Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом мотивуючи його тим, що 21.07.2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Тапащанського РУЮ Київської області про що в Книзі реєстрації шлюбів 2007 р. зроблено відповідний запис за № 69. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Конфлікти між подружжям почалися з 2013 р. Чоловік приходи роздратований, кричав на позивача та дочку, дозволяв собі бити її при дитині. Відповідач постійно щось приховував, не говорив правди, а тому вс йшло через сварки, а потім почав не ночувати дома. Дочка почала боятися батька. Все це призвело до розлучення. Рішенням Києво-Святошинського районного суду у Киїській області від 23.10.2014 р. у справі № 369/9143/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, шлюб було розірвано і рішення набрало законної сили. На даний час позивач з дочку проживають спільно в квартирі [ADDRESS], що придбана ними спільно. Позивач запропонувала відповідачу продати і поділити гроші між подружжям, але наткнулась і негативну поведінку. Відповідач ніким чином не бажає ділити майно між подружжям та визнавати придбані речі для дитини за нею. Відповідач грубо порушив норми чинного законодавства щодо права розпорядження своєю часткою у праві спільної сумісної власності подружжя (ст. 63 п. 1 ст. 67, ст. 68 СК України) що направлено на шкоду інтересам сімї та її правами. Таким чином позивач вважала що з питання поділу сумісного майна, порушені її права як субєкта права сумісної власності майна (включно квартири інших речей) набутого подружжям за час шлюбу (ст. 63 п. 1 ст. 67, ст. 68 СК України) та в майбутньому позивач буде позбавлена здійснення права спільної сумісної власності, зокрема діями відповідача. За час проживання у шлюбі сторонами було придбано 14.08.2013 р. 2-х кімнатна квартира [ADDRESS], що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 14.08.2013 р. оформленого та зареєстрованого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області зареєстрованого в реєстрі за № 2294 та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно із державного реєстру правочинів, вартістю 273\~840 грн., що складало 24\~800 дол. США. Загальна вартість квартири згідно Звіту про незалежну оціночну вартість житлової двокімнатної квартири [ADDRESS] від 26.01.2016 р. становить 1\~566\~550,00 грн. Інші речі, що знаходяться в квартирі: холодильник (вартість речі на даний час з урахуванням зносу 1\~000 грн.), кухонний стіл з 3 стільцями (вартість речі на даний час з урахуванням зносу 2\~000 грн.), меблі для ванної кімнати (шафа і тумбочка) (вартість речі на даний час з урахуванням зносу 2\~000 грн.), кухонний гарнітур (вартість речі на даний час з урахуванням зносу 8\~000 грн.), варочна поверхня (газова плита) (вартість речі на даний час з урахуванням зносу 1\~000 грн.), витяжку (вартість речі на даний час з урахуванням зносу 1\~000 грн.), К-т «Дитяча кімната» (4 шафи, ліжко, письмовий стіл, стілець, 4 антресолі) (вартість речі на даний час з урахуванням зносу 10\~000 грн.), телевізор (вартість речі на даний час з урахуванням зносу 10\~000 грн.), ноутбук wi-fi роутер (вартість речі на даний час з урахуванням зносу 3\~500 грн.), мікрохвильова піч (вартість речі на даний час з урахуванням зносу 300 грн.), диван (вартість речі на даний час з урахуванням зносу 1\~500 грн.), корпусні меблі (стінка-гірка) (вартість речі на даний час з урахуванням зносу 2\~000 грн.), меблі для коридору (2 тумбочки, трюмо, книжкова шафа) (вартість речі на даний час з урахуванням зносу 1\~000 грн.). Загальна вартість спільного майна становить 1\~609\~850,00 грн. Також, за час спільного проживання сторони користувалися речами, що належали батькам позивача, а саме пральна машинку LG, придбаного матірю позивачки 2010 р., вартістю 4\~000,00 грн. Таким чином позивач вважала, що поділ спільного майна колишнього подружжя необхідно поділити наступним чином, з врахуванням проживання дитини спільно з матірю за рішенням суду частка майна батька з яким проживає дитина може бути збільшена; обставини, що мають істотне значення, зокрема беручи до уваги дії відповідача щодо матеріального забезпечення сімї можливістю відступити від засади рівності часток подружжя в сторону дружини. Тому позивач просила визнати за нею право на 1/2 частини квартири № 115, що знаходиться в буд. 30 по вул. Миру в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського р-ну Київської області, яка придбана та оформлена на [PERSON], у спільній сумісні власності подружжя, шляхом виділення 1/2 частини даної квартири в її право приватної власності у праві спільної часткової власності. Поділ спільного майна подружжя поділити відступивши від засади рівності часток подружжя на користь дружини, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтерес неповнолітньої дитини, наступним чином визнавши право власності за [PERSON] на 2/3 частини квартири [ADDRESS] вартістю 1\~044\~366,00 грн. Визнати за [PERSON] наступні речі: холодильник вартістю 1\~000 грн., кухонний стіл з 3 стільцями вартістю 2\~000 грн., меблі для ванної кімнати (шафа і тумбочка) вартістю 2\~000 грн., кухонний гарнітур вартістю 8\~000 грн., варочна поверхня (газова плита) вартістю 1\~000 грн., витяжка вартістю 1\~000 грн. Всього на суму 15\~000 грн. Всього майна на загальну суму 1\~044\~381 грн. Визнати право власності за [PERSON] на 1/3 частини квартири [ADDRESS] вартістю 522\~183,34 грн. Визнати за [PERSON] наступні речі: телевізор вартістю 10\~000 грн., ноутбук wi-fi роутер 3\~500 грн., мікрохвильова піч вартістю 300 грн., диван вартістю 1\~500 грн., корпусні меблі (стінка-гірка) вартістю 2\~000 грн., меблі для коридору (2 тумбочки, трюмо, книжкова шафа) вартістю 1\~000 грн. Всього на суму 18\~300 грн. Всього майна на загальну суму 540\~483,34 грн. Встановити порядок користування даною квартирою наступним чином: позивачу надати у користування кімнату № 7 16,1 кв.м. та балкон-лоджію 5,0 кв.м., відповідачу надати у користування кімнату № 6 13,5 кв.м. Інші приміщення кухня (№4), коридор (№1), шафа (№2). туалет та ванна (№3) визначити в спільне користування. Всі судові витрати покласти на відповідача. В подальшому позивач зменшила позовні вимоги та просила розділити спільне сумісне майно подружжя [PERSON] та [PERSON], визнавши право власності за [PERSON] на 2/3 частини квартири [ADDRESS] вартістю 1\~044\~366,00 грн. Визнати за [PERSON] наступні речі: холодильник вартістю 1\~000 грн., кухонний стіл з 3 стільцями вартістю 2\~000 грн., меблі для ванної кімнати (шафа і тумбочка) вартістю 2\~000 грн., кухонний гарнітур вартістю 8\~000 грн., варочна поверхня (газова плита) вартістю 1\~000 грн., витяжка вартістю 1\~000 грн. Всього на суму 15\~000 грн. Всього майна на загальну суму 1\~044\~381 грн. Визнати право власності за [PERSON] на 1/3 частини квартири [ADDRESS] вартістю 522\~183,34 грн. Визнати за [PERSON] наступні речі: телевізор вартістю 10\~000 грн., ноутбук wi-fi роутер 3\~500 грн., мікрохвильова піч вартістю 300 грн., диван вартістю 1\~500 грн., корпусні меблі (стінка-гірка) вартістю 2\~000 грн., меблі для коридору (2 тумбочки, трюмо, книжкова шафа) вартістю 1\~000 грн. Всього на суму 18\~300 грн. Всього майна на загальну суму 540\~483,34 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили позов задоволити. Відповідач та його представник проти вимог позову заперечували просили в позові відмовити в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі та покази свідків, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, 21 липня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] Відділом реєстрації актів цивільного стану Тарашанського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 69, було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія 1-ОК № 041959. Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO] Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 жовтня 2014 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Згідно рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області ід 07 травня 2015 року стягнуто з [PERSON], (ІПН: [NUMBER]), [INFO], аліменти на користь [PERSON], на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.02.2015 року до досягнення дитиною повноліття. Під час перебування сторін у шлюбі, 14 серпня 2013 року [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири, за яким він придбав квартиру [ADDRESS]. Загальна площа квартири становить 57,1 кв.м., житлова площа 29,6 кв.м. За домовленістю сторін продаж квартири вчинено за 278\~000 грн. Відповідно до п. 4 договору ринкова вартість квартири згідно з Витягом зі звіту № 2456/13-к, виданим ТОВ «САБО КОНСАЛТИНГ» 12 серпня 2013 року становить 273\~840 грн. Договір посвідчено приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], та зареєстровано в реєстрі за № 2294. Під час розгляду справи в суді, та зясуванні джерел придбання спірного майна, а саме спірної квартири [ADDRESS], було встановлено що на придбання даної квартири сторонами були використані кошти отримані відповідачем від продажу житлового будинку що знаходиться в м. Тараща, вул. Гребенка, за номером 5. Згідно пояснень позивача вбачається що кошти отримані від продажу будинку в сумі 136\~389 гривень були використані при придбанні квартири. Даний житловий будинок належав відповідачу [PERSON] на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, що видане 16.12.2005 року на підставі рішення виконавчого комітету Таращанської міської рад від 10.11.2005 року. 05 листопада 2012 року відповідач [PERSON] здійснив продаж даного будинку, що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Таращанського районного округу Київської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 1446. Згідно п. 2.1. Договору продажу будинку вчинено за 136\~389 гривень. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. В силу ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений. Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до п.п. 22, 23, 24, 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року за № 11, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. При вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК). Рішення суду повинно містити мотиви та обґрунтування відступу від засади рівності часток подружжя у їхньому спільному майні. Інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дочки, сина або другого з подружжя, що заслуговують на увагу, можуть враховуватися судом при визначенні способу поділу спільного майна в натурі й у тому разі, коли суд не відступив від засади рівності часток. Враховуючи все вище наведене, суд приходить до висновку що оскільки при набутті спірної квартири, відповідачем використані кошти в розмірі 136\~389 гривень, які належали йому особисто на праві особистої приватної власності, то відповідачу [PERSON] 1/2 даної квартири належить на праві особистою приватної власності (п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України). Інша 1/2 частини квартири є спільною сумісною власністю подружжя, і тому при поділі даного майна, з врахуванням правового режиму даного майна, суд вважає за можливе частково задовольнити позов та визнати за [PERSON] право власності на 1/4 квартири [ADDRESS], та за [PERSON] право власності на 3/4 квартири [ADDRESS], загальна площа якої становить 57,1 кв.м., житлова 29,6 кв.м. У вимогах позивача щодо зміни розміру часток подружжя та можливості відступлення від засад рівності часток подружжя в сторону дружини, суд відмовляє, оскільки належних та допустимих доказі, для встановлення обставин визначених ч. 2 та 3 статті 70 СК України, позивачем надано не було. Також суд відмовляє у вимогах щодо поділу іншого побутового майна подружжя, оскільки, вартість даних речей сторони в судовому засіданні не погодили, а від проведення судової експертизи щодо їх вартості сторони відмовились. У ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову. Судові витрати повязані із сплатою судового збору та витрат на правову допомогу, суд, відповідно до ст. 88 ЦПК України покладає на відповідача відповідно до задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.ст. 3, 15, 16, 365 368, 369 ЦК України, ст.ст. 57, 60, 65 69, 70, 71, СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»

Outcome: partial