overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 12 серпня 2014 року померла його баба по батьківській лінії [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 6,58 га, яка розташована на території Березівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. Позивач зазначив, що він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, тому, що з 2013 року він працює на території Росії і не мав змоги приїхати на протязі встановленого законом строку. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до абзацу 7 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від зо травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що дійсно 12 серпня 2014 року померла [PERSON] (а.с. 8). Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 6,58 га, яка розташована на території Березівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, яку за життя спадкодавець заповіла спадкоємцям [PERSON] і [PERSON] (а.с. 7). Таким чином, позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом майна померлої [PERSON]. Матеріалами справи підтверджується, що позивач [PERSON] пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки з моменту відкриття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] працював за межами України, а після прибуття перебував на лікуванні. Позивач не відмовлявся від прийняття спадщини в порядку, передбаченому статтею 1273 ЦК України, тому порушене право підлягає судовому захисту шляхом визначення додаткового строку, достатнього для подання заяв про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 14 липня 2004 року помер громадянин [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на земельну частку (пай) КСП імені Леніна, площею 6,75 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Нововознесенської сільської ради. Позивач зазначив, що він є єдиним спадкоємцем майна після смерті [PERSON], який вважається таким, що прийняв спадщину. Позивач зазначив, що не має можливості оформити спадщину у встановленому порядку, тому, що втрачено оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судом встановлено, що дійсно 14 липня 2004 року помер громадянин [PERSON], що підтверджується копією відповідного свідоцтва (а.с. 8). Після його смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) КСП імені Леніна, площею 6,75 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Нововознесенської сільської ради (а.с. 10, 13). Позивач [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину у встановленому порядку, що підтверджується матеріалами спадкової справи (а.с. 38-44). 10 жовтня 2016 року нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на відсутність оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай). Тому, право позивача на спадщину підлягає судовому захисту.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 15 березня 2016 року у м. Корольов Московської області Російської Федерації помер [PERSON]. На випадок смерті [PERSON] склав заповіт, яким заповів позивачеві належний йому житловий будинок в с. Злинка Маловисківського району Кіровоградської області, вул. Челюскіна, 165 та земельну ділянку, площею 3,92 га, яка розташована на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. Позивач зазначив, що син спадкодавця [PERSON] відмовився від спадщини і не мав можливості надіслати належним чином завірену копію свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON], тому позивач своєчасно не звернувся із заявою про прийняття спадщини. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 15 березня 2016 року помер [PERSON] (а.с. 10). 17 вересня 2005 року [PERSON] склад заповіт, яким заповів належні йому будинок і земельну ділянку позивачеві [PERSON] (а.с.11). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть спадкодавець помер за межами України, тому позивач з обєктивних причин не мав змоги своєчасно подати заяву про прийняття спадщини. Тому, для задоволення позову є законні підстави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 17 грудня 2002 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на земельну частку (пай) КСП ім. Ватутіна розміром 6,31 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться на території Березівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. Позивач зазначив, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на неналежне оформлення правовстановлюючого документу сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 0050059, який видано 21.01.1998 року. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судом встановлено, що 17 грудня 2002 року померла [PERSON] (а.с. 8). Після її смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) КСП ім. Ватутіна розміром 6,31 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться на території Березівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області (а.с. 10-18). Позивач [PERSON] прийняв спадщину у встановленому порядку, що не оспорює відповідач. 28 квітня 2017 року нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на неналежне оформлення правовстановлюючого документу (а.с. 6). Тому, право позивача на спадщину підлягає судовому захисту.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 17 січня 2012 року помер його рідний батько [PERSON]. Після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. Позивач зазначив, що за життя на випадок смерті спадкодавець склав заповіт, відповідно якому свою земельну ділянку в рівних частинах заповів йому та відповідачам по справі [PERSON] та [PERSON] Позивач стверджує, що він не міг подати заяву про прийняття спадщини, так як знаходився в місцях позбавлення волі і звільнився лише 4 травня 2016 року. \~ \~ \~ \~Позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Відповідно до абзацу 7 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідач визнав позов у повному обсязі, надіславши до суду відповідну заяву. \~ \~ \~ \~17 січня 2012 року помер спадкодавець [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом 1/3 частки спадкової земельної ділянки. \~ \~ \~ \~Позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин. \~ \~ \~ \~Матеріалами справи підтверджується, що позивач не відмовлявся від прийняття спадщини в порядку, передбаченому статтею 1273 ЦК України, тому право позивача підлягає судовому захисту шляхом визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 18 вересня 2017 року помер його батько - [PERSON]. Після смерті, якого відкрилась спадщина на житлову квартиру [ADDRESS]. Позивач зазначив, що за життя на випадок смерті спадкодавець не склав заповіт. Позивач стверджує, що він являється єдиним спадкоємцем померлого батька. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] - немає. \~ \~ \~ \~18 жовтня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі. \~ \~ \~ \~19 лютого 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. \~ \~ \~ \~Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Згідно приписів абзацу 7 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 18 вересня 2017 року помер спадкодавець [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на житлову квартиру [ADDRESS] (а.с. 10). \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги (а.с. 6). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, що визнав відповідач, надіславши до суду відповідну заяву. \~ \~ \~ \~Матеріалами справи підтверджується, що позивач не відмовлявся від прийняття спадщини в порядку, передбаченому статтею 1273 ЦК України, тому право позивача підлягає судовому захисту шляхом визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 19 лютого 2015 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 5,49 га. Позивач вказав, що він звернувся у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, а відповідач [PERSON] відмовилась від належної їй частки спадкового майна. Позивач зазначив, що нотаріус відмовилась від видачі свідоцтва про право на спадщину, тому він вимушений звернутись до суду за судовим захистом. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судом встановлено, що дійсно 19 лютого 2015 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку № 132 площею 5,49 га, яка розташована на території Плетеноташлицької сільської ради (а.с. 9-10). Матеріалами спадкової справи підтверджується, що спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] прийняли [PERSON] і [PERSON], що підтверджується відповідними заявами. Спадкоємець [PERSON] відмовилась від своєї частки у спадковому майні, що підтверджується відповідною заявою. 11 листопада 2015 року нотаріус видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, з посиланням на те, що неможливо зробити розподіл спадщини ( а.с. 18). Тому, право позивача на спадщину підлягає судовому захисту шляхом визнання права власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 1 вересня 2004 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок № 31 з надвірними будівлями і спорудами по вул. Гоголя в с. Хмельове Маловисківського району Кіровоградської області. Позивач зазначив, що за життя спадкодавець склав заповіт, яким заповів все своє майно в рівних частках сину [PERSON] та дочці [PERSON]. Позивач стверджує, що всі спадкоємці після смерті [PERSON] прийняли спадщину у встановленому порядку. Спадкоємцем за законом першої черги, який прийняв спадщину шляхом спільного проживання з спадкодавцем на день його смерті, залишилася дружина померлого [PERSON], що підтверджується довідкою Хмелівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. У встановлений законом строк [PERSON] відмовилася від спадщини на користь спадкоємців за заповітом. Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на пропущення строку встановленого законом і поновлення такого строку можливе за рішенням суду. \~ \~ \~ \~Відповідачі визнали позов в повному обсязі, надіславши до суду відповідні заяви. \~ \~ \~ \~ \~Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. \~ \~ \~ \~ \~У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (частина четверта статті 206 ЦПК України). \~ \~ \~ \~\~Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому є законні підстави для задоволення позову. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 21 квітня 2000 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на земельну частку (пай) КСП «Мир» розміром 4,63 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Олександрівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. Позивач зазначив, як спадкоємець пятої черги за законом має право на спадщину, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на відсутність правовстановлюючого документу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно 25 квітня 2000 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на земельну частку (пай) КСП «Мир» розміром 4,63 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Олександрівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області (а.с. 7, 10). Після її смерті, відповідно до положень статті 1269 ЦК України, спадщину прийняв позивач [PERSON] (а.с. 36-40). Нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на відсутність оригіналу сертифікату на земельну частку (пай) (а.с. 17). Між тим, відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Тому, право позивача підлягає судовому захисту.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 23 листопада 2010 року померла його рідна баба по лінії матері [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на жилий будинок № 6 з надвірними будівлями і спорудами по вул. Севастопольській в м. Мала Виска Кіровоградської області. Позивач зазначив, він є спадкоємцем за законом пятої черги, але з поважних причин пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини, тому звернувся за судовим захистом. У судовому засіданні позивач підтримав предявлений позов, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач визнав позов у повному обсязі, надіславши до суду відповідну заяву. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до абзацу 7 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від зо травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що дійсно 23 листопада 2010 року померла громадянка [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на жилий будинок № 6 з надвірними будівлями і спорудами по вул. Севастопольській в м. Мала Виска Кіровоградської області (а.с. 5, 10) Позивач [PERSON] є спадкоємцем пятої черги за законом майна померлої [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтва про народження і заяв спадкоємців (а.с. 6-9). Матеріалами справи підтверджується, що позивач не відмовлявся від прийняття спадщини в порядку, передбаченому статтею 1273 ЦК України. 11 липня 2016 року нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії, посилаючись на пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 11). Позивач [PERSON] отримав право на спадкування у звязку з відмовою від спадщини спадкоємця за заповітом та спадкоємця за законом попередньої черги, тому дана причина є поважною, що не оспорює відповідач. Тому, право позивача на оформлення спадщини підлягає судовому захисту.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 26 листопада 2014 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на жилий будинок з надвірними будівлями і спорудами, які розташована по вул. К. Маркса, 178 в с. Марянівка Маловисківського району Кіровоградської області, а також на земельні ділянки № 187 площею 4,88 га та № 186 площею 5,00 га, які розташовані на території Марянівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. Позивач зазначив, що спадкодавець за життя склала заповіт, яким заповіла і рівних частках все своє майно онукам [PERSON] та [PERSON]. Спадкоємці відмовились від спадщини, подавши в нотаріальну контору відповідні заяви. Таким чином, позивач вважає, що є єдиним спадкоємцем за закон першої черги. Нотаріальна контора відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому позивач звернувся за судовим захистом. Відповідач визнав позов в повному обсязі, надіславши до суду відповідну заяву. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому є законні підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 29 грудня 2012 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на жилий будинок з надвірними будівлями і спорудами, які розташовані в с. Лозуватка Маловисківського району Кіровоградської області, провулок Перемоги, 4. Позивач зазначив, що за життя мати склала заповіт, яким заповіла йому зазначене домоволодіння. Позивач вказав, що в установлений законом строк він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на те, що відсутній правовстановлюючий документ на будинок, тому позивач вимагає судового захисту. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно 29 грудня 2012 року померла [PERSON] (а.с. 17). Після її смерті відкрилась спадщина на жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в с. Лозуватка Маловисківського району Кіровоградської області, провулок Перемоги, 4 та земельну ділянку площею 0,2353 га, кадастровий номер 3523182800:51:000:0276 (а.с. 9-11, 13-14, 16). 04 травня 2012 року спадкодавець [PERSON] заповіла належні їй жилий будинок та земельну ділянку позивачеві [PERSON] (а.с. 8). 10 листопада 2015 року позивач [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку (а.с. 8). Щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на жилий будинок, нотаріус відмовила з посиланням на те, що відсутній правовстановлюючий документ та право власності не зареєстровано (а.с. 21). Між тим, відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Довідкою Лозуватської сільської ради підтверджується, що згідно запису в погосподарській книзі № 6, особовий рахунок № 0245, власником жилого будинку з надвірними будівлями в с. Лозуватка Маловисківського району Кіровоградської області по провулку Перемоги, 4 записана [PERSON] (а.с. 19). Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Тому, право позивача на спадкове майно підлягає судовому захисту шляхом визнання права власності.

Outcome: approved