Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом ПАТ «Український комунальний банк», світличної Н .В ., про зняття арешту з майна. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.10.2006 року між ПАТ «Український комунальний банк» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено кредитний договір про надання позивачу кредиту у розмірі 40000грн. 26.10.2006 року між ПАТ «Український комунальний банк» та позивачем було укладено іпотечний договір, яким забезпечено вимогу іпотекодержателя. Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарчими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . За умовами договору іпотекодержатель гарантує, що після повного виконання зобов`язань за кредитним договором ним будуть здійсненні необхідні дії щодо звільнення іпотеки від зобов`язань, якими він обтяжений. Зобов`язання відповіач [PERSON] виконав у повному обсязі. В травні 2018 року позивач звернувся до приватного нотаріуса з приводу купівлі-продажу нерухомого майна, та довідався, що на зазначене майно не скасована заборона на його відчуження. У зв`язку з цим позивач просить суд скасувати заборону на відчуження нерухомого майна, а саме житлового будинку з господарчими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , номер за РПВН 16305774, яка за реєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна, реєстраційний номер 3955769 від 26.10.2006 року та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 26 жовтня 2006 року за № 3955769 про заборону відчуження житлового будинку з господарчими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , номер за РПВН 16305774. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] надав аналогічні викладеним у позовній заяві пояснення, просив позов задовольнити. Представник відповідача, ПАТ «Український комунальний банк» в судовому засіданні позов не визнав, вказав, що у банку відсутні відомості щодо сплати суми кредиту, проти задоволення позову заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву, в якій позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала. З`ясувавши думку учасників справи, дослідивши письмові докази суд приходить до наступного. Так судом встановлені наступні фактичні обставини. 26.10.2006 року між ПАТ «Український комунальний банк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір, згідно якого позивач передав в іпотеку, в якості забезпечення зобов`язання [PERSON] за кредитним договором № 00103 від 26.10.2006 року нерухоме майно, а саме житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.13-20). Згідно копії витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на вказане майно накладено заборону на його відчуження (а.с.21). Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно позивачу [PERSON] належить на праві власності житловий будинок з господарчими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.26-27). Відносини, пов`язані зі скасуванням заходів забезпечення позову регулюються відповідними нормами ЦК України, законом України «Про виконавче провадження». Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Частиною першою ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 316, ст. 317, ч. 1 ст. 319, ч. 1, 2 ст. 321, 391 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд приймає до уваги те, що [PERSON] сплачувалися платежі згідно умов кредитного договору, докази наявності боргу по кредиту перед банком відсутні. Таким чином зобов`язання із повернення суми кредиту виконані, тому забезпечення зобов`язання має бути скасоване. Таким чином враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку, що позов є обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved