Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу та моральної шкоди, посилаючись на те, що у лютому 2013 року придбав у відповідача на інтернет-аукціоні Aukro.ua ноутбук, що був у вжитку, за ціною 1225 грн. Після отримання ноутбука позивач виявив, що ноутбук несправний та за погодженням з відповідачем повернув ноутбук [PERSON] За усною домовленістю між сторонами, після повернення ноутбука [PERSON] повинна була повернути позивачу сплачену за товар суму, але, незважаючи на неодноразові звернення [PERSON], борг до цього часу не повернула, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду. Уточнивши позовні вимоги, просив стягнути з відповідача грошові кошти у загальній сумі 8450,00 грн. (з урахуванням індексу інфляції за 2017 рік), з яких 6272,00 грн. - вартість ноутбука, визначена позивачем виходячи з динаміки росту тарифів на комунальні послуги за період з лютого 2013 року по листопад 2016 року, 1200,00 грн. - загальна сума компенсації матеріальної та моральної шкоди, яка полягає у витраті часу на ведення непотрібної переписки, намагання отримати інформацію, оформлення звернень у правоохоронні та судові органи, витратах на товари та послуги, а також у постійному відчутті приниження людської гідності та кепкуванні з позивача людей, котрі були знайомі з ситуацією. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, відзиву на позовну заяву не надала. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на необгрунтованість позовних вимог. Зазначив, що вважає надані позивачем роздруківки електронних листів неналежними та недостовірними доказами. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані позивачем докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Однією з засад цивільного судочинства проголошено свободу договору (ст. 3 ЦК). Відповідно до ст. 627 ЦК сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.ст. 626, 628, 629, 632, 638 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У відповідності до ч. 1 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Статті 662, 691, 692, 693 ЦК України передбачають, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Статтею 673 ЦК України встановлено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. Відповідно до ст. 708 ЦК України у разі виявлення покупцем недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором, зокрема, відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми. У судовому засіданні з'ясовано, що лютому 2013 року [PERSON] придбав у відповідача на інтернет-аукціоні Aukro.ua ноутбук, що був у вжитку, за ціною 1225 грн., з умовою попередньої оплати (а.с.66,67). 27.02.2013 року [PERSON] перерахував на банківський рахунок [PERSON] 1225 грн., що підтверджується квитанцією Приватбанку від 27.02.2013 року (а.с.125). 02.03.2013 року [PERSON] отримав у відділенні ТОВ «Нова пошта» №31 м. Києва посилку з ноутбуком (а.с.75). Як вбачається з пояснень позивача у судовому засіданні та змісту позовної заяви, після отримання ноутбука позивач виявив, що ноутбук несправний та за погодженням з відповідачем повернув ноутбук [PERSON] Факт повернення товару [PERSON] підтверджується копією товарно-транспортної накладної ТОВ «Нова пошта» від 06.03.2018 року та не оспорюється представником відповідача. З наданих позивачем паперових копій електронних листів вбачається, відповідач не спростовувала факту повернення їй ноутбука, визнавала зобов'язання щодо повернення отриманих за нього коштів та неодноразово обіцяла перерахувати їх на вказаний позивачем рахунок, однак зобов'язання не виконала ( а.с.68-74). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Ст. 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Надані позивачем паперові копії електронних листів суд вважає належними та достовірними, оскільки у відповідності до ст. 100 ЦПК України позивач повідомив про наявність у нього оригіналів цих електронних доказів, однак представник відповідача клопотань про витребування оригіналів електронних доказів не подавав. Будь-яких доказів на спростування доводів позивача відповідачем та його представником не надано. Докази повернення позивачу відповідачкою [PERSON] грошових коштів за товар неналежної якості у матеріалах справи також відсутні. Статтею. 710 ЦК України передбачено, що у разі відмови покупця від договору та повернення продавцю товару неналежної якості покупець має право вимагати відшкодування різниці між ціною товару, встановленою договором і ціною відповідного товару на момент добровільного задоволення його вимоги, а якщо вимогу добровільно не задоволено продавцем, - на момент постановлення судом рішення. Заявляючи вимогу про стягнення з відповідача 6272,00 грн. вартості ноутбука, , позивач не надав суду належних доказів на підтвердження вартості ноутбука ASUS F3T на час розгляду справи судом, а спосіб, у який позивач самостійно визначив вартість товару - виходячи з динаміки росту тарифів на комунальні послуги, отримані позивачем за період з лютого 2013 року по листопад 2016 року - не передбачений законодавством та носить характер припущення. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 1225 грн. сплаченої за товар грошової суми. При вирішенні позову в іншій частині суд виходить з наступного. Загальні положення про відшкодування моральної шкоди закріплені в ст.ст. 23, 1167 ЦК. Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з подальшими змінами) надав роз'яснення, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами Конституції України або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. У ст. 1 Закону «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» від 19.05.2011 року визначено поняття шкоди, яка завдана внаслідок дефекту в продукції: каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект. Відповідно до ст. 711 ЦК України шкода, завдана майну покупця, та шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю у зв'язку з придбанням товару, що має недоліки, відшкодовується відповідно до положень глави 82 цього Кодексу. Підстави відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товарів, робіт (послуг), передбачені параграфом 3 глави 82 ЦК. Аналіз указаних норм законодавства дає підстави для висновку, що у спорах про захист прав покупця у договорах купівлі-продажу чинне цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо така завдана майну покупця або шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Проте, позивач в обгрунтування вимог про відшкодування моральної шкоди посилається на те, що така шкода спричинена йому неправомірними діями відповідача і полягає у витраті часу на ведення непотрібної переписки, намагання отримати інформацію, оформлення звернень у правоохоронні та судові органи, а також у постійному відчутті приниження людської гідності та кепкуванні з позивача людей, котрі були знайомі з ситуацією, тому підстави для задоволення позову в цій частині відсутні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial