Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Управління пенсійного фонду України у Віньковецькому районі (далі Фонд). Він просить витребувати з Фонду та повернути належні йому 26 100 грн., які він добровільно передав позивачу в рахунок відшкодування за надмірно виплачену пенсію, одноразово - 10\~000 грн. і утримані із пенсії щомісячно по 700 грн. Також просить відшкодувати йому різницю у розмірі пенсії зменшеної щомісячно на 800 грн. Різниця виникла у результаті безпідставного її перерахунку відповідачем згідно розпорядження № 185722 від 17.09.2013 року за період з 01.10.2013 року до 09.04.2015 року і складає 20506,53 грн. Окрім цього, він просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 20\~000 грн. та судові витрати. Повідомляє, що він пенсіонер, отримує пенсію за віком. Згідно довідки № 1085, виданої Будівельно-монтажним управлінням № 10 обєднання «Сибнефтекомплектмонтаж» 02.09.2009 року про заробітну плату, в січні 2010 року йому проведено перерахунок пенсії, відповідно до якого розмір пенсії, яку він отримував значно зменшився з 30.09.2013 р. В жовтні 2013р. ПФУ у Віньковецькому районі повідомив його про зведений перерахунок пенсії з 01.01.2010 р., згідно розпорядження 185722 від 17.09.2013р. мотивуючи це тим, що довідка про заробіток, яка ним надана для перерахунку пенсії, видана безпідставно. В результаті цього перерахунку розмір його пенсії зменшився на 800,00 грн., а сума переплаченої пенсії склала 33184,77 грн. Посадові особи управління ПФУ у Віньковецькому районі, в порушення норм ст. 22 Конституції України, ввели його в оману. Переконали внести свої особисті кошти в розмірі 10000 грн., та написати заяву про відрахування з його пенсії ще по 700 грн. щомісячно, починаючи з жовтня 2013 р., що він і зробив. Неправомірність здійснення такого перерахунку відповідачем, підтверджено постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.07.2014 р., ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.01.2015 р. та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.06.2015 р., на виконання останньої відповідачем з 01.10.2015р. призупинено відрахування коштів з пенсії. Також 19.11.2015 р. Постановою Віньковецького районного суду по справі № 670/890/15-а було визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі, пов'язані з самовільним перерахунком пенсії [PERSON] Позивач, посилаючись на норми Європейської конвенції, підписаної в Парижі 1952 року, ст. 87 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 387, 1212 ЦК України просить витребувати з відповідача належні йому кошти в розмірі 26100 грн., та різницю у розмірі пенсії, після її перерахунку 17.09.2013 року за період з 01.10.2013 року по 01.10.2015року. Також позивач повідомляє, що протиправні дії відповідача негативно впливають на його морально-психологічний стан уже впродовж двох років та завдають йому моральних страждань. Він живе за межею бідності та переживає з приводу того, приходиться бути тягарем у рідних. Також переживав в очікувані рішень суду, коли розглядалась справа за позовом ПФУ, та ще й з приводу необхідності звертатися за захистом своїх прав в вищестоящі інстанції. Посилаючись на ст. 3 Конституції України, ст. 23, 386 ЦК України просить стягнути з відповідача 20000 грн. моральної шкоди. Також просить стягнути понесені витрати за банківські послуги та судові витрати. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити з підстав зазначених у позові. Представник відповідача заперечувала проти задоволення вимог позивачів. Зазначила, що позивач до 19 січня 2012 року отримував пенсію по інвалідності, а після цієї дати його переведено на пенсію за віком. Згідно довідки № 1085, виданої Будівельно-монтажним управлінням № 10 обєднання «Сибнефтекомплектмонтаж» 02.09.2009року про заробітну плату, з 01 січня 2010 року йому проведено перерахунок пенсії з застосуванням індивідуального коефіцієнта 2,29957. Після переведення його з 19 січня 2012 року на пенсію за віком індивідуальний коефіцієнт заробітної плати застосовано 2,00876. Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» зарплата за період до 01.07.2000 року для обчислення пенсії враховується за умови підтвердження довідки про зарплату первинними документами. З листопада 2014 року відповідно до заяви позивача від 10.10.2013 року про утримання переплати в сумі 23\~184,77 грн., десять тисяч гривень були внесені ним на рахунок Фонду самостійно, а за період з 01 січня 2010 року по 30.09.2013 року було проведено відрахування в розмірі 700,00 грн. щомісячно до 01.10.2015 року. Всього за період з листопада 2014 року по вересень 2015 року Фондом утримано 17700 грн. Залишок переплати 15\~484,77 грн. Відрахування переплати припинено з жовтня 2015 року на підставі заяви позивача. Судовими інстанціями прийнято декілька рішень, після яких відповідач вважає, що підстав для проведення перерахунку пенсії та повернення коштів немає. Дослідивши позицію сторін, надані ними докази, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково. Встановлено судом і не оспорюється сторонами, що з 27 травня 2009 року [PERSON] призначено пенсію по інвалідності. Розмір пенсії обчислено з врахуванням заробітної плати пенсіонера за період з 01.07.1995 р. по 30.06.2000 р. (з врахуванням довідок № 329 від 28.08.2009р. та №4 від 04.09.2009 р. виданих Цехом електрозвязку). Згідно заяви позивача від 15.01.2010 року та довідки про його зарплату № 1085 від 02.10.2009 р. обєднання «Сибнефтекомплектмонтаж» пенсію його перераховано з 01.01.2010 року із врахуванням зарплати за періоди з 03.04.1986 р. по 31.03.1991 р. та з 01.07.2000 р. по 30.06.2009 р. Після її перерахунку, відповідно до розпорядження Фонду № 185722 від 19 вересня 2013 року ,він заборгував відповідачу 33184,77 грн. за період з 01.01.2010 року по 30.09.2013 року. Мотивом перерахунку слугувало те, що нібито він надав безпідставно видану довідку № 1085 від 02.10.2009 р., хоча вказана довідка надійшла до управління поштою. Після перерахунку розмір його пенсії зменшився на 800 грн. Зазначені обставини підтверджуються розрахунком наданим відповідачем (а.с.65-66). Розпорядження УПФ у Віньковецькому районі № 185722 від 19.09.2013 року постановою Віньковецького районного суду від 19 листопада 2015 року залишеного в силі Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.02.2016 року, - скасовано, а дії Фонду визнані протиправними. Вказані судові рішення мають преюдиціне значення при розгляді даної справи, згідно ст. 61 ч.3 ЦПК України, тому дії Фонду про перерахунок пенсії з 01.01.2010 року по 30.09.2013 року являються неправомірними. У звязку з цим позивач одноразово повернув Фонду 10\~000 грн. та з його пенсії відраховувались по 700 грн. щомісячно, а всього повернуто 26\~100грн, що не оспорюється відповідачем і підтверджується його розрахунком ( а.с.65). Відповідно до смислового значення ст. 101 ч.2 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» не пенсіонер, а підприємства, установи, організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду заподіяну внаслідок видачі недостовірних документів. Хоча правовідносини сторін регулюються в площині пенсійного законодавства, але 10\~000 грн. позивач віддав власних коштів, які згідно ст. 387 ЦК України має право витребувати у Фонду, оскільки той прийняв незаконне розпорядження і заволодів ними, аналогічно і 700 грн. які відраховувались щомісяця з пенсії з листопада 2013 р по вересень 2015 року (а.с.66) і складають 16100 грн., оскільки зловживання з боку пенсіонера (ст. 103 ЗУ « Про пенсійне забезпечення») відсутні. Під майном потрібно розуміти різноманітні предмети матеріального світу, які задовольняють потреби людей і щодо яких виникають цивільні права та обов'язки. Крім грошей, це цінні папери, нерухомість, транспортні засоби, твори мистецтва, ювелірні вироби, дорогоцінні метали тощо. Тобто законодавець ототожнює поняття кошти з поняттям майно. Також з відповідача слід стягнути на користь позивача недоотримані щомісячно кошти, розмір яких відповідно до розрахунку (а.с.65-66) становить не 800 грн., а 1122,62 грн. (2545,81 грн. - 1423,19 грн.) за період з 01.10.2013 року до 09.04.2015 року що складає 20506,53 грн. В безпідставно заниженому розмірі 1423,19 грн. пенсії йому виплачували її з 01 жовтня 2013 року до 09 квітня 2015 року (дата, з якої згідно постанови Віньковецького районного суду у справі № 670/890/15-а зобовязано Фонд провести перерахунок в сторону збільшення розміру пенсії). Період заниженої сплати складає 18 міс 8 днів. 1122,62 грн. х 18 міс. = 20207,16 грн. а за 8 днів - 299,37 грн. = (1122,62 грн. : 30 днів) х 8 днів, разом 20506 грн.53 коп. Всього поверненню підлягають кошти 46\~606грн. 53 коп. = 20506, 53 грн. + 10\~000 грн. + 16100 грн. Позивач наполягає на відшкодуванні моральної шкоди, повідомляючи про перенесені їм страждання. Підстави її відшкодування оговорені ст. 1167 ЦК України. Оговорені у частинах 1 та 2 цієї статті підстави не застосовуються до правовідносин оговорених у позові, частина 3 цієї норми посилається на інші випадки визначені Законом. Законом України «Про пенсійне забезпечення» не передбачено умови відшкодування особі моральної шкоди, тому в цій частині позову [PERSON] слід відмовити. Згідно ст. 88 ЦПК України на його користь з відповідача слід стягнути судові витрати 487 грн. 20 коп.

Outcome: partial