Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] міської ради; третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання права власності на гараж. Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 травня 2015 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] державної архітектурно-будівельної інспекцією у Дніпропетровській області. У своєму позові позивач просить суд визнати за ним право власності на гараж № 165, розташований у комплексі гаражів 5-Б по вулиці Широкій у м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області, площею 17,9 кв.м., що дасть підстави для подальшої реєстрації права власності в органах державної реєстрації. В обґрунтування позову позивач зазначив, що ним на підставі рішення Виконавчого комітету Брежнівської районної ради народних депутатів м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області № 39 від 16.11.1984 року, було отримано дозвіл на будівництво гаражу в комплексі гаражно-будівельного кооперативу по вулиці Садовій у м.Дніпродзержинську, № 165. У 1987 року своїми власними силами і за власні кошти він закінчив будівництво гаражу. У серпні 2012 року він звернувся до міського голови міста [PERSON] про присвоєння окремої адреси належному гаражу і відповідно до розпорядження міського Голови гаражу було присвоєно адресу: Дніпропетровська область, м.Дніпродзержинськ, вул.Широка, комплекс гаражів 5-Б, блок 3, гараж № 165. 29 серпня 2014 року ним було отримано свідоцтво про право власності на земельну ділянку, площею 0,0021 га., для будівництва індивідуального гаражу, розташованого за адресою: вулиця Широка, комплекс гаражів 5-Б, блок 3, гараж 165 у м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області. У січні 2015 року він звернувся до [PERSON] державної архітектурно-будівельної інспекцією у Дніпропетровській області із заявою про введення в експлуатацію належного гаражу, але 06 січня 2015 року він отримав відповідь, що ввести в експлуатацію гараж неможливо, оскільки відповідно до законодавства не передбачена процедура введення обєктів нерухомості, збудованих до 05 серпня 1992 ороку, в експлуатацію з метою подальшого оформлення права власності. 06 квітня 2015 року [PERSON] державної архітектурно-будівельної інспекцією у Дніпропетровській області була повернута Декларація на доопрацювання, оскільки в ній не зазначеній необхідні дані, тому вирішити питання оформлення права власності на гараж можливо лише в судовому порядку. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги просив суд визнати за ним право власності на гараж № 165, розташований у комплексі гаражів 5-Б по вулиці Широкій у м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області, площею 17,9 кв.м., що дасть підстави для подальшої реєстрації права власності в органах державної реєстрації. Посилався на обставини викладені в позові. Представник відповідача [PERSON] міської ради та представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання не зявилися, надали суду листи, в яких прохають розглядати справу у відсутності їх представників. Представник відповідача [PERSON] державної архітектурно-будівельної інспекцією у Дніпропетровській області у судове засідання не зявилися, хоча був повідомлений відповідно до законодавства, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Виконавчого комітету Брежнівської районної ради народних депутатів м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області № 39 від 16.11.1984 року, було отримано дозвіл на будівництво гаражу в комплексі гаражно-будівельного кооперативу по вулиці Садовій у м.Дніпродзержинську, № 165. Позивач [PERSON] звернувся до міського голови міста [PERSON] про присвоєння окремої адреси належному гаражу та розпорядженням міського Голови гаражу було присвоєно адресу: Дніпропетровська область, м.Дніпродзержинськ, вул.Широка, комплекс гаражів 5-Б, блок 3, гараж № 165. Судом встановлено, що 29 серпня 2014 року позивачем [PERSON] було отримано свідоцтво про право власності на земельну ділянку, площею 0,0021 га., для будівництва індивідуального гаражу, розташованого за адресою: вулиця Широка, комплекс гаражів 5-Б, блок 3, гараж 165 у м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області, що вбачається з наданого суду свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень. У січні 2015 року він звернувся до [PERSON] державної архітектурно-будівельної інспекцією у Дніпропетровській області із заявою про введення в експлуатацію належного гаражу. 06 квітня 2015 року відповідачем [PERSON] державної архітектурно-будівельної інспекцією у Дніпропетровській області Декларація була повернута на доопрацювання, оскільки в ній не зазначеній необхідні дані. Так, як вбачаться з листа заступника директора [PERSON] державної архітектурно-будівельної інспекцією у Дніпропетровській області [PERSON] від 06 квітня 2015 року позивачу була повернута декларація на доопрацювання, у звязку з тим, що ним не в повному обсязі надано відомості стосовно нерухомого майна. Згідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Так, а ні в позовній заяві, а ні в судовому засіданні позивач не вказав, яким саме чином відповідач в особі [PERSON] міської ради порушив, не визнає або оспорює його права. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, позивач не надав суду доказів того, що відповідач [PERSON] міська рада перешкоджає йому в реалізації ним своїх прав, порушує, не визнає або оспорює, тому підстави для задоволення позову відсутні. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed