Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПрАТ «ШУ «Покровське» , третя особа: УВДФСС України в Донецькій області про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що перебував у трудових відносинах з відповідачем по справі, де працював в якості електрослюсаря підземного дільниці РВО-1 ПАТ «ШУ «Покровське». 19.06.2015 року після виконання змінного завдання при виході з камери очікування копра ППС-2 з дверного отвору він оступився і впав додолу, вдарившись при цьому лівим плечем о конструкцію двірного отвору. В результаті розслідування нещасного випадку були складені акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та Акт № 46 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, які було затверджено директором ПАТ «ШУ «Покровське». Висновком МСЕК від 08.10.2015 року йому встановлено 3 група інвалідності та втрата професійної працездатності -40 %. Позивач вважає, що внаслідок нещасного випадку йому була заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що після одержання травми, а також в подальшому він зазнав дуже сильного фізичного болю і страждань, внаслідок втрати працездатності у нього змінилися умови життя, що тягнуть за собою зниження життєвої активності, систематичне нездужання і послаблення організму, переживання з приводу погіршення з оточуючими. Спостерігається критичне відношення до себе, як до неповноцінного, в трудовому відношенні, громадянина. Позивач вважає, що діями відповідачів по незабезпеченню безпечних умов праці йому спричинена моральна шкода, яку позивач оцінює в 45000 грн . Позивач просить стягнути з відповідача на його користь у відшкодування моральної шкоди, пов`язану з травмою на виробництві 45000 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, просив справу слухати без його участі ( а. с.3). Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що ПАТ «ШУ «Покровське» позов визнало частково в розмірі 16000 грн., оскільки позивачем [PERSON] була проявлена особиста необережність під час пересування по шахті, що підтверджено актами формою Н-1 № 46 та Н-5 від 25.08.2015 року. Просила справу слухати без участі представника.( а.с. 21-25). Представник третьої особи УВДФСС України в Донецькій області в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. ( а.с. 20). Справа розглянута без участю сторін, третьої особи, що відповідача положенням ст. 223 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач з 08.07.2014 року по 27.09.2016 рік перебував у трудових відносинах з відповідачем по справі ПАТ «ШУ «Покровське», де працював в якості електрослюсаря підземного 5 розряду з повним робочим днем в шахті ( а.с. 6). Наказом № 894 ку від 30.09.2016 року позивач був звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України ( а.с. 6). 19.06.2015 року після виконання змінного завдання [PERSON] о 14 годині 25 хвилин при виході з камери очікування копра ППС-2 з дверного отвору оступився і впав додолу, вдарившись лівим плечем о конструкцію двірного отвору. При спробі самостійно підвестися відчув гострий біль у лівому плечі ( а.с. 8) Згідно акту розслідування нещасного випадку, що стався 19.06.2015 року даний нещасний випадок є такий, що пов`язаний з виробництвом і підлягає обліку на підприємстві за формою Н-1 ( а.с. 8). Згідно акту № 46 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, позивачу внаслідок нещасного випадку встановлено діагноз: закритий задньо-нижній вивих лівого плеча ( а.с. 10); зазначені причини нещасного випадку: особиста необережність потерпілого під час пересування ( а.с. 10). Згідно висновку МСЕК серії 10ААА № 241794 від 08.10.2015 року [PERSON] встановлено 3 група інвалідності первинно, визначена 40% втрати професійної працездатності, рекомендовано медикаментозне лікування ( а. с. 11, 12). Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Частиною 2 цієї статті встановлено, що порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Законом України « Про охорону праці», а саме ч. 1 ст. 9 було визначено, що відшкодування шкоди, заподіяної працівнику внаслідок ушкодження здоров`я або у випадку смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відповідно до Закону України « Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» Згідно пункту 27 статті 77 Закону України « Про Державний бюджет України на 2006 рік» та пункту 22 статті 71 Закону України « Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію частини третьої статті 34 Закону України « Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» на 2006-2007 роки було призупинено. Відповідно до змін, внесених до Закону України « Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» від 23.02.2007 року були виключені положення щодо відшкодування моральної шкоди з Фонду соціального страхування. Проте, суд вважає, що право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу. Встановлений законодавцем розподіл обов`язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам ст.. 22 Конституції України. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди» спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної ( немайнової ) шкоди розглядаються лише у випадках, передбачених законодавством. Судом встановлено, що , у зв`язку з нещасним випадком на виробництві позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він, був здоровою працездатною людиною, втратив 40% професійної працездатності, внаслідок чого у нього змінилися умови його життя, тобто знизилась життєва активність, систематичне нездужання, мали місце послаблення організму, переживання з приводу погіршання свого стану здоров`я. Вищезазначені вимоги законодавства, а також роз`яснення Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року із змінами від 25.05.2001 року « Про судову практику по справам про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди» пов`язують факт заподіяння моральної шкоди не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Доказами, на підставі яких суд встановлює наявність факту заподіяння позивачу моральної шкоди, є акти про розслідування нещасного випадку, рішення МСЕК про втрату працездатності, виписки із історії хвороби. Виходячи із наведених вище обставин, довідок МСЕК від 08.10.2018 року та від 25.10.2018 року року, суд вважає, що позивачу заподіяно моральну шкоду, і згідно ст.. 237-1 КЗпП України, роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України позивач має право на її відшкодування. Відповідно до ч. 2 ст. 1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого ( а в разі вини особи, яка завдала шкоди,- також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує ступінь, характер, обсяг, інтенсивність і тривалість психічних страждань, а також той факт, що позивач визнаний інвалідом третьої групи, професійна працездатність у зв`язку з нещасним випадком на виробництві , втрачена на 40 %. Враховуючи вищевикладене, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог , вважає можливим стягнути з відповідача Публічного Акціонерного Товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 18000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial