Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовними вимогами до [PERSON] , [PERSON] про припинення права спільної часткової власності, виділ в натурі частки будинку та визнання права власності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в ході розгляду справи пред`явили зустрічний позов до [PERSON] із вимогами про визнання за ними права спільної часткової власності в рівних частках на оремо виділене майно з спірного житлового будинку. Позивач за первісним позовом [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зустрічні позовні вимоги визнав, вважає, що зустрічна позовна заява підлягає задоволенню, просив розглянути справу у його відсутності. Відповідачі та його представник [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнали, свої зустрічні позовні вимоги підтримали, просили розглянути справу у їх відсутності. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія паспорту громадянина України - [PERSON] ; копія паспорту громадянки України - [PERSON] ; копія паспорту громадянки України - [PERSON] ; копія договору купівлі - продажу від 1/3 частини житлового будинку з надвірними спорудами від 23.05.1997 р.; копія технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] ; копії особових рахунків та квитанцій на оплату газо-, водопостачання, вивіз сміття; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості 1/3 частини житлового будинку; копія рішення Ренійського районного суду від 09.07.2019 р.; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості 2/3 частини житлового будинку. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач [PERSON] є власником 1/3 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 23.05.1997 року. До складу 1/3 частини житлового будинку з надвірними спорудами входять: частина житлового будинку літ. «А-А1», у складі наступних приміщень: тамбуру літ. «а», площею 2,0 кв.м., № 2 - кухня, площею 9,0 кв.м., № 3 - їдальня, площею 8,0 кв.м.; № 4 - комора, площею 6,0 кв.м.; № 5 - комора, площею 17,40 кв.м., загальною площею - 42,40 кв.м., у т.ч. житловою - 8,0 кв.м., допоміжною - 34,40 кв.м; житловий будинок літ. «Б», у складі наступних приміщень: № 1 - тамбур, площею 4,5 кв.м., № 2 - житлова, площею 18,0 кв.м., № 3 - житлова, площею 21,60 кв.м., № 4 - санвузол, площею 6,70 кв.м., №5 - кухня, площею 8,90 кв.м., № 6 - житлова, площею 11,30 кв.м., № 7 - тамбур, площею 1,0 кв.м. загальною площею - 72,0 кв.м., у т.ч. житловою - 50,9 кв.м., допоміжною - 21,10 кв.м; погреб літ. «К», площею забудови - 3,5 кв.м.; сарай літ. «В», площею забудови - 9,0 кв.м; сарай літ. «Г», площею забудови - 7,70 кв.м.; сарай літ. «Д», площею забудови -9,0 кв.м, сарай літ. «Е», площею забудови - 3,5 кв.м; вбиральня літ. «З», площею забудови - 2,4 кв.м.; літній душ літ. «Ж», площею забудови - 2,0 кв.м Інші 2/3 частини житлового будинку належить відповідачам, на підставі рішення Ренійського районного суду Одеської області від 09.07.2019 р. Належна частина будинку позивача має окремий вхід і вихід, окремі лічильники обліку газу, електроенергії та водопостачання, окремий особовий рахунок на вивіз побутових відходів, що підтверджують відповідні особові рахунки та квитанції. Фактично будинок поділений на дві окремі квартири, позивачу належить квартира №1 , а відповідачам квартира № 2 , спільних приміщень сторони мають. Крім того, у домоволодінні є господарські будівлі та споруди, які також фактично поділені між сторонами, на земельній ділянці встановлена огорожа. Таким чином, сторони фактично провели поділ спільної часткової власності та встановили порядок користування земельною ділянкою, на якій розташовано домоволодіння, але належність майна на праві спільної часткової власності не дає позивачу можливості вільно розпоряджатися ним, оскільки при цьому, у відповідності до ч. 1 ст. 358 ЦК України, необхідно враховувати думку іншого співвласника, тому позивач був змушений звернутися до суду з позовом про виділ моєї частки будинку у окремий об`єкт нерухомості. Так, в ході судового розгляду справи, [PERSON] та [PERSON] був поданий зустрічний позов до [PERSON] про визнання за ними права спільної часткової власності в рівних частинах на окремо виділені ним з житлового будинку та господарських споруд, розташованих за адресою: [ADDRESS] , майно яке в цілому складається з житлового будинку літ. А1 - приміщення № 1, коридор площею 13,0 кв.м., № 2 житлова, площею 14.0 кв.м., № 3 житлова, площею 8,60 кв.м., № 4 житлова, площею 8,0 кв.м., № 5 кухня , площею 16,50 кв.м., сараї літ М,Л. Таким чином, сторонами на протязі багатьох років було визначено порядок користування та володіння житловим будинком з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , а саме будинок поділено на дві окремі ізольовані квартири із самостійними входами, окремою системою водо - та газопостачання, але належність майна на праві спільної часткової власності не дає сторонам можливості вільно розпоряджатися своїми частками. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку про задоволення у повному обсязі первісних позовних вимог [PERSON] та задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] , [PERSON] у повному обсязі. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Ч. 2 ст. 367 ЦК України визначено, що у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п 6,7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 р. (з подальшими змінами і доповненнями), виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, можливий, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку. Як було встановлено судом, сторони по справі фактично провели поділ спільної часткової власності та встановили порядок користування земельною ділянкою, на якій розташовано домоволодіння, але належність майна на праві спільної часткової власності не дає їм можливості вільно розпоряджатися ним, оскільки у відповідності до ч. 1 ст. 358 ЦК України, необхідно враховувати думку іншого співвласника, тому сторони були змушені звернутися до суду для захисту своїх прав. З урахуванням викладених сторонами та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити зустрічні позовні вимоги та первісні позовні вимоги у повному обсязі.

Outcome: approved