Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, в якому просили суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на Ѕ частину квартири [ADDRESS], після смерті діда, [PERSON], померлого [INFO] року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 07.12.2004 року, р.№6-04-223775 власником вищезазначеної квартири був її батько, [PERSON] [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті спадщину прийняли донька спадкодавця, [PERSON] (позивач по справі) та його батько, [PERSON] 16 квітня 2016 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого належну йому Ѕ частину квартири [ADDRESS] заповів позивачу. [INFO] року [PERSON] помер. Позивач звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті діда, було відкрито спадкову справу. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу було відмовлено, оскільки в тексті заповіту від 16 квітня 2016 року допущено помилку в назві вулиці де знаходиться спадкове майно. Вищевикладені обставини вимусили позивача звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 грудня 2018 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Витребувано з Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області відомості щодо звернення з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, що проживав по [ADDRESS], а також про складання ним заповітів на чиюсь користь, та відомості чи видавались свідоцтва про право на спадщину. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі ордеру, в судовому засіданні позов [PERSON] підтримала, просила суд його задовольнити. Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав заяву з проханням справу розглянути у його відсутність, ухвалити рішення згідно чинного законодавства України, яке не буде порушувати права сторін. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Вирішуючи справу по суті позовних вимог, суд виходив з положень ст.ст. 76-81 Цивільно-процесуального кодексу України. Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами э будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК. В судовому засіданні було встановлено, щона підставі свідоцтва про право власності на житло від 07 грудня 2004 року, реєстраційний [NUMBER], [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. ( а.с. 19) [INFO] року [PERSON] помер. ( а.с. 27) З його смертю відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 березня 2010 року, спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року, є: на Ѕ частину його батько - [PERSON], на Ѕ частку його малолітня дочка - [PERSON]. Спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво, складається з квартири [ADDRESS], належної спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло. ( а.с. 28) Право власності на вищезазначене майно зареєстровано на ім'я [PERSON] та [PERSON] у встановленому законом порядку. ( а.с. 28-31) 16 квітня 2013 року [PERSON] склав заповіт, який посвідчено державним нотаріусом 5-тої Харківської державної нотаріальної контори, відповідно до якого належну йому на праві особистої приватної власності Ѕ частину квартири під номером [ADDRESS], він заповідає [PERSON]. ( а.с. 36) Згідно ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. [INFO] року [PERSON] помер. ( а.с. 37) Стаття 1220 ЦК України передбачає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно вимогам ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом чи за законом. Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як убачається з матеріалів справи, після померлого [INFO] року [PERSON] була заведена спадкова № 53/2018. ( а.с. 61) Згідно відповіді 2-ї Харківської державної нотаріальної контори №5/01-16 від 03.01.2019 року, в матеріалах вищевказаної спадкової справи мається заява від імені онуки померлого гр. [PERSON] про прийняття спадщини згідно ст.1266 ЦК України (так як син спадкодавця, а її батько, гр. [PERSON], помер [INFO] року, тобто раніше свого батька). Також повідомляють, що в матеріалах спадкової справи є копія заповіту від імені гр. [PERSON], посвідченого 16.04.2013 року за р.№4-204 П'ятою Харківською державною нотаріальною конторою на ім'я гр. [PERSON]. Заповідач заповідав належну йому на праві особистої приватної власності Ѕ частину квартири [ADDRESS]. Інших заяв не надходило. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося. ( а.с. 61) Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Представник позивача судовому засіданні пояснила, що позивач звернулася до державного нотаріуса 2-ї ХДНК з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], однак їй було відмовлено. Згідно постанови про відмову у вичинені нотаріальних дій від 22.05.2018 року, державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори Пилипенко О.В., відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки у заповіті, особою, що його посвідчувала, була допущена помилка у назві вулиці, у зв'язку з чим виникає спір, на що саме заповідач мав намір скласти заповіт. ( а.с. 38) Відповідно до п. 3.1 Роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. У зв'язку з викладеним, суд вважає, що у [PERSON] виникло право на звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні було достовірно встановлено, що спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 березня 2010 року на праві власності належить Ѕ частина квартири [ADDRESS]. ( а.с. 29) З технічного паспорту на квартиру також вбачається, що [PERSON] є власником Ѕ частини квартири [ADDRESS]. ( а.с. 32) Суд вважає, що при посвідченні заповіту від імені [PERSON], державним нотаріусом 5-тої ХДНК було допущено помилку щодо вірного написання назви вулиці та зазначено «[ADDRESS]» замість вірного «[ADDRESS]». Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved