Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до приватного підприємства «Агентство Тернопільських новин» з участю третьої особи [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог вказала, що у липні 2014 року вона дізналась, що у тижневику газети «Номер один» (№ 27 (449) від 02.07.2014 року була опублікована стаття із заголовком «Маски-шоу в «Мрії» у якій була розміщена її фотографія, а у статті про неї зазначалось наступне: «… Виявилося, що та дозволяла собі систематично порушувати трудову дисципліну та не виконувати покладених на неї посадових обовязків. Але чаша терпіння в керівника ЖЕКу переповнилася після того, як пані бухгалтер виписала фальшиву довідку про заробітню плату для отримання кредиту в одному з місцевих банків. При цьому підробила підпис головного бухгалтера та невідомо, яким чином, у директора підприємства взяла печатку, щоб завірити довідку…». У газетній статті не зазначалось її прізвище та імя, однак зазначені у публікації факти та використання фотографії із її зображенням було сприйнято читачами газети як інформація яка стосувалась саме її. На сайті тижневика «Номер один» за електронною адресою: http:gazeta1.com/index.php/novini/80-ostanni-novini/14455-maski-shou-v-mriji була розміщена аналогічна публікація щодо позивача. Позивач вказала, що поширена щодо неї інформація є недостовірною та такою, що принижує її честь, гідність та ділову репутацію. Факт поширення недостовірної інформації завдав моральної шкоди, яка виразилась у приниженні її честі та гідності, а також ділової репутації, оскільки за фахом вона є бухгалтером і такі публікації поставили під сумнів її професійні якості як бухгалтера, що негативно впливає на її можливість подальшого працевлаштування, оскільки на даний час безробітною. Вказані публікації завдали їй також душевних страждань оскільки була вимушена виправдовуватись перед друзями, знайомими та співробітниками, доводити про свою непричетність до поширених недостовірних фактів, в той час якпублікацію щодо неї на Інтернет сторінці переглянуло 3696 осіб, а газета «Номер один» виходить накладом 18200 примірників. Із вказаних підстав позивач просить визнати недостовірно, такою, що принижує її, [PERSON], честь, гідність та ділову репутацію інформацію, оприлюднену у виданні приватного підприємства «Агентство Тернопільських новин» - газеті «НОМЕР ОДИН» (№ 27 (449) від 02.07.2014 року, а також на веб-сторінці газети «НОМЕР ОДИН» за посиланням: http:gazeta1.com/index.php/novini/80-ostanni-novini/14455-maski-shou-v-mriji, а саме: «…Виявилося, що та дозволяла собі систематично порушувати трудову дисципліну та не виконувати покладених на неї посадових обовязків. Але чаша терпіння в керівництва ЖЕКу переповнилася після того, як пані бухгалтер виписала фальшиву довідку про заробітну плату для отримання кредиту в одному з місцевих банків. При цьому підробила підпис головного бухгалтера та невідомо, яким чином, у директора підприємства взяла печатку, щоб завірити довідку…». Зобовязати приватне підприємство «Агентство «Тернопільських новин» у місячний строк після набрання рішенням суду законної сили, спростувати недостовірну інформацію щодо неї, [PERSON], оприлюднену у виданні приватного підприємства «Агентство Тернопільських новин» - газеті «НОМЕР ОДИН» ( № 27 (449) від 02.07.2014 року), а також на веб-сторінці газети «НОМЕР ОДИН» за посиланням: http:gazeta1.com/index.php/novini/80-ostanni-novini/14455-maski-shou-v-mriji у той же спосіб у який вона була поширена та розміщена, шляхом публікації повного тексту рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у даній справі у виданні приватного підприємства «Агентство Тернопільських новин» - газеті «НОМЕР ОДИН», а також розміщення його тексту на сайті газети «НОМЕР ОДИН» за посиланням http:gazeta1.com. Заборонити приватному підприємству «Агентство Тернопільських новин» здійснювати дії щодо відтворення, розповсюдження фотографій на яких зображено позивача [PERSON]. Стягнути із приватного підприємства «Агентство Тернопільських новин» 20000 гривень грошового відшкодування завданої моральної шкоди. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні вказав, що в опублікованій статті не зазначене прізвище позивача, а тому відсутні докази того, що поширена інформація стосується позивача. Із вказаних підстав просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Третя особа [PERSON] вказав, що він є головним редактором газети №1 та автором статті. Поширену ним інформацію відтворив зі слів керівника ПП «Мрія» [PERSON]. Фотографію яка опублікована у статті, віднайшов у мережі Інтернет. Додав, що в опублікованій статті не зазначене прізвище позивача, а тому відсутні докази того, що поширена інформація стосується позивача. Із вказаних підстав просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд дослідивши та оцінивши докази у справі, заслухавши пояснення сторін вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення виходячи із наступного. У тижневику газети «Номер один» (№ 27 (449) від 02.07.2014 року, в рубриці «Резонанс» опублікована стаття із заголовком «Маски-шоу в «Мрії». У вказаній статті розміщена фотографія [PERSON] із підписом: «Жінка, навколо якої виник конфлікт між ПП «Мрія» та громадськими активістами». У статті поряд з іншим, зазначено: «…Виявилося, що та дозволяла собі систематично порушувати трудову дисципліну та не виконувати покладених на неї посадових обовязків. … пані бухгалтер виписала фальшиву довідку про заробітну плату для отримання кредиту в одному з місцевих банків. При цьому підробила підпис головного бухгалтера та невідомо, яким чином, у директора підприємства взяла печатку, щоб завірити довідку…». Аналогічна інформація була поширена в мережі Інтернет, зокрема на сайті тижневика «Номер один» за електронною адресою: http:gazeta1.com/index.php/novini/80-ostanni-novini/14455-maski-shou-v-mriji. Суд, проаналізувавши зміст опублікованої статті, а також зображення опублікованої фотографії, вважає, що твердження позивача про те, що на фотографії зображена позивач [PERSON], є таким, що відповідає дійсності, оскільки такого висновку можна дійти шляхом візуального порівняння позивача у справі та зображеної на фотографії жінки, які на думку суду є ідентичними в той час як відповідач не довів зворотного. Враховуючи те, що опублікована фотографія із зображенням позивача [PERSON] містить підпис: «Жінка, навколо якої виник конфлікт між ПП «Мрія» та громадськими активістами», а також виходячи із змісту статті під назвою «Маски-шоу в «Мрії», суд вважає, що поширена в зазначеній статті інформація стосується позивача [PERSON]. Із наведених підстав суд відкидає твердження представника відповідача та третьої особи про те, що поширена інформація, яку просить спростувати позивач не має відношення до неї, оскільки зворотного не доведено. Проаналізувавши зміст поширеної у газетній статті інформації щодо позивача, зокрема частини такої інформації із змістом: «…Виявилося, що та дозволяла собі систематично порушувати трудову дисципліну та не виконувати покладених на неї посадових обовязків. … пані бухгалтер виписала фальшиву довідку про заробітну плату для отримання кредиту в одному з місцевих банків. При цьому підробила підпис головного бухгалтера та невідомо, яким чином, у директора підприємства взяла печатку, щоб завірити довідку…» суд вважає зазначену інформацію такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON], оскільки в ній у ствердній та категоричній формі зазначається про те, що позивач [PERSON] систематично порушувала трудову дисципліну, не виконувала покладених на неї посадових обовязків, виписала фальшиву довідку про заробітну плату для отримання кредиту в банку, підробила підпис головного бухгалтера, взяла печатку, щоб завірити довідку. Відповідно до положень ст. 277 ЦК України - фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Відповідно до п. 15 постанови пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК ( 435-15 ) негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила. Суд вважає, що поширена недостовірна інформація відносно позивача [PERSON] - є ствердженням про вчинення нею протиправних дій, в тому числі вчинення кримінального правопорушення (виписка фальшивої довідки про заробітну плату, підроблення підпису бухгалтера), що потребує доведення відповідним обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили відносно позивача у справі. Відповідач у справі та третя особа, яка є автором статті, що містить недостовірну інформацію, не довели протилежного та не подали доказів в підтвердження поширеної інформації. Твердження третьої особи, що поширена інформація відтворена зі слів керівника ПП «Мрія» [PERSON] суд вважає голослівним. Крім цього, в тексті опублікованої статті відсутня пряма мова вказаного керівника. Вирішуючи питання щодо стягнення із відповідача в користь позивача грошового відшкодування завданої моральної шкоди суд вважає, що позивачем доведений факт завдання такої шкоди в результаті поширення щодо неї недостовірної інформації. На думку суду, така інформація висловлена в принизливій формі, яка принижує гідність, честь та ділову репутацію позивача, оскільки мало місце ствердження про вчинення позивачем кримінальних правопорушень. Суд вважає, що відповідачем не доведено наявності обставин, визначених ст. 42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» , які б слугували підставами для звільнення відповідача від відповідальності за поширення недостовірної інформації, зокрема щодо компенсації завданої моральної шкоди. Вирішуючи питання щодо розміру грошового відшкодування завданої моральної шкоди який підлягає стягненню із відповідача в користь позивача, суд враховує зміст та характер поширеної щодо позивача недостовірної інформації зокрема те, що мало місце фактичне твердження про вчинення позивачем кримінальних правопорушень, поширення такої інформації не тільки шляхом публікації в газеті, але й поширення в мережі Інтернет, а тому суд вважає, що сума в розмірі 1000 гривень є розумним та достатнім розміром грошового відшкодування завданої моральної шкоди. За вказаних обставин суд вважає, що відповідачем порушені особисті немайнові права позивача шляхом поширення щодо неї недостовірної інформації, які підлягають судовому захисту шляхом визнання недостовірною, такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] інформацію, оприлюднену у виданні приватного підприємства «Агентство Тернопільських новин» - газеті «НОМЕР ОДИН» ( № 27 (449) від 02.07.2014 року) у рубриці «Резонанс», а також на WEB-сторінці газети «НОМЕР ОДИН» за посиланням: http:gazeta1.com/index.php/novini/80-ostanni-novini/14455-maski-shou-v-mriji а саме: «…Виявилося, що та дозволяла собі систематично порушувати трудову дисципліну та не виконувати покладених на неї посадових обовязків. … пані бухгалтер виписала фальшиву довідку про заробітну плату для отримання кредиту в одному з місцевих банків. При цьому підробила підпис головного бухгалтера та невідомо, яким чином, у директора підприємства взяла печатку, щоб завірити довідку…». Крім цього, суд вважає, що слід зобовязати приватне підприємство «Агентство Тернопільських новин» (м. Тернопіль, вул. Оболоня, 11/68, код ЄДРПОУ 33706065) спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом опублікування не пізніше 30 днів з моменту набрання даним рішенням законної сили у запланованому номері газети «НОМЕР ОДИН» у рубриці «Резонанс» тим самим шрифтом, що і спростовувана інформація повідомлення про ухвалене у даній справі рішення, а також опублікувати текст вступної та резолютивної частини даного судового рішення. Суд вважає, що у задоволенні позовних вимог позивача про заборону приватному підприємству «Агентство Тернопільських новин» здійснювати дії щодо відтворення, розповсюдження фотографій на яких зображено позивача [PERSON] слід відмовити, оскільки суд захищає порушенні, невизнанні та оспорюванні права позивача, в той час як у зазначених позовних вимогах позивач просить здійснити судовий захист на майбутнє. Суд вважає, що вжиті судом способи захисту особистих немайнових прав позивача є достатніми для відновлення порушених прав позивача, а тому у задоволені решти позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial