Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до Долинського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, в якому (позові) просила: - розірвати шлюб, укладений між нею (позивачем) та відповідачем, зареєстрований 27.01.2018 Виконавчим комітетом Маловодянської сільської ради Долинського району Кіровоградської області про що 27.01.2018 складено відповідний актовий запис № 7; - стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] ; - допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць; - стягнути з відповідача судові витрати по справі. Свої позовні вимоги в частині розірвання шлюбу позивач обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, з відповідачем на протязі останніх двох місяців не проживають, на даний час спільне господарство вони не ведуть та сімейні стосунки не підтримують. Зазначила, що на примирення вона не згодна, переконана, що подальше сімейне життя і збереження шлюбу не можливе. Також зазначила, що спору з приводу спільного сумісного майна між ними не має, як і не має спору щодо виховання та проживання дитини, яка залишається проживати з нею. Ухвалою від 17.09.2020 роз`єднано позовні вимоги в цивільній справі за вищевказаним позовом та виділено у самостійне провадження позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини. Ухвалою від 23.09.2020 зазначену позовну заяву (позовна вимога про розірвання шлюбу) прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та постановлено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копія ухвали від 23.09.2020 була надіслана в порядку ст. 272 ЦПК України позивачу за її зареєстрованим місцем проживання (перебування) та відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання (перебування), встановленим судом у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 187 ЦПК України. Копія зазначеної ухвали отримана відповідачем 29.09.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Клопотання від сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходили. Заперечення від відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходило. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, які не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, та їх задоволення з огляду на таке. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони з 27.01.2018 перебувають у шлюбі, який зареєстровано виконавчим комітетом Маловодянської сільської ради Долинського району Кіровоградської області про що 27.01.2018 складено відповідний актовий запис № 7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 27.01.2018. Сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , про що Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 13.06.2018 складено відповідний актовий запис № 93, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 13.06.2018, в якому батьками дитини зазначені: батько « [PERSON] » та мати « [PERSON] ». [PERSON] є дитиною з інвалідністю, що підтверджується посвідченням серія [NUMBER] . Відповідно до довідки № 3779 від 11.09.2020, виданої КП «Долинський міськкомунгосп», [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] , [INFO] . Твердження позивача про те, що подружжям шлюбно-сімейні стосунки не підтримуються та останні намірів їх відновлювати не мають наявними у справі доказами не спростовуються. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу з відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя та збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, зокрема, позивача, якою пред`явлено позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При цьому, судом відзначається, що добровільність шлюбу, - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Положеннями ч. 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. При цьому, під час розгляду справи за наявними в ній доказами обставини, наведені у ч. 2 ст. 110 СК України, за яких позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений, - судом не встановлені. Як зазначено у ч. 2 ст. 104 СК України - шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З клопотанням про надання строку для примирення сторони до суду не звертались. Крім того, судом відзначається, що відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При цьому, суд констатує, що вимога щодо відновлення дошлюбного прізвища позивачем не заявлялась. Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, зокрема, те, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред`явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинено, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин неможливе та буде суперечити інтересам, зокрема, позивача, у зв`язку з чим такий шлюб слід розірвати. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на її корить судових витрат судом відзначається таке. Відповідно до договору про надання правничої допомоги, укладеного 11.09.2020 між позивачем та адвокатом Чепулою І.В. (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 151), акта про обсяг наданої правничої допомоги від 11.09.2020, підписаного останніми та квитанції № 779203 від 11.09.2020, - позивачем понесені судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвокат по зверненню до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1100 грн. а саме: консультація - 500 грн., складання позовної заяви - 600 грн. Враховуючи викладене та положення статей 137 та 141 ЦПК України, беручи до уваги, що відповідач не звертався до суду із клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, - суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в частині позовної вимоги про розірвання шлюбу в розмірі 550 грн. (1100/2). Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, на підставі чого, враховуючи, що позивача на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору та позов задоволено повністю, - суд дійшов висновку, що судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 840,80 грн., слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved