Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що він є власником квартири розташованої за адресою: [ADDRESS], яку позивач отримав на підставі договору дарування від 09.12.2000 року. У вищезазначеній квартирі зареєстровані: дружина позивача [PERSON], сини позивача [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідачі влітку 2012 року виїхали зі спірної квартири, оскільки бажали проживати самостійно. Позивачу не відомі відомості про місце проживання відповідачів, зв'язок з останніми втрачено. Оскільки, відповідачі вже більше року не проживають у спірній квартирі, вони втратили право користуватись даним житловим приміщенням, а наявність їх реєстрації у спірній квартирі суттєво обмежує права позивача як власника. Тому, він просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №57 у будинку № 33 по вулиці 13 Десантників міста Вугледара Донецької області. Позивач в судове засідання не зявився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, якою просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання повторно не зявились, про місце, дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, шляхом розміщення оголошеннь від 24 січня 2018 року та 23 лютого 2018 року на офіційній веб-сторінці Вугледарського міського суду Донецької області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Враховуючи неявку у судове засідання належним чином повідомлених відповідачів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до договору дарування серії АВ0 №385883 від 09 грудня 2000 року позивачеві була подарована квартира розташована за адресою: [ADDRESS], власником якої, згідно реєстраційного напису на право встановлювальному документі, є позивач [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до довідки №55 від 29.09.2017 року, виданої ОСББ «Веста-Вугледар», за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: позивач [PERSON]; дружина позивача [PERSON], сини позивача [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 7). Згідно акту про не проживання №54 від 29.09.2017 року, виданого ОСББ «Веста-Вугледар», відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані, але не мешкають у квартирі [ADDRESS] з 01 липня 2012 року по теперішній час (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців. Частина 3 статті 71 Житлового кодексу України визначає підстави за якими жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до п. 10 Постанови пленуму Верховного Суду України №2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» визнання наймача або члена його сім ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Враховуючи зазначене суд приходить до висновку, що відповідачі без поважних причин не проживали у квартирі за адресою: [ADDRESS], понад шість місяців, що підтверджується актом про не проживання №54 від 29.09.2017 року, виданого ОСББ «Веста-Вугледар». Окрім того, відповідачі добровільно вибули з вищезазначеної квартири до інших місць проживання, підстав для продовження пропущеного строку судом встановлено не було, а тому суд вважає доцільним задовольнити позов в повному обсязі та визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного,

Outcome: approved