Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з цим позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходу щомісячно, до досягнення дочкою [PERSON] трирічного віку, а саме до [INFO]. Позов аргументувала тим, що вона з відповідачем проживають однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання з відповідачем вона [INFO] народила дочку [PERSON], в свідоцтві про народження якої записаний і являється батьком відповідач по справі [PERSON]. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, вона хворіє у зв'язку з чим їй необхідне постійне лікування, на що вона витрачає значні кошти. Відповідач її матеріально не утримує її як жінку, яка доглядає дитину до досягнення нею трирічного віку. Вона ніде не працює, так як доглядає дочку, їй матеріально важко, вона повинна купувати для себе продукти харчування та гігієни, ліки. Відповідач працює в вагонному депо м. Жмеринки та отримує прибуток, з якого має змогу сплачувати аліменти на її утримання. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила розгляд справи провести у її відсутність. Відповідач надав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, справу просив розглянути у його відсутність. Оскільки сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, то їх неявка в судове засідання, згідно з ч. 2 ст. 158 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він ґрунтується на законі, відповідач позов визнав повністю і визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Сторони мають спільну дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6), яка відповідно до довідки Стодулецької сільської ради від 20.02.2014 проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с.8). Відповідач [PERSON] працює сторожем в ВП Експлуатаційне вагонне депо Жмеринка ДТГО ПЗЗ, його нараховані доходи за останні шість місяців склали 25980,55 грн., з урахування утриманого, він отримав «на руки» 13754,47 грн., що підтверджується довідкою вищевказано підприємства від 24.02.2014 (а.с.9). Згідно виписки з медичної картки стаціонарного хворого від 16.08.2013 (а.с.7), позивач з 09.08.2013 по 16.08.2013 знаходилась на стаціонарному лікуванні в ВОКЛ ім. Пирогова, у зв'язку з цим їй необхідне постійне лікування, на що вона витрачає значні кошти. Оскільки вищезазначені обставини визнані сторонами, то у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, вони не підлягають доказуванню. На підставі ст.ст. 84, 91 СК України,

Outcome: approved