Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просила визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловою площею в житловому будинку №55 по пров.Диспетчерському в м.Харкові та зняття її з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування вимог зазначила наступне. Спірна квартира належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 24.10.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу. Згідно п.11 договору купівлі-продажу від 24.10.2014 року [PERSON] зобов'язався зняти з реєстрації місця проживання всіх зареєстрованих в відчужуваному житловому будинку осіб в строк до 07.11.2014 року, а звільнити його для безперешкодного користування ним покупцем в строк до 27.10.2014 року. Після укладення договору купівлі-продажу [PERSON] у встановлений строк звільнив будинок і знявся з реєстрації, але як вбачається з форми Б, посвідченої печаткою Червонозаводського РВ в м.Харкові, в житловому будинку по пров.Диспетчерському, 55 в м. Харкові на теперішній час залишились зареєстрованими [PERSON], [INFO] - мати та [PERSON], [INFO] дочка. Як вбачається з технічного паспорту, [PERSON] в січні 2004 року продала будинок [PERSON], який продав його [PERSON], а я вже купила будинок у [PERSON] Відповідачі виселились та не мешкають в будинку з січня 2004 року, коли [PERSON] продала будинок. Ніяких особистих речей відповідачів в будинку немає, вона їх ніколи не бачила, на час придбання позивачем будинку, вони в ньому не мешкали, їхнє місце проживання їй невідоме. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, посилаючись на вищевказані обставини, викладені в позовній заяві, та про проведення заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання у відповідності до вимог ЦПК України, про причини неявки суду не повідомила. 10.03.2015 року надала до суду заперечення проти позову, посилаючись на безпідставність позовних вимог. Крім того, 30.03.2015 року зверталась до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі до розгляду Червонозаводським районним судом м.Харкова іншої цивільної справи, яке було задоволено та провадження у справі зупинялось. Вказані обставини підтверджують, освідченість відповідачки про наявність даної справи в провадженні суду. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд у відповідності до статті 224 ЦПК України за письмовою згодою позивача, ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд дослідивши матеріали справи, з урахуванням доводів позовної заяви та наданих суду доказів, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном; до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що житловий будинок № 55, по пров.Диспетчерському в м.Харкові, належить позивачу по справі [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 24.10.2014р., укладеного між нею та [PERSON] Згідно умов вказаного договору [PERSON] зобовязався зняти з реєстрації місця проживання всіх зареєстрованих в відчужуваному житловому будинку осіб в строк до 07.11.2014 року, та звільнити його для безперешкодного користування ним покупцем в строк до 27.10.2014 року. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 936 (а.с.7-9). [PERSON] відповідно до закону зареєструвала своє право власності на вказану квартиру (а.с.10) Ухвалою суду 31.03.2015 року провадження у справі в частині вимог до [PERSON] закрито, у зв'язку зі смертю. Крім того, відповідач [PERSON] зверталась до Червонозаводського районного суду м.Харкова з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи: приватний нотаріус ХМНО [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання договору дарування будинку недійсним. Рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 11.11.2015 року позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи: приватний нотаріус ХМНО [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання договору дарування будинку недійсним залишений без задоволення. Рішення набрало законної сили. Відповідно до ст..10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.3 ст..61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, аналізуючи надані докази, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, суд вважає, що вимоги позивача про усунення перешкод в користуванні власністю підлягають задоволенню. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність визнати [PERSON]\~\~такою, що втратила право на користування житловою площею в житловому будинку № 55 по пров.Диспетчерському в м.Харкові. Щодо вимог про зняття з реєстрації [PERSON] у спірному житловому будинку, то в цій частині суд відмовляє в позові, оскільки за вимогами ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця\~\~проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року N 1382-IV зняття з реєстрації місця проживання здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації, зокрема, на підставі остаточного\~\~рішення\~\~суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням. Крім того, зобов'язання третіх осіб до будь-яких дій не передбачено законом як спосіб захисту. Таким чином, дане рішення суду є підставою для зняття [PERSON] з реєстрації за вказаною адресою. На підставі викладеного, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст.88 ЦПК України, пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: partial