Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачкою по справі вони зареєстрували шлюб 03.09.1988 року у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1974. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . В зв`язку з скрутним матеріальним становищем у 2010 році дружина прийняла рішення поїхати за кордон працювати. В період її від`їзду їх стосунки погіршились, вони спілкувалися дуже рідко. Невдовзі, у 2017 році, відповідачка повернулась в Україну та проживала з ним в спільній квартирі ще два місяці. Позивач запропонував вирішити питання щодо проживання однією сім`єю в Україні або припинити стосунки та розірвати шлюб. Однак, відповідачка поїхала знову за кордон не вирішивши це питання. Наразі вони не спілкуються, місце знаходження відповідачки позивачу невідоме. Їх відносини носять формальний характер, спільного господарства не ведуть, подальше подружнє життя та збереження сім`ї стало неможливим, а тому просить шлюб між ними розірвати. Ухвалою суду від 10.02.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про причину неявки суду не повідомила, хоча була повідомлена про день та час розгляду справи рекомендованими листами. Суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи думку позивача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив такі обставини та відповідні ним правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03.09.1988 року у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1974, що підтверджується даними свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 24.07.2020, виданого повторно. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Майнового спору між сторонами на даний час не існує. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують протягом тривалого часу, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе, а тому, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам та інтересам дитини. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved