокол №1 від 11 лютого 2012 р., підтверджується членство [PERSON] та інших з книги членами громади «Парафія Вознесіння Господа нашого [PERSON] Української Православної Церкви Київського Патріархату»/ 5. Протокол №1 від 03 березня 2013 р. підтверджується, що [PERSON] являється членом релігійної громади Вознесіння Господа Нашого [PERSON] Української Автокефальної Православної Церкви Черкаської і Кіровоградської єпархії Української Автокефальної Православної Церкви. 6. Ухвала Вищого адміністративного суду України від 17 березня 2016 року, винесена на підставі касаційної скарги [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з якої вбачається, що зазначені особи в позовній заяві самі вказують на те, що є членами релігійної громади Вознесіння Господа нашого [PERSON] Української Автокефальної Православної церкви Черкаської і Кіровоградської єпархії. Крім того, відповідно до клопотання самого позивача до матеріалів цивільної справи приєднано лист складений [PERSON] 24 липня 2014 року, де зазначено ним самим, що він є членом релігійної громади ВГНІХ Черкаської і Кіровоградської єпархії УАПЦ. (а.с. 152) . Також надана позивачем ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2014 року по справі № 2 а -453/08/2370, де вказано, що члени релігійної громади Вознесіння Господа нашого [PERSON] УАПЦ Черкаської і Кіровоградської єпархії [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися з апеляційною скаргою на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 21.02.2014 року . Крім того сам позивач надав суду докази, що не перебуває у церковному спілкуванні з іншими членами парафії та самим настоятелем релігійної громади Вознесіння Господа Нашого [PERSON] Української Автокефальної Православної Церкви, яка знаходиться за адресою Черкаська область, м. Канів, вул. Пилипенка,1 та яка входить до складу Харківсько-Полтавської Єпархії Української Автокефальної Православної Церкви (оновленої). Зокрема вважає неприйнятною пропозицію [PERSON] подати заяву на прийняття в члени парафії, де той є настоятелем, так як висловлює сумніви як його сприймуть це скарбник парафії [PERSON] та [PERSON], відносно якої за його заявою відкрито кримінальне провадження за ч. 5 ст. 191 КК України. Суд вважає, що після призначення настоятелем релігійної громади [PERSON], позивач відійшов від спілкування як з настоятелем так і з членами релігійної громади, а тому можлива його реєстрація у втраченій книзі членів парафії не є достатнім для членства в громаді, оскільки як сам позивач так і представник відповідача надали достатні докази, а саме судові рішення, що підтверджують членство позивача [PERSON] в релігійній громаді Вознесіння Господа нашого [PERSON] Української Автокефальної Православної церкви Черкаської і Кіровоградської єпархії. Таким чином, в судовому засіданні зясовано, що позивач є членом релігійної громади Вознесіння Господа нашого [PERSON] Української Автокефальної Православної церкви Черкаської і Кіровоградської єпархії. Відповідно до цього, в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed