Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, 20.07.2013 року між [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Тийгласької сільської ради Ужгородського району, актовий запис №02. Від цього шлюбу у подружжя народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з матірю. Позивач вказує, що у шлюбі з дружиною не проживає більше року, так як сумісне проживання стало нестерпним. Постійні сварки, суперечки, непорозуміння, стали причиною втрати любові, поваги між ними та перешкодою для подальшого існування сімї. Причиною для подання заяви про розірвання шлюбу є тривала відсутність сімейних стосунків, систематичні конфлікти, відсутність почуттів прихильності та любові один до одного, взаємоповаги та взаєморозуміння. [PERSON] вважає, що збереження сімї і подальше спільне проживання з відповідачкою є неможливим. Між сторонами досягнуто згоди щодо місця проживання та виховання їх малолітнього сина. На підставі наведеного, позивач просить шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, подала до суду письмову заяву, в якій просить суд розглянути цивільну справу без її участі, проти позовних вимог заперечень не має. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ФМ № 105356 від 20 липня 2013 року, між [PERSON] та [PERSON] 20 липня 2013 року укладений шлюб, який зареєстровано виконкомом Тийгласької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис №02. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON]. Від спільного шлюбу у подружжя [PERSON] до [PERSON] народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФМ №273612 від 18.11.2013 року. Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3\~ст.105 Сімейного Кодексу України\~\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного Кодексу. Стаття 51 Конституції України\~передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у\~ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно\~\~до\~ст. 112 ч.2 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] виявився невдалим, сімейне життя не склалося, шлюбних стосунків вони не підтримують, тобто даний шлюб існує тільки формально. Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, а також те, що відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ст. 10 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати.

Outcome: approved