Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позову зазначив, що від шлюбу із відповідачем, який на даний час розірвано, в них є донька [PERSON] , [INFO] Згідно судового наказу від 02.08.2018р., виданого Комінтернівським районним судом Одеської області, з нього присуджено до стягнення на користь [PERSON] , аліменти на утримання їх доньки [PERSON] у розмірі 1/4 від усіх видів доходів (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 29 травня 2018 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] року включно. Про вказаний судовий наказ позивач дізнався 11.08.2018р. На сьогоднішній день його середня місячна заробітна плата складає 6000-7000 грн., що підтверджується довідкою із місця роботи. З 11.11.2016р. позивач [PERSON] перебуває у шлюбі із [PERSON] , від якого в нього є ще двоє неповнолітніх дітей 2016 та 2017 рр.н. Діти перебувають повністю на його утриманні, а дружина знаходиться у декретній відпустці. Тому позивач вважає доцільним змінити спосіб стягнення із нього аліментів із частини від заробітку (доходу) на тверду грошову суму на утримання спільної із відповідачем доньки, а саме вважає доцільним стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 980 грн., оскільки 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме для їх доньки, складає 972 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, вважаючи, що раніше присуджений розмір аліментів в розмірі 1/4 від усіх видів доходів (заробітку) є необхідним та достатнім для належного утримання їх дитини. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до судового наказу Комінтернівського районного суду Одеської області від 02.08.2018р. вирішено стягнути із [PERSON] , [INFO] (паспорт [NUMBER] , виданий Комінтернівським РВ УМВС України в Одеській області від 12.03.2001р., який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 від усіх видів доходів (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 29 травня 2018 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] року включно. (а.с.10). З мотивувальної частини вказаного судового наказу вбачається, що 02.09.2015р. рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] 11.11.2016р. [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.15). Від шлюбу з [PERSON] , [PERSON] має двох дітей, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.12, 13). Довідкою виконавчого комітету Трояндівської сільської ради Лиманського району Одеської області №1043 від 12.09.2018р. підтверджено, що [PERSON] має склад сім`ї: дружину [PERSON] , 1990 р.н., сина [PERSON] , 2016 р.н. , доньку [PERSON] , 2017 р.н . (а.с.27). Згідно довідки Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області №1684 від 14.09.2018р., [PERSON] має склад сім`ї: дружину [PERSON] , 1990 р . н., сина [PERSON] , 2016 р.н. , доньку [PERSON] , 2017 р.н ., діти проживають разом з батьком та знаходяться на його утриманні (а.с.28). Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Лиманської РДА Одеської області, нинішня дружина позивача [PERSON] знаходиться на обліку в Лиманському управлінні соціального захисту населення і одержує допомогу при народженні дитини в розмірі 1720 грн. за період з 01.05.2016р. по 30.06.2020р. (а.с.29) З довідки про доходи від 10.08.2018р., виданої [PERSON] , вбачається, що він офіційно працює в УМГ «Прикарпаттрансгаз» Одеського ЛВУМГ на посаді оператора газорозподільної станції, за період з лютого 2018р. по липень 2018р. має сукупний дохід 56887, 32 грн. (лютий 2018р. - 6509, 35; березень 2018р. - 6364,76 грн., квітень 2018р. 11715,78 грн., травень 2018р. 9139,32 грн., червень 2018р. 8873, 52 грн., липень 2018р. 14284, 59 грн.). (а.с.14) Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платників аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідач [PERSON] в своїх письмових запереченнях посилалася на те, що згідно ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Отже, на її думку, право розпорядження аліментами має той з батьків, на ім`я якого вони виплачуються, тому тільки вона, як одержувач аліментів має право вимагати про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. Даючи оцінку зазначеній позиції відповідача, суд зазначає наступне. Згідно ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Верховним Судом України висловлено таку правову позицію в постанові від 05.02.2014 року в справі №6-143цс13. Суд враховує, що дійсно на утриманні позивача [PERSON] окрім доньки [PERSON] , [INFO] , є ще двоє малолітніх дітей 2016, 2017 рр.н. від другого шлюбу та дружина, яка на разі знаходиться в декретній відпустці, що підтверджується доказами, описаними вище. За приписами ч.ч.2, 3 ст.182 ЦПК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Суд дійшов висновку про достатність заробітку позивача, не нижчому за мінімально рекомендований ч.2 ст.182 ЦПК України. Суд наголошує на тому, що всі троє дітей позивача мають рівні права на утримання з боку батька, й відповідно [PERSON] , як їх батько несе рівний перед дітьми обов`язок. При цьому суд враховує, що з 01 липня 2018 року прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становив 1559 грн., з 01 грудня 2018 року до 01 липня 2019 року становить 1626 грн.; на дітей віком від 6 до 18 років з 01 липня 2018 року становив 1944 грн., з 01 грудня 2018 року до 01 липня 2019 року - становить 2027 грн. Суд надіє оцінку тому, що поняття «мінімум» визначає крайню межу, при цьому ч.2 ст.183 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд доходить висновку, що законним і справедливим по відношенню до всіх осіб, права яких зачіпляються при розгляді цієї справи буде часткове задоволення позовних вимог, а саме суд вважає необхідним змінити розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] на підставі судового наказу від 02.08.2018р. на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , з ј від усіх видів заробітку щомісяця на тверду грошову суму 1400 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, оскільки стабільний заробіток позивача, його офіційне працевлаштування дозволяє йому виплачувати аліменти на доньку [PERSON] саме в такій твердій грошовій сумі. При цьому, сума в 980 грн., яку просив визначити до стягнення позивач на даний час є меншою, ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Крім того, судом не встановлено обставин, які б перешкоджали позивачу виконувати свій юридичний та соціальний обов`язок по утриманню дітей та позбавляли б його реальної можливості платити аліменти у визначеному судом розмірі та порядку. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Оскільки позивач просив не стягувати з відповідача судовий збір, сплачений ним за подання даного позову, суд вважає можливим залишити судовий збір за його рахунок.

Outcome: partial