Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за розпискою. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 14.02.2009 року [PERSON] передав [PERSON] на умовах позики грошові кошти в сумі 3900 доларів США на вирішення особистих проблем під 24% річних строком на 1 рік, тобто до 14.02.2010 року. В середині липня 2009 року відповідач повернула 750 доларів США. Решту боргу відповідач у вказаний строк не повернула, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму боргу згідно розписки в розмірі 3 540 доларів США, що в еквіваленті на день надання позики становить 27 258 грн. та відсотки за період з середини липня 2009 року по середину лютого 2012 року в розмірі 2194,80 доларів США, що в еквіваленті на день надання позики становить 16 899, 96 грн. Також, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 5000 грн. та судові витрати. Позивач в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 14 лютого 2009 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, на підтвердження укладення якого складено розписку, копія якої знаходиться в матеріалах справи. Зі змісту розписки убачається, що відповідач отримала від позивача у борг грошові кошти в сумі 3 900 доларів США під 24% річних, які зобов'язувалася повернути в строк до 14 лютого 2010 року у загальній сумі 4850 доларів США. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, наданий позивачем письмовий доказ у вигляді розписки свідчить про наявність між сторонами відносин позики. Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що в середині липня 2009 року відповідач повернула йому 750 доларів США. Решту боргу відповідачка у вказаний строк не повернула, у зв'язку з чим загальна сума боргу становить 5734,8 доларів США, з яких: сума боргу згідно з розпискою складає 3 540 доларів США, що в еквіваленті на день надання позики становить 27 258 грн. та відсотки за період з середини липня 2009 року по середину лютого 2012 року в розмірі 2 194,8 доларів США, що в еквіваленті на день надання позики становить 16 899,96 грн. Порушення грошових зобов'язань за договором позики відповідачем не спростовано, доказів сплати заборгованості за цією розпискою не надано. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність факту невиконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов'язань за договором позики. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( ч. 1 ст. 530 ЦК України ). Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до змісту ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Таким чином, враховуючи, що зобов'язання з погашення суми позики [PERSON] в повному обсязі не виконані, позовні вимоги про стягнення з відповідачки суми боргу в розмірі 27 258 грн. та відсотків у розмірі 16 899, 96 грн. є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується вимог позивача про стягнення моральної шкоди, то вони задоволенню не підлягають за відсутності правових підстав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 441 грн. 52 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial