Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON], про звільнення майна з - під застави та зняття обтяження та відповідно до уточнених позовних вимог просив звільнити з-під застави та виключити з державного реєстру обтяжень рухомого майна належний йому на праві приватної власності автомобіль марки ACURA, модель MDX, 2008 р.в., колір білий, номер кузова [NUMBER], двигун [NUMBER], номер державної реєстрації [NUMBER], який внесений до державного реєстру обтяжень рухомого майна 25.04.2017 року за реєстровим № 16243271, мотивуючи свої вимоги тим, що він є добросовісним набувачем, на час укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу № 4841/2017/406983 від 07.04.2017 року у сервісному центрі 4841 РСЦ МВС в Миколаївській області (з дотриманням Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388) будь-які обтяження (у тому числі на підставі Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу від 27 червня 2008 року № 11366201000) були відсутні, а тому встановлення обтяження після придбання майна (вже 25.04.2017 року за № 16243271) порушує його право власності як добросовісного набувача (відповідно до ст. 388 ЦК України), яке підлягає судовому захисту відповідно до ст. ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити, наголосивши на правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2018 року (справа № 333/6700/15-ц, провадження № 61-2859св18), згідно якої у разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом; особа, що придбала майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі ст. 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна; добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень; обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків. Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Горобець Д.Г. - у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у письмовому відзиві на позов від 26.04.2018 року № 119, який долучено до матеріалів справи (а.с.33), зокрема, у зв'язку з тим, що згідно ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави; реєстрація застави не пов'язується з моментом виникнення права застави та не впливає на чинність договору застави; правові підстави для припинення застави відсутні; наявне кримінальне провадження за заявою приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Білик Вікторії Василівни щодо несанкціонованого проникнення до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, внаслідок якого було вилучено запис про обтяження (заставу) спірного транспортного засобу. У судове засідання, яке було призначене на 06.06.2018 року, представник відповідача не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с.58). Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи (а.с.54). Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши пояснення учасників процесу, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 07.04.2017 року серії [NUMBER], позивач [PERSON] є власником автомобіля марки ACURA, моделі MDX, 2008 року випуску, білого кольору, номер кузова [NUMBER], об'єм двигуна [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.6). Зазначений транспортний засіб було придбано позивачем [PERSON] у третьої особи [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу транспортного засобу № 4841/2017/406983 від 07.04.2017 року, оформленого та підписаного сторонами в сервісному центрі 4841 РСЦ МВС в Миколаївській області (а.с.4). Як вбачається з п. 1.2 вказаного Договору, Продавець гарантує, що майно, яке є предметом продажу за даним Договором, належить йому на праві власності, не обтяжене арештом, у розшуку, заставі не перебуває, не являється предметом спору у суді. Відповідно до п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є, зокрема, оформлені в установленому порядку: укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб. На момент купівлі-продажу транспортного засобу та його перереєстрації 07.04.2017 року будь-які обтяження були відсутні, оскільки відповідно до п. 15 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, у разі наявності відомостей про арешт або розшук транспортного засобу його реєстрація не проводиться; реєстрація транспортного засобу, щодо якого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна є відомості про обмеження відчуження, проводиться за наявності письмової згоди обтяжувача (заставодержателя), крім випадків переходу права власності на транспортний засіб у порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки в спільному майні. Отже, спірний транспортний засіб було придбано та перереєстровано (змінено його власника та державний номерний знак з [NUMBER] на [NUMBER]) 07.04.2017 року у встановленому чинним законодавством порядку, у тому числі, з дотриманням правил перевірки наявності будь-яких обтяжень. Однак, з Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 28.02.2018 року № 55000600 вбачається, що на легковий автомобіль марки ACURA, моделі MDX, 2008 року випуску, колір білий, номер об'єкта [NUMBER], двигун [NUMBER], номер державної реєстрації [NUMBER], 25.04.2017 року за № 16243271 зареєстровано обтяження - застава рухомого майна (застава транспортного засобу) на підставі Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу від 27 червня 2008 року № 11366201000, Протоколу № 181 від 12 квітня 2017 року засідання робочої комісії щодо додаткової перевірки в частині відображення в обліку АБС «Б2» заставного майна, створеної відповідно до Наказу Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію АТ «Дельта Банк» № 581-Л від 03.10.2016 року. Таким чином, позивач [PERSON] у зв'язку з наявністю обтяження на спірний транспортний засіб невзмозі безперешкодно володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд, зокрема, відчужити транспортний засіб. Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Аналогічні положення містяться і у ст. ст. 317, 321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу» та ст. 572 ЦК України, застава є способом забезпечення зобов'язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Зі змісту правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2018 року (справа № 333/6700/15-ц, провадження № 61-2859св18), вбачається, що відповідно до статті 27 Закону України «Про заставу», застава зберігає силу, якщо однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; разом з тим, зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна; за змістом статті 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом; реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом; у разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом; реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому вона зберігає чинність при переході власності предмета застави до іншої особи, але в такому випадку має значення факт здійснення реєстрації такого обтяження у відносинах, що виникають з третіми особами; відповідно до статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі ст. 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна; добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень; обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків. Системний аналіз наведених норм та встановлені фактичні обставини у справі, дозволяють дійти висновку, що позивач є третьою стороною у правовідносинах, що випливають з договору застави, а тому за відсутності на момент придбання відповідного запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, він є добросовісним набувачем, оскільки не знав і не міг знати про наявність Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу від 27 червня 2008 року № 11366201000, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є АТ «Дельта Банк», та [PERSON]. При цьому, наявність кримінального провадження за заявою приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Білик Вікторії Василівни щодо несанкціонованого проникнення до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, внаслідок якого було вилучено запис про обтяження (заставу) спірного транспортного засобу, не позбавляє позивача правового статусу добросовісного набувача у спірних правовідносинах. Що стосується прав обтяжувача - Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», права якого порушені внаслідок дій боржника - [PERSON], то АТ «Дельта Банк» вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків. Крім того, суд звертає увагу, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 30 березня 2015 року, яке було залишено без змін рішенням апеляційного суду м. Києва від 09 вересня 2015 року у цивільній справі № 756/2091/13-ц стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» суму заборгованості за кредитним договором № 11366201000 від 27.06.2008 року у розмірі 1 352 953,43 грн. та судовий збір у розмірі 3441 грн. Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ч. 8 ст. 30 ЦПК України, вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій розглядаються судом, визначеним за правилами підсудності щодо розгляду спору, похідними від якого є такі вимоги. Враховуючи те, що наявність обтяження (застави) на спірний транспортний засіб порушує та обмежує права позивача [PERSON] як власника та добросовісного набувача, слід звільнити з-під застави та виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (реєстровий № 16243271 від 25.04.2017 року) належний [PERSON] на праві приватної власності автомобіль марки ACURA, моделі MDX, 2008 року випуску, білого кольору, номер кузова [NUMBER], об'єм двигуна [NUMBER], номер державної реєстрації [NUMBER] (реєстраційний номер [NUMBER]), тобто позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь [PERSON] 704,80 грн. судового збору.

Outcome: approved