Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 21 лютого 2015 року по 26 вересня 2016 року. У даному шлюбі та за час спільного проживання у них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON] [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що з відповідачем проживають окремо, діти перебувають на повному її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку по утриманню дітей, не бере участі в матеріальному забезпеченні та вихованні. Можливості самостійно забезпечувати дітей усім необхідним в неї немає. Відповідач офіційно не працевлаштований, стабільного доходу немає. Просить суд з урахуванням уточнених позовних вимог, стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей доньки [PERSON], сина [PERSON] та доньки [PERSON] [PERSON], в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно. В судове засідання представник позивача подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечення проти позову суду не надав. За погодженням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 вересня 2016 року розірвано (а.с. 5) Під час тривалого спільного проживання та перебування у шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-ЕГ № 212245, син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-ЕГ № 212246 та донька [PERSON] [PERSON], [INFO], виданих Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції у Волинській області (а.с. 6-8). Відповідач [PERSON] вказаний батьком [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [PERSON] у виданих свідоцтвах про народження (а.с. 6-8). Судом також встановлено, що сторони проживають окремо, неповнолітні діти проживають разом з матірю позивачкою [PERSON] та перебувають на її утриманні. Відповідач свого обовязку утримувати неповнолітніх дітей в добровільному порядку не виконує. Неповнолітні [PERSON] та [PERSON] є здоровими, самостійних доходів не мають. Малолітня дитина [PERSON] [PERSON] є інвалідом з дитинства, страждає аутизмом і має хворобу серця (а.с. 9). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК України передбачено, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обовязків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Із позовної заяви вбачається, що відповідач працює автомеханіком на СТО, що знаходиться по вул. Рівненській у м. Луцьку, однак офіційно не оформлений. Крім того, [PERSON] зареєстрований як підприємець та займається ремонтом та встановленням телефонів і компютерної техніки на дому у громадян. Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є здоровим, на обліку у лікарнях не перебуває, є працездатним, на його утриманні інших осіб не має. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітніх дітей. Враховуючи зазначені обставини, а також те, що обовязок утримувати дітей покладається рівною мірою на матір і батька, суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання трьох неповнолітніх дітей в розмірі 3000 грн. щомісячно, а тому позовні вимоги [PERSON] суд вважає такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Позивач звернулася до суду з даним позовом про стягнення аліментів 12 вересня 2017 року. Таким чином аліменти на користь позивача на утримання дітей підлягають стягненню починаючи з дня звернення до суду (12.09.2017 року) та до досягнення дітьми повноліття. Згідно зі ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної або відхиленої частини вимог. На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, а тому судовий збір в сумі 640 грн. на користь держави підлягає стягненню з відповідача [PERSON]

Outcome: approved