Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, вказуючи, що вона є власником квартири [ADDRESS] , в якому окрім неї також зареєстровані [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Порте відповідач [PERSON] з березня 2018 року не проживає у вказаній квартирі та переїхав до м. Одеси на постійне проживання. На усні прохання позивача щодо зняття з реєстрації відповідача з її квартири відповідач ніяким чином не реагує. На підставі чого вона вимушена звернулась до суду з даним позов, яким просить суд визнати відповідача такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Позивач [PERSON] надав до суду заяву якою просив розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повідомлялися судом за останнім відомим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на сайті суду. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі продажу належить квартира [ADDRESS] .(а.с.9-11) Згідно довідки №1696 від 04.07.2019 року Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області окрім позивача в належній їй квартирі зареєстровані також [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . (а.с.6) У відповідності до акту обстеження щодо підтвердження факту непроживання відсутності особистих речей [PERSON] з 10.03.2017 року в квартирі [ADDRESS] не проживає та не має в ній особистих речей.(а.с.14) За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідачем не надано суду жодного доказу на спростування позовних вимог. У відповідності до положень ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Крім того відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вище наведені норми законодавства, та конкретні обставини справи, а саме те, що відповідач в спірному жилому приміщенні без поважних причин не проживає понад встановленого законодавством строку, що в свою чергу перешкоджає позивачці здійсненню її права користування та розпорядження належним їй будинком, позов підлягає задоволенню, а відповідача слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved