Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину, яку в подальшому уточнила. В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. 29 серпня 2014 року позивач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] [INFO] . Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції у Запорізькій області 25.08.2015 року. Комунарським районним судом м. Запоріжжя ухвалені рішення щодо розірвання шлюбу (справа №333/6098/19 від 18.02.2020 року) та стягнення аліментів (справа №333/6099/19 від 23.01.2020 року) - з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1 699 грн. щомісяця із застосуванням індексації, починаючи із 18 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Беручи до уваги той факт, що дитина є інвалідом, позивач вважає за необхідне стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину у розмірі 3000,00 грн. єдиноразово. У судове засідання позивач [PERSON] , повідомлена своєчасно та належним чином, не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, вказала, що просить стягнути з [PERSON] 3000,00 грн. додаткових витрат на дитину єдиноразово. У судове засідання відповідач [PERSON] повідомлений своєчасно та належним чином не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, визнає позов про стягнення з нього єдиноразово додаткових витрат на дитину в розмірі 3000,00 грн. Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 2\~ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України,\~кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має\~право в порядку,\~встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 29 серпня 2014 року позивач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] [INFO] . Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції у Запорізькій області 25.08.2015 року (а.с.5). Комунарським районним судом м. Запоріжжя ухвалені рішення щодо розірвання шлюбу (справа №333/6098/19 від 18.02.2020 року) та стягнення аліментів (справа №333/6099/19 від 23.01.2020 року) - з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1 699 грн. щомісяця із застосуванням індексації, починаючи із 18 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9,10). Згідно медичного висновку № 90/6 про дитину з інвалідністю віком до 18 років, неповнолітній дитині - [PERSON] , [INFO] , встановлено діагноз: органічний психічний розлад з загальним недорозвиненням мови, аутистичною поведінкою (а.с.7-8). Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989 року (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків,\~\~ опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається ст. 185 СК України. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Аналогічний висновок міститься у постанові ВСУ від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17. Згідно пункту 18\~Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~до передбаченої\~статтею 185 СК України\~участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. З матеріалів\~справи\~вбачається,\~що позивачем понесені додаткові витрати на утримання сина, позивач просить стягнути додаткові витрати у розмірі 3000,00 грн. Відповідач визнає вимогу про стягнення з нього додаткових витрат на дитину єдиноразово в розмірі 3000,00 грн. Таким чином, у зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.\~13\~ЦПК\~\~України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача у дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840, 80 грн.

Outcome: approved