Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов обґрунтовує тим, що 22 червня 2012 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, постановлено - стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 2000 грн щомісячно, починаючи з 04 травня 2012 року по досягненню дитини повноліття з подальшою відповідною індексацією, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також зазначив, що на його утриманні знаходиться неповнолітній син - [PERSON], [INFO]. Тому щомісячно з позивача проводяться стягнення аліментів та додаткових витрат в розмірі не менше 2 800,00 грн на утримання неповнолітніх дітей. Окрім того на утриманні у позивача знаходиться батько - [PERSON], [INFO], який постійно хворіє та потребує додаткових витрат на лікування про що свідчать висновки Київського міського клінічного онкологічного центру доданого до заперечення. Позивач вказав, що на даний час він не має змоги належним чином всіх матеріально забезпечувати, адже працює змінним черговим в ТОВ «Лівадія груп» і відповідно до виданої довідки про розмір щомісячної заробітної плати за останні 6 місяців, вбачається, що його місячний дохід складає до видачі - 998,04 грн. Цей дохід значно нижчий за загальний розмір аліментів, які він зобов'язаний сплачувати щомісяця на утримання неповнолітніх дітей в загальному розмірі не менше 2 800,00 гривень. Саме тому позивач і звернувся до суду, та просить зменшити розмір аліментів, стягнути з нього на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] кошти в розмірі 1/ 4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, по досягненню дитини повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої позов підтримав, просив його задовольнити, розглядати справу у відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивч проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 22 червня 2012 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва у справі №2605/7613/12, за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, постановлено - стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 2000 грн (дві тисячі) 00 коп щомісячно, починаючи з 04 травня 2012 року по досягненню дитини повноліття з подальшою відповідною індексацією, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.6-7). Згідно виконавчого листа по справі № 2/2605/6547/12 03 грудня 2012 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини - [PERSON], з [PERSON] проводиться стягнення аліментів у розмірі 1/ 4 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 24 жовтня 2012 року і до досягнення повноліття [PERSON], але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.10). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до наказу № 07/12 позивача прийнято на посаду змінного чергового до ТОВ «Лівадія Груп» (а.с.13). Згідно довідки ТОВ «Лівадія Груп» виданої позивачу, місячна заробітна плата останнього складає 998 грн 04 коп (а.с.14). Судом було встановлено, що дохід позивача значно нижчий за той, який необхідно мати для спроможності сплачувати аліменти у повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. До того ж, на утриманні у нього знаходиться батько - [PERSON], [INFO], який постійно хворіє та потребує додаткових витрат на лікування про що свідчать висновки Київського міського клінічного онкологічного центру (а.с.25-27). Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Крім цього позивач потребує лікування через захворювання на астму, що підтверджується виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, виданих Київською клінічною лікарнею №8 (а.с.28-29). Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. З ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи викладене, матеріальний стан позивача, його життєві потреби, розмір його доходів, виходячи із принципу справедливості та розумності, закріпленого у ст. 3 ЦК України суд доходить висновку, що розмір аліментів необхідно зменшити та стягувати кошти у в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, по досягненню дитини повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини щомісяця є обґрунтованим та доцільним.

Outcome: approved