Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до Державного підприємства «Триліський спиртовий завод» про стягнення заробітної плати в розмірі 83 135,00 грн. та компенсації, нарахованої при невчасній виплаті заробітної плати в розмірі 6309,91 грн. Позовні вимоги мотивуючи тим, що працює на ДП «Триліський спиртовий завод» з 01 лютого 2013 року по даний час. Відповідач згідно законодавства повинен щомісяця виплачувати заробітну плату, але цього зроблено не було, тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 18 квітня 2018 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачем до суду подано заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, через канцелярію суду надав письмову заяву, в якій зазначив, що позов визнає, просить справу розглянути в його відсутність, правом подати відзив на позовну заяву не скористався, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працює в Державному підприємстві «Триліський спиртовий завод» з 2013 року, що підтверджується копією Наказу №38-к від 11 лютого 2013 року (а.с.2). З дослідженої судом довідки виданої ДП «Триліський спиртовий завод» про борг по виплаті заробітної плати від 13 квітня 2018 року №73/16 виданої [PERSON] вбачається, що станом на 01.04.2018 йому належить до виплати 83 135,00 грн. - сума нарахованої заробітної плати та 6309,91 грн. - компенсації за несвоєчасну виплату, а саме: заробітна плата за листопад 2016 року - 3767,00 грн., компенсація - 659,23 грн.; заробітна плата за грудень 2016 року - 4459,00 грн., компенсація - 731,28 грн.; заробітна плата за січень 2017 року - 4811,00 грн., компенсація - 726,46 грн.; заробітна плата за лютий 2017 року - 4459,00 грн., компенсація - 624,26 грн.; заробітна плата за березень 2017 року - 4554,00 грн., компенсація - 546,48.; заробітна плата за квітень 2017 року - 5090,00 грн., компенсація - 559,90 грн.; заробітна плата за травень 2017 року - 4624,00 грн., компенсація - 443,90 грн.; заробітна плата за червень 2017 року - 4726,00 грн., компенсація - 368,63 грн., заробітна плата за липень 2017 року - 5422,00 грн., компенсація - 412,07 грн., заробітна плата за серпень 2017 року - 4726,00 грн., компенсація - 363,90 грн.; заробітна плата за вересень 2017 року - 5102,00 грн., компенсація - 285,71 грн.; заробітна плата за жовтень 2017 року - 5672,00 грн., компенсація - 249,57 грн.; заробітна плата за листопад 2017 року - 4924,00 грн., компенсація - 167,42 грн., заробітна плата за грудень 2017 року - 5110,00 грн., компенсація - 122 грн., заробітна плата за січень 2018 року - 5386,00 грн., компенсація - 48,46 грн.; заробітна плата за лютий 2018 року - 5052,00 грн.; заробітна плата за березень 2018 року - 5251,00 грн. Відповідно до частини першої статті 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу Відповідно до частини 1 статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по заробітній платі є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до статті 1 Закону «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків її виплати» підприємства, установи і організації всі форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Відповідно до статті 3 Закону «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків її виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після отримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу. Згідно тієї ж самої довідки ДП «Триліський спиртовий завод» №73/16 від 13 квітня 2018 року загальна сума компенсації за несвоєчасну виплату нарахованої заробітної плати становить 6309,91 грн. Наданий позивачем розрахунок відповідачем спростований не був, а тому він приймається судом, як достовірний. Компенсація проводиться за рахунок тих самих джерел, що й виплати, за невиплату яких вона нараховується Нарахування компенсації проводиться один раз перед виплатою заборгованості із заробітної плати. Виплачується компенсація в місяці, у якому проводиться виплата заборгованості із заробітної плати за відповідний місяць. Оскільки відповідачем не було вжито жодних заходів щодо усунення цих порушень вимог чинного законодавства, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення компенсації втрати частини заробітної плати знайшли своє підтвердження та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнений від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved