Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 07.12.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис 2253. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач зазначав, що подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні відносини з ведення спільного господарства, зазначене призвело до зникнення довіри один до одного. Шлюбно-сімейні відносини припинені з 2012 року, проживають окремо з відповідачем з травня 2012 року, спільне господарство не ведуть. Вважає, що поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сім'ї неможливе. Майнового спору не мають. Дитина залишається проживати з відповідачкою. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, де просить слухати справу за її відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 07.12.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис 2253 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]) (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]) (а.с. 8). Судом встановлено, що між сторонами шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо один від одного з травня 2014 року , спільне господарство не ведуть. Відповідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення . Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони тривалий час не мешкають разом, не ведуть спільне господарство, у них відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Клопотання відповідачки про залишення після розірвання шлюбу без змін її прізвища «[PERSON]» підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Згідно квитанції від 22.07.2014 року позивачем при пред'явленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved