Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON], про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, та додаткових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. [PERSON] є донькою [PERSON] [INFO] року вона досягла повноліття, але продовжує навчатися на третьому курсі денної форми навчання Коледжу Класичного приватного університету за спеціальністю «правознавство», на договірній формі навчання, терміном до 07.07.2015 року. Позивач не одружена, проживає разом з матір'ю - [PERSON] Відповідач [PERSON] у добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає. Крім того, позивач зазначила, що навчання вимагає значних грошових коштів на щоденний проїзд, на придбання одягу, підручників, зошитів та інших канцелярських товарів, що вимагає від неї додаткових витрат, які вона та її мати не в змозі нести самостійно. На підставі викладеного позивач [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років, а також додаткові витрати на утримання повнолітньої дитини в розмірі 5700 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, надала пояснення, аналогічні обставинам, зазначеним у позові, додатково суду пояснивши, що на цей час вона також страждає на ряд хронічних захворювань, такі як Хронічний гастродуоденит, дуодено-гастральний рефлекс, хронічний вірус Епштейн - Барр, вегето-сосудіста дистонія за змішаним типом, що також вимагає від неї додаткових матеріальних витрат. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував частково, пояснивши суду, що визнає позовні вимоги в частині стягнення з нього на користь його доньки [PERSON] аліментів на утримання останньої в розмірі 1/6 частини частини від усіх видів заробітку щомісячно. В задоволенні інших позовних вимог заперечує з тих підстав, що на цей час він перебуває у шлюбі і на його утриманні знаходиться дитина [PERSON], [INFO]. Існує заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2014 року про стягнення з нього на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO] року, аліментів в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Третя особа [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, пояснивши суду, що вона є матір'ю позивача [PERSON] На цей час через свій стан здоров'я та стан здоров'я своїх батьків вона не може повністю утримувати доньку. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження від 12.12.1995 року, серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського району м. Запоріжжя, батьками повнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. На цей час [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON], що підтверджується довідкою № 4/1108 від 14.11.2013 року, виданої начальником ЦОС Педенко В.О. [PERSON], [INFO], є студентом ІІІ курсу, денного відділення ПВНЗ «Коледж сучасних знань Класичного приватного університету» за спеціальністю «правознавство» без виплати стипендії, строком навчання з 01.09.2011 року по 07.07.2015 року, що підтверджується довідкою № 066 від 06.11.2013 року. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 20.03.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст.ст. 181, 182, 200 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При цьому, син, дочка, які продовжують навчання, для виникнення права на утримання повинні потребувати матеріальної допомоги. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх сина (доньку), які продовжують навчання після досягнення повноліття виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення сином (донькою) віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; наявність у батьків такої можливості. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. З урахуванням зазначених обставин, інтересів повнолітньої дитини, яка продовжує навчання на денному відділенні ПВНЗ «Коледж сучасних знань Класичного приватного університету», у зв'язку з чим не має можливості працевлаштуватися та отримувати дохід, враховуючи ту обставину, що на утриманні відповідача перебуває неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності, закріплених у ст. 7 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання, але не пізніше ніж до досягнення нею 23 років, і цей розмір аліментів не перевищує можливостей відповідача надавати допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Щодо стягнення додаткових витрат, слід зазначити наступне. Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина передбачений главою 16 Сімейного кодексу України, в зазначеній главі не міститься норми щодо обов'язку батьків по понесенню додаткових витрат на навчання повнолітньої дитини. Правила та порядок участі батьків у додаткових витратах на дитину, встановлений ст. 185 СК України, яка міститься у главі 15 СК України та поширюються на правовідносини щодо обов'язків батьків по утриманню неповнолітніх дітей, а тому її правила не можуть бути розповсюджені на правовідносини, які виникли між повнолітньою дитиною та її батьком. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про залишення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат без задоволення. В силу ст. 88 ЦПК України, у разі задоволення позову позивача, який звільнений від сплати судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок при подачі позову про стягнення аліментів, цей судовий збір підлягає стягненню у дохід держави з відповідача.

Outcome: partial