Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся із позовом до суду про визнання за ним, в порядку спадкування за законом, після смерті [INFO] його дядька [PERSON] , право власності на земельну ділянку, загальною площею 2,501 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, що належала померлій [INFO] [PERSON] відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 271088, виданого 10.04.2001 Гайшинською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 478. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] , про що 10.01.2019 за № 19 складено відповідний актовий запис Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку загальною площею 2,501 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Він є спадкоємцем за законом п`ятої черги. Від прийняття спадщини він не відмовлявся і прийняв її, про що подав відповідну заяву протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини до Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори Київської області, в результаті чого було заведено спадкову справу № 22 за 2019 рік після смерті [INFO] [PERSON] . Іншим спадкоємцем за законом другої черги є брат спадкодавця - відповідач по справі [PERSON] , який відмовився від прийняття спадщини після смерті свого брата [PERSON] на користь позивача, про що подав відповідну заяву до нотаріальної контори, що підтверджується матеріалами зазначеної спадкової справи. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом, які прийняли спадщину, в тому числі й таких, що мають право на обов?язкову частку у спадщині, немає, що також підтверджується матеріалами зазначеної спадкової справи. 23.07.2019 йому було видане свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] на житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] , що належав спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 30.07.2010 державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори Київської області, Ткаченком О.А., реєстр № 2110. У видачі Свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку йому було відмовлено постановою державного нотаріуса № 896/02-31 від 07.08.2019, оскільки відсутній витяг з Державного земельного кадастру. Окрім того, спадкодавець [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , не оформив своїх спадкових прав на спірну земельну ділянку. Зареєструвати та присвоїти кадастровий номер земельній ділянці, власник якої помер, неможливо до переходу права власності до іншої особи. Факт прийняття [PERSON] , який помер [INFO] , спадщини після смерті [INFO] його матері [PERSON] , підтверджується тим, що 30.07.2010 йому було виданеПереяслав-Хмельницькою міською державною нотаріальною конторою Київської області свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] , що належав спадкодавцю [PERSON] , реєстр № 2110, про що свідчать матеріали спадкової справи № 168/2009 після смерті [INFO] [PERSON] . Проте, своїх спадкових прав на земельну ділянку [PERSON] після смерті матері [PERSON] не оформив. Із Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 271088, виданого 10.04.2001 Гайшинською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 478 вбачається, що власником земельної ділянки загальною площею 2,501 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, є [PERSON] . На час видачі Державного акту діюче законодавство передбачало їх реєстрацію в Книгах записів державних актів на право приватної власності на землю. Відтак [PERSON] на законних підставах була власником спірної земельної ділянки.Зареєструвати та присвоїти кадастровий номер земельній ділянці, власник якої помер неможливо до переходу права власності до іншої особи, що позбавило його можливості оформити спадщину на своє ім`я. Позивач подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі, а також задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі - Гайшинська сільська рада Переяслав-Хмельницького району Київської області в особі сільського голови та [PERSON] позов визнали в повному обсязі, не заперечують проти його задоволення. На підтвердження своєї позиції надали суду письмові заяви про визнання позову, з яких вбачається, що наслідки визнання позову їм роз`яснені і є зрозумілими, просять розглянути справу без їх участі. Розгляд справи здійснюється відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Суд приймає до уваги усі подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами глав 84, 86, 87 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до вимог п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику в справах про спадкування», особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. В силу вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1269 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За правилами статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, що передбачено ст. 328 ЦК України. Відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051, позивач не має можливості надати витяг з Державного земельного кадастру, так як відомості про земельну ділянку не внесені до Державного реєстру земель. Реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою власника земельної ділянки. Зареєструвати земельну ділянку та присвоїти кадастровий номер земельній ділянці, власник якої помер, неможливо до переходу права власності до іншої особи. Пунктами 9 - 10 розділу УІІ Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 № 3613-УІ передбачено, що до 01.01.2013 державна реєстрація земельних ділянок здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю. Документи, якими було посвідчено право власності земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними. За правилами ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІУ від 01.07.2004, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Враховуючи обставини справи, визнання позову відповідачами, яке не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в підготовчому засіданні на підставі ч.ч. 3, 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Питання судових витрат вирішити відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.ст. 328, 1216, 1218, 1225, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved