Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом, просить суд визнати дійсним попередній договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані по [ADDRESS], укладений 01 липня 2014 року між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON], визнати за ним право власності на вказаний житловий будинок загальною площею 73,20 кв.м. та господарські споруди: погріб з шийкою, веранду, сарай з літньою кухнею, убиральню, ганок, колодязь питний, ворота з хвірткою та огорожу, а також визнати дійсним попередній договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,2500 га, що розташована по [ADDRESS] та визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку, посилаючись на те, що 01 липня 2014 року між ним та відповідачем було укладено попередній договір купівлі-продажу на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] та 01 липня 2014 року було укладено попередній договір купівлі-продажу земельної ділянки, які були підписані сторонами. Відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно положень ч.1 ст.220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Згідно частини другої цієї статті в разі, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Позивач стверджує, що він, як покупець зазначеного нерухомого майна, виконав належним чином всі взяті на себе договірні зобов'язання, що викладені в попередніх договорах купівлі-продажу від 01 липня 2014 року, але продавець житлового будинку та земельної ділянки [PERSON] фактично ухилилась від нотаріального посвідчення попередніх договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, а тому не уклала основні договори, що і змусило його звернутись з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явились, але письмово повідомили суд про розгляд справи без їх участі, свій позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засіданні не з'явилась, але письмово повідомила суд про розгляд справи без її участі, без застосування технічних засобів, позов визнала і не заперечувала проти його задоволення. Представник третьої особи в попереднє судове засідання не з'явився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, позов визнав і не заперечував проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши сторони та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, а тому в даних правовідносинах слід керуватися положеннями ст.657 ЦК України, якою визначено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ч.1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Із ч.2 ст.220 ЦК України видно, що в разі, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Із копії попереднього договору купівлі-продажу від 01 липня 2014 року вбачається, що з однієї сторони [PERSON] зобов'язується у строк до 01 вересня 2014 року з моменту підписання договору одержати витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно та здійснити проведення поточної технічної інвентаризації (виготовлення технічного паспорту) на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS], та відчужити «Покупцю» [PERSON] належний їй житловий будинок, а «Покупець» зобов'язується після оформлення всіх необхідних для відчуження нерухомого майна документів купити в майбутньому у строк до 01 вересня 2014 року та за ціною 50000 грн. вказаний житловий будинок, що підтверджується і відповідною письмовою розпискою від 01 липня 2014 року. Із копії попереднього договору купівлі-продажу земельної ділянки від 01 липня 2014 року видно, що з однієї сторони [PERSON] зобов'язується у строк до 01 вересня 2014 року з моменту підписання договору здійснити виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, що розташована по [ADDRESS], провести нормативно-грошову оцінку та довідку про відсутність обмежень та обтяжень земельної ділянки та відчужити «Покупцю» [PERSON] вказану земельну ділянку, а «Покупець» зобов'язується після оформлення всіх необхідних для відчуження нерухомого майна документів купити в майбутньому у строк до 01 вересня 2014 року та за ціною 20000 грн. вказану земельну ділянку, що підтверджується і відповідною письмовою розпискою від 01 липня 2014 року. З огляду на викладене суд вважає, що укладений 01 липня 2014 року попередній договір купівлі-продажу житлового будинку та укладений 01 липня 2014 року договір купівлі-продажу земельної ділянки між [PERSON] та [PERSON] необхідно визнати дійсними, оскільки позивач з відповідачем домовилися щодо всіх істотних умов договорів, а саме щодо предмету договору, ціни товару, форми та строків розрахунку та фактично відбулося повне виконання договору, оскільки позивач виконав своє зобов'язання по оплаті товару, а відповідач передала житловий будинок та земельну ділянку, що підтверджено належними доказами по справі: письмовим попереднім договором купівлі-продажу житлового будинку та попереднім договором купівлі продажу земельної ділянки, розписками відповідача про отримання коштів за продану частину будинку та земельні ділянки. На підставі ст.220 ЦК України,

Outcome: approved