Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на самочинно збудований житловий будинок, що розташований в с.Липча вул.Центральна №80 Хустського району. Позов мотивовано тим, що 15.01.2010 року ним набуто право власності на земельну ділянку розміром 0,1432 га, виділену для будівництва та обслуговування житлового будинку. Ще до оформлення права власності на землю, що посвідчується державним актом серії ЯИ № 054567, у 2005 році позивач розпочав будівництво житлового будинку. Під час проведення будівельних робіт ним були дотримані всі архітектурні, будівельні, санітарні та екологічні норми і з початку будівництва до сьогоднішнього дня жодних заяв, претензій та скарг від сусідів не надходило, що свідчить про відсутність факту порушення прав інших осіб цим будівництвом. На даний час Хустським ДПТІ виготовлено технічний паспорт, відповідно до якого житловий будинок загальною площею 155,6 кв.м. є завершений будівництвом та відповідає всім нормам та стандартам. Після отримання технічного паспорту позивач звернувся із заявою до державного реєстратора для реєстрації та оформлення права власності на житловий будинок, однак йому було відмовлено, оскільки не дотримана процедура погодження первинних документів та не можливо отримати декларацію про завершення будівництва. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не зявились. Представник позивача подала до суду заяву в якій підтримала заявлені вимоги та просила суд їх задовольнити, а справу розглянути у її відсутності та відсутності позивача. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Хустського району в судове засідання не зявився. До суду надійшов лист за підписом сільського голови [PERSON] про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, не заперечив щодо задоволення вимог [PERSON] В порядку, передбаченому ст.ст. 169, 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи, без фіксування судового процесу. Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Зясувавши обставини та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позов [PERSON] підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки розміром 0,1432 га, виділену для будівництва та обслуговування житлового будинку. Ще до оформлення права власності на землю, що посвідчується державним актом серії ЯИ № 054567, у 2005 році позивач розпочав будівництво житлового будинку. На даний час Хустським ДПТІ виготовлено технічний паспорт, відповідно до якого житловий будинок загальною площею 155,6 кв. м. є завершений будівництвом та відповідає всім нормам та стандартам. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно з ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо не порушує права інших осіб. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved