Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем 06 червня 2004 року укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції, актовий запис № 150, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ВЛ № 201359. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало фактичне припинення шлюбно-сімейних відносин та різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше спільне життя не можливо. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, та час розгляду справи був повідомлений належним чином, 14.09.2015 року через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 14.09.2015 року через канцелярію суду надала заяву, в якій визнала позовні вимоги та не заперечувала проти розірвання шлюбу. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що 05 червня 2004 року сторони у справі уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 150 та видано свідоцтво про одруження 1-ВЛ № 201359. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують, домашнього господарства не ведуть з січня 2013 року. У позовній заяві позивач зазначає, що спорів майнового характеру між подружжям немає. Місце проживання дитини між сторонами узгоджене - дитина [PERSON], [INFO], проживатиме з матір'ю [PERSON]. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стало непорозуміння між подружжям, яке призвело до втрати взаємних почуттів, в результаті чого подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї стало неможливим. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд вважає можливим розірвати шлюб між позивачем та відповідачкою, оскільки подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї не можливе. Відповідно до ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд покладає на відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України. За письмовою заявою позивача, суд залишає судові витрати за позивачем. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved