Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на наповнолітню дитину та дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В позовній заяві посилається на те, що з відповідачем у справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 01.06.2019 року, який зареєстровано у Володимир-Волинському міському відділі держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Волинської області, про що зроблено актовий запис №93. За час подружнього життя в них народилась дочка, [PERSON] , [INFO] . Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Усної угоди, щодо надання матеріальної допомоги на виховання дитини та сплати аліментів між нею та відповідачем не досягнуто. Враховуючи її матеріальне становище та те, що відповідач є працездатним та спроможний платити аліменти на утримання дитини, інших осіб на утриманні немає, просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 2500 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також, просить стягувати аліменти з відповідача в її користь на її утримання як дружини в розмірі 2500 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою судді від 28.07.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 12.08.2020 року. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про зменшення позовних вимог, просить суд стягувати аліменти з відповідача в її користь на її утримання в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Решта позовних вимог залишити без змін. Просить проводити розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, уточнені позовні вимоги позивача визнав повністю, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 2500 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнення аліментів в користь позивача на її утримання в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною, трирічного віку. Просить проводити розгляд справи без його участі. Враховуючи те, що в судове засідання сторони не з`явились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону не порушує його права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 червня 2019 року Володимир-Волинським міським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Волинської області, актовий запис №93. За час подружнього життя в них народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , батьками якої є сторони по справі, що стверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] . Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина заробітку (доходу) матері, батька, як передбачено статтею 183 СК України, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст. 84 СК України право на утримання дружина з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач проживає окремо від позивача та дітей, а тому, позивач згідно з ч.2 ст. 84 СК України має право на утримання від відповідача [PERSON] до досягнення донькою [PERSON] трьох років. Враховуючи матеріальне становище позивача, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який має стабільний дохід, стан його здоров`я, встановлений прожитковий мінімум для дітей даного віку, приймаючи визнання уточнених позовних вимог відповідачем, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 2500 гривень щомісячно, починаючи з 13.07.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання, як дружини, з якою проживає неповнолітня дитина - донька [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення донькою трирічного віку. Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», відтак, відповідно до положень частини 6 статті 141 ЦПК України судовий збір в сумі 840,80 підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Згідно ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved