Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про виділення майна в натурі із спільної часткової власності та виділення частини земельної ділянки у користування, та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла мати позивача, [PERSON] , після її смерті відкрилася спадщина. Позивач є єдиним спадкоємцем, інших спадкоємців не має. [PERSON] , маючи намір оформити спадщину 18 лютого 2020 року звернувся до державного нотаріуса Першої Синельниківської державної контори, з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері. 18 лютого 2020 року позивач отримав постанову « Про відмову у вчиненні нотаріальних дій в ході перевірки нотаріусом Моніч Н.Д було встановлено що свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою [ADDRESS] , не може бути видане у зв`язку з тим, що за цією адресою зареєстровані два житлові будинки а саме : А1-1 загальною площею 76.6 кв.м., житловою площею - 65.3 кв.м. Нотаріусом було пояснено, що Згідно «Порядку реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року за № 1127 провести реєстрацію виникнення права власності за спадкоємцем на дане майно в Державному реєстрі речового права неможливо тому, що за однією адресою знаходяться два житлові будинки з господарськими спорудами та будівлями та не співпадає характеристика Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в договорі дарування , посвідченого 21.09.1977 року Синельниківською державною нотаріальною конторою за реєстром № 3135 з довідкою КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області від 24.04.2019 року за № 488. Спадкодавцю на підставі договору дарування належить Ѕ частина жилого будинку А-1, глинобитного загальною жилою площею 42,0 кв.м. та господарські будівлі що знаходиться за адресою: [ADDRESS] який розташований на земельній ділянці 1131 кв.м. Земельна ділянка на якій розташований будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, перебуває у комунальній власності. Просить визнати право приватної власності в порядку спадкування за законом на вищевказане спадкове майно. До початку судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача Територіальної громади в особі Синельниківської міської ради - Ковтун А.О., в судове засідання не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Суд, вивчивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, встановив наступне. Позивач [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Першої Синельниківської державної контори, для видачі свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті його матері [PERSON] , але 18 лютого 2020 року позивач отримав постанову « Про відмову у вчиненні нотаріальних дій», тому що в ході перевірки документів: технічного паспорту на будинок з господарськими будівлями та спорудами від 17.04.2019 року, довідку КП «Синельниківського міжміського бюро технічної інвентаризації» від 24.04.2019 року та договіру дарування, посвідченого 21.09.1977 р. за реєстром № 3135 державним нотаріусом Синельниківської державної нотаріальної контори Жаран А.А. було встановлено, що за цією адресою зареєстровані два житлові будинки а саме : А1-1 загальною площею 76.6 кв.м., житловою площею -65.3 кв.м. Спадкодавцю на підставі договору дарування належить Ѕ частина жилого будинку А-1, глинобитного загальною жилою площею 42,0 кв.м. та господарські будівлі що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці 1131 кв.м. В цілому на земельній ділянці розташовані: -А1-1 житлового будинку каркасно мазаного обл. 0,5 цегл.( збудованого в 1985 році) загальною площею 76.6 кв.м, житловою 42,0 кв.м.; -а2-1 прибудова до житлового будинку каркасно мазаного обл. 0,5 цегл.( збудованого в 1985 році).; -аЗ-1 прибудова до житлового будинку каркасно мазаного обл. 0,5 цегл.( збудованого в 1985 році).; -А2-1 житловий будинок каркасно мазаного обл. 0,5 цегл.( збудованого в 1983 році) загальною площею 87.7 кв.м., жилою 65,3 кв.м; -а4-1 прибудова до житлового будинку каркасно мазаного обл. 0,5 цегл.( збудованого в 1983 році); -Б сарай (шлакоблок 1992 року забудови); -В сарай (шлакоблок 1992 року забудови); -Д сарай (шлакоблок 1992 року забудови); -П погріб ( цегла, 1992 року забудови); -№ 1-4 огорожа ( металева); -1 бруківка (бетон). Земельна ділянка на якій розташований вищевказаний будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, перебуває у комунальній власності. На підставі рішення № 57 засідання виконкому Синельниківської міської ради депутатів трудящих від 8 лютого 1978 року [PERSON] відведено земельну ділянку під будівництво індивідуального житлового будинку на [ADDRESS] . Відповідно з договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки на раніше закріпленій земельній ділянці на підставі дозволу виконкому № 18 від 06 березня 1978 року. В даному рішенні, дозволено будівництво нового будинку - старий житловий будинок знести. 3/5 частки житлового будинку зареєстровані за [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння, виданого 25.05.1993 року виконкомом Синельниківської міської ради, яка померла [INFO] . 2/5 частки належать [PERSON] , згідно розрахунку часток від 24.05.1993 року . Спадкодавцем здійснено всіх заходів щодо зазначено в рішенні виконавчого комітету № 18 від 06 березня 1978 року., а саме будівництва нового житлового будинку та знесення старого. 11 грудня 2000 року [PERSON] прийомною комісією ДБК прийнято до здачі нове збудоване домоволодіння, яке розташоване за адресою [ADDRESS] . Акт ведення в експлуатацію даного будинку затверджено обласною інспекцією ДБК за № 180 від 22.12.2000 року. Спадкодавець [PERSON] , після завершення будівництва не зареєструвала окреме домоволодіння та не отримала свідоцтво на право власності на цілий житловий будинок. Серед приміщень фактичним користувачем яких являється позивач немає таких, які були б побудовані або утримувалися за спільні з співвласниками кошти чи спільними з ними зусиллями. [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] та є єдиним спадкоємцем по закону. [PERSON] як єдиний спадкоємець після смерті своєї матері відповідно до своєї частки бере участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна. Також несе витрати щодо сплати обов`язкових податків і зборів, а також несе відповідальність перед третіми особами за зобов`язання, пов`язанні із спільним майном. Відповідно до висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, за технічними показниками 2/5 частина об`єкта є відокремлена, та має окремий вихід і може бути виділена в натурі. 24.05.1993 року інженером з інвентаризації нерухомого майна було складено розрахунок визначення часток нерухомого майна, що знаходиться за адресою [ADDRESS] частка майна позивача після спадкодавця [PERSON] складає 39,5% або 2/5 від єдиного. Також інженером з інвентаризації нерухомого майна складено та схематично зображено план, яким запропоновано виділення земельної ділянки позивачу. Під час проведення технічного обстеження вищезазначеного нерухомого майна експертами було встановлено, що до його складу не входять самостійно збудовані ( реконструйовані, переплановані) будівлі та за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (CCI) наслідками, і відповідають державним будівельним нормам, та встановлено їх можливість безпечної експлуатації. 2/5 частина нерухомого майна є відокремлена, з усіх сторін огороджена має індивідуальне підведення комунікацій. Дійсна вартість об`єкта складає 108 540 (сто вісім тисяч п`ятсот сорок ) гривень без урахування ПДВ. Згідно ч.3 ст. 88 Земельного кодексу України, ч.18 Постанови Пленуму Верховного Суду № 7, «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення у користування належної йому частки із складу земельної ділянки, або виплатити рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки. Згідно ч.1, ч.2 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що перебуває у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи яка набула житловий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку бо її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщенні на земельній ділянці, що перебуває в користуванні то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені , на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з нормами ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.2 ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлене судом. Згідно зі ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини не припинилися в наслідок його смерті. З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Нормативно-правовим обґрунтуванням підстав для задоволення позову щодо визначення часток у спільній власності є наступне. Нормами ч. ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України визначено що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності, при цьому, майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved