Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Тернопільського міськрайонного суду з позовом до відповідача [PERSON], [PERSON] про стягнення коштів, посилаючись на те, що останні 18.03.2016року позичили у нього 1500 доларів США, що станом на 05.09.2017року еквівалентно 38640грн., які зобовязувалися повернути до 01.06.2016року, добровільно повернути позичені гроші відмовляються. З урахуванням того, що кошти йому повернуто не було, просить стягнути з відповідачів також 1464 грн. 3% річних від простроченої суми, 6017,10грн.- інфляційних втрат, 13876,53грн. відсотків на рівні облікової ставки НБУ, а також витрати повязані із сплатою судового збору. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду, заяв про розгляд справи за своєї відсутності не подавали, а тому на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України в звязку з їх повторною неявкою в судове засідання, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. 18.03.2016року відповідачі [PERSON], [PERSON] позичили у позивача [PERSON] грошові кошти в сумі 1500 доларів США, які зобовязувалися повернути до 01.06.2016року, про що свідчить розписка, яку подав позивач при зверненні до суду. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони, та підписаний його стороною. Згідно ст. 1047 ЦК договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін). В судовому засіданні встановлено, що кошти, зазначені в розписці до дати, зазначеної самими відповідачами, останні позивачу не повернули і добровільно повертати не хочуть. Відповідно до ст. 610 ЦК України несплата боржником суми боргу вважається порушенням зобов'язання. Згідно ч.ч.1,2 ст.625 та ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, тобто на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чуми грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється\~ договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим\~ Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). Отже, суд вважає правильним, виходячи з встановлених судом фактичних обставин справи, застосувати аналогію закону, визначену подібними неврегульованими спірними правовідносинами, визначеними ст.1048 ЦК України, частиною\~ першою передбачено, якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Станом на день подання заяви солідарний борг відповідачів перед позивачем згідно договору позики від 18.03.2016 року не змінився і становить 1500 доларів США, що станом на 05 вересня 2017 року еквівалентно 38640 грн., сума 3% річних від простроченої суми становить 1464 грн., індекс інфляції за весь період прострочення грошового зобов'язання становить 6017,10 грн., розмір відсотків за користування грошовими коштами у відповідності до кількості днів у періоді складає 13876, 53 грн., з розрахунку представленого позивачем. Таким чином загальна сума заборгованості відповідачів [PERSON], та [PERSON] за договором позики від 18 березня 2016 року станом на 05 вересня 2017 року складає 59997,66 грн. Станом на дату розгляду справи сторонами не подано, а судом не здобуто доказів повернення коштів. Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. В даному випадку мають місце порушення з вини відповідачів майнових прав та інтересів позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з них солідарно 59997,66 грн., з яких: сума основного боргу за договором позики від 18.03.2016 року становить 38640 грн., сума 3% річних від простроченої суми становить 1464 грн., індекс інфляції за весь період прострочення грошового зобов'язання становить 6017,10 грн., розмір відсотків за користування грошовими коштами у відповідності до кількості днів у періоді складає 13876, 53 грн. Крім того, в силу вимог ст. 88 ЦПК України, слід стягнути солідарно із відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 640грн.

Outcome: approved