Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що з 21.07.2007 року по 13.11.2013 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу з відповідачем народилась донька [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу, відповідач припинив приймати участь у вихованні та утриманні доньки, повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не забезпечує матеріальних та духовних потреб дитини, інтересу до життя доньки не виявляє. Відповідач жодного разу не виявив бажання поспілкуватися з дитиною, не телефонував дитині, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, матеріальної та іншої допомоги не надає. Позивач самостійно вирішує всі питання щодо виховання дитини. Відповідач жодним чином не піклується про дитину, не цікавиться її успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини. На підставі викладеного позивач просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 23.12.2019 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 16.01.2020 року відкрито провадження по вищевказаній цивільній справі та розгляд справи призначений за правилами позовного (загального) провадження. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 12.03.2020 року закрито підготовче провадження по зазначеній справі та справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що з 21.07.2007 року по 13.11.2013 року перебувала з відповідачем в шлюбі. Від шлюбу з відповідачем у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Відповідач не бере ніякої участі в житті доньки, не приходить до школи, не цікавиться як дитина вчиться та не забезпечує дитину матеріально. З відповідачем вони спілкувалися останній раз на початку 2017 року, коли вони мешкали в м. Дружківка. Крім того, відповідач зловживає спиртними напоями, він притягувався до адміністративної відповідальності за керування в нетверезому вигляді. Просить суд позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує, в подальшому надала заяву про закінчення розгляду справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день слухання справи. Згідно ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляду справи в порядку заочного провадження. Представник третьої особи Служби в справах дітей Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала, не заперечувала проти задоволення позовних вимог, надала заяву про закінчення розгляду справи у її відсутність. Неповнолітня дитина [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона мешкає разом з матір`ю [PERSON] , батько з ними не мешкає. Вона з батьком не підтримує жодних стосунків, він їй не телефонує. Батько матеріально не допомагає, подарунків їй не дарував, школу він не відвідував. Позовні вимоги підтримує та вважає можливим позбавити батька [PERSON] батьківських прав відносно неї, оскільки батько зовсім не цікавиться її життям та здоров`ям. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю позивача [PERSON] . Її колишній зять [PERSON] ніякої участі у вихованні її онуки [PERSON] не приймає, матеріально не забезпечує та не відвідує дитину. Вона його бачила останній раз в 2016 році, коли вони мешкали в м. Дружківка. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що їй достовірно відомо, що в виховані дитини відповідач [PERSON] участі не приймав, не займався та не грав з дитиною. Коли відповідач знаходився в нетверезому стані, дитина його побоювалась. Відповідач з позивачем розлучилися. Вона не бачила відповідача більше 7 років. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21.07.2007 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21.07.2007 року, актова запис № 130. Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.07.2004 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , актова запис № 299. Згідно рішенням Авдіївського міського суду Донецької області від 13.11.2013 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області 21.07.2007 року, розірвано. Згідно довідки № 277 від 21.08.2019 року, виданої Авдіївською загальноосвітньою школою 1-111 ступенів № 6 Авдіївської міської ради Донецької області , батько [PERSON] не приймає участі у вихованні учениці 5-А класу Авдіївської загальноосвітньої школи 1-3 ступенів № 6 [PERSON] . Згідно акту обстеження умов проживання від 10.10.2019 року, складеного начальником ССД Точило О,, головним спеціалістом ССД Удодовою О., зав.сектором ОУ Близновою Ю., за адресою: [ADDRESS] , проживають [PERSON] , 1988 р.н., [PERSON] , 2008 р.н., в квартирі створені всі необхідні умови для проживання, виховання та розвитку дитини, а саме: є місце для відпочинку, навчання, одяг за сезоном, іграшки, їжа. Стосунки між ними дружні та теплі, мати та дитина розуміють та поважають одна одну. Згідно довідки-характеристики, виданої Авдіївським ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області, [PERSON] раніше мешкав за адресою: [ADDRESS] , за час мешкання зарекомендував себе з незадовільної сторони, має схилення до зловживання спиртними напоями та скоєння адміністративних правопорушень, не підтримував відносини з особами, що притягались до адміністративної та кримінальної відповідальності, санітарних норм за місцем мешкання не порушував, з сусідами підтримував добросусідські відносини, тривалий час не був працевлаштований. За обліками Авдіївського ВП раніше притягався до адміністративної відповідальності. Згідно довідки № 14.23-20-3191 від 13.09.2019 року, виданої Авдіївським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] не отримувала аліменти з [PERSON] за період 01.03.2019 року по 01.09.2019 року, на підставі виконавчого документа № 2/217/740, який виданий Авдіївським міським судом від 23.12.2013 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно. Згідно повідомлення № 14.23-20-3193 від 13.09.2019 року, Авдіївський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] повідомив, що 19.04.2018 року державним виконавцем Авдіївського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було винесено постанову про арешт майна боржника та накладено арешт на майно [PERSON] . Згідно розрахунку заборгованості по аліментам № 15.23-20-4335 від 25.11.2019 року, виданого Авдіївським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, на виконанні в Авдіївському міському відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/217/740/2013, виданого 23.12.2013 року Авдіївським міським судом Донецької області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Загальна сума заборгованість по аліментам станом на 22.11.2019 р. складає 132 282 грн. 53 коп. Згідно висновку № 01-15/0940 від 17.10.2019 року Служба в справах дітей Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки № 8754/402/03-2020 від 10.08.2020 року, виданої Авдіївським ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області, [PERSON] перебуває в розшуку Авдіївського ВП Покровського ВП ГУНП у Донецькій області як особа, що не сплачує аліменти на утримання дитини, розшукова справа № 28-1, кримінальне провадження № 12020050140000028, внесене до ЄРДР 10.01.2020 року за ч. 1 ст. 164 КК України. З 10.01.2020 року відомостей про [PERSON] немає, на даний час Авдіївське відділення поліції не володіє будь-якою інформацією про місце перебування розшукуваного. Відомостей про засудження [PERSON] немає. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, згідно до положень ст. 7 СК України. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно до ст. 20 Конвенції дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Статтею 27 Конвенції передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 постанови пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З метою захисту найвищих інтересів дитини, для забезпечення стабільних та гармонійних умов його життя, а також рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, суд вважає, що позов про позбавлення відповідача батьківських прав підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами, що відповідач протягом тривалого часу дитину не відвідує, не займається її вихованням та не цікавиться її життям, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. На підставі викладеного,

Outcome: approved