Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був укладений 29 жовтня 2016 року та зареєстровано виконкомом Лавківської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, за актовим записом № 08. Позовні вимоги мотивує тим, що 29 жовтня 2016 року між ним та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Лавківської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис за № 08. У даному шлюбі дітей у подружжя немає. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, а також через те, що дружина зраджує у подружній вірності, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Вказує на те, що продовжувати подальше спільне життя з [PERSON] не бажає , а подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. З посиланням на викладене, позивач просить суд шлюб між ним та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку. Надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу у його відсутності, зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Разом із тим, в ході судового розгляду [PERSON] надала до суду заяву, у якій просила розглянути справу у її відсутності, не заперечуючи проти задоволення позову. Розгляд справи проведено за відсутності сторін , які не з'явились в судове засідання і у відповідності до вимог ч.2\~ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом. Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Як встановлено в судовому засіданні, сторони уклали шлюб 29 жовтня 2016 року, який зареєстрований виконкомом Лавківської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, за актовим записом № 08, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ № 145442, виданого 29.10.2016 року, приєднаним до матеріалів справи (а.с. 4). Позивачем у позовній заяві стверджено, що дітей подружжя не має. Шлюбні відносини між подружжям, як стверджено позивачем у позовній заяві , припинені з 03 лютого 2017 року. Майновий спір між сторонами відсутній. Правовідносини між сторонами випливають із норм\~Сімейного Кодексу України. Суд враховує, що регулювання шлюбно-сімейних\~\~правовідносин\~\~ здійснюється\~\~ на\~\~принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує\~\~принцип свободи\~\~шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 ст. 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За\~змістом\~ст.\~55\~СК\~України\~дружина\~та\~чоловік\~ зобовязані \~спільно\~ піклуватись\~про\~ побудову\~ сімейних\~відносин\~між\~собою\~та\~ іншими\~членами\~сімї\~на\~почуттях\~ взаємної\~любові,\~ поваги,\~ дружби,\~ взаємодопомоги.\~Чоловік\~зобовязаний \~утверджувати\~ в\~сімї\~повагу\~до\~ матері.\~ Дружина\~ зобовязана утверджувати\~в\~сімї\~повагу\~ до\~батька.\~Дружина\~ та\~чоловік\~відповідальні\~ один\~ перед\~одним,\~ перед\~іншими\~членами\~сімї\~за\~свою\~поведінку\~в\~ній. У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно положення ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Основною причиною припинення сімейних відносин є різні характери та погляди на життя, а також зрада зі сторони дружини у подружній вірності. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюбні відносини. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб між сторонами носить формальний характер. При таких обставинах суд приходить до висновку, що дана сімя розпалася остаточно, примирення між подружжям є неможливим та є всі підстави для задоволення позову про розірвання шлюбу. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Згідно ст. 56 ч.3 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини, а ч. 4 цієї ж статті передбачає, що примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved