Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади і особі Куп`янської міської ради Куп`янського району Харківської області про встановлення факту родинних відносин та постійного проживання зі спадкодавцем, про встановлення факту володіння на праві власності Ѕ частиною житлового будинку з надвірними будівлями, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з Ѕ частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що належала чоловікові померлої та його батькові [PERSON] , померлому [INFO] . Після смерті [PERSON] він є спадкоємцем 1 черги на спадкове майно. Інших спадкоємців та осіб, які б мали право на обов`язкову долю не має. За життя [PERSON] не залишила заповіт. Нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки він у встановлений строк не прийняв спадщину. Інша Ѕ частина житлового будинку [ADDRESS] , [ADDRESS] належала на праві приватної власності його батькові [PERSON] після смерті якого [PERSON] фактично прийняла спадщину, у відповідності до ч.1 ст.549 ЦК УРСР/в редакції 1963р./. Після смерті батька [PERSON] , мати до дня своєї смерті була зареєстрована і продовжувала проживати в Ѕ частині житлового будинку [ADDRESS] , утримувала будинок, уклала договори на електро та газопостачання на своє ім`я та своєчасно сплачувала комунальні виплати. 13 червня 2002 року на підставі договору про дарування частини жилого будинку він став власником іншої Ѕ частини житлового будинку [ADDRESS] . Його мати [PERSON] до дня своєї смерті тривалий час за станом свого здоров`я потребувала постійного цілодобового догляду за нею, і він після оформлення на своє ім`я Ѕ частини житлового будинку почав постійно проживати з матір`ю в житловому будинку, вів з нею спільне господарство, мав сумісний бюджет, сплачував всі комунальні платежі, користувався гаражем, зробив ремонт будинку і підтримував його вподальшому в належному стані. Після смерті матері [PERSON] , він продовжує проживати в житловому будинку. Ухвалою суду від 19.11.2019 р. провадження у справі відкрито і постановлено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, надавши суду заяви про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у відсутність представника, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. З урахуванням заяв учасників справи, вимог з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази та оцінивши їх, суд встановив наступне. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.10.1943 р., виданого Куп`янським райбюро РАЦС, актовий запис 98, батьками [PERSON] , [INFO] значаться батько - « [PERSON] », мати - « [PERSON] » (а.с.13). Відповідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13 квітня 2010 р., виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Куп`янську Куп`янського міськрайонного управління юстиції Харківської області, [INFO] померла [PERSON] (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з Ѕ частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що належала чоловікові померлої та його батькові [PERSON] , померлому [INFO] на підставі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом РАЦС Куп`янського міськвиконкому Харківської області (а.с.12). За життя [PERSON] не залишила заповіт на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] . Ѕ частина житлового будинку [ADDRESS] належала на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 грудня 1985 р. № 3198 (а.с.10). Після смерті батька [PERSON] , [PERSON] до дня своєї смерті була зареєстрована і продовжувала проживати в 1/2 частині житлового будинку [ADDRESS] , утримувала будинок, фактично на праві власності володіла Ѕ часиною житлового будинку [ADDRESS] . 13 червня 2002 року [PERSON] на підставі договору про дарування частини жилого будинку став власником Ѕ частини житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором про дарування р.№2430 та Витягом про реєстрацію права на нерухоме майно від 05.01.2009 р. (а.с.15,16). Відповідно до довідки виконкому Куп`янської міської ради по квартальному комітету, зазначено, що [PERSON] дійсно постійно проживав з 2002 року в житловому будинку за адресою : [ADDRESS] з матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , доглядав її до дня смерті та поховав. Житловим будинком постійно користується, проживає у ньому до цього часу (а.с.28). Постановою від 20 вересня 2019 року приватний нотаріус Куп`янського районного нотаріального округу Харківської області Черняєва В.А. відмовив [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] та рекомендувала [PERSON] звернутися до суду з позовною заявою про встановлення факту прийняття спадщини після померлої [PERSON] ; встановлення факту родинних відносин [PERSON] з [PERSON] (а.с.7,8). [PERSON] є сином спадкодавці, таким чином спадкоємцем першої черги за законом, який на день смерті [PERSON] проживав з нею за однією адресою єдиною сім`єю, фактично прийняв спадщину, але належним чином не оформивши її на своє ім`я. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення юридичних фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих та майнових прав фізичних осіб. Постановою Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права і обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Суд враховує, що інші спадкоємці, які б прийняли спадщину у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України шляхом спільного проживання відсутні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як встановлено ст. 1218, ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України вся спадщина вважається належною позивачу з часу смерті спадкодавця. Таким чином, суд вважає, що позивач надав суду докази про те, що [PERSON] є рідною матір`ю позивача [PERSON] , який постійно проживав з нею на день відкриття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , яка фактично володіла на праві власності Ѕ частиною житлового будинку за адресою : [ADDRESS] та прийняття позивачем спадщини фактично, а тому приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved