Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом до суду в якому зазначила, що наказом № 111-к від 18.07.1986 р. вона була прийнята на роботу до [PERSON] маслоекстраційного заводу на посаду інженера технолога. В звязку з реорганізацією підприємства ,наказом № 3-к від 02.07.1998 року в порядку переводу із [PERSON] МЕЗ, вона була прийнята на роботу в ЗАТ « [PERSON] МЕЗ» на посаду інженера відділу головного енергетика. В подальшому, в звязку з повною реорганізацією підприємства,на підставі наказу № 3-к від 17.12.2010 року, вона була переведена із ЗАТ «[PERSON] МЕЗ» в ТОВ «[PERSON] олія» на аналогічну посаду інженера відділу головного енергетика. Наказом № 467-к від 14 серпня 2014 р. вона звільнена з роботи за ст.. 40 п. 1 КЗпП України (скорочення штату працівників). Звільнення проведено при наявності відмови профспілкового комітету первинної профспілкової організації підприємства в дачі згоди на розірвання трудового договору за ініціативою роботодавця , що підтверджується протоколом засідання профспілкового комітету від 18 липня 2014 року. Вважає, що звільнення проведено з порушенням встановленого порядку. Так, згідно ч. 2 ст. 49-2 КЗпП України, при звільненні працівників у випадку змін в організації виробництва та праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Із норми ст.. 42 КЗпП України слідує, що при скороченні чисельності або штату працівників у звязку з змінами в організації виробництва та праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією та продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці та кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається п. 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації. У неї вища технічна освіта, загальний трудовий стаж на інженерних посадах підприємств, правонаступником якого являється ТОВ «[PERSON] олія», складає 28 років. Порушень трудової дисципліни вона не допускала та не піддавалась дисциплінарним стягненням. Із вищевказаного слідує, що вона мала переважне право на залишення на роботі.. Так, на момент прийняття рішення про скорочення штату, згідно штатного розпису керівників та спеціалістів підприємства, у відділі головного енергетика поряд з іншими посадами було передбачено 2 однорідні посади: інженера ВГЕ (яку вона займала) та інженера ВГЕ (еколог). В той же час, залишений на роботі інженер ВГЕ (еколог) [PERSON], не має ні інженерної, ні екологічної освіти. Стаж її роботи в ТОВ «[PERSON] олія» складає близько одного року, і відповідно, вона не має переваг на залишення на роботі. Рівень її кваліфікації теоретичних та практичних знань та навиків відповідає рівню інженера ВГЕ (еколог). Так, з липня 1996 року і по квітень 2010 року (14 років) вона працювала у відділі головного енергетика і виконувала роботи і по екології і по енергетиці; організовувала природоохоронну роботу в цехах та дільницях підприємства. По екології виконувались роботи за направленнями, які відносяться до підприємства, а саме: при її безпосередній участі розроблені дозвільні документи: дозвіл на викиди ЗВ по основному проммайданчику і по зерноскладу строк дії до 2018 року; дозвіл на спеціальне водокористування строк дії до 2015 року, а також інші безстрокові дозвільні документи: розроблені санітарно захисні зони артезіанських свердловин, які добувають воду для потреб підприємства; дозвіл на добичу підземних вод для потреб пожежного водопостачання на зерноскладі та інші нормативні та розрахункові документи. В рамках посадових обовязків вона вела звітність і по екології, і по енергетиці; приймала участь в навчальних семінарах Державного управління екологічної безпеки в Луганські області. Дані обставини підтверджуються наступними доказами: звіт про створення, обробку та утилізацію відходів І-ІІІ класів небезпеки за 2009 рік; наказом ЗАТ «[PERSON] олія» за № 309 від 16.11.2009 р. «Про призначення відповідальних осіб в сфері поводження з відходами»; дозволами за № 1444 від 28.04.1999 р., від 07.10.1999 р., від 14.12.2001 р. про розміщення відходів; наказом № 103 від 07.04.2006 р. «Про призначення відповідальних осіб за водо-каналізаційне господарство»; наказом № 53 від 17.03.2005 р. «Про відповідальних за охорону довкілля: № 54 від 17.03.2005 р. «Про призначення комісії по оцінці технічного стану установок очистки газу»; наказом № 10 від 22.01.2010 р. «про відповідальних за охорону природної середи». В 2004 році нею були закінчені курси підвищення кваліфікації в учбовому центрі торгово промислової палати України по направленням: екологія та енергетика, охорона довкілля, охорона земельних ресурсів, екологічний моніторинг, що підтверджується свідоцтвом про підвищення кваліфікації СП № 135534. Із розяснень п. 19 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.1992 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів» слідує, що при розгляді трудових спорів повязаних зі звільненням за ч. 1 ст. 40 КЗпП необхідно вияснити чи додержувався власник або уповноважений ним орган норм законодавства, які регулюють звільнення працівника, чи не користувався звільнений працівник переважним правом на залишення на роботі». Із цього слідує, що розірвання з нею трудового договору по п. 1ст. 40 КЗпП можливе лише за умови, якщо вона б не мала переважного права на залишення на роботі (ст.. 42 КЗпП). Відповідач не звернув на це уваги і не застосував зазначений критерій при проведенні заходів по скороченню штату, чим грубо порушив вимоги ст.. 42 КЗпП. Дотримання встановленого порядку покладається на роботодовця. Дана обставина підтверджується її заявою від 18.07.2014 р. з проханням про переведення з посади інженера ВГЕ на посаду інженера ВГЕ (еколог) на підставі переважного права на залишення на роботі. В цьому їй було безпідставно відмовлено. В цій частині відповідач мав право провести перестановку (перегрупування)працівників та перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, з його згоди на іншу посаду, звільнивши з цих же підстав менш кваліфікованого працівника. Із норми ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України слідує, що одночасно з попередженням про звільнення в звязку зі змінами в організації виробництва та праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівнику роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Із розяснень п. 19 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.1992 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів» слідує, що при розгляді трудових спорів, повязаних із звільненням за ч. 1 ст. 40 КЗпП необхідно вияснити чи додержувався власник або уповноважена ним особа норм законодавства, які регулюють звільнення працівника, які є докази про те, що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу в тому ж підприємстві. У встановлені законом строки, поряд з ознайомленням з наказом № 193 від 3 червня 2014 року про скорочення посади інженера відділу головного енергетика, вона отримала повідомлення відповідача від 04.06.2014 р. з пропозицією про перевід на вакантні посади, які явно не відповідали її кваліфікації лаборанта зернового складу, сторожа двірника ясла-садка, тимчасового (сезонного) пробовідбірника, лаборанта хіманалізу. Але, вже після її звільнення 14 серпня 2014 року за ч. 1 ст. 40 КЗпП України, їй стало відомо про те, що в дійсності, відповідач мав можливість запропонувати їй провести переведення на ряд інших робіт та посад, які відповідали б її кваліфікації. Але, ні одна з вакантних посад їй не була запропонована. Так, 19 червня 2014 року з посади інженера по ремонту зернового складу був звільнений [PERSON] Як їй відомо, дана посада залишалась вакантною протягом тривалого часу. В даному випадку для призначення на цю посаду (згідно вимог посадової інструкції інженера по ремонту зернового складу) вона мала необхідну вищу освіту, стаж роботи по спеціальності на інженерно технічних посадах, а також посвідчення, яке підтверджує перевірку знань на третю групу електробезпеки та посвідчення, яке підтверджує перевірку знань з загальних питань охорони праці. Також, в період, коли їй було оголошено про скорочення посади інженера ВГЕ, відповідачем був звільнений працівник з посади начальника відділу супроводу якості. Ця посада, також їй не пропонувалась. На цю посаду була прийнята гр.. [PERSON], яка по своїй кваліфікації не відповідала вимогам посадової інструкції начальника відділу супроводу якості. Крім того, згідно штатного розпису на момент проведення відповідачем заходів по скороченню штатів і до теперішнього часу існували вакантні посади, а саме: економіста проекту проектної групи: начальника служби безпеки; начальника відділу капітального ремонту споруд. Поряд з цим, на підприємстві існує і суміщення вакантних посад, а саме: інженера з протипожежної безпеки та служби газової безпеки, інженера по цивільній обороні. Із цього слідує, що в дійсності відповідач мав можливість перевести її на іншу роботу. [PERSON] ч. 2 ст. 40 КЗпП звільнення з підстав, вказаних в пунктах 1,2 та 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника з його згоди, на іншу роботу. Із вищевказаного слідує, що відповідач, маючи вище вказані вільні посади, не виконав вимоги ч. 3 ст. 49-2 КЗпП та провів звільнення всупереч вимогам ч. 2 ст. 40 КЗпП, чим грубо порушив порядок звільнення працівника при скороченні штату. Вважає, що профспілковим комітетом ТОВ «[PERSON] олія» в порушення ст.. 19,21,22 ЗУ «Про професіональні спілки, їх права та гарантії діяльності» не були прийняті належні заходи, направлені на працевлаштування звільненого працівника, не були проведені консультації з керівництвом підприємства стосовно її переважного права на залишення на роботі, що являється порушенням п. 5 розділу ІV колективного договору. Вона не працює з 15 серпня 2015 року. Її середньомісячний заробіток складає 3710,85 грн. Середньоденна заробітна плата складає 123,01 грн. [PERSON] обставина підтверджується довідкою ТОВ «[PERSON] олія» за № 576 від 14.08.2014 р. Вважає, що викладені нею доводи являються підставою для відновлення її порушених трудових прав. Просить суд поновити її на роботу на посаду інженеру відділу головного енергетика товариства з обмеженою відповідальністю «[PERSON] олія» ; стягнути з відповідача на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу з 15 серпня 2014 року і по день поновлення на роботі; стягнути з відповідача на її користь судові витрати по оплаті юридичних послуг. [PERSON] додатково поданого клопотання позивач [PERSON] просить включити до судових витрат про стягнення з відповідача суму її витрат на проведення науково-правового дослідження ТОВ «Експертно-правовою компанією «Юрекс» в розмірі 8140 гривень. ( а.с.69-70) . [PERSON] додатково поданої заяви про уточнення розміру позовних вимог , позивач [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на її користь заробіток за весь час вимушеного прогулу в сумі 44432, 04 грв. Всі попередні заявлені вимоги залишає без змін.( а.с.109-112). В судовому засіданні позивач [PERSON] наполягаючи на поданому позові з підстав, зазначених у ньому, суду добавила , що її звільнено відповідачем з посади інженера відділу головного енергетика незаконно, без врахування наявності у неї переважного права на залишення на роботі , зокрема на посаді інженера еколога та інженеру з ремонту зерноскладу . Хоча посада інженера еколога на час її звільнення не була вакантною, [INFO] , в той час коли особа , що займала цю посаду , [PERSON], має юридичну освіту , що не відповідає вимогам цієї інструкції. Крім того вона (позивач) має позитивний досвід виконання цієї роботи , вона тривалий час, 12 років, виконувала цю роботу , якість якої неодноразово перевірялась державними інспекціями , багато раз проводились комплексні перевірки щодо виконання законодавства України з охорони навколишнього природного середовища , енергозбереження , газового господарства , енергетики тощо. Контролюючі органи неодноразово відмічали якісну організацію природоохоронної роботи і роботи з енергозбереження , за яку вона несла відповідальність . З цих підстав вона зверталась до керівництва підприємства з письмовою заявою про переведення її з посади інженера відділу головного енергетика, яка підлягала скороченню, на посаду інженеру відділу головного енергетика ( еколога). Проте належної оцінки з боку керівництва її заяві щодо переважного права на залишення на роботі , не надано , було відмовлено в звязку з відсутністю вакансії. Крім того , вона претендувала на вакантну посаду інженеру з ремонту обладнання зерноскладу , бо обладнання зерноскладу повторює обладнання інше , що є на заводі, а її загальний стаж на інженерних посадах підприємства , провоприємником якого є ТОВ «[PERSON] олія» складає 28 років. Крім того, вона мала право зайняти цю посаду і виходячи з наданих нею розяснень Інституту інноваційних технологій і змісту освіти, з яких вбачається про незначну різницю в учбових планах обох спеціальностей її, « технологія жирів» і « машини та апарати харчової промисловості» . Як свідчить лист Міністерства соціальної політики , також наданий нею, - вона мала право займати цю посаду , бо відповідно до вимог Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників , інженер з ремонту повинен мати повну вищу освіту відповідного напрямку підготовки ( спеціаліст) без вимог до стажу. Про те цю вакантну посаду їй не було запропоновано . Отже керівництво мало змогу запропонувати їй вакантну посаду інженера з ремонту зерноскладу або перевести її на посаду інженера відділу головного енергетика (еколога) . Просить суд заявлені нею та уточнені позовні вимоги задовольнити повністю. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав поданий позов, вказавши, що звільнення позивача було упередженим , незаконним , без врахування її переважного права на залишення на роботі, тому просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] повністю не визнав , вказавши що звільнення позивача проведено з дотримання всіх норм законодавства та дотримання при звільненні всіх гарантій і компенсацій. Позивача було звільнено на підставі п.1 ст.40 КЗпП України , скорочення штатів, оскільки у відділі головного енергетика ТОВ «[PERSON] олія» посадові обовязки і функції інженера відділу головного енергетика дублювалися з посадовими обовязками і функціями головного енергетика . А отже виникла можливість доручити виконання цих обовязків одній особі- головному енергетику, що мало привести до зменшення витрат на оплату праці. 09.04.2014 р. дирекцією ТОВ «[PERSON] олія» була проведена порівняльна оцінка кваліфікації та продуктивності праці працівників відділу головного енергетика інженера відділу головного енергетика [PERSON] та інженера відділу головного енергетика (еколога) [PERSON] та головного енергетика [PERSON], відповідно до висновків якої інженер відділу головного енергетика (еколог) [PERSON] є більш кваліфікованим працівником ніж [PERSON] Отже при вивільненні позивача було враховане у відповідності до ст..42 КЗпП України переважне право , передбачене законодавством , оскільки кваліфікація та продуктивність праці [PERSON] нижче за кваліфікацію та продуктивність праці [PERSON], то переважне право відповідно до ст..42 КЗпП України було у [PERSON] . [PERSON] не могла бути прийнята на вакантну посаду інженеру з ремонту обладнання зерноскладу, бо не відповідала кваліфікаційним вимогам , кваліфікаційні вимоги інженера- механіка і кваліфікаційні вимоги інженера технолога різні. Також з причини невідповідності кваліфікаційним вимогам вона також не могла бути прийнята на інші зазначені нею в позові вакантні посади. [PERSON] від переводу на запропоновані їй вакантні посади відмовилась. Вона була попереджена про наступне вивільнення не пізніше ніж за 2 місяці. 07.07.2014 р. листом Генеральний директор підприємства звернувся до профспілки з проханням погодити звільнення [PERSON] з посади інженеру ВГЕ в звязку зі скороченням штатів. 11.08.2014 р. від профспілки надійшов лист згідно якого профспілкою згоди на звільнення [PERSON] не надано. Проте, оскільки профспілка повідомила про своє рішення з пропуском триденного строку , у відповідності до вимог ч.5 ст.43 КЗпП України вважається , що профспілка дала згоду на звільнення інженера ВГЕ [PERSON] . Крім того сама відмова профспілки не містить обґрунтування причин відмови. В день звільнення [PERSON] їй були здійснені всі виплати , в тому числі була виплачена вихідна допомога в розмірі 3884, 33 грн. . Проти наданого позивачем розрахунку заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення судових витрат по проведенню експертизи заперечує , та вважає , що в разі проведення такого розрахунку слід враховувати суму отриманої [PERSON] допомоги по безробіттю та вихідної допомоги , а висновок експертизи є неналежним доказом. Представник третьої особи, [PERSON] центру зайнятості, [PERSON] в судовому засіданні вказав, що [PERSON] дійсно перебуває на обліку в центрі зайнятості, отримала допомогу по безробіттю, розмір якої становить згідно довідки 23278, 22 грв.. . Матеріальної шкоди не завдано, тому [PERSON] центр занятості не виступає з окремим позовом до винесення судового рішення . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є головою профспілкового комітету ТОВ «[PERSON] олія» . До профкому письмово зверталось в травні 2014 року керівництво підприємства щодо надання згоди на наступне скорочення посади інженера відділу головного енергетика , яке розглянуто на засіданні профкому з прийняттям рішення про взяття до уваги інформації щодо наступного скорочення цієї посади , пропозиції з даного питання адміністрації підприємства не направлялись в звязку з їх відсутністю. Також надходило письмове звернення адміністрації щодо надання згоди на звільнення [PERSON] з цієї посади. По результатам розгляду цього звернення профком згоди на звільнення [PERSON] не надав, про таке рішення була повідомлена адміністрація підприємства. В які строки була надана ця відповідь не памятає. На засіданні була присутньою [PERSON], вона виступала, її виступ додано до протоколу засідання профкому. Також виступав [PERSON] , надав відомості про вакантні посади , хоча ці відомості повинен надавати відділ кадрів. Один член профкому був проти звільнення [PERSON], всі інші-утримались. Не дали згоду через те, що [PERSON] тривалий час працювала на підприємстві . Головний енергетик Захаров на засіданні профкому нічого не пояснював. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що працює начальником відділу кадрів ТОВ «[PERSON] олія». Позивач була звільнена в серпні 2014 р. в звязку з скороченням штату. Вона за 2 місяці була попереджена про наступне звільнення , їй було запропоновано вакантні посади лаборанта, ст..лаборанта, двірника, тобто некваліфіковані посади , від яких вона відмовилась. Були і вакантні кваліфіковані посади , яким вона не відповідала за кваліфікаційними вимогами. При цьому до уваги брались посадові інструкції. Рішення про відповідність чи невідповідність кваліфікаційним вимогам приймає керівництво підприємства. Наказ про скорочення підписано директором , її на засідання профкому не запрошували. На той час була дійсною вакантна посада інженера з ремонту зерноскладу , стовно якої було прийнято рішення про необхідність її займання чоловіком з освітою інженера-механіка . [PERSON] , яка має юридичну освіту , за її згодою була переведена на посаду інженера еколога, хоча її освіта не відповідала кваліфікаційним вимогам цієї посади . А позивач тоді відмовилась перейти на цю посаду, коли їй було запропоновано ще до скорочення посади інженера головного енергетика. На момент звільнення [PERSON] посада інженера еколога вже не була вакантною. Суд, заслухавши сторони , дослідивши в судовому засіданні надані ними докази, оцінивши їх у сукупності, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень , підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає позовні вимоги [PERSON] про поновлення на роботі такими, що підлягають задоволенню, а позовні вимоги в частині стягнення заробітної плати та судових витрат -частковому задоволенню в звязку з наступним.. [PERSON] ст..11 ЦПК України суд розглядує цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так, наказом №467-к від 14 серпня 2014 року [PERSON] звільнено з посади інженера відділу головного енергетика ТОВ «[PERSON] олія» на підставі п.1 ст.40 КЗпП України (скорочення чисельності) ( а.с.13 т.1 ) , в той час як запис в її трудовій книжці проведено «звільнена в звязку з скороченням штату» ( а.с.20 т.1 ) . Крім того в наказі №193 від 03 .06.2014 р. зазначено про скорочення з 15 серпня 2014 року посади інженера відділу головного енергетика ( а.с.11). [PERSON] Міністерства праці та соціальної політики України від 07.04.2011 р. №114/06/187-11 зазначено, що скорочення чисельності та скорочення штату поняття не тотожні. Чисельність працівників це списочний склад працюючих і скорочення чисельності працівників передбачає зменшення їх кількості. Штат працівників-це сукупність посад, встановлених штатним розписом підприємства. Тому скорочення штату являє собою зміну щтатного розпису за рахунок ліквідації певних посад або зменшення кількості штатних одиниць за певними посадами. [PERSON] п. 19 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.1992 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів» розглядаючи трудові спори, повязані із звільненням за ч. 1 ст. 40 КЗпП суди зобовязані зясувати , зокрема чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці , зокрема … скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника , які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу , або, що власник , або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві , в установі , організації , чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджував ся він за 2 місяці про наступне вивільнення. …Судам слід мати на увазі , що при проведенні звільнення власник або уповноважений ним орган вправі в межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника , посада якого скорочується , з його згоди на іншу посаду , звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника. Якщо це право не використовувалось , суд не повинен обговорювати питання про доцільність такої перестановки (перегрупування). Судом встановлено , що відповідачем не дотримано цих вимог в повній мірі , в частині наявності у позивача при звільненні переважного права на залишення на роботі та можливості в межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника , посада якого скорочується , з його згоди на іншу посаду , звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника. Так, позивач письмовою заявою від 10.07.2014 р. звернулась до генерального директора ТОВ «[PERSON] олія» з проханням у відповідності з п.3 ст.42 КЗпП України перевести її з посади інженера відділу головного енергетика , яка підлягає скороченню згідно наказу №193 від 03.06.2014 року на посаду інженера відділу головного енергетика (еколога) ( а.с.14) , на якій міститься напис «отказано , в связи в отсутствием вакансий » та підписом, що як пояснив в судовому засіданні представник відповідача [PERSON] є офіційним результатом розгляду цієї заяви адміністрацією підприємства. Отже суд повинен надати оцінку такому рішенню. [PERSON] ст..42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у звязку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. [PERSON] розділу 5 Посадової інструкції інженера відділу головного енергетика (еколога) , на посаду якого просила перевести її [PERSON], встановлено кваліфікаційні вимоги до цієї посади -вища технічна освіта без предявлення вимог до стажу роботи ( а.с.144147 т.2) . [PERSON] диплому позивач має вищу технічну освіту - інженер технолог ( а.с.21), пройшла підвищення кваліфікації з тем екологія та енергетика , охорона навколишнього середовища, охорона земельних ресурсів , екологічний моніторинг( а.с.22 т.1), раніше виконувала роботу інженера (еколога) в період з липня 1996 року по квітень 2010 року , про що свідчить запис в трудовій книжці ( а.с.18-20) , копії наказів ( а.с.23-27 т.1) та інші надані нею докази щодо виконання цієї роботи ( а.с.29-37 т.1). [PERSON] довідки відповідача на посаду інженера відділу головного енергетика (еколога) згідно наказу №22 -4 від 03.02.2014 р. переведена з посади менеджера по адміністративній діяльності [PERSON] ( а.с.16 т.2). Проте згідно диплому вона має вищу освіту за спеціальністю «Правознавство» та кваліфікацію спеціаліста з права (а.с. 12 т.2) , що в свою чергу не відповідає кваліфікаційним вимогам згідно посадової інструкції інженера відділу головного енергетика (еколога) . Згідно надісланого суду Міністерством соціальної політики копії листа Департаменту заробітної плати та умов праці №187/13/133-15 від 14.04.2015 р. зазначено « .. Законодавством про працю не встановлено єдиного підходу щодо визначення понять більш низької кваліфікації та продуктивності при звільненні працівника. Аргументами більш високої кваліфікації та продуктивності можуть бути документи, інші офіційні відомості про освіту , про присвоєння кваліфікаційних категорій або кваліфікаційних розрядів , досвід роботи за відповідною професією , стаж роботи на даному підприємстві , наявність раціоналізаторських пропозицій , виконання норм праці , якщо вони запроваджуються тощо. ( а.с. 59-62 т.3). Отже , за даних обставин подана заява [PERSON] підлягала задоволенню, відповідач повинен був провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника , якою є [PERSON] , посада якої скорочується , за її заявою на іншу посаду- інженера відділу головного енергетика (еколога) , звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника, якою є [PERSON] . За даних обставин до доводів відповідача про результати проведення порівняльного оцінювання працівників відділу головного енергетика та оцінку їх кваліфікації , продуктивності праці з посиланням на висновки Дирекції про наявність у [PERSON] більшої кваліфікації ніж в [PERSON] ( а.с. 115 т.1), суд відноситься критично і не бере до уваги . [PERSON] ст..235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу , у тому числі у звязку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою , працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір , одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи , але не більш як за один рік. [PERSON] п. 32 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.1992 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів- при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності , вихідна допомога , середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю) , який працівник мав в цей час. [PERSON] довідки ТОВ «[PERSON] олія» сума виплаченої вихідної допомоги позивачу при звільненні становить 3884,33 грн ( а.с.95 т.3). [PERSON] довідки [PERSON] районного центру зайнятості сума виплаченої допомоги по безробіттю [PERSON] становить 23278, 27 грн. ( а.с.129 т. 3). Отже заявлені позовні вимоги щодо стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу в сумі 44432,04 грн. згідно наданого позивачем розрахунку , який проведено відповідно до вимог діючого законодавства ( а.с.109-112 т.3 ) підлягає частковому задоволенню , з врахуванням отриманої позивачем вихідної допомоги та допомоги по безробіттю , в розмірі 17269, 44 грн. ( 44432,04грн. - 3884, 33 грн. 23278,27 грн. ). Вимоги щодо стягнення з відповідача понесених витрат по проведенню науково-правового дослідження ТОВ «Експертно-правовою компанією «Юрекс» в розмірі 8140 гривень. ( а.с.69-70) не підлягають задоволенню, оскільки ухвалу про проведення даного дослідження суд не виносив , експерти про кримінальну відповідальність не попереджувались , що є обовязковим згідно вимог ст.. 144 ЦПК України. За даних обставин суд вважає даний доказ недопустимим та не бере його до уваги. [PERSON] ст.. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази , які одержані з порушенням порядку , встановленого законом. Доводи позивача [PERSON] ч.3 ст.. 88 ЦПК України якщо позивача , на користь якого ухвалено рішення , звільнено від сплати судового збору , він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial