Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про визнання факту проживання однією сімєю та визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що з квітня місяця 1982 року вона та [PERSON] проживали однією сімєю в с. Звіздаль Народицького району Житомирської області, вели спільне господарство та мали спільний бюджет. У звязку з аварією на ЧАЕС вона з [PERSON] переселилися з с. Звіздаль в с. Привороття Брусилівського району Житомирської області, де отримали житловий будинок по вул. Калинівській та продовжували проживати однією сімєю та вели спільне господарство до 01 травня 2014 року, коли [PERSON] помер. Таким чином, разом з [PERSON] позивач прожила однією сімєю 32 роки. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з грошових коштів у сумі 4300 гривень. Позивач вважає себе спадкоємцем четвертої черги за законом, так як до часу відкриття спадщини проживала з [PERSON] однією сімєю понад 5 років. Тому просила суд встановити факт її проживання з [PERSON] однією сімєю понад 5 років з квітня 1985 року по 01.05.2014 року, тобто на час відкриття спадщини, та визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на грошові кошти у сумі 4300 гривень, які належали померлому 01.05.2014 року [PERSON] В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просила суд позов задовольнити. В подальшому подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Житомирської області в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій проти задоволення позову [PERSON] не заперечував. Просив суд справу розглянути в його відсутність. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що дійсно [PERSON] та [PERSON] проживали разом більше пяти років до дня смерті [PERSON] однією сімєю, разом вели господарство. Зазначили, що інших спадкоємців у померлого [PERSON] не було. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача за довіреністю [PERSON], свідків, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що [PERSON] помер 01.05.2014 року (а.с. 10). З копії ухвали Брусилівського районного суду Житомирської області від 24 грудня 2013 року у справі № 2-а-666/11, вбачається, що на користь [PERSON] було стягнуто з управління праці та соціального захисту населення [PERSON] районної державної адміністрації Житомирської області 4300 гривень, як суму нарахованої, але невиплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік в розмірі, визначеному ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с. 11-12). За інформацією управління державної казначейської служби України у [PERSON] районі Житомирської області № 02-08/817 від 18.10.2017р. в органах ДКСУ на виконанні перебуває виконавчий лист по справі № 2-а-666/11 про стягнення на користь [PERSON] коштів на виплату одноразової допомоги на оздоровлення в сумі 4300 грн., який на даний час не виконаний (а.с. 34). Згідно довідки № 20 від 26.01.2017р., виданої виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради Житомирської області, [PERSON] дійсно проживала в [INFO], та разом з нею проживав та вів спільне господарство [PERSON], який помер 01.05.2014 року (а.с. 3). Згідно погосподарських книг Приворотської сільської ради за 1991-1995 рр. № 3, особовий рахунок господарства № 292; за 1996-2000 рр. № 3, особовий рахунок господарства № 279; за 2001-2005 рр. № 3, особовий рахунок господарства № 274; за 2006-2010 рр. № 4, особовий рахунок господарства № 241; за 2011-2015 рр. № 5, номери обєкта по господарського обліку 0305-01, розташованого за адресою: с. Привороття, вул. Калинівська, 2, головою двору зазначена [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], вказаний як її чоловік (а.с. 4-9). Відповідно до інформаційної довідки із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданої приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу від 10.03.2017 р. № 47025342, відомості про відкриття спадкової справи після смерті [PERSON], померлого 01.05.2014 року, відсутні (а.с.14). Постановою приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу Житомирської області від 26.10.2017 р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після смерті [PERSON], оскільки [PERSON] не підтверджено родинні відносини з померлим (а.с. 40). Факт сумісного проживання заявниці з померлим [PERSON] з квітня 1982 року по день смерті [PERSON], а також відсутність інших спадкоємців у померлого також підтвердили допитані судом в якості свідків [PERSON] та [PERSON] Згідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Згідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, оскільки встановлення факту сумісного проживання для заявника має юридичні наслідки, з урахуванням всіх встановлених обставин справи у суду наявні законні підстави встановити факт сумісного проживання однією сімєю [PERSON], [INFO], з [PERSON], померлим 01.05.2014 року, у будинку № 2 по вул. Калинівській , с. Привороття, Брусилівського району Житомирської області, з квітня 1985 року по день смерті [PERSON], тобто по 01.05.2014 року та визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на грошові кошти у сумі 4300 гривень, які належали померлому 01.05.2014 року [PERSON] На підставі ст. 1264, 1268, 1296, ч. 2 ст. 256, ст. 259 ЦПК України та

Outcome: approved