Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, треті особи: Державна реєстраційна служба України в особі структурного підрозділу Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, Перша державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне. [INFO] року помер [PERSON]. Після смерті відкрилась спадщина, що складається із 1/2 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про право власності на житло № 1565 від 07.12.2006 року квартира [ADDRESS] в рівних долях (по 1/2) належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON]. Єдиним спадкоємцем [PERSON] є його син [PERSON]. Після смерті [PERSON] він звернувсь до Першої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 21.12.2013 року державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на нього. В судове засідання позивач не з'явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність за наявними матеріалами. Представник відповідача Територіальної громади в особі Запорізької міської ради в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи містяться поштові повідомлення. Заперечень на позовну заяву не надано. Третя особа державний нотаріус Першої Запорізької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності. Третя особа представник Державної реєстраційної служби України в особі структурного підрозділу Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У зв'язку із чим суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України та без фіксування судового процесу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. [INFO] року помер [PERSON] (а.с.4). Після смерті відкрилась спадщина, що складається із 1/2 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Єдиним спадкоємцем [PERSON] є його син [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи (а.с.76-112). Після смерті батька [PERSON] звернувсь до Першої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 21.12.2013 року державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на нього (а.с.112). Так, за інформацією, що була надана ТОВ «ЗМБТІ» № 6933 від 18.07.2013 року державна реєстрація права власності на 1/2 частину квартири за рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2012 року проведена на ім'я [PERSON] (а.с. 8, 104-105, 114). Проте, відповідно до рішення Апеляційного суду Запорізької області від 18.09.2013 року було скасовано заочне рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2012 року за позовом [PERSON] до Запорізької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно - 1/2 частину квартири [ADDRESS] (а.с. 10-12). Згідно свідоцтва про право власності на житло № 1565 від 07.12.2006 року квартира [ADDRESS] в рівних долях (по 1/2) належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Право власності [PERSON] на 1/2 частину спірної квартири також було визнано заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24.09.2012 року (а.с.115-116). Відповідно до ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України, однією з умов виникнення прав та обов'язків учасників цивільних правовідносин є рішення суду. Право власності в Україні повинно спиратися на певний титул (правовстановлюючий документ), для того, щоб бути доведеним перед іншими особами. З вимог ст. 16 ЦК України вбачається, що захист цивільних прав шляхом визнання права власності належить судам. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1259 та 1261 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, зокрема п. 23 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження, п. 24 при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З урахуванням наведеного, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги законні, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved