Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON] Він є єдиним спадкоємцем за законом на спадкове майно. Державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Тому просить суд визнати за ним право власності на майно в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON], а саме на: житловий будинок [ADDRESS], та земельну частку (пай) загальною площею 5,26 га, що знаходиться в КСП «Житині», с. Василівка, на території Василівської сільської ради Житомирського району Житомирської області. У судове засідання позивач не з'явився, подав заяву до канцелярії суду про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю (а.с. 34). Представник Василівської сільської ради Житомирського району Житомирської області в судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, не заперечив проти задоволення позовних вимог (а.с.33). Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [INFO] року померла мати позивача [PERSON] в с. Болярка Житомирського району Житомирської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Василівським відділом РАГС, актовий запис № 5 (а.с. 7). Позивач є рідним сином померлої [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, що видане Здань-Болярським сільським ЗАГС Житомирської області 04.06.1949 р. (а.с. 27). Згідно довідки № 183, виданої 12.02.2016 року Виконавчим комітетом Василівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, за покійною [PERSON] рахується житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Земельна ділянка, площею 0,25 га. для обслуговування житлового будинку в приватну власність не передавалась, відповідно по господарської книги № 12, особовий рахунок [NUMBER] (а.с. 8). Згідно технічного паспорту вбачається, що будинок збудований у 1959 році (а.с. 10-12), проте право власності на зазначене нерухоме майно [PERSON] своєчасно оформлено не було, що підтверджується довідкою № 1057, виданою 11.03.2016 року Комунальним підприємством «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради (а.с. 9). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ч. 1 ст. 1222 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Крім того, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Житичі» с. Василівка, Василівська сільська рада, Житомирського району Житомирської області, розміром 5,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), і була виділена [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] від 19.03.2001 року, зареєстрованого 15.05.2001 року в реєстрі за № 320 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку - пай (а.с.13). Згідно ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року № 666/94, право на земельну частку (пай) може бути об'єктом спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР (1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, спадщину прийняв, звернувшись до Третьої житомирської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері; заведена спадкова справа №265/1998 року (а.с.14). Постановою Третьої житомирської нотаріальної контори державним нотаріусом [PERSON] від 18.03.2016 року № 427/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] та земельну частку (пай) розміром 5,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в КСП «Житичі», с. Василівка, Василівська сільська рада Житомирського району Житомирської області після смерті матері у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок та земельну частку (пай) (а.с. 16). Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 560 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємцям, що прийняли спадщину, видається свідоцтво про право на спадщину. Згідно з п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved