Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання неправомірними дій щодо одностороннього підвищення відсоткової ставки за кредитним договором, визнання кредитного договору частково недійсним . Посилався на те, що між ним та ПАТ «Ідея Банк» 07.12.2012 року був укладений кредитний договір № 910.19838 ( надалі Кредитний договір), за умовами якого Банк надав йому кредит у сумі 119155.60 грн. на строк 60 місяців для придбання транспортного засобу марки «FIAT», 2012 року випуску. Посилався на ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» , яка передбачає, що споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції, продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб, а отже даний кредит є споживчим, відповідно на нього поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно з умовами Кредитного договору, як йому пояснили на час укладення договору , за користування кредитом він повинен сплачувати річні проценти в розмірі, 18,9900% річних, розмір щомісячного платежу склав 3090,91 грн. Сам текст договору він не читав, так як внаслідок віку маю поганий зір, а Кредитний договір надрукований занадто дрібним шрифтом. При прийнятті рішення щодо отримання споживчого кредиту саме в цьому банку керувався виключно довірою до співробітника банку, який на той час був близьким другом його сина та запевнив, що з приводу умов договору я можу не турбуватися. Однак у липні 2015 року під час сплати чергового платежу по кредитному договору касир Банку повідомив його про підвищення процентної ставки по кредиту. Розмір підвищення процентної ставки не повідомили, лише усно сказали, що платіж збільшується майже удвічі, а в разі несплати будуть нараховані штрафні санкції. Також у 2015 році він дізнався, що дане підвищення процентної ставки вже не перше. Перше відбулось у 2014 році, коли підвищили проценти по кредиту з 18,99% річних до 24,7% річних, при цьому не змінюючи суми щомісячного платежу. Вважає свої права порушеними та звертається до суду за захистом порушених прав. Просив визнати протиправними дії Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» (м. Львів, вул. Вавілова, 11, ідентифікаційний код 19390819) з підвищення в односторонньому порядку відсоткової ставки по Кредитному договору №910.19838 від 07.12.2012 року, укладеного між ним та ПАТ «Ідея Банк». Встановити процентну ставку по Кредитному договору № 910.19838 від 07.12.2012 року, укладеного між ним та ПАТ «Ідея Банк» в розмірі 18,99% річних на рівні визначеному у первісному кредитному договорі. Зобовязати Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» (м. Львів, вул. Вавілова, 11, ідентифікаційний код 19390819) провести перерахунок коштів сплачених по Кредитному договору № 910.19838 від 07.12.2012 року із розрахунку 18,99% річних. Визнати недійсними - умову пункту 1 параграфа §7 Кредитного договору № 910.19838 від 07.12.2012 року щодо права Банка згідно зі своїми тарифами стягувати оплати і комісії за надання таких послуг: зміна графіку, пов'язана із зміною строку кредиту, зміна графіку, пов'язана з достроковим частковим погашенням кредиту, зміна графіку, пов'язана із зміною порядку визначення розміру/структури щомісячних платежів, висилання позичальнику нагадування про сплату кредиту, комісія за переказ коштів з транзитного рахунку, інші послуги, передбачені тарифами Банку. - умову пункту 2 параграфа §7 Кредитного договору № 910.19838 від 07.12.2012 року щодо сплати Позичальником комісії за видачу кредиту у розмірі 199,00 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві. Відповідач свого представника у судове засідання не направив заперечення та просив у задоволенні позовних вимог відмовити та розглядати справу у відсутність їхнього представника. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Установлено, що 07.12.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 910.19838 за умовами якого Банк надав йому кредит у сумі 119155.60 грн. на строк 60 місяців для придбання транспортного засобу марки «FIAT», 2012 року випуску зі сплатою процентів в розмірі, 18,9900% річних, розмір щомісячного платежу склав 3090,91 грн. Також установлено, і це підтверджено запереченнями відповідача на позовну заяву, що банк підвищив відсоткову ставку за користування кредитними коштами відповідно до пункту 1§2 договору. Пунктом 1 §2 кредитного договору передбачено, що за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки збільшена. П.2 §2 кредитного договору передбачено, що змінна частина ставки дорівнює потрійній середньовиваженій процентній ставці за залученими депозитами на рахунки домашніх господарств в гривні по всій банківській системі України за попередній місяць ( під « попереднім» розуміється останній місяць за який опублікована інформація на сайт НБУ на момент затвердження змінної частини процентної ставки по кредиту) ( пункт 4.1.2 ІІ Розділу Фінансові ринки. Статистика щомісячного електронного бюлетеню НБУ надалі « Індекс». Індекс встановлюється НБУ та використовується як база щомісячного електронного бюлетеня НБУ, які містять Індекс, розміщуються для ознайомлення відповідно до графіку поширення статистичних даних на офіційному сайті НБУ. Пунктом 5 §2 договору передбачено, що банк повідомляє позичальника про зміну розміру процентної ставки та надає позичальнику новий графік щомісячних платежів листом або на електронну пошту без внесення змін (доповнень) до договору не пізніше як за 15 календарних днів до дати, з якої почне діяти нова ставка. Повідомлення про розміру процентної ставки стає невід»ємною частиною цього договору. Договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Ст.. 627 ЦК України передбачає свободу договору, а саме визначає, що сторони є вільними в укладенні договору, визначенні умов договору. Отже виходячи із змісту ста. 626-627 ЦК України сторони уклали вищевказаний кредитний договір добровільно, по якому кожна сторона взяла на себе виконання зобов»язань по ньому. Посилання позивача на те, що він не читав кредитного договору та повністю довірився працівнику банку при укладенні договору не є підставою для задоволення його вимог про визнання недійсними - умову пункту 1 параграфа §7 Кредитного договору № 910.19838 від 07.12.2012 року щодо права Банка згідно зі своїми тарифами стягувати оплати і комісії за надання таких послуг: зміна графіку, пов'язана із зміною строку кредиту, зміна графіку, пов'язана з достроковим частковим погашенням кредиту, зміна графіку, пов'язана із зміною порядку визначення розміру/структури щомісячних платежів, висилання позичальнику нагадування про сплату кредиту, комісія за переказ коштів з транзитного рахунку, інші послуги, передбачені тарифами Банку. - умову пункту 2 параграфа §7 Кредитного договору № 910.19838 від 07.12.2012 року щодо сплати Позичальником комісії за видачу кредиту у розмірі 199,00 грн. Як зазначалось вище умови договору є обов»язкоими для виконання усіма сторонами договору, тим більше що у спірному договорі чітко визначені зобов»язання кожної сторони по договору. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 5 §2 договору передбачено, що банк повідомляє позичальника про зміну розміру процентної ставки та надає позичальнику новий графік щомісячних платежів листом або на електронну пошту без внесення змін (доповнень) до договору не пізніше як за 15 календарних днів до дати, з якої почне діяти нова ставка. Повідомлення про розміру процентної ставки стає невід»ємною частиною цього договору. Однак заперечуючи проти позову відповідач не надав, всупереч вимогам ч. ст. 11 ЦПК України , жодного доказу у підтвердження виконання ним вказаного пункту договору. Із змісту заперечень невіть не вбачається, коли та на якій підставі, в якому розмірі підвищувалась відсоткова ставка за користування кредитними коштами по кредитному договору № 910.19838 від 07.12.2012 року , що укладений між позивачем та відповідачем, а тим більше не зазначено коли та яким чином банк повідомляв позивача у строки, встановлені договором, про підвищення відсоткової ставки та направляв новий графік погашення кредитної заборгованості. Отже невиконання банком зобов»язань за кредитним договором в цій частині не породжує настання для позичальника, позивача по справі, будь-яких зобов»язань з виконання умов договору з урахуванням розміру підвищеної процентної ставки , яка проведена банком в односторонньому порядку з порушенням умов кредитного договору. За таких обставин позовні вимоги про визнання протиправними дій Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» з підвищенням в односторонньому порядку відсоткової ставки по Кредитному договору №910.19838 від 07.12.2012 року, укладеного між ним та ПАТ «Ідея Банк» та зобовязання Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» провести перерахунок коштів сплачених по Кредитному договору № 910.19838 від 07.12.2012 року із розрахунку 18,99% річних. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення цих позовних вимог , які повністю виключають необхідність встановлення процентної ставки по Кредитному договору № 910.19838 від 07.12.2012 року, в розмірі 18,99% річних на рівні визначеному у первісному кредитному договорі, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог. Підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп., від сплати яких звільнений позивач про подачі позовної заяви до суду.

Outcome: partial