Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2014 року, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області, про що складено відповідний актовий запис №176. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та буде проживати після розірвання шлюбу з нею. Питання про стягнення аліментів не вирішено. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Збереження сімї неможливо, кожен живе своїм життям, спільного побуту не ведуть, з липня 2018 року проживають окремо. Спільного майна не мають. У звязку з наведеним позивач просила позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, в позовній заяві просила слухати справу без неї, позов підтримала та просила позовні вимоги задовольнити. Проти заочного рішення не заперечує. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлен належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву щодо заявлених позовних вимог позивача від нього не надійшло, тому, суд відповідно до вимог ст.280 ЦПК України, розглядає справу в порядку заочного провадження, зі згоди позивача, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 25 вересня 2014 року, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області, про що складено відповідний актовий запис №176, даний факт підтверджується, свідоцтвом про реєстрацію шлюбу від 25.09.2014 року серія І-НО №362464 (а.с.3). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], копія свідоцтва про народження серія І-НО №732143 від 10.02.2017 року (а.с.4). Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства, тому позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач свого відзиву щодо позову не надав, що свідчить про те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Спільного майна не мають. Нормами ст.51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушення права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Позивач скористалась цим правом та звернулась з даним позовом до суду, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони по справі не мають намір зберігати шлюб. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Згідно з ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Як встановлено з матеріалів справи, сторони по справі фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, з липня 2018 року проживають окремо, не примирилися, тому суд приходить до висновку, що зберегти сімю неможливо і вважає за необхідне шлюб розірвати. Згідно з ч.3 ст.115 СК України документ, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне зясувати прізвище позивача, та після розірвання шлюбу, залишити їй прізвище «Дементьєва» Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved