overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Новонаталівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що народилась у сімї [PERSON] , але змінила прізвище на [PERSON] після одруження і що її батько [PERSON] 12.06.2014 року помер. На час смерті вона проживала окремо від батька і вчасно не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, що спадщину прийняла як спадкоємець першої черги. Позивач просила суд у позовній заяві визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки вважає, що він був пропущений з поважних причин, не зявившись у судове засідання. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутність сторін, постановивши заочне рішення суду. Дослідивши матеріали справи, суд відмовляє позивачу у задоволенні його вимог, оскільки відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у п. 23. зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з п. 24 тієї ж Постанови Пленуму Верховного Суду, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Як зазначила у позовній заяві [PERSON], причиною, яка вплинула на її право своєчасного, тобто протягом 6 місячного строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини сталось те, що вона була необізнаною в необхідності подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори протягом 6 місяців з часу відкриття спадщини. На думку суду, зазначені позивачем обставини не є такими, які були непереборними чи мали труднощі для подачі відповідної заяви від його імені до належної державної установи нотаріальної контори, з метою отримання спадкового майна від померлого спадкодавця, враховуючи, що позивач є спадкоємцем першої черги у виниклих спадкових правовідносинах. Крім того, спадкоємцем першої черги є також мати позивачки, яка проживала разом із спадкодавцем на день смерті та проживає за місцем відкриття спадщини. Таким чином, в задоволенні позовних вимог [PERSON] належить відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про усунення права на спадкування. В аргументацію своїх позовних вимог зазначив, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після нього залишилась спадщина - однокімнатна квартира [ADDRESS] та ? частина трикімнатної квартири [ADDRESS]. За час життя [PERSON] не склав заповіт. Позивач, яка знаходилась у шлюбі з спадкодавцем та постійно проживала разом з останнім на час відкриття спадщини, як спадкоємець за законом, у вересні 2014 року звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Від першого шлюбу [PERSON] мав двох дітей (відповідачі по справі) [PERSON] та [PERSON], які також входять до числа спадкоємців першої черги права на спадкування за законом та які також звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Однак позивач вважає, що відповідачів, як спадкоємців, необхідно усунути від прав спадкування спадщини спадкодавця за законом, з наступних підстав. Між відповідачами по справі та за життя їх батька [PERSON] з січня 2008 року погіршились родинні відносини, у зв'язку з чим припинилось спілкування між ними. З лютого 2007 року у спадкодавця розвинулась хвороба серця, а пізніше цукровий діабет, внаслідок чого він постійно перебував під наглядом лікарів, проходив медичні обстеження та лікування у медичних закладах. Спадкодавець за життя, в той час, коли він перебував у тяжкому стані та потребував лікування, постійної моральної підтримки та матеріальної допомоги, з боку відповідачів такої не отримував. На думку позивача, відповідачі мали можливість, але свідомо ухилялись від надання спадкодавцю будь- якої матеріальної допомоги та моральної підтримки. Повна відсутність відносин між відповідачами та їхнім батьком - спадкодавцем підтверджується і тим фактом, що вони не приймали участь у проведенні поховання померлого. Позивач взяла на себе всю організацію та всі затрати на поховання [PERSON] У зв'язку із чим позивач вважає, що оскільки відповідачі не приймали участі в утриманні свого батька в період часу коли він був майже непрацездатним, та який потребував матеріального забезпечення в зв'язку з захворюванням, крім того відповідачі не приймали участі в догляді за хворим, не цікавились навіть станом його здоров'я, не відвідували батька та не вчиняли жодних інших дій, щодо утримання та надання допомоги, байдуже віднісшись до стану здоров'я свого батька, усвідомлюючи необхідність надання невідкладної допомоги та підтримки, зволікали своїми обов'язками, передбаченими законом, то на підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказала, що з відповідачем перебуває в шлюбі, зареєстрованому 21.08.1984 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спір про поділ майна між сторонами по справі відсутній. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство сторонами не ведеться, шлюбні відносини фактично припинені з серпня 2008 року. Позивач вважає примирення з відповідачем неможливим, наміру на збереження шлюбу немає. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги, просила задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи наявна нотаріально посвідчена заява відповідача про розгляд справи за його відсутності, в якій він також зазначає, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21.08.1984 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №667, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 21.08.1984 року. Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини між сторонами фактично припинені, подальше спільне життя й збереження родини неможливе. Спір про поділ майна між сторонами по справі відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їх дітей. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що з відповідачем перебуває в шлюбі, зареєстрованому 10.10.2009 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 05.09.2015 року. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. З приводу утримання дитини між сторонами досягнуто угоду. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки сторони по даній справі, мають різні погляди на сімейне життя, шлюбні відносини припинені. Вважає примирення з відповідачем неможливим, наміру на збереження шлюбу немає. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні не заперечив проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.10.2009 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №1093, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖС №074991 від 10.10.2009 року (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-ЖС №236698 від 10.09.2013 року, актовий запис №449 (а.с.4). Шлюбні відносини між сторонами припинені з 05.09.2015 року. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. З приводу утримання дитини між сторонами досягнуто угоду. Сімейні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя й збереження родини не можливе. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їх дітей. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх обєктивну недоступність для оточуючих, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що з відповідачем перебуває в шлюбі зареєстрованому 10.12.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції м. Запоріжжя. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що після розірвання шлюбу дитина буде проживати разом з нею. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки сторони по даній справі, мають різні погляди на сімейне життя, шлюбні відносини припинені. Вважає примирення з відповідачем неможливим, наміру на збереження шлюбу немає. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечив проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.12.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис №716, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.8). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9). Сімейні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя й збереження родини не можливе. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їх дітей. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що з відповідачем перебуває в шлюбі, зареєстрованому 24.06.2011 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки сторони по даній справі, мають різні погляди на сімейне життя, шлюбні відносини припинені. Вважає примирення з відповідачем неможливим, наміру на збереження шлюбу немає. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні не заперечив проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24.06.2011 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №175, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖС №097469 від 24.06.2011 року (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-ЖС №185850 від 04.10.2011 року, актовий запис №666 (а.с.6). Сімейні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя й збереження родини не можливе. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їх дітей. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх обєктивну недоступність для оточуючих, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені. Згідно квитанції №0.0.558137765.1 від 25.05.2016 року, позивачем при зверненні до суду були понесені судові витрати, а саме сплачений до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 551,20 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила наступне. З 01.03.2008 року позивач, [PERSON], перебуває з відповідачем, [PERSON], у шлюбі. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем погіршилось, між сторонами було втрачено взаєморозуміння, почуття любові одне до одного. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з червня 2015 року. Позивач вважає, що примирення та збереження сім'ї неможливе, просить суд розірвати шлюб між нею і відповідачем. В судове засідання позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач, [PERSON] у судове засідання не з'явився, заперечень до позовної заяви не надав, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. З'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено наступне. З 01.03.2008 року позивач, [PERSON], перебуває з відповідачем, [PERSON], у шлюбі, який було зареєстровано Орджонікідзевським відділом РАЦС Запорізького міського управління юстиції, а.з. №78. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. На теперішній час сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між сторонами та збереження сім'ї неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їх дітей. При вищевикладених обставинах, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає позовні вимоги про розірвання шлюбу між позивачем, [PERSON], і відповідачем, [PERSON], обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила наступне. З 02.03.2013 року позивач, [PERSON], перебуває з відповідачем, [PERSON], у шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO] Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем погіршилось, між сторонами було втрачено взаєморозуміння, почуття любові одне до одного. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з грудня 2015 року. Позивач вважає, що примирення та збереження сім'ї неможливе, просить суд розірвати шлюб між нею і відповідачем. В судове засідання сторони надали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. З'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено наступне. З 02.03.2013 року позивач, [PERSON], перебуває з відповідачем, [PERSON], у шлюбі, який було зареєстровано Комунарським відділом державної РАЦС реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, а.з. №92. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. На теперішній час сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між сторонами та збереження сім'ї неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їх дітей. При вищевикладених обставинах, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає позовні вимоги про розірвання шлюбу між позивачем, [PERSON], і відповідачем, [PERSON], обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved