Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 15.09.2007 року виконавчим комітетом Селищанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області за актовим записом №11. Посилається на те, що 15.09.2007 року він уклав шлюб з відповідачем. В шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що причиною розірвання шлюбу є те, що останнім часом він з відповідачем багато конфліктують, не сходяться поглядами на життя, через що між ними виникають сварки та суперечки. На даний час сімейні відносини, проживання однією сімєю, ведення спільного господарства, спільне виховання дітей між ними припинені. В звязку із вказаним позивач вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просить його розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити та розірвати між ним та відповідачем шлюб. Відповідач в судове засідання не зявилася, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище без змін. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.09.2007 року, що видно із свідоцтва про шлюб серії 1-МИ №025929 від 15.09.2007 року (а.с. 10) та його копії (а.с. 4). В шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що вбачається із копій свідоцтв про народження серії 1-МИ №063556 від 04.03.2008 року, серії 1-МИ №146739 від 06.10.2011 року (а.с. 5-6). Причиною розпаду сімї є те, що сторони багато конфліктують, не сходяться поглядами на життя, через що між ними виникають сварки та суперечки. На даний час сімейні відносини, проживання однією сімєю, ведення спільного господарства, спільне виховання дітей між ними припинені. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їх інтересам, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір відповідача, прізвище останньої слід залишити без змін. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved