Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] сільської ради, Білоцерківського району, Київської області про визнання права на спадкове майно, обґрунтовуючи його тим, що 01.04.2012 року помер [PERSON] Після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельних ділянок, розміром 0,2500 га та розміром 0,0500 га, які знаходяться по вулиці Шкільній 22 в селі Храпачі, Білоцерківського району Київської області, посвідчені державними актами на право власності на земельні ділянки, серії ЯМ № 555879 та серії ЯМ № 555880. Після смерті [PERSON] спадкоємцем по заповіту, який був посвідчений 20.08.2011 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу [PERSON] є позивач. В передбачений ст.1269 ЦК України шестимісячний строк він звернувся з заявою про прийняття спадщини, однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно не має можливості, так як вказані державні акти не зареєстровані, і тому відсутні дані про реєстрацію в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі та відсутня дата видачі, підпис та печатка Білоцерківського районного відділу ресурсів. Враховуючи викладене, державним нотаріусом Білоцерківської державної районної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.10.2012 року. Позивач просить суд визнати за ним право на отримання у власність в порядку спадкування, після померлого 01.04.2012 року [PERSON] спадкового майна у вигляді земельних ділянок, розміром 0,2500 га та розміром 0,0500 га, які знаходяться по вулиці Шкільна 22 в селі Храпачі, Білоцерківського району Київської області, посвідчені державними актами на право власності на земельні ділянки, серії ЯМ № 555879 та серії ЯМ № 555880. В відкрите судове засідання позивач та представник позивача не зявилися, про місце, час та дату розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача подала до суду, через канцелярію суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу в відсутність позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач [PERSON] сільська рада, Білоцерківського району, Київської області свого представника в судове засідання не направила, про місце, час та дату розгляду справи повідомлені належним чином, надіслали до суду клопотання, в якому просять слухати справу без участі їхнього представника, позов визнають повністю. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, копію спадкової справи, заведеної щодо майна померлого [PERSON], вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.04.2012 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після його смерті залишилась спадщина, в тому числі і на земельні ділянки, розміром 0,2500 га та розміром 0,0500 га, які знаходяться по вулиці Шкільній 22 в селі Храпачі, Білоцерківського району Київської області, посвідчені державними актами на право власності на земельні ділянки, серії ЯМ № 555879 та серії ЯМ № 555880. Після смерті [PERSON] залишився заповіт, який був посвідчений 20.08.2011 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу [PERSON], зі змісту якого вбачається, що спадкодавець [PERSON] все своє майно, яке буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, а також все те, що буде належати йому за законом на день його смерті та що згідно із законодавством України може бути успадкованим, у повному обсязі, без будь-яких винятків він заповідає [PERSON]. Відповідно до даного заповіту державним нотаріусом Білоцерківської районної державної нотаріальної контори позивачу було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.10.2012 року та від 19.10.2012 року на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в с. Храпачі, Білоцерківського району, Київської області, по вулиці Шкільній, за номером 22 та на грошові вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією. Крім того, 26.08.2011 року спадкодавцем [PERSON] складено ще один заповіт, згідно умов якого, на випадок своє смерті він зробив таке розпорядження: належну йому земельну ділянку (пай) розміром 2,3400 га., що підтверджується державним актом на право власності на земельну частку (пай), серії ЯА № 604670 від 13.09.2005 року, земельна ділянка розташована в адміністративних межах [PERSON] сільської ради с. Храпачі, Білоцерківського району, Київської області, заповів своєму племіннику [PERSON], на яку державним нотаріусом Білоцерківської районної державної нотаріальної контори 20.12.2012 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. В передбачений ст.1269 ЦК України шестимісячний строк він звернувся з заявою про прийняття спадщини, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно не має можливості, так як вказані державні акти не зареєстровані, і тому відсутні дані про реєстрацію в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі та відсутня дата видачі, підпис та печатка Білоцерківського районного відділу ресурсів. Спадкодавець не встиг за життя здійснити державну реєстрацію права власності на земельні ділянки. Враховуючи викладене, державним нотаріусом Білоцерківської державної районної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.10.2012 року. Відповідно до ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст. 1254 ЦК України, заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Дружина померлого [PERSON] [PERSON] подала до Білоцерківської районної державної нотаріальної контори заяви від 06.06.2012 року та від 20.12.2012 року, в яких відмовилася від належної їй частки у спадковому майні. Як вбачається з копій матеріалів спадкової справи, заведеної щодо майна померлого [PERSON] інших спадкоємців, передбачених ст. 1241 ЦК України немає. Ніхто інший спадкове майно не прийняв. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, право власності на спадкове майно визнається в судовому порядку. У відповідності до п. 2.3, 3.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України 28.01.2003 року № 6/5 та офіційного листа МЮУ № 19-32/319 від 21.02.2005 року щодо переліку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна якщо первинна реєстрація прав власності не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання належності майна попередньому чи наступному власнику (спадкоємцю) у випадку відсутності таких, вирішується в судовому порядку. Як вбачається з копій державних актів на право власності на спірні земельні ділянки, серії ЯМ № 555879 та серії ЯМ № 555880, вони видані [PERSON] на підставі рішення [PERSON] сільської ради № 7-76 від 31.08.2011 року. Однак, вказані державні акти не зареєстровані в установленому законом порядку, і тому відсутні дані про реєстрацію в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі та відсутня дата видачі, підпис та печатка Білоцерківського районного відділу ресурсів. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, враховуючи встановлені обставини та наведені вимоги закону, суд дійшов обґрунтованого висновку, що через органи нотаріату позивач не має можливості оформити свої спадкові права на вказану земельну ділянку. У відповідності зі ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. У відповідності до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2010 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, і тому позов підлягає задоволенню. На підставі вищекладеного,

Outcome: approved