Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача ПАТ «Імексбанк», в якому просить стягнути з відповідача залишок за вкладом у розмірі 2 270 доларів США, пеню у розмірі 3 222, 98 грн. та 3 % річних у розмірі 27, 80 доларів США. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 29.07.2013 р. з відповідачем в особі начальника відділення №372 у м. Львові ПАТ «Імексбанк» Стецьківа Романа Остаповича, що діяв на підставі довіреності №10313 від 01.03.2013 р., укладено договір №1530010770 банківського вкладу в доларах США. Предметом вказаного договору було розміщення у відповідача вкладу у розмірі 11 400 доларів США строком на 399 днів, з 29.07.2013 р. по 01.09.2014 р., на депозитний рахунок [NUMBER] зі сплатою 10 % річних. Кошти в сумі 11 400 доларів США були внесені в касу відповідача, що стверджується квитанцією № 958 від 29.07.2013 р. Відповідач частково здійснював виплату за вкладом, та станом на 19.02.2015 р. залишок за вкладом становить 2 270 доларів США. Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, подали до суду заяву, в якій просять розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду. Згідно ч. 4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами 29.07.2013 р. укладено договір банківського вкладу №1530010770 в доларах США. У відповідності до умов договору, [PERSON] передала на депозитний рахунок [NUMBER] кошти в сумі 11 400 доларів США зі сплатою 10 % річних строком на 399 днів, з 29.07.2013 р. по 01.09.2014 р. /а.с.6/. Кошти в сумі 11 400 доларів США були внесені в касу відповідача, що стверджується квитанцією № 958 від 29.03.2013 р. /а.с.8/. На підставі Постанови Правління Національного Банку України №50 від 26.01.2015 р. «Про віднесення ПАТ «Імексбанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцію Фонду гарантування вкладів 26.01.2015 року прийнято рішення №16 про введення з 27.01.2015 р. в ПАТ «Імексбанк» тимчасової адміністрації. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу одна сторона, що прийняла від другої сторони грошову суму, що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку, якщо інше не встановлено ЦК України або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені законом. Як вбачається зі змісту виписки по особовому рахунку від 09.01.2015 р., наданого банком на вимогу позивача, залишок по вкладу становить 2 270 доларів США /а.с. 10/. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530, 629 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Договір є обов'язковим для виконання сторонами. За вимогами ст. 525 ЦК України є недопустимою одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Законом України «Про банки і банківську діяльність» поняття вкладу (депозиту) визначається як кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на певний строк зберігання. Відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням положень наведеної норми та встановлених судом обставин вимоги позивача про стягнення 3% річних від простроченої суми є законними. Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання щодо повернення залишку банківського вкладу, суд приходить до висновку, що такі вимоги також підлягають до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до п. 3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Положеннями ст.ст. 549, 551 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно з п. 6.1 договору банківського вкладу за невиконання або несвоєчасне виконання зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України. Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22.11.1996 р. №543/96-ВР передбачено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем за договором банківського вкладу становить: - 2 270 доларів США - розмір суми вкладу; - 3 222, 98 грн. - розмір пені; - 27, 80 доларів США - розмір 3-х % річних. Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав, як і відсутні докази належного виконання ним умов договору банківського вкладу. Пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. №14 «Про судове рішення у цивільній справі»передбачено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідач, не повернувши позивачу належну їй суму за депозитним вкладом, належно не виконав взятих за договором зобов'язань, а відтак, з нього слід стягнути суму залишкових коштів по банківському вкладу в розмірі 2 270 доларів США (26 595, 55 грн.), 3 % річних у розмірі 27,80 доларів США (325, 71 грн.), що згідно офіційного курсу НБУ станом на день ухвалення рішення суду (20.05.2015 р.) в сумі становить 26 921, 26 грн., а також пеню в розмірі 3 222, 98 грн. Крім цього, у відповідності до положень ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 301, 44 грн., від сплати якого позивач звільнена, з огляду на звернення до суду із позовом про захист прав споживача. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 549, 551, 611, 625, 629, 1058, 1060, 1161 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів» та

Outcome: approved