Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м.Харкова «Шляхрембуд» про відшкодування майнової шкоди в сумі 9758,83 грн. та моральних збитків у розмірі 6900 грн. Позовна заява мотивована тим, що 26.03.2018 р., приблизно о 20:30 год., [PERSON] , керуючи автомобілем ЗАЗ Lanos, державний номер [NUMBER] , рухався по вул. Плеханівській з боку супермаркету «Рост» у бік перехрестя з вул.Польовою в м.Харкові. При заїзді на Балашовський міст, автомобіль правим колесом потрапив у глибоку вибоїну, заповнену водою, що знаходилася на проїжджій частині, внаслідок чого пошкоджено лакофарбове покриття переднього бамперу справа, розбито скло правої протитуманної фари, деформована права буксировочна провушина. В результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), яка сталася через неналежне експлуатаційне утримання дороги, позивачу необхідно оплатити вартість відновлювального ремонту. Позивач також зазначив, що йому завдано моральну шкоду, яка полягала в сильному душевному потрясінні під час ДТП, погіршенні ділової репутації, стосунків із членами родини, непорозумінні з дружиною, невчасному виконанні звіту з науково-дослідної роботи, необхідних заходів при виконанні обов`язків голови правління гаражного кооперативу, а також деконструктивна позиція з боку відповідача, відсутність вибачень, тощо. Представник відповідача Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м.Харкова «Шляхрембуд» проти позову заперечував, надав письмові пояснення, в яких посилається на те, що позивачем не доведено безпосередньої належності причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням, вчиненим відповідачем, і розміром шкоди.Звертає уваги, що огляд транспортного засобу при визначенні вартості матеріального збитку проводився через два тижні після ДТП і весь цей час автомобіль знаходився у користуванні позивача, [PERSON] не надано доказів про технічний стан транспортного засобу до моменту ДТП, інформації про останнє проведення технічного огляду. Представник відповідача, заперечуючи також проти позову про стягнення моральної шкоди стверджує, що внаслідок ДТП позивачу не було завдано травм та іншої шкоди здоров`ю, а тому дії відповідача не призвели до погіршення у позивача певних здібностей, можливості їх реалізації та не надано певних доказів про будь-які психологічні розлади, а сам факт ДТП не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди ( а.с. 69-71). Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова витребувана для огляду в судовому засіданні з Комінтернівського районного суду м.Харкова адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 140 КупАП працівника відповідача- [PERSON] ( а.с. 80-81). Суд, вислухавши пояснення сторін , перевіривши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що 26.03.2018 р., приблизно о 20:30 год., [PERSON] , керуючи автомобілем ЗАЗ Lanos, державний номер [NUMBER] , рухався по вул. Плеханівській з боку супермаркету «Рост», у бік перехрестя з вул.Польовою в м.Харкові. При заїзді на Балашовський міст, автомобіль під керуванням [PERSON] правим колесом потрапив у вибоїну на проїжджій частині глибиною 0,14 м., шириною 1,0 м. та довжиною 1,52 м., заповнену водою, внаслідок чого деформована права буксировочна провушина, розбито скло правої протитуманної фари, пошкоджено лакофарбове покриття переднього бамперу справа. Згідно з актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 26.03.2018 р., експлуатаційний стан обстеженої ділянки не відповідає правилам, нормам та стандартам утримання автодоріг, на проїжджій частині вулиці мається вибоїна глибиною 0,14 м., шириною 1,0 м. та довжиною 1,52 м., чим порушено п. 3.1.1 ДСТУ 3587-97, вибоїна не огороджена та не позначена дорожніми знаками в порушення абз. 2 розд. 3 ДСТУ 3587-97, п. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух», п. 1.5 ПДР, що стало супутною причиною ДТП за участю автомобіля ЗАЗ Lanos, державний номер [NUMBER] та завдало матеріальних збитків. Акт обстеження складено інспектором відділу БДР УПП в Харківській області, оскільки на виклик позивача виїхали працівники поліції. Як зазначено в акті, незважаючи на повідомлення КСП «Шляхрембуд», представник відповідача не прибув на місце події. До акту додаються фото автомобіля, праве колесо якого потрапило у вибоїну, залиту водою ( а.с.20). За неналежний експлуатаційний стан доріг, порушення правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт відповідальну особу Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м.Харкова «Шляхрембуд», а саме інженера ДЕФ-4 [PERSON] визнано винним постановою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 01.08.2018 р. у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КупАП і ,у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення на момент розгляду справи, провадження закрито ( а.с. 14). Перелік пошкоджень транспортного засобу [PERSON] , отриманих внаслідок ДТП , зокрема деформація правої буксировочної провушини, розбиття скла правої протитуманної фари, пошкодження лакофарбового покриття переднього бамперу справа, зазначені у схемі місця події та підтверджується адміністративним матеріалом ( а.с. 18-19). Суд відхиляє ствердження представника відповідача про те, що позивачем не доведено причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням, вчиненим відповідачем, і розміром шкоди, яка була заподіяна позивачу, тому як огляд транспортного засобу проводився під час проведення автотоварознавчого дослідження, тобто через два тижні після ДТП і весь цей час автомобілем користувався позивач. Перелік пошкоджень, встановлених суб`єктом оціночної діяльності при огляді автомобіля співпадає з тими пошкодженнями, які виявлені працівниками поліції про складання схеми ДТП 26.03.2018 р. та були зафіксовані у переліку видимих пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП. Таким чином, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, позивачеві [PERSON] завдано майнової шкоди, що полягає у відновленні його порушеного права, а саме у проведенні відновлювального ремонту автомобіля. Згідно висновку суб`єкта оціночної діяльності № 59/04-15 від 18.04.2018 р. вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля ЗАЗ Lanos, державний номер [NUMBER] , становить 8 528,83 грн., включаючи вартість відновлювального ремонту- 6536,22 грн. та величину втрати товарної вартості автомобіля -1992,61 грн.( а.с. 21-39). Позивачем також сплачена за рахунком-фактурою № 59/04-18 від 03.04.2018 і договором на проведення експертної оцінки від 10.04.2018 р. вартість дослідження в сумі 1200 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 10403ТРХВW від 03.04.2018 р. ( а.с. 40-43). Отже, загальна сума матеріальної шкоди складає 9758,83 грн. Відповідно до частини третьої статті 14, частини першої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Згідно зі статтею 16 Закону України «Про автомобільні дороги» вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю, а згідно зі статтею 17 цього Закону управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться. За приписами підпунктів 1, 4 частини першої статті 21 Закону «Про автомобільні дороги» органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають за: стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів; відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, що виникли через їх незадовільний стан, у порядку, визначеному законом. В частині першій статті 6 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що до компетенції міських рад та їх виконавчих органів районних рад та районних державних адміністрацій у сфері дорожнього руху належить, зокрема, організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів. Вимогами статті 9 Закону України «Про дорожній рух» визначаено, що до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху належить: розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. У пункті 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198 встановлено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів. Указані правила є обов`язковими для їх власників або уповноважених ними органів, організацій, що здійснюють ремонт і утримання дорожніх об`єктів і користувачів. Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що обов`язок із забезпечення безпечних умов руху транспортних засобів дорогами міст (селищ, сіл), утримання вулиць і доріг міст (селищ, сіл) покладений виключно на органи місцевого самоврядування. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому відповідальність за завдану шкоду настає лише за наявності усіх підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вину. Відсутність хоча б одного з елементів, що становлять склад цивільного правопорушення, не дає підстав для покладення відповідальності за заподіяні збитки. З огляду на досліджені докази судом встановлена наявність у діях відповідача усіх елементів складу цивільного правопорушення, зокрема, протиправної поведінки, яка виразилася у бездіяльності відповідача як уповноваженого органу щодо утримання у належному стані автомобільної дороги, шкідливий результат такої поведінки, як то шкода завдана майну позивача [PERSON] , у розмірі прямих витрат на відновлення пошкодженого автомобіля, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою (бездіяльністю) відповідача та шкодою (збитками), який полягає у тому, що через неналежне утримання відповідачем автомобільної дороги по вул. Плеханівській в м.Харкові 26.03.2018 р. транспортний засіб [PERSON] потрапив у ДТП в результаті безконтрольності експлуатаційного стану дороги, неусунення пошкоджень дорожнього покриття та існуючих перешкод у русі транспорту, відсутності огороджувальних пристроїв або дорожних знаків, внаслідок чого позивач зазнав витрат на відновлення автомобіля. При цьому, вина відповідача презюмується, оскільки останнім не надано доказів відсутності його вини щодо невиконання обов`язку з утримання дороги в належному та безпечному стані для дорожнього руху. У своїх письмових поясненнях відповідач фактично не заперечує свою вину. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що відшкодування позивачу завданої внаслідок ДТП шкоди має здійснювати Комунальне підрядне спеціалізоване підприємство по ремонту і будівництву автошляхів м.Харкова «Шляхрембуд» , як уповноважений орган із забезпечення безпечних умов руху транспортних засобів дорогами міст (селищ, сіл) та утримання вулиць і доріг міст (селищ, сіл). Згідно із ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Спричинення моральної шкоди є оціночним поняттям, критерії якого побудовані на загально прийнятих уявленнях про негативні події, їх ступінь та наслідки, вплив на дисбаланс у звичний спосіб життя, необхідність докладання зусиль для його відновлення та супутні цьому переживання, а також з урахуванням вини заподіювача шкоди. Сутність компенсації моральної шкоди як способу захисту цивільних прав полягає у покладенні на правопорушника юридичного обов`язку компенсувати потерпілому втрати немайнового характеру внаслідок душевних і фізичних страждань, спричинених порушенням його блага і прав, а головна мета такої компенсації - надання можливості потерпілій особі за її допомогою відновити втрачену душевну рівновагу, певною мірою пом`якшити заподіяні переживання. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить з того, що у зв`язку із бездіяльністю дорожніх служб пошкоджено майно позивача, понесені незаплановані витрати, виникла необхідність докладати зусиль з інших питань, які виникли унаслідок ДТП.Ураховуючи вимоги справедливості, добросовісності та розумності, а також конкретні обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 1000 грн. Відповідно до правил ст.141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду за дві вимоги майнового характеру, підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: partial