Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідачів [PERSON], [PERSON], третя особа Товарна біржа «Катеринославська» про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], від 28 липня 1997 року, який зареєстрований на товарній біржі «Катеринославська» за реєстраційним номером [NUMBER]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 28.07.1997 року на товарній біржі «Катеринославська», на підставі ст.15 ЗУ «Про товарну біржу» уклала із відповідачами договір купівлі-продажу квартири що знаходиться за адресою: : [ADDRESS] На підставі даного договору в КП ДОР «КБТІ» було зареєстровано право власності на спірну квартиру за позивачем. Оскільки вказаний договір не посвідчений у нотаріуса позивач не може виконувати всі повноваження власника, тому просить суд визнати правочин за договором купівлі-продажу нерухомого майна дійсним. Ухвалою суду від 04 грудня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилась, надала письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, відзиву на позов до суду не подавали, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що знаходить підтвердження в матеріалах справи. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне. Згідно ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, 28 липня 1997 року [PERSON], яка діє від свого імені та як законний представник [PERSON], [PERSON], яка діє від імені [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу квартири, яка складається з двох кімнат, загальною площею 51,5 кв.м., житловою площею 28,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Договір зареєстрований за реєстровим номером [NUMBER]. (а.с.7) Згідно до п. 4 цього Договору квартира продана за 15 038,00 грн., які отримані Продавцями до підписання даного договору. На підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», договір зареєстрований на товарній біржі «Катеринославська» за № [NUMBER] від 28 липня 1997 року та КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації». (а.с.7) У технічному паспорті на квартиру, що розташована за адресою мікрорайон [ADDRESS], власником зазначено [PERSON]. (а.с.8) Згідно довідки КП ДОР «Криворізьке БТІ» за №163240 від 02.07.2018 року зазначено, що станом на 31.12.2012 року квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві приватної власності в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі 39П-586-586 на ім'я [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого 28.07.1997 на товарній біржі «Катеринославська», реєстраційний номер [NUMBER]. (а.с.9). Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 227 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу). Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу. Якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до роз'яснень викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 року № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (зі змінами та доповненнями) роз'яснено, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу (у тому числі при придбанні на біржових торгах). Щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов. Судом встановлено, що сторонами оспорюваної угоди є продавець - [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені [PERSON], [PERSON], яка діяла від імені [PERSON], покупець - [PERSON], дана угода підлягала нотаріальному посвідченню, однак не була нотаріально оформлена з посиланням на ст. 15 Закону України «Про товарну біржу». Так, під час укладення вказаної угоди відповідачі фактично ухилились від її нотаріального посвідчення, вважаючи достатнім її реєстрацію у бюро технічної інвентаризації м. Кривого Рогу. Враховуючи той факт, що відповідачі ухилились від нотаріального посвідчення договору, а також, те, що між сторонами відбулося повне виконання договору, суд вважає необхідним визнати його дійсним, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved