Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Черкаської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] , у віці 63 років, помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом ДРАЦС по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції. Поховання [PERSON] здійснив позивач. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді: житлового будинку з прибудовою літ.А-1 га надвірними спорудами: сараєм літ.»Б», сараєм літ.«В», сараєм літ.»Г», вбиральнею літ.»Д», погребом літ.»К», колодязем літ.»І» та огорожею № [ADDRESS] . Вказане майно належало померлому на підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28 січня 2014року (справа №695/4836/13-ц); квартири [ADDRESS] . Згідно із рішенням Черкаського міськвиконкому №136 від 30 червня 1987 року [PERSON] був членом ЖБК-92 в м. Черкаси і вказана квартира належала йому на праві особистої приватної власності, так як він повністю виплатив її вартість (пай), що підтверджується довідкою ЖБК-92 №01/2016 від 12.01.16року. Також позивач вказує, що він із [PERSON] проживали однією сім`єю більше п`яти років, інших членів сім`ї та родичів у [PERSON] не було. Заповіт [PERSON] , не складав. Тому, оскільки відсутні спадкоємці інших черг, позивач вважає себе єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] . В шестимісячний строк з дня смерті [PERSON] , позивачем подано до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. У приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Корчемної М.В. за його заявою заведена спадкова справа після померлого [PERSON] 14 червня 2016 року він звернувся до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Корчемної М.В. із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на майно після померлого [PERSON] Постановою нотаріуса від 14 червня 2016 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] та запропоновано звернутись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно померлого в порядку спадкування. Тому, позивач змушений був звернутись до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 серпня 2016 року (справа №695/2173/16-ц) за ним визнано право власності в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] , померлого 11.12.15 року на житловий будинок з прибудовою літ.А-1 та надвірними спорудами: сараєм літ.»Б», сараєм літ.«В», сараєм літ. «Г», вбиральнею літ. «Д», погребом літ. «К», колодязем літ. «І» га огорожею №1 [ADDRESS] . Стосовно іншого майна йому було рекомендовано звернутись до суду за місцем знаходження цього майна, а тому вимоги в цій частині були залишені без розгляду. Позивач вважає, що вказаним рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19.08.16року підтверджено факт його проживання однією сім`єю з померлим [PERSON] більше п`яти років, а тому дана обставина не потребує доказуванню. Також вказує, що 14 січня 2016року він за власні кошти замовив і виготовив технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] . Згідно із даними звіту про проведення незалежної оцінки ринкової вартості майна, складеного TOB «Контакт-Сервіс» від 11 липня 2016року, ринкова вартість квартири [ADDRESS] , становить 139475,00гривень. Позивач зазначає, що в нього відсутній правовстановлюючий документ на квартиру, що належала померлому на праві приватної власності, так як за життя він не оформив відповідне свідоцтво. Іншої можливості оформити спадщину він не має, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав. Тому вважає, що за ним можливо визнати право власності на спадкове майно, так як нічиїх прав це не порушить.Просить суд визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] , який помер [INFO] , на квартиру [ADDRESS] . Постановою Верховного суду України від 18 червня 2019 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкас від 11 квітня 2017 року та Ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 08 червня 2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. 25 липня 2019 року ухвалою суду справу прийнято до свого провадження, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. 04 вересня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Топор І.О. повністю підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Суду пояснив ,що в рішенні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від19.08.2019 року встановлено,що позивач та померлий [PERSON] проживали однією сім`єю більше 5 років,а тому суд згідно ст..1264 ЦК України визнав позивача спадкоємцем і визнав за ним право власності на спадкове майно. Факт проживання зі спадкодавцем вже встановлений іншим судовим рішенням,яке набрало законної сили,а тому не потребує доведення. Всю спадщину і не відмовлявся від іншого майна. Порзивач прийняв лише частину спадщини,що суперечить вимогам цивільного законодавства.Цивільне законодавство не передбачає часткового отримання спадщини. Відповідно до довідки ЖБК №92 від 12.012016 року пайовий внесок виплачено повністю по квартирі [ADDRESS] . В судовому засіданні представник відповідача Черкаської міської ради за довіреністю Чернявського А .Л. заперечував проти позову повністю і просив відмовити у його задоволенні.Зазначив, що коли заплатив позивач внески ,тоді і виникло право власності,не встановлено, що право власності належить померлому,з 1995 року зареєстрований в квартирі. Дана цивільна справа та справа ,яка була розглянута в м.Золотоноша ,щодо спадкового майна,вважає його єдиним спадковим майном та дані справи понні бути розглянуті разом, але справа яка була розглянута щодо спадкового майна в суді м.Золотоноша набрало законної сили. Заслухавши пояснення представника позивача - адвоката Топор І. О., представника відповідача за дорученням Чернявського А. Л., дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення за таких підстав. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст.77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Судом встановлено ,що [PERSON] з 30.09.2015р. зареєстрований в [ADDRESS] , що підтверджується даними його паспорту гр.-на України НС №796406. [PERSON] помер [INFO] у м. Золотоноша Черкаської області (актовий запис №3182), що підтверджується даними свідоцтва про смерть від 15.12.2015р. серія [NUMBER] , виданого відділом ДРАЦСу по м. Черкаси Черкаського МУЮ. Відповідно до даних довідок ЖБК №92 від 12.01.2016р. та від 26.02.2017р. вбачається, що [PERSON] на підставі рішення Черкаського міськвиконкому №136 від 30.06.1987р. та списку на заселення громадян був членом ЖБК-92 м. Черкаси і повністю сплатив пайовий внесок за квартиру [ADDRESS] . У вказаній квартирі з 29.07.1988р. по день смерті був зареєстрований лише [PERSON] ; інших осіб протягом вказаного періоду не було зареєстровано у квартирі. Такі обставини також підтверджуються даними довідки від 29.03.2016р., що надана нотаріусу кооперативом №92. За даними довідки КП «ЧООБТІ» від 28.02.2017р. вказана квартира, станом на 01.01.2013р., не зареєстрована за [PERSON] Відсутня інформація про власника квартири і за даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.01.2017р. Із наданих до суду 23.03.2017р. приватним нотаріусом Корчемною М.В. документів, вбачається, що [PERSON] 20.05.2016р. звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Відповідно, нотаріусом була зареєстрована спадкова справа №58988722, що підтверджується даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, що виданий 20.05.2016р. Відповідно до інформаційної довідки із Спадкового реєстру від 20.05.2016р. відомості про видані свідоцтва про право на спадщину відсутні. Постановою приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Корчемною М.В. від 14.06.2016р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , але не зазначені підстави прийнятого рішення. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області по цивільній справі № 695/2173/16-ц за позовом [PERSON] до Золотоніської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, було встановлено, що [PERSON] та померлий [PERSON] проживали однією сім`єю більше п`яти років. Також, в матеріалах справи є Довідка, видана [PERSON] про те, що рішенням міськвиконкому м. Черкаси № 136 від 30 червня 1987 року він являється членом ЖБК-92 м [ADDRESS] . Вартість квартири станом на 01.01.1988 року - 6095,0 крб. Корисна площа квартири 35,0 кв.м., жила площа 17,1 кв. м. Кількість жилих кімнат 1, знаходиться на 5 поверсі дев`ятиповерхового будинку. Має кухню, туалет, ванну кімнату, підсобне приміщення, водопровід, природний газ, центральне опалення. Пайовий внесок виплачено повністю. Заборгованості по квартплаті немає. Дана довідка підписана Головою правління ЖБК № 92 [PERSON] та бухгалтером [PERSON] Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом - ч. 2 ст. 328 ЦК України. Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із вимогами статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті та відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.. 1264 ЦК України - у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.. 1273 ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.. 1270 ЦК України. Отже, якщо спадкоємець прийняв частину спадкового майна, він вважається таким, що прийняв усе спадкове майно, а якщо відмовився від частини спадкового майна, він вважається таким, що відмовився від усього спадкового майна. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги провизнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28.01.2014 року визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок з прибудовою «літ.А-І» та надвірні споруди: сарай «Б», сарай «В», сарай «Г»,вбиральню «Д», погріб «К», колодязь «І» та огорожу «№1», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та залишилась після смерті [PERSON] , яка померла у січні 2013 року. Дане рішення набрало законної сили. Також, судом встановлено, що відповідно до Довідки ЖБК № 92 пайовий внесок за квартиру за адресою [ADDRESS] , було виплачено [PERSON] за свого життя. Даний факт не заперечував представник Черкаської міської ради в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене, надані письмові докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для повного задоволення даного позову. На підставі викладеного та,

Outcome: approved