Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення безпідставно набутих коштів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 04 лютого 2020 року, з метою оформлених документів на візу, [PERSON] звернувся до засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристичний офіс «Глобус» Нельзі Сергія Івановича. Того ж дня, позивач сплатив відповідачу авансом кошти у розмірі 6650 грн. 00 коп., а відповідач зобов`язався надати послуги оформлення документів на візу, що підтверджується розпискою від 04.02.2020 року написаною власноруч відповідачем. 08 лютого 2020 року позивач сплатив [PERSON] решту коштів у розмірі 23500 грн. 00 коп., а відповідач зобов`язався надати послуги з оформлення авіа білетів, а в разі не відкриття візи повернути отримані кошти, що підтверджується розпискою від 08.02.2020 року написаною власноруч відповідачем. На теперішній час, відповідач жодних дій з оформлення документів на візу та оформлення авіа білетів не здійснив, послуги, які зобов`язався надати, не надав. 27 липня 2020 року, з метою досудового врегулювання суперечки між сторонами, позивачем було надіслано відповідачу досудову вимогу про повернення коштів згідно до розписки від 04.02.2020 року у сумі 6650 грн. 00 коп. та розписки від 08.02.2020 року у сумі 23500 грн. 00 коп., загально у сумі 30 150 грн. 00 коп. до 10 серпня 2020 року. Вимоги позивача повернути гроші відповідач проігнорував. Позивач вважає, що відповідач отримав 6 650 грн. 00 коп. та 23 500 грн. 00 коп., а загалом 30 150 грн. 00 коп., без достатньої правової підстави і тому позивач просить їх стягнути з відповідача разом із судовими витратами. Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Скрипник О.Г. від 04 вересня 2020 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 12.01.2021 року проведено повторний автоматизований розподіл судових справи між суддями у зв`язку із відрядженням судді Скрипник О.Г., відповідно до якого справу передано у провадження судді Богун О.О. Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. ДніпропетровськаБогун О.О. від 13 січня 2021 року прийнято до свого провадження цивільну справу та визначено проводити розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивача не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглядати дану справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання відзиву на позов, у зв`язку з чим суд за згодою представника позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 лютого 2020 року, з метою оформлених документів на візу, [PERSON] звернувся до засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристичний офіс «Глобус» Нельзі Сергія Івановича. Того ж дня, позивач сплатив відповідачу авансом кошти у розмірі 6650 грн. 00 коп., а відповідач зобов`язався надати послуги оформлення документів на візу, що підтверджується розпискою від 04.02.2020 року написаною власноруч відповідачем (а.с.8, оригінал а.с.45). 08 лютого 2020 року [PERSON] сплатив [PERSON] решту коштів у розмірі 23500 грн. 00 коп., а останній зобов`язався надати послуги з оформлення авіа білетів, а в разі не відкриття візи повернути отримані кошти, що підтверджується розпискою від 08.02.2020 року написаною власноруч відповідачем (а.с.9, оригінал а.с.44). Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно з ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ч. 2 ст. 228 ЦК України, правочин, який порушує публічний порядок є нікчемним. Згідно з ч. ст. 228 ЦК України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсним правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Оскільки до теперішнього часу відповідач не виконав зобов`язання з оформлення візи для виїзду позивача до США та оформлення авіаквитків, за які йому було надано грошові кошти, суд вважає вимоги обґрунтованими та вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] кошти в сумі 30150,00 грн. набуті на підставі розписки від 04.02.2020 року та 08.02.2020 року. Також відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 840,80 гривень.

Outcome: approved