Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Коврайської Другої сільської ради Золотоніського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Причиною цього стало те, що 02.04.1998 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,10 га, що розташована на території Коврайської Другої сільської ради. Спадщину після смерті батька позивач прийняв в установленому законом порядку, шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на день смерті в одному будинку. Отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку він на може, так як його батько при житті не встиг отримати державний акт про право власності на вищевказану земельну ділянку. В нотаріальному порядку він не може вирішити дане питання, а тому змушений звертатися до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримав позов повністю та наполягав на його задоволенні, тобто на визнанні за позивачем [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 3,10 га, яка розташована на території Коврайської Другої сільської ради Золотоніського району. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але направив до суду лист, в якому зазначено, що представник органу місцевого самоврядування Коврайської Другої сільської ради не заперечує проти задоволення позову та просить розглядати справу у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: ✍- з даних свідоцтва про смерть серії 1-СР № 077835, виданого Коврайською Другою сільською радою, вбачається, що [PERSON] помер 02.04.1998 року, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 6; ✍з даних свідоцтва про народження серії І-СР № 018052, виданого Коврайською сільською радою Золотоніського р-ну, Черкаської області, вбачається, що [PERSON] народився 17.05.1959 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 25, та його батьками значаться [PERSON] та [PERSON]; ✍- згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 8-28-0.3-5747/2-15 від 25.11.2015 року, виданого управлінням Держземагентства у Золотоніському районі Черкаської області, вбачається, що згідно земельно-облікових даних за гр. [PERSON] в с. Коврай Другий, Золотоніського р-ну, рахується земельна ділянка площею 3,10 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та її нормативно-грошова оцінка становить 107\~907,60 грн.; ✍- з даних листа Золотоніської районної державної нотаріальної контори № 1338/01-16 від 24.12.2015 року, вбачається, що після смерті [PERSON], який помер 02.04.1998 року, спадкова справа не заводилася; ✍- з даних постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії завідуючої Золотоніською районною державною нотаріальною конторою від 09.12.2015 року, вбачається, що під час вивчення документів представлених [PERSON] було встановлено, що державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-ЧР № 040014, виданий на імя [PERSON] на підставі рішення Коврайської Другої сільської ради від 14 січня 202 року № 18,6 та зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 24 вересня 2002 року за № 257, тобто після смерті власника землі, а отже він за життя не набув права власності на неї. Відповідно до ст. 125, 126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав та оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення, зважаючи на те, що спадкодавець [PERSON] на момент смерті фактично був власником земельної ділянки. Суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, враховуючи, що в судовому засіданні представник позивача довів, що спадкодавець фактично був власником, але не набув права власності на майно відповідно до вимог законодавства. В такому випадку у суду маються підстави для задоволення позову, а саме визнання права власності на спадкове майно за спадкоємцем.

Outcome: approved