Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] міської ради, третя особа Перша тернопільська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 03 вересня 2015 року помер його батько [PERSON], після смерті якого на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського і районного нотаріального округу [PERSON] від 07.02.1997 року за реєстровим № 2222 складеного на користь [PERSON], позивач став спадкоємцем квартири № 53, що знаходиться в будинку № 1 по вул. Кн. Острозького в місті Тернополі. 16 листопада 2015 року Першою [PERSON] державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за № 781/2015 рік. Відповідно до матеріалів спадкової справи спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є [PERSON], який спадщину прийняв. Крім позивача інших спадкоємців немає. 05 травня 2016 року за вихідним № 1559/02-31 державним нотаріусом Першої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки у правовстановлюючих документах після проведеної перевірки виявлено розбіжності у прізвищі спадкодавця у свідоцтві про право власності на житло та свідоцтві про народження. А саме, 09 січня 1996 року померла [PERSON], яка на день смерті була зареєстрована за адресою [INFO]. Єдиним спадкоємцем за законом після померлої [PERSON] був її син [PERSON], який спадщину прийняв, оскільки був зареєстрований з [PERSON] за однією адресою з 14.02.1962 року, проте не оформив своїх спадкових прав. Як вбачається з свідоцтва про народження [PERSON] у графі мати зазначено [PERSON], однак у свідоцтві про смерть серії І-ИД № 267845, виданому відділом ЗАГСУ [PERSON] міськвиконкому 10.01.1996 року, актовий запис № 48 від 10.01.1996 року - помилково прізвище померлої зазначено [PERSON], проте померла являлась батькові позивача - матір'ю, а позивачу - бабусею. Така ж описка зроблена і у свідоцтві про право власності на житло від 23.04.1993 року, з якого вбачається, що квартира, яка знаходиться [ADDRESS], дійсно належить на праві спільної сумісної власності громадянам [PERSON] та членам його сім'ї [PERSON] ?. На підставі викладеного позивач просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що померла 09 січня 1996 року [PERSON] є рідною бабусею [PERSON]; визнати за [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], право власності на ? частку квартири, яка знаходиться [ADDRESS] за заповітом. 28 липня 2016 року позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив суд визнати за [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], право власності на квартиру, яка знаходиться [ADDRESS] за заповітом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає повністю. Представник відповідача [PERSON] міської ради відносно вирішення спору поклалася на думку суду. Представник третьої особи Перша тернопільська державна нотаріальна контора в судове засідання не зявився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 23 квітня 1993 року [PERSON] міським бюро технічної інвентаризації, квартира, яка знаходиться [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] ?. У свідоцтві про народження серії ЯШ №612398, виданому 26 серпня 1950 року [PERSON] міським бюро ЗАГС, матірю [PERSON] зазначена [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ИД №267845, виданого 10 січня 1996 року Відділом ЗАГСу [PERSON] міськвиконкому, 09 січня 1996 року померла [PERSON]. Згідно листа Першої тернопільської державної нотаріальної контри від 13 липня 2014 року №2494/01-16 спадкова справа до майна померлої 09 січня 1996 року [PERSON] не заводилась. Єдиним спадкоємцем за законом після померлої [PERSON] був її син [PERSON], який спадщину прийняв, оскільки був зареєстрований з [PERSON] за однією адресою з 14.02.1962 року, проте не оформив своїх спадкових прав. 03 вересня 2015 року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №193958, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції. За життя, 07 лютого 1997 року [PERSON] склав заповіт серії ААЕ №892130, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] міського і районного нотаріального округу [PERSON], згідно якого заповів належну йому на праві особистої власності квартиру №53, що знаходиться в будинку №1 по вул. Кн. Острозького в м. Тернополі Погорілець [PERSON]. Постановою Першої тернопільської державної нотаріальної контори №1559/02-31 від 05 травня 2016 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частику квартири №53, що знаходиться в будинку №1 по вул. Кн. Острозького в м. Тернополі у звязку з розбіжністю у прізвищі спадкодавця у свідоцтві про право власності на житло та свідоцтві про народження. Згідно листа Першої тернопільської державної нотаріальної контори №2269/01-16 від 04 серпня 2016 року, 16 листопада 2015 року за № 2102 до Першої тернопільської державної нотаріальної контори надійшла заява про прийняття спадщини за заповітом та за законом від [PERSON], за якою і було заведено спадкову справу № 781/2015 до майна померлого 03 вересня 2015 року [PERSON]. 07 лютого 1997 року [PERSON], приватним нотаріусом [PERSON] міського і районного нотаріального округу за реєстровим № 2222 було посвідчено заповіт від імені [PERSON], на квартиру № 53, що знаходиться в будинку № 1 по вулиці Князя Острозького в місті Тернопіль в користь [PERSON]. 05 травня 2016 року за № 797 до Першої тернопільської державної нотаріальної контори надійшла заява про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом від [PERSON] після померлого [PERSON]. 05 травня 2016 року за вихідним № 1559/02-31 Першою [PERSON] державною нотаріальною конторою видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири № 53, що знаходиться в будинку № 1 по вулиці Князя Острозького в місті Тернопіль у зв'язку з розбіжністю у прізвищі спадкодавця у свідоцтві про право власності на житло та свідоцтві про народження. Відповідно до ч.1 ст.1220 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до вимог ст.1273 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитись від прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. (ст.1268 ЦК України). Власник може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Враховуючи викладенні обставини, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнати за [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], право власності на квартиру, яка знаходиться [ADDRESS], за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого 03 вересня 2015 року, оскільки позивачем доведено, що він є сином [PERSON], померлого 03 вересня 2015 року, та вправі спадкувати за заповітом після смерті батька, який був власником цієї квартири, оскільки йому належали ? частина квартири на праві власності, а іншу ? частину квартири він успадкував після смерті своєї матері [PERSON]. Померлої 09 січня 1996 року.

Outcome: approved