Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, у якому просить суд скасувати розпорядження Бродівського міського голови № 21 \\ 03 \\03 від 0З травня 2017 року про звільнення [PERSON] з роботи директора комунального підприємства « Стадіон Ювілейний»; поновити [PERSON] на посаді директора комунального підприємства « Стадіон Ювілейний»; стягнути з Бродівської міської ради Львівської області на користь [PERSON] заробітну плату за час вимушеного прогулу з 3 травня 2017 року по день поновлення на посаді директора комунального підприємства « Стадіон Ювілейний». Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 1 лютого 2017 року між ним і Бродівською міською радою Львівської області було укладено контракт щодо призначення його [PERSON] на посаду директора комунального підприємства « Стадіон Ювілейний» на термін з 1 лютого 2017 року по 30 квітня 2017 року. Виходячи з умов контракту останній день роботи на посаді директора 29 квітня 2017 року. 03 травня 2017 року Бродівський міський голова виніс розпорядження № 21\\03 03, яким звільнив [PERSON] з посади директора комунального підприємства « Стадіон Ювілейний» з 03 травня 2017 року. Позивач вважає, що звільнення його з посади директора комунального підприємства « Стадіон Ювілейний» є незаконним, оскільки виходячи зі змісту даного розпорядження Бродівський міський голова керувався п.п. 2, 8 ч. 1 ст. 32 Кодексу Законів про Працю України і п.5.2 Контракту від 1 лютого 2017 року. Однак, статтею 32 Кодексу Законів про Працю України визначаються умови переведення на іншу роботу , а також зміна істотних умов праці, але аж ніяк звільнення з роботи. Крім того, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 36 Кодексу Законів про працю України «підставою припинення трудового договору є закінчення строку ( пункти 2,3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення». Позивач вважає, що виходячи з умов контракту, контракт в закінчився в 00 годин 29 квітня 2017 року, однак трудові відносини між ним і Бродівською міською радою тривали і жодної вимоги після закінчення контракту про припинення даного контракту зі сторони Бродівської міської ради не було. Виходячи з вищенаведених норм Закону позивач вважає, що контракт автоматично вважається продовженим на невизначений строк так, як Бродівська міська рада жодної вимоги про закінчення контракту до нього не виставляла. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] (діє згідно довіреності від 21.09.2016) в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просить у їхньому задоволенні відмовити, покликаючись на те, що останній день дії контракту припав на вихідний день - 30 квітня 2017 р., після якого йшли святкові (неробочі) дні - 1,2 травня. Звільнення з роботи позивача проведено в перший робочий день після вихідних і святкових днів - 03 травня 2017 року за розпорядженням міського голови м.Броди №21/03-03, зі змістом якого під підпис ознайомлено позивача в день звільнення. Твердження позивача про автоматичне продовження контракту на невизначений термін є хибним, оскільки контракт є особливою формою трудового договору і всі його умови визначаються за згодою сторін, в тому числі, щодо строку його дії. В даному випадку, очевидно, що згода сторін контракту на продовження або укладення контракту на новий строк відсутня. І, як зазначає в позовній заяві позивач, він не працює з 03.05.2017 р., тобто трудові відносини фактично припинились і не тривали, що також унеможливлює застосування ч. 1 ст. 39-1 КЗпП України в цьому випадку. Суд, заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини по справі, перевіривши їх поданими доказами, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 1 лютого 2017 року між [PERSON] і Бродівською міською радою Львівської області було укладено контракт, згідно із яким [PERSON] призначено на посаду директора комунального підприємства «Стадіон Ювілейний» на термін з 1 лютого 2017 року по 30 квітня 2017 року. Відповідно до розпорядження Бродівського міського голови від 03 травня 2017 року № 21\\03 03, [PERSON] звільнено з посади директора комунального підприємства « Стадіон Ювілейний» з 03 травня 2017 року, на підставі п.п. 2, 8 ч. 1 .ст. 32 КЗпП України, та п. 5.2 Контракту від 01.02.2017р., у звязку із закінченням строку дії контракту. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 65 ГК України управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів. Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) або уповноважений ним орган призначає (обирає) керівника підприємства. У разі найму керівника підприємства з ним укладається договір (контракт), в якому визначаються строк найму, права, обов'язки і відповідальність керівника, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін. Отже, ч. 4 ст. 65 ГК є підставою для укладання трудових контрактів з керівниками підприємств недержавної форми власності, в тому числі і з керівниками комунальних підприємств. Відповідно до п. 6.4. і 6.4.1 Статуту КП «Стадіон «Ювілейний», поточне управління Підприємством здійснює директор, який призначається на посаду або звільняється з неї розпорядженням міського голови. З директором укладається контракт, в якому визначаються строки найму, права та обовязки, ліміт здійснення господарських операцій, відповідальність директора перед Власником і трудовим колективом, умови матеріального забезпечення і звільнення з посади (припинення дії контракту) з урахування гарантій, передбачених контрактом і чинним законодавством України. Відповідно до ст. 21 Кодексу законів про працю України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Контракт може бути укладений з працівниками, які працюють за контрактом згідно із законодавством, зокрема, керівники підприємств, що є у загальнодержавній чи комунальній власності. Таким законодавчим актом є Постанова Кабінету Міністрів України від 19 березня 1993 року №203 «Про застосування контрактної форми трудового договору з керівником підприємства, що є у загальнодержавній власності», п. 5 якої місцевим органам державної виконавчої влади рекомендовано застосовувати порядок, передбачений затвердженим цією постановою Положенням, і при укладенні контрактів з керівниками підприємств, що належать до комунальної власності. Згідно із п.п. а) п.5.2. Контракту, дія контракту припиняється після закінчення терміну дії контракту. Згідно з п.5.5. Контракту до закінчення терміну дії контракту він може бути за угодою сторін продовжений або укладений на новий чи інший термін. Якщо розірвання контракту проводиться на підставах, встановлених у контракті, але не передбачених законодавством, про це зазначається у трудовій книжці Керівника з посиланням на пункт 8 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення. Відповідно до ч. 1 ст. 39-1 КЗпП України, якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2 і 3 статті 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк. Як встановлено судом, останній день дії контракту припав на вихідний день (неділя) - 30 квітня 2017 р., після якого йшли святкові (неробочі) дні - 1,2 Травня. Звільнення з роботи позивача проведено в перший робочий день, який йшов за вихідними і святковими днями - 03 травня 2017 року. Зі змістом розпорядженням міського голови м. Броди №21/03-03 позивач ознайомлений в день звільнення 03.05.2017, про що свідчить його підпис на даному розпорядженні. Позивач ні усно, ні письмово не звертався з пропозиціями про продовження або укладення контракту на новий чи інший термін. Відповідач не надавав своєї згоди на продовження терміну дії контракту із позивачем. Встановлено, що позивачу у перший робочий день після закінчення терміну контракту було повідомлено про звільнення у зв?язку із закінченням строку контракту, і позивача не було допущено до роботи наступного робочого дня, після закінчення терміну контракту. Тому твердження позивача, що після закінчення строку контракту трудові відносини між ним і Бродівською міською радою тривали і жодної вимоги після закінчення контракту про припинення даного контракту зі сторони Бродівської міської ради не було, не відповідають дійсності. Трудові відносини між позивачем та відповідачем після закінчення терміну контракту фактично припинились ( не тривали), не відбулось і допуску позивача до роботи, про що свідчить, зокрема, сам факт доведення до відома позивача змісту оскаржуваного розпорядження в день його звільнення 03.05.2017. Тому, на підставі наведеного, суд приходить, що звільнення позивача проведено відповідно до вимог п. 8. ч. 1 ст. 36 КЗпП України та п.п. 5.2 Контракту. Підстав для скасування розпорядження міського голови від 03.05.2017 №21/03/03 та поновлення на роботі [PERSON] немає. В той же час, суд вважає, що формулювання причин звільнення [PERSON] у розпорядженні Бродівського міського голови від 03.05.2017 №21/03/03 та трудовій книжці [PERSON] БТ-1 №4247176 є неправильним. Так, у трудовій книжці [PERSON] зазначено: «звільнено з роботи у зв?язку із закінченням строку дії контракту (п.п. 2, 8 ч. 1 ст. 32 КЗпП України)». Суд вважає такий запис неправильним, оскільки стаття 32 КЗПП України не передбачає підстав припинення трудового договору, а такою є стаття 36 КЗпП України. Відповідно до ч. 3 ст. 235 КЗпП України, у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Враховуючи, що підставою припинення трудового договору із [PERSON] стала підстава, визначена у контракті, і така підстава передбачена п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, тому причина звільнення [PERSON], повинна бути сформульована з посиланням на дану норму закону.

Outcome: dismissed