Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у зв'язку з навчанням у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімального розміру, починаючи з дня подачі заяви до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 річного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спільний з відповідачем син - [PERSON] є студентом денної форми навчання Центральноукраїнського національного технічного університету IV рівня акредитації, механіко-технологічного факультету та є студентом ІІ курсу. У зв'язку з навчанням [PERSON] не має можливості працювати, стипендію не отримує, потребує матеріальної допомоги на транспортні витрати, витрати у зв'язку із навчанням, відпочинком, придбанням одягу, взуття тощо. Позивач зазначає, що працює молодшою медичною сестрою Олександрійської міської лікарні № 1 та отримує заробітну плату в розмірі 3723,00 грн. У зв'язку з цим надвати достатню матеріальну допомогу сину не може. Позивач зазначає, що відповідач працездатний, має можливість надавати матеріальну допомогу, працює без офіційного працевлаштування, інших дітей, чи утриманців не має. У відзиві відповідач заперечує проти задоволення позову , оскільки він працює та отримує мінімальну заробітну плату, якої не вистачає йому на членам його сім'ї, у 2017 році він надав матеріальну допомогу у розмірі 75000 грн. спільному з позивачем старшому сину [PERSON], [INFO], для придбання власного житла. Ці гроші були отримані в рахунок отримання орендної плати за користування земельною ділянкою з п'ять років наперед. Відповідач стверджує, що досягнув з позивачем домовленості про те, що в разі вступу молодшого сина до вищого навчального закладу усі матеріальні витрати вона бере на себе, оскільки він допоміг старшому сину придбати житло. У відповідь на відзив позивач посилається на те, що її син [PERSON] продовжує навчання, у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Вона вказує, що не подавала на аліменти на утримання сина коли він був неповнолітнім. Позивач вважає, що 75000 грн, які відповідач дав старшому сину є частковою компенсацію за те, що батько майже не допомагав в його утриманні поки син був неповнолітній. Щодо утримання сина на час навчання у сторін жодного договору немає. Позивач вказує, що те, що відповідач отримав 75 тисяч гривень в рахунок оренди за п'ять років наперед не підтверджено жодними доказами. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала позов із зазначених ньому та у відповіді на відзив підстав. Також вона додатково пояснила, що відповідач дійсно передав старшому сину [PERSON] гроші у сумі 75 тисяч гривень для купівлі будинку, однак будь-яких домовленостей про сплату аліментів на утримання молодшого сина [PERSON] сторони не мають, вона не подавала позов про стягнення аліментів, коли їх спільні діти були неповнолітніми, відповідач не виконував свого обов'язку щодо утримання дітей, але після вступу молодшого сина на навчання до іншого міста вона не може забезпечити його потреби, оскільки отримує мінімальну заробітну плату. Відповідач [PERSON] у засідання не з'явився, був повідомлений про день та час судового засідання належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши наявні у справі докази встановив такі обставини і дійшов таких висновків. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 10 квітня 1993 року. Це підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Степанівською сільською радою Устинівського району Кіровоградської області, актовий запис № 22. [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO]. Це підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Судом встановлено, що [PERSON] є студентом ІІ курсу, денної форми навчання Центральноукраїнського національного технічного університету IV рівня акредитації, механіко-технологічного факультету. Це підтверджується довідкою від 14.11.2018 року № 633. Позивач [PERSON] працює молодшою медичною сестрою в Олександрійській міській лікарні №1 та отримує мінімальну заробітну плату у розмірі 3723 грн на місяць. [PERSON] зареєстрований та проживає разом з матір'ю [PERSON] у [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] зареєстрований за цією ж адресою, однак фактично проживає у [ADDRESS]. Відповідач у відзиві вказав, що працює та отримує мінімальну заробітну плату, а також має дохід від оренди землі, а саме отримав орендну плату за 5 років наперед, яку у 2017 році передав старшому сину [PERSON] як допомогу для купівлі житла. Також відповідач надав суду відомості з центральної бази даних державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів, відповідно до якої за 1 та другий квартали 2018 року інформація про доходи [PERSON] відсутня, а у третьому кварталі 2018 року він отримав 9989,78 грн заробітної плати. Інформації про доходи на час подання позову, відзиву, а також довідку про доходи з місця роботи у передбачений ЦПК строк для подання доказів відповідач суду не надав. Водночас відповідач, стверджуючи у відзиві про те, що він має дохід від оренди земельної ділянки, не надав доказів отримання такого доходу, розміру та періоду за який така орендна плата була виплачена. Відповідач [PERSON] має на утриманні неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], ита проживає з нею, а також співмешканкою [PERSON] та ще двома дітьми співмешканки у [ADDRESS]. Це підтверджується довідкою про склад сім'ї від 28.01.2019 року, виданою Устинівською селищною радою. У цій довідці також зазначено, що [PERSON] не працює. Обидві сторони визнали, що відповідач [PERSON] передав старшому сину [PERSON] 75 тисяч гривень для купівлі житла. Доказів наявності у сторін домовленостей про утримання молодшого сина [PERSON] відповідачем не надано, позивач заперечує наявність таких домовленостей. Тому суд визнає цей факт недоведеним. Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Згідно з ч. 1, 2 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми донькою, сином. Враховуючи встановлені обставини справи і наведені норми права, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню. Суд виходить з того, що відповідач не надав суду повних і достовірних відомостей щодо власних доходів, адже у наданих ним відомостях з реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів відсутня інформація про доходи відповідача на час подання позову, відзиву та на час розгляду справи судом по суті, у цій довідці не відображено доходи відповідача від оренди земельної ділянки, про наявність яких відповідач стверджує у відзиві, відповідач не надав суду будь-який доказів наявності у нього доходу від орендної плати за землю, розміру цього доходу, часу його отримання і періоду за який така орендна плата була сплачена. Разом з тим, відповідач є працездатним, у довідці з місця проживання про склад сім'ї від 28.01.2019 року, яку надав відповідач, вказано, що він не працює, будь-який доказів неможливості працевлаштуватися відповідач не надав. Крім того у відзиві відповідач посилався на те, що він надав матеріальну допомогу старшому сину у розмірі 75 тисяч гривень, однак не надав будь-яких доказів джерела отримання таких доходів, які не відображені у відповідному реєстрі ДФС. За таких обставин твердження відповідача про наявність таких доходів вказують на його можливість надати матеріальну допомогу молодшому сину, який продовжує навчання. Суд враховує також наявність у відповідача неповнолітньої дитини, з якою він проживає, та яку зобов'язаний утримувати. Враховуючи ці обставини, суд дівшов висновку про те, що відповідачем не надано достатніх доказів неможливості надати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину [PERSON], який продовжує навчання. Враховуючи, що відповідач має на утриманні малолітню доньку, суд вважає необхідним зменшити заявлений позивачем розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/5 частини усіх його доходів. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: partial