Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду та свої вимоги мотивує тим, що в [ADDRESS] знаходиться житловий будинок з господарськими спорудами, який належав на праві особистої власності рідним брату та сестрі [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. [PERSON] , помер [INFO] . Після його смерті спадщину прийняли його дружина та діти: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . В будинку залишилась проживати власник Ѕ частини будинку, [PERSON] , 1925 року народження . У 2000 році [PERSON] стала потребувати допомоги сторонньої особи. З цією метою вона попросила матір позивача [PERSON] , доглядати за нею. З 2000 року по день смерті [PERSON] , [INFO] року, мати позивача здійснювала догляд за [PERSON] Вона проживала в цьому будинку і користувалась всім будинком з надвірними будівлями. Спадкоємці Ѕ частини будинку після смерті співвласника майна, [PERSON] в будинку не проживали і не були зареєстровані. На протязі більше 30 років ці особи в будинку ніколи не жили та не з`являлися в ньому, їх особисто ніхто не знає. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] Спадкоємцем на це майно за заповітом була мати позивача [PERSON] , яка 10.06.2009 року отримала свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частку житлового будинку. Вона починаючі з 2000 року по день своєї смерті [INFO] , тобто на протязі 17 років добросовісно, відкрито та безперервно користувалась всім будинком, робила поточний ремонт, провела газ до будинку, замінила опалювальний котел, обробляла земельну ділянку, що на думку позивача є підставою для набуття право власності в порядку набувальної давності. Вона збиралась оформити своє право на майно належним чином і звернутися до суду з позовом, але передчасно померла. 01.08.2018 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на Ѕ частину житлового будинку з господарськими спорудами. Таким чином, позивач вважає, що має право як спадкоємець на спадкування після смерті матері на визнання права власності на майно в порядку набувальної давності. На підставі чого, просить суд визнати за ним право власності на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті його матері, [PERSON] , померлої [INFO] року в порядку набувальної давності. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з вищезазначених підстав та просила суд позов задовільнити. Представник відповідача, Сумської міської ради в судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву у якому просив відмовити у задоволенні позову [PERSON] в повному обсязі, так як застосування набувальної давності для упорядкування правового режиму 1/2 частини спірного будинку є неналежним способом захисту, оскільки позивачем не доведено факту добросовісного володіння чужим майном. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що в задоволені позову слід відмовити, враховуючи наступні обставини. Судом встановлено, що відповідно до довідки-характеристики виданої Сумським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації від 18.11.1996 року житловий будинок [ADDRESS] зареєстрований в бюро технічної інвентарізації в реєстровій книзі під реєстром №12871 за [PERSON] Ѕ частина будинку, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Ѕ частина будинку.(а.с.8) Зі свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 7). Відповідно до довідки КП «Сумське міське БТІ» від 15.08.2018 р. №428103 виданої позивачу [PERSON] будинок за адресою: [ADDRESS] зареєстрований на праві спільної часткової власності за [PERSON] -частка власності 1/6, [PERSON] -частка власності 1/6, [PERSON] - частка власності 1/6, [PERSON] -частка власності Ѕ (а.с.9) Судом встановлено, що з 2000 року по день смерті [PERSON] , [INFO] року, мати позивача [PERSON] здійснювала догляд за [PERSON] Вона проживала в цьому будинку і користувалась всім будинком з надвірними будівлями. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] Спадкоємцем на це майно за заповітом була мати позивача [PERSON] , яка прийняла спадщину. Зі свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 10). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.08.2018 року позивач отримав у спадок Ѕ частину житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, позивач вважає, що має право як спадкоємець на спадкування після смерті матері на визнання права власності на спірну Ѕ частину вищезазначеного житлового будинку в порядку набувальної давності, оскільки його мати набула дане право в порядку набувальної давності. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом ч.ч. 1 та 4 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно роз`яснень, які містяться у п. 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 07.02.2014 року №5 «По судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям прав власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: -володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; -володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчать про приховування цього майна; -володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалося протягом всього строку набувальної давності. За змістом статі 344 Цивільного кодексу України, право власності за набувальною давністю може виникати на майно, у якого немає власника, власник невідомий та він не може бути установлений. Фактичний володілець має довести, що уживав заходів щодо виявлення власника, але безрезультатно і саме тому він покликається на застосування набувальної давності для упорядкування правового режиму майна. Якщо ж за конкретних обставин можливо установити власника і причини, з яких вибуло від нього майно, не може йтися про добросовісність володіння. З позовної заяви вбачається, що позивач обізнаний відносно того, що іншими співвласниками частини будинку, яка є предметом спору та на яку він просить визнати право власності за набувальною давністю, були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а тому не можна вважати володіння позивачем частиною будинку, яка залишилась після смерті вищезазначених власників добросовісним. Смерть особи та відсутність спадкоємців, які могли б прийняти спадщину після смерті останнього, не дають позивачу підстав для того, щоб вважати користування чужим майном правомірним (правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 01.07.2018 року справа №201/12550/16-ц, провадження № 61-19156св18). Таким чином, застосування набувальної давності для упорядкування правового режиму 1/2 частини будинку є неналежним способом захисту, оскільки позивачем не доведено факту добросовісного володіння чужим майном. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Таким чином, [PERSON] не є добросовісним набувачем, підстав, з якими закон пов`язує визнання права власності в порядку ст.344 ЦК немає, а тому вимоги [PERSON] про визнання права власності за набувальною давністю є такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed