Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулась в суд з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом після смерті її батька - [PERSON], який помер [INFO], право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що в [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що в [ADDRESS] За життя батько склав заповіт, відповідно до якого належне майно заповів їй. Відтак, вона як єдиний спадкоємець за заповітом, що виявила бажання прийняти спадщину, звернулась з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], та отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними спорудами, у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] Жидачівського району Львівської області, що належав померлому та є спадковим майном. Вказана відмова позбавляє її можливості належним чином реалізувати волю спадкодавця та свої спадкові права, а тому змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] та її законний представник - [PERSON] подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити. Представник відповідача Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області - [PERSON] подав заяву, в якій просить розглянути дану справу за відсутності їх представника, оскільки вони не заперечують проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.3 ст.13, ч.2 ст.49, ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено та підтверджується долученою копією свідоцтва про смерть, що [INFO], в м. Жидачів Львівської області, у віці 48 років, помер [PERSON], про що 11 серпня 2017 року зроблено відповідний актовий запис №32 та виконавчим комітетом Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області, від 11 серпня 2017 року, видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] /а.с. 7/. Спадщина відкрилася в цей же день, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що спадщина померлого складається із житлового будинку надвірними спорудами, що в [ADDRESS] Факт належності вказаного будинку спадкодавцю підтверджується долученою до матеріалів справи довідкою №1288 виданою Журавнівською селищною радою Жидачівського району Львівської області від 20 червня 2018 року З наявної в матеріалах справи копії заповіту від 05 серпня 2017 року, вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: «все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, а також все те, що належати мені на день моєї смерті, і на що я за законом матиму право заповідаю [PERSON], [INFO]». Судом встановлено, що на день смерті заповідача заповіт не змінений та не скасований /а.с. 9-10/. Із долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 травня 2001 року, вбачається, що спадкодавець є батьком [PERSON] (позивачки по справі) /а.с. 6/. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст.ст.1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Так, згідно із постановою завідувача Жидачівською державною нотаріальною конторою №251/02-31 від 05 квітня 2018 року, встановлено факт звернення [PERSON].(позивачки) до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину та факт відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті її батька [PERSON] на спадкове майно, у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] Жидачівського району Львівської області, що належав померлому та є спадковим майном /а.с. 8/. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, враховуючи свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права; те, що позивач оформити право власності на спірний житловий будинок, в нотаріальному порядку не має можливості у зв'язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину; представник відповідача позовні вимоги визнав та проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved