Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21.07.2004 року. Від спільного проживання з ним має малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо та добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на дитину у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що на позовних вимогах наполягає та просить розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання також не зявився, надав до суду заяву в якій вказав, що позов визнає частково, а саме згоден сплачувати аліменти на дитину в розмірі 500грн. Справу просить розглянути без його участі. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Суд, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.11.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.3). Від спільного проживання у подружжя [PERSON] 25 липня 2006 року народилася дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Відповідно до довідки квартального комітету Пирятинської міської ради від 07.10.2016 дочка [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Відповідач [PERSON] проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. Згідно ст. ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненні нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. На підставі викладеного та враховуючи, що відповідач зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на неповнолітню дитину. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, які впливають на визначення розміру аліментів, передбачені ст.182 СК України. Так, суд враховує, що дитина [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у Пирятинському ЦПМД, що підтверджується довідкою №38 (а.с.6); матеріальне становище відповідача [PERSON], який працює та щомісяця отримує заробітну плату в розмірі 1690грн. (а.с.13). Крім того суд враховує згоду батька виплачувати аліменти в розмірі 500грн. Враховуючи вказані обставини суд вважає за необхідне стягнути аліменти в розмірі 500грн. Такий розмір аліментів, на думку суду, буде розумним та справедливим. Розглянувши вимоги позивачки в частині стягнення аліментів в розмірі не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає їх безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають виходячи з того, що такий розмір визначається лише для аліментів у частці від заробітку. Згідно ж положенням ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності зі ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, тому понесені та документально підтверджені позивачем судові витрати на правову допомогу, відповідно до вимог ст.84, ч.1 ст.88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам в сумі 333,33грн з розрахунку 500грн х 1000грн / 1500грн = 333,33грн. На підставі ст.ст.180, 181, 184 СК України,

Outcome: partial