Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу. Свій позов мотивує тим, що позивачем 04.07.2018 було надано відповідачу 50000 грн., про що було складено розписку відповідно до вимог ч. 2 ст. 1047 ЦК України. [PERSON] зобов`язувався погасити вищевказану заборгованість у строк до 30.09.2018. Відповідач свої зобов`язання не виконав, уникає контакту з позивачем, не погашає заборгованість. Відповідно до\~розписки передбачено,\~що за\~прострочення зобов`язання\~сплачується штраф\~у розмірі\~20\~відсотків,\~що становить 50000,00 грн. х 20% = 10000,00 грн. Термін прострочення починає рахуватись з 01.10.2018 та рахується по 04.12.2018, що становить 65 календарних днів. У цей період облікова ставка НБУ становить 18,00%. Пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за вказаний період становить 50000грн. х 2x18% х 65 днів/365 днів = 3205,48 грн. Загальна заборгованість відповідача становить: 50000 грн. (основний борг) + 10000 (штраф за прострочення користування чужими грошовими коштами) + 3205,48грн. (пеня) = 63205,48 грн. Станом на 04.12.2018 вказана заборгованість відповідачем не погашена. Просить стягнути з відповідача на його користь: заборгованість у розмірі 63205,48 грн., з них: 50000 грн. - основний борг, 10000 грн. - штраф за прострочення користування чужими грошовими коштами, 3205,48 грн. - пеня; судовий збір. Ухвалою суду від 25.02.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що гроші надавав відповідачу для виконання певної роботи. На даний час роботи не виконані. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позов, у встановлений судом строк не подав. Про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений рекомендованими листами, які повернулися з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог\~ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо зазначені ним причини визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~ \~Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 04.07.2018 надав [PERSON] 50000 грн., що підтверджується розпискою від 04.07.2018. Відповідно до вищевказаної розписки [PERSON] зобов`язувався погасити вищевказану заборгованість у строк до 30.09.2018. У випадку неповернення чи часткового неповернення коштів, [PERSON] зобов`язувався сплатити штраф за користування чужими грошовими коштами у розмірі 20 % та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Відповідачем не здійснено жодних дій щодо належного виконання зобов`язання. У відповідності до вимог ст.ст.\~12,\~13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України,\~за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей. Судом встановлено, що підставою виникнення прав та обов`язків сторін є договір позики, укладений 04.07.2018 між сторонами. Отже, до суду звернувся позивач як позикодавець за договором позики з позовом за захистом свого порушеного майнового права, передбаченого договором позики, шляхом відшкодування збитків у виді неповернутої позики, в зв`язку з тим, що відповідач як позичальник не виконав свій обов`язок щодо повернення боргу. Згідно вимог ч.1 ст.\~509\~ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не виконав зобов`язання, не повернув грошові кошти. Відповідно до ч.1\~ст.1049 ЦК України,\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що відповідач, зобов`язаний відповідно до умов договору позики, в якому встановлений строк повернення позики, повернути позику однак її не повернув, чим допустив невиконання зобов`язання щодо повернення позики. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України,\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.\~Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розписки від 04.07.2018, у випадку неповернення чи часткового неповернення грошових коштів, [PERSON] зобов`язується сплатити штраф за користування чужими грошовими коштами у розмірі 20 відсотків та пеню у розмірі подвійної ставки НБУ. Відтак, вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь грошових коштів, штрафу за користування чужими грошовими коштами та пені у розмірі подвійної ставки НБУ, суд вважає такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі. Згідно\~наведеного позивачем розрахунку, який не оспорювався відповідачем, з відповідача підлягає стягненню: штраф у\~розмірі 20\~відсотків,\~що становить 50000,00 грн. х 20% = 10000,00 грн. Термін прострочення починає рахуватись з 01.10.2018 та рахується по 04.12.2018, що становить 65 календарних днів. У цей період облікова ставка НБУ становить 18,00%. Пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за вказаний період становить 50000грн. х 2x18% х 65 днів/365 днів = 3205,48 грн. \~ \~ \~ \~Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, та у зв`язку із невиконанням [PERSON] взятого на себе зобов`язання, з нього на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 50000 грн. (основний борг), 10000 грн. (штраф за прострочення користування чужими грошовими коштами), 3205,48грн. (пеня), а всього 63205,48 грн. Крім того, враховуючи приписи\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 768,40 грн. \~\~ \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, ст.ст.\~509,\~526,\~610-611,\~625, 1046, 1049 ЦК України\~та

Outcome: approved