Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно, яке залишилось після смерті його дяді - [PERSON], який помер 03.04.2016 року. Позивач, як спадкоємець за заповітом своєчасно та належним чином прийняв спадщину, відкриту після смерті спадкодавця, звернувшись з відповідною заявою про прийняття спадщини за заповітом до Запорізької районної державної нотаріальної контори. Третя особа - [PERSON] також звернулася з заявою про прийняття спадщини за законом, як дружина померлого, до Запорізької районної державної нотаріальної контори. При оформлені спадкових прав зясувалось, що у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно: 1/ житловий будинок з господарськими спорудами в с. Водяне вул. Устима Кармелюка, 55 Запорізького району Запорізької області ; 2/ земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку за цією ж адресою, а саме, с. Водяне вул. Устима Кармелюка, 55 Запорізького району Запорізької області; 3/ земельну ділянку площею 0,0926 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою : с. Водяне вул. Устима Кармелюка, 55 Запорізького району Запорізької області, у звязку з чим Запорізькою районною державною нотаріальною конторою була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. У судове засідання позивач не зявився, від представника позивача надійшла до суду заява, у якій вона підтримала уточнений позов у повному обсязі, просила позов задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Відповідач по справі представник територіальної громади Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про місце та час розгляду справи, надав суду письмові пояснення, у яких не заперечував проти позову, просив суд розглянути справу за відсутності представника. Третя особа Запорізька районна державна нотаріальна контора у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, у якій проти позову не заперечувала, просила суд розглянути справу за її відсутності. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилася, була повідомлена належним чином про місце та час розгляду справи. Суд за вказаних обставин вважає за можливе розгляд справи за відсутності зазначених осіб, які беруть участь у справі і не зявились. Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт смерті 03 квітня 2016 року [PERSON] підтверджується наданою суду копією свідоцтва про смерть, від 12.04.2016 року, актовий запис про смерть №2440. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Судом встановлено, що за свого життя, а саме, 01.04.2016 року, [PERSON] склав заповіт, який був посвідчений секретарем Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, р. №29, в якому він зробив наступне заповідальне розпорядження: все належне йому на час смерті майно він заповідав [PERSON] Вищевказаний заповіт знаходиться в матеріалах спадкової справи та на час відкриття спадщини не змінений та не скасований. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст.1297 ЦК України встановлено обовязок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] , позивач [PERSON] звернувся до Запорізької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, а третя особа [PERSON] звернулася до Запорізької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом , що підтверджується копією спадкової справи №192/2016 рік від 14.06.2016 року. Встановлено, що спадкоємці, які б мали право на обовязкову частку у спадщині (ст. 1241 ЦК України) відсутні. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 13.09.2017 року позовна заява [PERSON] до [PERSON], треті особи: Запорізька районна державна нотаріальна контора, Широківська сільська рада Запорізького району Запорізької області, про визнання заповіту недійсним, була залишена без розгляду. Ухвала набрала законної сили. Згідно зі ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.10.2017 року, виданої Запорізькою районною державною нотаріальною конторою, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно у звязку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності на житловий будинок та господарські споруди, що розташовані в с. Водяне вул. Устима Кармелюка,55 Запорізького району Запорізької області зареєстровані на праві власності за [PERSON], померлим 03.04.2016 року, на підставі Договору міни, посвідченого 01.07.2002 року приватним нотаріусом [PERSON], реєстровий № 2523 . Згідно ст. 1225 ЦК України ( діючої редакції) вбачається, що право власності на земельні ділянки переходить в порядку спадкування без зміни цільового призначення. Суд встановив, що померлому [PERSON] спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та площею 0,926 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в с. Водяне вул. Устима Кармелюка, 55, Запорізького району Запорізької області належало на підставі Договору міни, посвідченого 01.07.2002 року приватним нотаріусом [PERSON] р.№2523 однак, державну реєстрацію права власності на вказані земельні ділянки спадкодавець не вчинив, що підтверджується Витягами ДЗК від 18.10.2017 року №НВ- 2303616872017 та № НВ-2303616742017. Відповідно до ст. 1299 ЦК України : якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року встановлює, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Як розяснено в листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст.1299 ЦК України), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і повязує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність державної реєстрації на спадкове майно не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обовязок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обовязку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який, оформивши спадщину, не здійснив її державної реєстрації (ст.1299 ЦК України). Відповідно до ст. 182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що обєкти нерухомого майна підлягають спеціальній реєстрації відповідним органом. Згідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою факту виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно. Таким чином, враховуючи те, що судом встановлено право позивача на спадщину, відкриту після смерті [PERSON] та неможливість оформити це право у відповідності до чинного законодавства у нотаріальній конторі через відсутність у нього відповідних правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд приходить до висновку, що уточнений позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved