Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив визнати за ним в порядку спадкування право власності на незавершений будівництвом житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], та на 1/4 частину незавершеного будівництвом житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], що належали померлій [INFO] [PERSON], мотивуючи тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із тим, що відсутні документи, які підтверджують право користування земельною ділянкою для створення об'єкту нерухомого майна, проектно - кошторисна документація, а також документи, що містять опис об'єктів незавершеного будівництва. В свою чергу відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом, яким просив визнати за ним в порядку спадкування право власності на 1/4 частину незавершеного будівництво житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], що належала померлій [INFO] [PERSON], посилаючись на те, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із тим, що відсутні документи, які підтверджують право користування земельною ділянкою для створення об'єкту нерухомого майна, проектно - кошторисна документація, а також документи, що містять опис об'єктів незавершеного будівництва. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, якою позовні вимоги первісного позову підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити, а також не заперечують проти задоволення зустрічного позову [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою зустрічні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, а також не заперечує проти задоволення первісного позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги первісного позову та зустрічного позову підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно договору забудови від 25.10.1968 року за № 1-4607, посвідченого Ізмаїльського державною нотаріальною конторою, та виписки з рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради народних депутатів від 18.05.1967 року за № 78, [PERSON] була виділена земельна ділянка для будівництва житлового будинку, на якій був побудований житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], проте належним чином не зданий в експлуатацію. Крім цього, згідно рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.09.2011 року [PERSON] належала 1/2 частина незавершеного будівництвом житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.08.1981 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу, [PERSON] помер [INFO]. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить незавершений будівництвом житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 39296874 від 26.12.2014 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], відсутня. Згідно із ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529ЦК УРСР (1963 року) після смерті [PERSON] є: - дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 05.11.1966 року, виданого Ізмаїльським міським відділом РАЦСу; - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.02.1974 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу; - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.06.1983 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦсу. Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Як було з'ясовано судом, [PERSON] як спадкоємиця за законом першої черги після смерті [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, що підтверджено будинковою книгою на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. В свою чергу [PERSON] та [PERSON], будучи спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON], на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем [PERSON] не проживали та до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались, тобто вважаються такими, що не прийняли спадщину відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР (1963 року). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.01.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO]. Після смерті [PERSON] згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить незавершений будівництвом житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], який вона фактично прийняла після смерті чоловіка [PERSON], але юридично не встигла оформити своїх спадкових прав та право власності на 1/2 частину незавершеного будівництвом житловий будинок з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до заповіту від 17.01.2008 року за № 282, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфимовою Т.І., [PERSON] належні їй на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями і з надвірними будівлями та присадибною земельною ділянкою, що знаходяться в [ADDRESS], заповіла [PERSON], [INFO]. Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України, після смерті [PERSON], немає. Згідно з вимогами ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. До неохопленої заповітом спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] відноситься 1/2 частина незавершеного будівництвом житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є: - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER]від 06.02.1974 року Ізмаїльським відділом РАЦСу; - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.06.1983 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦсу. Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці за законом першої черги, після смерті [PERSON] на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено будинковою книгою на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], тобто вважаються такими, що фактично прийняли спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України. Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги первісного позову та зустрічного позову підлягають задоволенню. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Всі права та обов'язки щодо здавання домоволодіння в експлуатацію переходять до спадкоємців. На підставі викладеного,

Outcome: approved