Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувшись до суду з позовом, просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Іванівка, 34 в с. Розкопанці, Богуславського району Київської області в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 19 січня 2011 року помер його батько [PERSON], що підтверджується його свідоцтвом про народження та свідоцтвом про смерть батька (а.с.22, 23). Внаслідок чого відкрилась спадщина у вигляді: - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул.Іванівка, 34 в с. Розкопанці, Богуславського району Київської області; - земельної ділянки, площею 1,67 га., призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Розкопанецької сільської ради, Богуславського району Київської області. Під час життя батька, він постійно проживав та був зареєстрований разом з ним за адресою: вул.Іванівка, 34 в с. Розкопанці, Богуславського району Київської області, де вони мали та вели спільне господарство, що підтверджується довідками №182 та № 183, виданими 15.08.2012 року виконкомом Розкопанецької сільської ради (а.с. 19, 20). Після смерті батька, він за власні кошти організував поховання, утримує будинок в якому вони проживали, проводить поточний ремонт, облаштовує та доглядає прибудинкову територію, користується рухомим майном, оскільки відноситься до спадкового майна, як до власного, так як фактично вступив у володіння та користування цим майном. Після звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, він отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом від 04.09.2012 року на земельну ділянку, яка належала батьку (а.с.11). Однак, щодо успадкування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, державний нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок (а.с.5). Про факт того, що спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, належав його батьку [PERSON] до дня смерті, підтверджується: - договором дарування від 09.03.1985 року, який втрачено; - довідкою №184, виданої 15.08.2012 року виконкомом Розкопанецької сільської ради, з якої вбачається, що [PERSON] дійсно був власником житлового будинку в с.Розкопанці, Богуславського району Київської області, по вул. Іванівка, 34, згідно договору дарування жилого будинку від 09.03.1985 року (а.с.21); - довідкою №51, виданої 17.03.2016 року виконкомом Розкопанецької сільської ради, з якої вбачається, що [PERSON], який помер 19.01.2011 року, дійсно був власником житлового будинку в с. Розкопанці, Богуславського району Київської області, по вул. Іванівка, 34, згідно записів по господарської книги №1 за 2011-2015 роки (а.с.33). Згідно технічного висновку №84/21.03.16 від 21.03.2016 року встановлено, що житловий будинок, який розташований по вул. Іванівка, 34 в с. Розкопанці, Богуславського району Київської області, зведений (побудований) без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан якого на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати (а.с.39,40). Також, даний будинок відповідає вимогам протиправної безпеки, що підтверджено висновком Богуславського районного сектору ГУ ДНН України у Київській області №126 від 25.03.2916 року. Оскільки він не може успадкувати житловий будинок, що належав його батьку у нотаріальному порядку, тому вимушений звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилась, але звернулась із заявою в якій зазначила, що позовні вимоги повністю підтримує, просила позов задовольнити та розглянути справу без її участі ( а.с.49). Розкопанецька сільська рада в судове засідання свого представника не направила, але звернулись із заявою в якій просили розглянути справу без їх представника. Позов визнають повністю і не заперечують проти його задоволення (а.с.48). Зважаючи на те, що сторони по справі не зявились в судове засідання, але звернулись до суду із заявами про те, щоб розгляд справи відбувався без їх участі та без фіксування судового процесу звукозаписувальними засобами, суд у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Згідно абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному їх дослідженні, враховуючи положення ст. ст. 392, 1261, 1268, 1269 ЦК України, розяснення абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» та те, що відповідач беззаперечно визнав позовні вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved