Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до «Фізичної особи підприємця» [PERSON], уточнивши який, про зобовязання виконати умови договору. Свої вимоги мотивує тим, що 01.08.2014 року між ним та «Фізичною особою підприємцем» [PERSON] було укладено договір №1217, відповідно до умов якого відповідач зобовязався виготовити та встановити металопластикові вікна, білого кольору, загальною площею 4,4 м.кв., заповнення 4-16-4, профіль ПВХ Hoffen, а позивач, в свою чергу, оплатити послуги\~відповідача. Пунктами 3.1, 3.2 Договору встановлено, що зобовязується виплатити відповідачу 4785,10 грн., згідно вказаного договору, після виконання замовником п.3,1 договору виконавець зобовязується передати у власність замовника виготовлені вироби в строк який не перевищує 21 робочій день, з моменту підписання Договору, відповідно до умов якого відповідач зобовязався продати та встановити в будинку металопластикові вікна, а позивач, в свою чергу, оплатити послуги\~відповідача. Перед укладанням договору 30.06.2014 року позивач та відповідач уклали письмову угоду про задаток на купівлю (встановлення) метало пластикових виробів. Задаток становить 100 гривень. Також відповідач зазначив, що вищевказані вікна можливо придбати у кредит, чим він і скористався. Позивач свої зобовязання за договором виконав, однак відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків та не передає у власність позивачу вікна за які він сплатив чималі гроші, на його звернення відповідач ігнорує його. Також позивач надсилав лист претензію відповідачу за місцем його реєстрації, однак лист було повернено із зазначенням «адресат не проживає». Оскільки внаслідок невиконання відповідачем свого зобовязання він переніс сильні душевні та моральні страждання, сильно нервував, на цих всіх підставах в нього погіршилися відносини із своєю сімєю, тому просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 7000 грн., пеню за кожний день прострочення споживачеві у розмірі 3% вартості роботи 220 грн., а також усі понесені ним судові витрати. У звязку з вказаним, позивач змушений був звернутись з вказаним позовом до суду. Позивач у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи без його участі та підтримав позовні вимоги в повному обсязі, та не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с. 20). Відповідач, який належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, та від нього не надійшло повідомлення про причини неявки (а.с. 15, 19). Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою відповідача без поважних причин, враховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення, судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.08.2014 року між позивачем та «Фізичною особою підприємцем» [PERSON] був укладений договір №1217, згідно якого останній зобовязувався у строк до 31.07.2015 року розрахуватись за металопластикові вікна. Пунктами 3.1, 3.2 Договору встановлено, що зобовязується передати у власність замовника виготовлені вироби в строк який не перевищує 21 робочій день з моменту підписання Договору, відповідно до умов якого відповідач зобовязався продати та встановити в будинку металопластикові вікна, а позивач, в свою чергу, оплатити послуги\~відповідача. Перед укладенням договору 30.06.2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали письмову угоду про задаток на купівлю (встановлення) металопластикових виробів. Задаток становив 100 гривень. На виконання вказаного зобовязання позивач сплатив відповідачеві гроші у розмірі 4785,10 грн. Проте, у зазначений у договорі строк, ні до даного часу відповідач умови договору на виконав, вікна не встановив. Позивач неодноразово звертався до Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області з питань порушення відносно відповідача кримінального провадження, однак 14.11.2014р., 28.11.2014р. позивачеві надіслали висновки та відповіді, щодо неможливості порушення кримінального провадження відносно [PERSON] у звязку з тим, що в його діях відсутні ознаки кримінального провадження. Таким чином, з наданих позивачем та досліджених у судовому засіданні доказів достовірно встановлено, що відповідач належним чином не виконав свого зобовязання, передбаченого договором від 01.08.2014 року. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. \~\~Відповідно до ст.651 ЦК України договір може бути змінено чи розірвано за рішенням суду на вимогу однієї сторони у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотними є порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до\~ст. 655 ЦК України,\~за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Позивач направляв на адресу відповідача листи-претензії але вони повертались у звязку тим, що адресата не проживає. Ч. 1 ст. 665 ЦК України передбачено, що у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі - продажу. Згідно ст. 700 ЦК України, продавець зобовязаний надати покупцеві необхідну і достовірну інформацію про товар, що пропонується до продажу. Інформація має відповідати вимогам закону та правилам торгівлі щодо її змісту і способів надання. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 708 ЦК України, у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обовязковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми. Стаття 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі. Стосовно позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а ч. 3 вказаної статті встановлено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується\~\~особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної немайнової шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних і фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Судом встановлено, що з вини відповідача до сих пір не встановлені металопластикові вікна в його оселю, за які він повністю розрахувався, взявши кредит в банку, в звязку з чим позивачем були понесені певні моральні страждання. Суд погоджується з визначеною позивачем сумою моральної шкоди, а тому з урахуванням принципів розумності та справедливості, вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі\~7000 грн. З огляду на вищезазначене, відповідач не виконав умови угоди про поставку металочерепиці, аванс не повернув, чим заподіяв позивачу матеріальних і моральних збитків, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (а.c. 1).

Outcome: approved