Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить суд визначити місце проживання [PERSON] [INFO] разом з батьком [PERSON]; встановити режим побачень з [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у формі спільного проведення вихідних днів, свят та інших неробочих днів та у позаробочий час за місцем проживання батька за адресою: м. Львів, вул. Грінченка, 10б/43; зобовязати відповідача не чинити перешкод у вільному вихованні дітей та участі батька у їх житті, у тому числі шляхом особистого спілкування та за допомогою загальних засобів звязку. В обґрунтування зазначених вимог позивач покликається на те, що з 18.06.2011 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі разом з відповідачем [PERSON]. У шлюбі в сторін народилося троє дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], 06.02.2015р.н., які після фактичного припинення спільного проживання залишилися жити разом з відповідачем. Після припинення спільного проживання відповідач вживає всіх можливих заходів для унеможливлення побачень між позивачем та дітьми, оскільки на даний момент місцем проживання спільних дітей є зареєстроване місце проживання відповідача. Позивач зазначає, що на даний час у нього з відповідачем досить напружені відносини, оскільки з боку відповідача вживаються заходи щодо ізоляції позивача від процесів виховання та спілкування з дітьми. Відповідач проживає у однокімнатній квартирі загальною площею 30,7 кв.м. з трьома малолітніми дітьми що істотно ускладнює процес догляду за дітьми та створює істотний дискомфорт, як для відповідача так і для дітей. Натомість, позивач проживає зі своїм батьком у двокімнатній квартирі що дає можливість істотно покращити умови проживання дітей, в тому числі визначення місця проживання одного з них з позивачем. Позивач вважає, що проживання [PERSON] разом з ним буде повністю відповідати його інтересам, оскільки базуватиметься на постійному дбайливому догляді в комфортних умовах, які забезпечують сприятливе середовище для розвитку дитини. Позивач працевлаштований та може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Позивач постійно піклується про дитину, намагаючись допомагати матеріально, незважаючи на перешкоди дружини. Позивач цікавиться життям своїх дітей, проте, зважаючи на те, що досягнути компромісу з дружиною щодо періодичності та тривалості побачень з дітьми не вдалося, позивач був змушений звернутися до органу опіки та піклування для визначення порядку зустрічей з дітьми. Позивач не зловживає спиртними напоями, не палить, за місцем роботи і проживання характеризується позитивно. Згідно з актом обстеження спеціалістів служби у справах дітей для виховання, розвитку, проживання та утримання сина позивач забезпечив всі необхідні умови. На підставі наведеного позивач просить суд позов задоволити. Позивач [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, просить суд позов задоволити. Представник позивача Кісіль Р-В.В. у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, просить суд позов задоволити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечила та пояснила, що вона не чинить жодних перешкод для побачень позивача разом з дітьми. Разом з тим за місцем її проживання разом з дітьми створено всі належні умови для їхнього проживання та розвитку. Жодних законних підстав для зміни місця проживання дітей немає. Крім цього, органом опіки і піклування вже визначено графік побачення позивача з дітьми, а тому додатково встановлювати такий графік немає потреба. На підставі наведеного відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представники третіх осіб Залізничної та Франківської районних адміністрацій [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували з огляду на його безпідставність. Вивчивши зібрані по справі докази у їх сукупності, заслухавши пояснення сторін, третіх осіб та їх представників вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Статтею 1 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.3 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] доводяться батьками щодо [PERSON], [INFO], що стверджується Свідоцтвом про народження актовий запис № 159 від 12.01.2012 року (а.с.11). [PERSON] та [PERSON] доводяться батьками щодо [PERSON], [INFO], що стверджується Свідоцтвом про народження актовий запис № 86 від 20.02.2015 року (а.с.12). [PERSON] та [PERSON] доводяться батьками щодо [PERSON], [INFO], що стверджується Свідоцтвом про народження актовий запис № 87 від 20.02.2015 року (а.с.13). [PERSON] довідки з місця проживання та склад сімї № 190/1 від 08.10.2015 року вбачається, що [PERSON], [PERSON], рудий [PERSON] зареєстровані та проживають разом з матірю [PERSON] за адресою м. Львів, вул. Роксоляни, 18/15. Згідно Розпорядження залізничної районної адміністрації № 31 від 01.02.2016 року (а.с.9) виходячи з інтересів дітей, враховуючи зайнятість батьків, вік дітей для [PERSON] встановлено дні побачень із його малолітніми дітьми, які проживають з матірю за адресою: м. Львів, вул. Роксоляни, 18/15: 1 та 3 неділю місяця з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. у присутності матері дітей; 2 та 4 суботу місяця з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. у присутності матері дітей. [PERSON] обстеження умов проживання дітей за адресою м. Львів вул. Коновальця, 85а/33 від 18.05.2016 року складеного комісією відділу у справах дітей Франківської районної адміністрації(а.с.52) вбачається, що за цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації [PERSON], 25.09.1983р.н. мати дітей та діти: [PERSON], 25.12.2011р.н., [PERSON] 06.02.2015р.н., [PERSON], 06.02.2015р.н. Умови проживання хороші. У квартирі чисто і прибрано. Наявні меблі, побутова техніка. Діти мають місце для спання та ігор. Діти належним чином забезпечені одягом, взуттям, іграшками та продуктами харчування. У квартирі створено хороші умови для виховання та розвитку дітей. Згідно Висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітнього [PERSON], [INFO] № 3509-870 від 02.09.2016 року (а.с.77) Франківська районна адміністрація ЛМР, як орган опіки і піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO] разом з мамою [PERSON] Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Тобто для розлучення малолітньої дитини з матір'ю необхідна наявність виняткових обставин, що передбаченіч.2 ст. 161 СК України. Суд не бере до уваги доводи позивача, що позивач не може створити належних умов для виховання дітей, оскільки це спростовується вищенаведеним і позивачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження своїх покликань. Натомість з матеріалів справи встановлено, що відповідач створила усі належні умови для виховання дітей, їхнього розвитку та належного забезпечення. Свідки [PERSON], [PERSON], викликані за пропозицією позивача, допитані в судовому засіданні свідчили про конфліктну ситуацію при побаченні батька (позивач) с дітьми 07.05.16 року за адресою: м. Львів, вул. Коновальця 85а/33, між позивачем, [PERSON] та матірю відповідачки. Суд критично оцінює свідчення [PERSON] та [PERSON], з огляду на принцип належності доказів, бо сам по собі одиничний конфлікт з матірю відповідач не можна вважати підставою для задоволення позовних вимог. Крім того, відповідно до тих свідчень, вина в створенні конфлікту частково лежить на позивачеві, що прийшов на побачення з дітьми разом з двома іншими дорослими, один з яких не є родичем, та який намагався вести відео зйомку побачення ([PERSON]І.). Поряд з цим, суду не надано доказів того, що мати чинить перешкоди позивачу у побаченнях та спілкуванні з дітьми. Крім цього, у судовому засіданні встановлено, що позивачу уже встановлено графік побачень із дітьми органом опіки та піклування, який є обовязковим для виконання. З огляду на цілі та сутність самого процессу побачення дітей з батьком, суд не знайшов порушень прав дітей, або батька, у разі якщо декілька побачень проводились за іншою, ніж вказано в Розпорядженні ЗРА ЛЬР, адресою. Поки такий графік не скасований, у суду відсутні підстави та відповідні докази для встановлення іншого графіку побачень. [PERSON] змісту\~ст. 10 ЦПК України\~вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1\~ст.11 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.212 ЦК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Враховуючи, ст. 159, 161 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» судом не встановлено достатніх підстав для зміни місця проживання малолітньої дитини, приймаючи до уваги, що позивачу вже визначено режим побачень із дітьми, а також той факт, що не встановлено доказів того, що мати чинить перешкоди позивачу у побаченнях та спілкуванні з дітьми, суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги не є підставними і не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed