Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою, [PERSON] (дошлюбне прізвище Чорна) Л.В., зареєстрований 02 липня 1993 року у Кременчуцькому міському Палаці шлюбів за актовим записом №835. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 02 липня 1993 року між ним та відповідачкою, [PERSON] (дошлюбне прізвище Чорна) Л.В., було укладено шлюб, зареєстрований у Кременчуцькому міському Палаці шлюбів за актовим записом №835. Від спільного шлюбу сторони мають дорослого сина. Позивач зазначає, що шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені з червня 2015 року, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї позивач називає непорозуміння між подружжям, що призвело до втрати почуттів любові та поваги; примирення не можливе. Позивач, [PERSON], в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак надав заяву, згідно якої просив суд розглянути справу без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити; просить судові витрати покласти на нього. Відповідачка, [PERSON], в судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак завчасно надала до суду заяву, згідно якої просила розглянути справу без її участі та зазначила, що на розірвання шлюбу згодна; після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приймаючи до увагу думку сторін. суд приходить до наступних висновків. Шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище Чорна) [PERSON], [INFO], зареєстрований 02 липня 1993 року у Кременчуцькому палаці шлюбів, про що у Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний запис №835, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-КЕ №331309. Як встановлено в судовому засіданні, неповнолітніх дітей сторони не мають. В судовому засіданні встановлено, що подружжя шлюбних відносин не підтримує близько двох років, спільного господарства не веде, проживає окремо. Сторони вважають, що подальше збереження шлюбу не можливе. Спір про поділ майна між сторонами відсутній. Наміру зберегти шлюб сторони не мають. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, оскільки сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують тривалий час, той факт, що збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, поновлювати шлюбно-сімейні стосунки сторони не мають бажання, збереження сімї неможливе, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача, у звязку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає залишити прізвище [PERSON]. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved