overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання, мотивуючи тим, що вона є студенткою 2 року навчання Національного Університету « Києво-Могилянської академії», денної форми навчання, бюджетного відділенні і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Мати позивача в міру своїх скромних можливостей працівника освіти надає їй матеріальну допомогу, однак батько- відповідач по даній справі самоусунувся від свого обов'язку утримувати повнолітню дитину в період її навчання і жодної допомоги вона від нього не отримує. Відповідач працездатний, отримує дохід і може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно не робить цього, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти у примусовому порядку. Позивач [PERSON] надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся за вказаною адресою проживання телеграмою, врученою сестрі відповідача, третя особа [PERSON] на виклик суду не з'явилась, про слухання справи належним чином повідомлена. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що позивачка [PERSON] є студенткою 2 року навчання Національного Університету « Києво-Могилянської академії», денної форми навчання, бюджетного відділення з терміном закінчення навчання 28 чевня 2017 року, що підтверджується довідкою з навчального закладу (а.с.19). У зв'язку з навчанням вона потребує матеріальної допомоги. Матеріальної допомоги матері не вистачає. Батько добровільно не надає їй матеріальної допомоги. Згідно ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. За таких обставин суд постановляє рішення про стягнення аліментів та з підстав ст.88 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в розмірі 243 гривень 60 коп. в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину на період навчання, мотивуючи тим, що їх донька [PERSON] є ученицею Кременчуцького професійного ліцею сфери послуг 1 курсу за професією перукар- візажист. Строк навчання становить з 01.09.2014 року по 27.02.2016 року. Позивачка проживає разом з донькою та сама за свій власний кошт утримує та навчає її, донька також отримує стипендію, однак їх сукупного доходу не вистачає для повноцінного життя та отримання донькою освіти на належному рівні. Відповідач по даній справі самоусунувся від свого обов'язку утримувати повнолітню дитину в період її навчання і жодної допомоги вона від нього не отримує. Відповідач працездатний, отримує дохід і може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно не робить цього, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти на період навчання доньки у примусовому порядку. Позивач [PERSON] надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, про що мається поштове повідомлення, третя особа [PERSON] на виклик суду не з'явилась, про слухання справи належним чином повідомлена. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що позивачка [PERSON] сама утримує їх з відповідачем повнолітню доньку [PERSON] яка є ученицею Кременчуцького професійного ліцею сфери послуг 1 курсу за професією перукар- візажист, з терміном закінчення навчання 27 лютого 2016 року, що підтверджується довідкою з навчального закладу (а.с.9). Однак матеріальної допомоги позивачки не вистачає. Відповідач добровільно не надає їй матеріальної допомоги. Згідно ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. За таких обставин суд постановляє рішення про стягнення аліментів та з підстав ст.88 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в розмірі 243 гривень 60 коп. в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що відповідач, маючи дочку, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, покладених на нього ст.150 СК України, не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, вихованням дочки не займається, не платить аліменти на її утримання, станом на 01.10.2013 року має заборгованість по аліментам в сумі 18652 грн., сам відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, про що мається завірена приватним нотаріусом заява. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, відповідач [PERSON] на виклик суду не з'явився, про слухання справи належним чином повідомлений, що підтверджується його особистим підписом в поштовому повідомленні, представник третьої особи органу опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, мається клопотання про розгляд справи за його відсутність, позовні вимоги вважають такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі Суд , дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позов є законний, обґрунтований доказами, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі.. Встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу з позивачкою неповнолітня дитина залишилась проживати з матір'ю. Батько дитини протягом тривалого часу не займався вихованням дочки , не цікавився її здоров'ям, не спілкувався з нею, не підтримував матеріально, тобто не виконував покладених на нього, відповідно до ст..150 СК України батьківських обов'язків і взагалі відмовився від неповнолітньої доньки нотаріально завіреною заявою. За таких обставин суд вважає, що необхідно вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача Беримівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Представник позивача позовні вимоги підтримує, просить визнати за позивачем право власності, в порядку спадкування за законом, на земельні на території Беримівської сільської ради, які належали її бабусі, мотивуючи вимоги тим, що вона є спадкоємцем цього майна і прийняла спадщину . Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника, заперечень не має. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що 22 серпня 2015 року померла [PERSON] - бабуся позивача, якій належали: земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,90га, а саме 2,21 га - рілля та 0,69 га кормові угіддя, які розташовані на території Беримівської сільської ради Зборівського району, згідно державного акту на право приватної власності на землю серія І-ТР №007544, виданого Беримівською сільською радою 15 листопада 2000 року. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу нотаріусом відмовлено, у зв'язку із втратою оригіналів правовстановлюючого документа на спадкове майно. Позивач прийняла спадщину, так як постійно проживала з бабусею в одній сімї. Діти спадкодавця - [PERSON] (мати позивача), [PERSON] (тітка позивача), [PERSON] (дядько позивача) та онука спадкодавця [PERSON] (сестра позивача) - не претендують на майно, та відмовляються від своєї частки в спадкуванні, про що свідчать їх заяви. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону, і прийняла спадщину, інші особи претензій на спадок не мають, до неї правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина ), отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача Бзовицької сільської ради Зборівського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно. Представник позивача позовні вимоги підтримує, просить визнати за позивачем, в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, майновий сертифікат та грошові вклади, які належали матері позивача, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем цього майна і прийняла спадщину. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника, позов визнає. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що 17 квітня 2011 року померла [PERSON] мати позивача, якій належав на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Підлісна № 4 у с. Бзовиця Зборівського району Тернопільської області, майновий сертифікат серії ТР-VІІ № 005923 про право на майновий пай в КСП «Золота Нива» (с. Бзовиця Зборівського р-ну), грошові кошти на рахунку А1578 у відділенні с. Білоголови Ощадбанку філії № 6357/025, згідно ощадної книжки серії Ю №5492488. . На випадок смерті [PERSON] розпорядилася належним її майном, склавши 20 листопада 2003 року заповіт, згідно якого заповіла все належне їй майно позивачу. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу нотаріусом відмовлено у звязку з втратою правовстановлюючих документів на спадковий будинок. Однак встановлено, що позивач прийняла спадщину, так як проживала з матірю до її смерті і здійснювала за нею догляд, що засвідчують документи Бзовицької сільської ради. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту, який не змінений та не скасований і прийняла спадщину, до неї правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина ), отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача Білецьківської сільської ради Кременчуцького району, треті особи приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно мотивуючи, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина - житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] . Померлим [PERSON] за життя було складено заповіт щодо усього належного йому майна на ім'я сина [PERSON]. Відповідно до своєї заяви [PERSON] від прийняття спадщини за заповітом відмовився. Спадкоємцем за законом першої черги є позивач [PERSON] та її діти: син [PERSON] та донька [PERSON] , які відмовляються від своєї частки спадщини на її користь. Вона подала заяву про прийняття спадщини, однак нотаріусом їй було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представники відповідача та третіх осіб на розгляд справи не з'явились, надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що після смерті, [INFO] [PERSON] залишилось спадкове домоволодіння [ADDRESS], вартістю 77996 грн., що документально підтверджено Єдиним спадкоємцем першої черги за законом є позивачка [PERSON], оскільки син [PERSON] від прийняття спадщини за заповітом відмовився, також [PERSON] та дочка померлого [PERSON], відмовились від своєї частки спадщини за законом на користь позивачки , але за відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок та господарські будівлі позивач не може оформити право власності.. За таких обставин суд з підстав ст.ст. 15, 16, 346, 379, 381, 386, 392, 1216, 1258, 1261, 1274 ЦК України визнає за позивачкою право власності на домоволодіння [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача Гарбузівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Представник позивача позовні вимоги підтримує, просить визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на земельну частку, яка належала його дядькові, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач є спадкоємцем цього майна і прийняв спадщину Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника, заперечень не має. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що 11 січня 2000 року помер [PERSON] - дядько позивачки, якому належало право на земельну частку ( пай) у землях колгоспу « Прогрес» ( село Гарбузів Зборівського району Тернопільської області), розміром 3,04 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на право на земельну частку(пай) серії ТР № 0265997 виданого Зборівською райдержадміністрацією 25 серпня 1997 року. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу нотаріусом відмовлено, у зв'язку із втратою оригіналів правовстановлюючого документа на спадкове майно. Позивач прийняла спадщину, так як фактично проживала з дядьком до його смерті, була опікуном [PERSON], здійснювала догляд за ним, так як він був одиноким, інвалідом та потребував стороннього догляду, що засвідчують довідки Гарбузівської сільської ради. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна четвертої черги, згідно закону, і прийняла спадщину, інші особи претензій на спадок не мають, до неї правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина ), отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача Державного підприємства «Львівський державний інститут проектування коммунального будівництва «Львівдіпрокумнбуд» про зобов»язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди. Враховуючи довготривалість та складність виготовлення рішення у повному обсязі, суд вважає можливим проголосити вступну і резолютивну частину рішення та відкласти складання повного рішення на п'ять днів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача Дитячого дошкільного будинку №1 Львівської міської ради Львівської області, третіх осіб про стягнення середнього заробітку за затримку виконання рішення суду. Враховуючи довготривалість та складність виготовлення рішення у повному обсязі, суд вважає можливим проголосити вступну і резолютивну частину рішення та відкласти складання повного рішення на п'ять днів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Представник позивача позовні вимоги підтримує, просить визнати за позивачем право власності, в порядку спадкування за законом, на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який належав батькові позивачки, мотивуючи вимоги тим, що вона є спадкоємцем цього майна і прийняла спадщину . Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника, заперечень не має. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що 15 січня 2005 року помер [PERSON] - батько позивачки, якому належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, до складу яких входять: А житловий будинок, Пд. підвал, Вх. в пд. вхід в підвал, а прибудова, Б гараж, що по вул. Соломії Крушельницької, буд № 4А в смт. Залізці Зборівського району Тернопільської області. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу нотаріусом відмовлено, у зв'язку із втратою оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно. Позивач прийняла спадщину, так як постійно проживала з батьком в одній сімї. Інші спадкоємці: [PERSON] - мати позивачки, [PERSON] та [PERSON] - сестри позивачки не мають претензій на вказане спадкове майно та відмовляються від своєї частки в спадкуванні, про що свідчать їх заяви. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону, і прийняла спадщину, інші особи претензій на спадок не мають, до неї правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина ), отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача - Зборівської міської ради Зборівського району Тернопільської області з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Представник позивача позовні вимоги підтримує, просить визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину житлового будинку, земельної ділянки, які належали чоловікові позивачки, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач є спадкоємцем цього майна і прийняла спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника, аперечень не має. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] - чоловік позивачки, якому на праві власності належали: Ѕ частина житлового будинку з надвірними будівлями, що по [ADDRESS] ; Ѕ частина земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1736 га (кадастровий номер 6122681300:04:001:0171), яка розташована по [ADDRESS] . Позивач прийняла спадщину, так як проживала разом зі спадкодавцем до його смерті, однак свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса отримати не може у зв`язку з втратою оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно . Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивачу в отриманні свідоцтво про право на спадщину нотаріусом відмовлено, однак вона є спадкоємцем майна першої черги, згідно закону і прийняла спадщину, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина ), отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про зняття арешту з майна та скасування заборони на відчуження., суд, - Враховуючи довготривалість та складність виготовлення рішення у повному обсязі, суд вважає можливим проголосити вступну і резолютивну частину рішення та відкласти складання повного рішення на п'ять днів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача Львівського комунального підприємства «Дім», третьої особи Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради про захист прав споживача. Враховуючи довготривалість та складність виготовлення рішення у повному обсязі, суд вважає можливим проголосити вступну і резолютивну частину рішення та відкласти складання повного рішення на п'ять днів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: dismissed