Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

Позивач\~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до Чернівецької міської ради, третя особа Товариство з додатковою відповідальністю «Холодпродконтракт» про визнання незаконним в частині рішення Чернівецької міської ради від 05 липня 2018 року. В позові посилається на те, що він, [PERSON] відповідно до договору дарування від 27 жовтня 2004 року № 4-2887 є власником нежитлового приміщення (трансформаторної) літ. «Е», площею 50,80 кв.м., що знаходиться по вулиці Коломийській, 1А у м. Чернівці. Земельна ділянка орієнтованою площею 0,0150 га, на якій знаходиться вказане нежитлове приміщення, належить до земель комунальної власності Чернівецької міської ради. Відповідно до листа Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради від 26 листопада 2014 року, № Т-7180/004/01 та від 11 грудня 2014 року, № Т-7415/2-04-01, трансформаторна станція літ. «Е» розташована на земельній ділянці, яка надана рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 06 липня 1999 року, № 475/14 ВАТ «ЧОЗТВП «Холодпродконтракт», правонаступником якого є товариство з додатковою відповідальністю «Холодпродконтракт», в постійне користування для виробничих потреб. На підставі цього рішення 17 січня 2000 року, ВАТ «ЧОЗТВП «Холодпродконтракт» видано державний акт на право постійного користування землею. При цьому вказаній земельній ділянці присвоєно іншу поштову адресу: Коломийська, 9/Б. Вказує, що у зв'язку з набуттям [PERSON] права власності на нежитлове приміщення (трансформаторну) літ. «Е» площею 50,80 кв.м. та враховуючи, що земельна ділянка, на якій розташоване це приміщення, знаходиться у постійному користуванні ТДВ «Холодпродконтракт», то за правилами ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України, [PERSON] набув право користування земельною ділянкою, на якій розташована будівля трансформаторної та частиною ділянки, яка необхідна для її обслуговування. Зазначає, що оскільки земельна ділянка, на якій розміщене належне [PERSON] на праві власності нежитлове приміщення, перебуває у постійному користуванні ТДВ «Холодпродконтракт», [PERSON] у квітні 2018 року звернувся до Чернівецької міської ради із заявою про вилучення у встановленому законом порядку у цього товариства зазначеної земельної ділянки та передачі йому в користування на підставі договору оренди. Рішенням 57 сесії VII скликання Чернівецької міської ради від 5 липня 2018 року (п.п.58, 58.1.) відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] у звязку з відсутністю згоди ТДВ «Холодпродконтракт» на вилучення цієї ділянки. Просить суд, визнати незаконними п.п.58., 58.1. рішення 57 сесії VII скликання Чернівецької міської ради від 5 липня 2018 року в частині відмови [PERSON] у вилученні земельної ділянки орієнтованою площею 0,0150 га у товариства з додатковою відповідальністю «Холодпродконтракт» та наданні йому цієї земельної ділянки в оренду. Зобов'язати Чернівецьку міську раду вирішити в судовому порядку питання про припинення права користування товариства з додатковою відповідальністю «Холодпродконтракт» земельною ділянкою орієнтованою площею 0,0150 га, на якій знаходиться належне [PERSON] нежитлове приміщення (трансформаторної) літ. «Е» та вилучення цієї земельної ділянки у цього товариства. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, а також вказав, що у разі незгоди землекористувача з вилученням земельної ділянки, питання вирішується в судовому порядку. Представники відповідача [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, але подали до суду відзив в якому зазначили, що для вилучення земельної ділянки та надання її в оренду, обовязковою умовою є згода землекористувача, а також у звязку з тим, що дана ділянка не сформована та не має присвоєного кадастрового плану, а тому вона не є обєктом цивільних прав та не може бути надана в користування. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та вказав, що у звязку з відсутністю згоди землекористувача на вилучення земельної ділянки, рішення Чернівецької міської ради є законним і обґрунтованим, а тому немає підстав для задоволення позовної заяви. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 27 жовтня 2004 року №4-2887 [PERSON] є власником нежитлового приміщення (трансформаторної) літ. «Е», площею 50,80 кв.м. що знаходиться по вулиці Коломийській, 1А у м. Чернівці. Земельна ділянка орієнтованою площею 0,0150га, на якій знаходиться вказане нежитлове приміщення, належить до земель комунальної власності Чернівецької міської ради. Як вбачається з листів Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради від 26 листопада 2014 року №Т-7180/004/01 та від 11 грудня 2014 року № Т-7415/2-04-01, належна позивачу будівля трансформаторної станції розташована на земельній ділянці, яка знаходиться в постійному користуванні ТДВ «Холодпродконтракт» на підставі державного акта на право постійного користування землею, виданого цьому товариству виконавчим комітетом Чернівецької міської ради 17 січня 2000 року. При цьому цій земельній ділянці присвоєно іншу поштову адресу: Коломийська, 9/Б. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України та ч. 2 ст. 377 ЦК України, в редакції, чинній на момент набуття позивачем права власності на вказане нежитлове приміщення, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, які розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, переходить право користування на підставі договору оренди тією частиною земельної ділянки,\~ на\~ якій\~ вони\~ розміщені,\~ та\~ частиною\~ ділянки,\~\~ яка необхідна для їх обслуговування. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при набутті права власності на нерухомість, і правового регулювання земельним і цивільним законодавством відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. З огляду на викладене позивач [PERSON] як власник нежитлового приміщення (трансформаторної) літ. «Е» має право на отримання в користування тієї частини земельної ділянки, на якій розташоване це приміщення, та частини\~ ділянки,\~\~ яка необхідна для його обслуговування. У квітні 2018 року позивач звернувся до Чернівецької міської ради із заявою про вилучення у встановленому законом порядку у ТДВ «Холодпродконтракт» земельної ділянки, на якій розташована належна позивачу будівля трансформаторної,\~ та земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування цієї будівлі, і передачі йому в користування на підставі договору оренди. Рішенням 57 сесії VII скликання Чернівецької міської ради від 5 липня 2018 року (п.п.58, 58.1.) відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] у звязку з відсутністю згоди ТДВ «Холодпродконтракт» на вилучення цієї ділянки. Суд вважає, що рішення міської ради в частині відмови у задоволенні заяви позивача є незаконним з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Відповідно до частин першої, другої, пятої статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають право власності або\~ земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішеннями органів виконавчої\~ або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Право землекористування може бути припинене лише з підстав, передбачених статтею 141 ЗК України, зокрема, згідно з п.п. «б», «е» цієї статті такими підставами є вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці. За змістом частин першої та другої статті 149 ЗК України земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом, і таке вилучення провадиться за згодою землекористувачів. У разі незгоди землекористувача з вилученням земельної ділянки питання вирішується в судовому порядку (ч. 10 ст.149 ЗК). Оскільки земельна ділянка, на якій розміщене належне [PERSON] нежитлове приміщення та яка необхідна для його обслуговування, перебуває у постійному користуванні ТДВ «Холодпродконтракт» і це товариство не надало відповідачу згоди на вилучення спірної земельної ділянки, то відповідач повинен був діяти відповідно до положень ч. 10 ст. 149 ЗК України, а саме звернутися до суду з позовом про припинення права користування спірною земельною ділянкою шляхом її вилучення у цього товариства. Проте відповідач 5 липня 2018 року прийняв рішення № 1323 про відмову у вилученні зазначеної земельної ділянки у ТДВ «Холодпродконтракт» та наданні її позивачу в оренду і тим самим позбавив останнього права користування цією земельною ділянкою та можливості обслуговувати належну йому будівлю. За змістом ст.15 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 16 ЦК України, встановлює способи захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, такий спосіб як визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади або органу місцевого самоврядування. Зазначений у цій статті перелік способів захисту не є вичерпним, тому суд може застосувати інші способи захисту. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що порушене право позивача\~ [PERSON] на спірну земельну ділянку підлягає захисту шляхом визнання незаконними п.п.58, 58.1. рішення Чернівецької міської ради від 5 липня 2018 року № 1323 та зобовязання міської ради вчинити дії по вилученню у ТДВ «Холодпродконтракт» спірної земельної ділянки в судовому порядку. На підставі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 116, 141, 149 ЗК України та

Outcome: approved