Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Мар'їнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, у якій просить визнати за нею право власності на житлове будівництво, що складається з житлового будинку «А-1» загальною площею 44,2 кв.м., у тому числі житловою площею 18,2 кв.м. з господарськими будівлями: літньою кухнею «Б-1», сараєм «С-1», сараєм «М-1», вбиральні «У-1», парканом № 2, воротами № 1, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]; на земельну ділянку площею 0,3648 га. в межі згідно з планом, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], згідно з Державним актом на право приватної власності на землю 111-ДН № 110605 від 23 вересня 1996 року; на земельну ділянку загальною площею 3,530 га. в межі згідно з планом, що знаходиться на території Новоукраїнського сільської Ради Мар'їнського району Донецької області, згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку ДН № 187621 від 18 квітня 2006 року, кадастрові номера 1423385800-04-000-0341, 1423385800-04-000-1064, 1423385800-04-000-1743, в повному обсязі. Також просить визнати за відповідачем, [PERSON], право власності на грошовий внесок, що знаходиться на розрахунковому рахунку [NUMBER], у філії ощадного банку № 3313/045 с. Новоукраїнка Мар'їнського району Донецької області. Вимоги позовної заяви обґрунтовані наступним. 02 вересня 2013 року померла бабка позивача [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй за життя майно у вигляді домоволодіння, що складається з житлового будинку з господарськими спорудами та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], а також земельної ділянки, що знаходиться на території Новоукраїнської сільської ради Мар'їнського району Донецької області та грошовий вклад. Вищевказаний житловий будинок з господарськими спорудами належав спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого Новоукраїнською сільською Радою Мар'їнського району Донецької області від 17 липня 1989 року, земельні ділянки - на підставі Державного акта на право приватної власності на землю 111-ДН № 110605 від 23 вересня 1996 року і Державного акта на право власності на земельну ділянку ДН № 187621 від 18 квітня 2006 року, а грошовий вклад - на підставі розрахункового рахунку [NUMBER], що знаходиться у філії ощадбанку № 3313/045 с. Новоукраїнка Мар'їнського району Донецької області. За життя [PERSON] заповіту не складала. Позивач, як спадкоємець, прийняла спадщину шляхом сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], однак приймати спадщину наміру не має, оскільки на час відкриття спадщини сумісно зі спадкодавцем не проживала та в державну нотаріальну контору у передбачений чинним законодавством строк не зверталась. Вищенаведене зумовило [PERSON] звернутись до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не явилась, натомість в порядку ч.2 ст. 158 ЦПК України, надіслала на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в її відсутність, при чому позовні вимоги підтримані. Відповідачі в судове засідання також не явились, натомість на адресу суду спрямовано письмове клопотання про розгляд справи у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові клопотання сторін у справі, вважає що позовна заява [PERSON] про розділ спадкового майна між спадкоємцями підлягає задоволенню з наступних підстав. Предметом позову є спадщина, відкрита після смерті бабки позивача: [PERSON] До складу спадщини, відкритої після її смерті входить, зокрема: домоволодіння, що складається з житлового будинку з господарськими спорудами та земельна ділянка, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], а також земельна ділянка, що знаходиться на території Новоукраїнської сільської ради Мар'їнського району Донецької області та грошовий вклад. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно ч.1 ст. 1278 ЦК України Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як встановлено в судовому засіданні, право [PERSON] на спадщину, відкриту після смерті [PERSON], ніким не оспорюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ст.ст. 316, 328, 392, 1216, 1217, 1225, 1226, 1261, 1267, 1268, 1278 ЦК України,

Outcome: approved