Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київвисотбуд», третя особа Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Київ» про визнання майнового права на об»єкт незавершеного будівництва, а саме -трикімнатну квартиру [ADDRESS], як на частку в об»єкті незавершеного будівництва згідно з інвестиційною угодою № 7-02-177 від 12 січня 2006р. та визнання права власності на матеріали, які були використані в процесі будівництва зазначеного майна. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12 січня 2006р. він уклав інвестиційну угоду № 7-02-177 з ТОВ «Центрінвестбуд-2000», АКБ «Київ». Предметом угоди є участь у фінансуванні будівництва квартири номер [ADDRESS] з метою отримання об»єкту у власність шляхом внесення коштів на рахунок повіреного. На виконання договірних зобов»язань, [PERSON] проінвестував об»єкт, відповідно до умов інвестиційної угоди в розмірі 1319763 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «Центрінвестбуд-2000» від 28.07.2006р. Відповідно до п.1.4. інвестиційної угоди, запланована дата введення будинку в експлуатацію - 3 квартал 2007р. Разом з тим, в порушення умов укладеної угоди, відповідачем зазначений будинок не здано та не введено в експлуатацію. 11 червня 2012р. була укладена угода про зміну боржника у зобов»язанні, відповідно до умов якої первісний боржник ТОВ «Центрінвестбуд-2000» перевів на нового боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Київвисотбуд» свої зобов»язання за інвестиційною угодою № 7-02-177 від 12 січня 2006р. Вважаючи свої права на отримання об»єкту нерухомості у власність порушеними, позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та просив його задовольнити. Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Київвисотбуд» повторно в судове засідання не з»явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи - Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» в судове засідання не з»явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, подав письмові пояснення, в яких проти задоволення позову не заперечував та підтвердив виконання банком своїх зобов»язань за спірною інвестиційною угодою. На підставі ст. 224 ЦПК України, суд визнає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, оголосивши пояснення третьої особи, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, 12 січня 2006р. позивач [PERSON] уклав інвестиційну угоду № 7-02-177 з ТОВ «Центрінвестбуд-2000», АКБ «Київ». Предметом угоди було визначено участь інвестора [PERSON] у фінансуванні будівництва квартири номер [ADDRESS] з метою отримання об»єкту у власність шляхом внесення коштів на рахунок повіреного. Відповідно до п.1.3. угоди, Товариство з обмеженою відповідальністю «Центрінвестбуд-2000» доручило, а Повірений в особі АКБ «Київ» прийняв на себе виконання обов'язків щодо залучення від імені та в інтересах Товариства коштів Інвестора та акумулювання цих коштів на рахунок Повіреного для здійснення операцій, що пов'язані з фінансуванням капітальних вкладень у житлове будівництво. Пунктом 1.4 угоди було передбачено термін заселення - 4 квартал 2007 року. На виконання договірних зобов'язань позивач [PERSON] зобов'язався перерахувати вартість об'єкту, що станом на 12 січня 2006 року склала 1 319 763 грн. на рахунок Повіреного в строк та за умовами, що передбачені п. п. 4.2, 4.3 інвестиційної угоди. Позивач [PERSON] виконав свої договірні зобов'язання, перерахував грошові кошти у встановлений інвестиційною угодою строк та у визначеному розмірі, а саме: 395928.9 грн., що підтверджується квитанцією №74 від 06 червня 2006 року; 923 834.1 грн., що підтверджується квитанцією №53 від 28 липня 2006 року. Відповідно до довідки ТОВ «Центрінвестбуд-2000» про інвестування загальної площі квартири від 28 липня 2006 року, позивач [PERSON] на день складання даної довідки проінвестував, згідно з умовами інвестиційної угоди №7-02-177 від 12 січня 2006 року, об'єкт інвестування вказаний в п.1.4. в розмірі 1 319 763 грн. Таким чином, позивач [PERSON] повністю та належним чином виконав зобов'язання за інвестиційною угодою, оплативши вартість об»єкта, тобто вчинив дії, спрямовані на виникнення юридичних фактів необхідних для набуття майнових прав на квартиру та розраховував на належне виконання угоди Товариством з обмеженою відповідальністю «Центрінвестбуд-2000» у строки, визначені угодою. 11 червня 2012 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київвисотбуд», Товариством з обмеженою відповідальністю «Центрінвестбуд-2000» та [PERSON] було укладено договір №ЗБ/ст. - 177 Б про заміну боржника у зобов'язанні. Відповідно до п.1.1 даного договору, первісний боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Центрінвестбуд-2000» перевів на нового боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Київвисотбуд» свої зобов'язання за інвестиційною угодою №7-02-177 від 12 січня 2006 року щодо надання житлової площі кредиторам. Відповідно до п. 1.4 укладеної сторонами інвестиційної угоди №7-02-177 від 12 січня 2006 року запланована дата введення будинку в експлуатацію - 3 квартал 2007 року. Як зазначив в судовому засіданні представник позивача, через порушення відповідачем строку прийняття об»єкта інвестування в експлуатацію та порушення строку його передачі позивачу, у позивача відсутня можливість зареєструвати право власності на цей об»єкт у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.ст. 18,19 Закону України «Про інвестиційну діяльність», з метою сприятливого та стабільного інвестиційного режиму держава встановлює державні гарантії захисту інвестицій. Держава гарантує стабільність умов здійснення інвестиційної діяльності, додержання прав і законних інтересів її суб»єктів. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Договір є обов'язковим для виконання сторонами, що визначено ст. 629 ЦК України. Судом встановлено, що відповідач не виконав умови договору, не вчинив дії по введенню будинку в експлуатацію у передбачені інвестиційною угодою строки, не надав позивачу необхідні документи для подальшого оформлення свідоцтва про право власності на належний йому об'єкт нерухомості. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.3 статті 331 ЦК України, до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Згідно з ст. 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Відповідно до положень ст. 190 ЦК України, майном, як особливим об'єктом, вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Отже, здійснивши повну оплату вартості об»єкту інвестування позивач фактично став власником майнових прав на зазначений об»єкт. З огляду на наведене, позовні вимоги про визнання майнового права [PERSON] на об»єкт незавершеного будівництва є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вимога про визнання за позивачем права власності на матеріали, які були використані в процесі будівництва квартири, задоволенню не підлягає, оскільки відсутня конкретизація та визначення таких матеріалів, їх кількості. Крім того, захистивши цивільне право позивача у спосіб визнання його майнового права на об»єкт інвестування, суд відновив порушене відповідачем право позивача за інвестиційною угодою. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 3441 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial