overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного зі [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 17.02.2007 року він зареєстрував шлюб зі [PERSON] Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Сумісне життя в них не склалося. Шлюбні стосунки припинені. Подальше сумісне життя неможливе. У зв'язку з чим просив розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, якою позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу без його участі та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяву, якою позовні вимоги [PERSON] визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала, на наданні строку для примирення не наполягала. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 17.02.2007 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 52 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Відповідно ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. З матеріалів справи судом встановлено та не заперечувалося сторонами, що шлюбні відносини між ними припинені. Будь-яких заходів до примирення сторони не приймають. За таких обставин суд вважає, що родина сторін фактично розпалась та підстав для її збереження немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу протирічило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають суттєве значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У зв'язку з викладеним суд вважає можливим шлюб між сторонами розірвати. На підставі ст. ст. 56, 105, 110 - 112, 120 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного між ним та відповідачем, який зареєстрований Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №1562. Позов мотивував тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сім`ю, шлюб між ними фактично розпався, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть з червня 2008р., примирення неможливе. Подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити його інтересам, дитини та є недоцільним. На підставі вищезазначеного позивач просив розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач в заяві від 12.11.2020р. просила розгляд справи здійснювати у її відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 серпня 2017 р. сторони уклали шлюб, який зареєстровано Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №1562 (а.с.4). Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім`ї неможливе, через що позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно зі ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, оцінюючи докази по справі у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечило б інтересам позивача, що бажає їх припинення, у зв`язку з чим укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного між ним та відповідачем, який зареєстрований міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис №789. Позов мотивував тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сім`ю, шлюб між ними фактично розпався, шлюбних стосунків не підтримують. Незважаючи на те, що сторони проживають в одній квартирі, спільне господарство не ведуть, не спілкуються, примирення неможливе. Подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити його інтересам, дитини та є недоцільним. На підставі вищезазначеного позивач просив розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву від 20.11.2020 про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач в заяві від 20.11.2020р. просила розгляд справи здійснювати у її відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 листопада 2004 р. сторони уклали шлюб, який зареєстровано міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис №789 (а.с.5). Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім`ї неможливе, через що позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно зі ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, оцінюючи докази по справі у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечило б інтересам позивача, що бажає їх припинення, у зв`язку з чим укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було зареєстрований 11 вересня 2010 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 307. В обґрунтування позову позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалось у звязку із непорозумінням один одного, різними поглядами на життя, розбіжностями у способах ведення спільного господарства та побуту. У звязку із цим у них часто виникали сімейні конфлікти.З травня 2014 року припинили вести спільне господарство, припинили підтримувати шлюбні відносини, їх сімя фактично розпалась і неодноразові спроби примирення до позитивного результату не призвели. Стосунки, які склалися між ними перешкоджають їх подальшому спільному проживанню. Подальша наявність юридичного факту реєстрації шлюбу суперечить його інтересам. У судовому засіданні позивач [PERSON] надав письмову заяву про слухання справи за його відсутністю та просив задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання також надала заяву про слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб [INFO] у Фрунзенському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 307 ( свідоцтво серія 1-ВЛ № 141712). Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Як встановлено у судовому засіданні причиною розірвання шлюбу стали різні погляди на життя. Позивач втратила до відповідача почуття поваги та кохання та не має наміру в подальшому проживати з ним однією сімєю. На сьогоднішній час сторони мешкають окремо з травня 2014 р., не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе і тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище і наполягає щоб їй було залишено шлюбне прізвище після розірвання шлюбу, тому післяшлюбне прізвище відповідача визначити як - «Пасько» Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було зареєстрований 19 липня 1997 року Фрунзенським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 351.Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалось у звязку із непорозумінням один одного, різними поглядами на життя. права і обовязки подружжя, вони стали чужими один одному, у звязку з чим з січня 2014 року шлюбні стосунки з припинені, спільне господарство не ведуть. Їх сімя фактично розпалась. Стосунки, які склалися між ними перешкоджають їх подальшому спільному проживанню. Подальша наявність юридичного факту реєстрації шлюбу суперечить його інтересам.. У судовому засіданні позивач надав письмову заяву про слухання справи за його відсутністю та просив задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач [PERSON]. у судове засідання також надала заяву про слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 19 липня 1997 року у Фрунзенському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 351 ( свідоцтво серія 1-ВЛ № 049543). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] Як встановлено у судовому засіданні причиною розірвання шлюбу сталі різні погляди на життя. Позивач втратив до відповідача почуття поваги та кохання та не має наміру в подальшому проживати з нею однією сімєю. На сьогоднішній час сторони мешкають окремо з січня 2014 р., не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе і тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище і наполягає щоб їй було залишено шлюбне прізвище після розірвання шлюбу, тому після шлюбне прізвище відповідача визначити як - «Дяченко » Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було зареєстрований 22.01.2011 року у Фрунзенському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 13. Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей.. В обґрунтування позову позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалася, в сім'ї почалися сварки, вони не могли дійти спільної думки у вирішенні важливих сімейних питань. З 01.04.2013 року шлюбні стосунки в відповідачем припинені, він виїхав до м. Феодосія. На даний момент не ведуть спільного господарства, шлюбні - сімейні стосунки не підтримують і подальше спільне проживання з відповідачем вважає неможливим, збереження шлюбу недоречним. Стосунки, які склалися між нею та відповідачем перешкоджають їх подальшому спільному проживанню, тому примирення неможливо. Подальша наявність юридичного факту реєстрації шлюбу суперечить її інтересам, тому просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач надала письмову заяву про слухання справи за її відсутністю та просила задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, сповіщався за останнім відомим місцем проживання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22.01.2011 року у Фрунзенському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №13. (свідоцтво серія [NUMBER]). Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Як встановлено у судовому засіданні причиною розірвання шлюбу сталі різні погляди на життя. Позивач втратила до відповідача почуття поваги та кохання та не має наміру в подальшому проживати з ним однією сім'єю. На сьогоднішній час сторони мешкають окремо з квітня 2013 р., не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе і тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище і наполягає щоб була залишена шлюбне прізвище після розірвання шлюбу, тому після шлюбне прізвище позивача визначити як - «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 07 березня 2008р. Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 86. Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. В обґрунтування позову позивач зазначив, що сім'я фактично не існує, так як у них несумісність характерів, в родині постійно виникають розбіжності щодо питань сім'ї, відповідач не знайшла спільної мови з його донькою від попереднього шлюбу, тому виникають непорозуміння та сварки, між ними відсутні порозуміння та повага. На даний момент не ведуть спільного господарства, шлюбно - сімейні стосунки не підтримують і подальше спільне проживання з відповідачем вважає неможливим, збереження шлюбу недоречним. Стосунки, які склалися між ним та відповідачем, перешкоджають їх подальшому спільному проживанню, тому примирення неможливо. Подальша наявність юридичного факту реєстрації шлюбу суперечить його інтересам, тому позивач просить суд розірвати шлюб. Сумісне проживання припинили з 2013 року, спору про розподіл майна немає. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі та пояснив суду про обставини викладені вище. Відповідач [PERSON]у судове засідання не з'явилася, про день і час слухання справи сповіщалася належним чином,заперечень на позов не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 07 березня 2008 р. Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №86. ( копія свідоцтва серія [NUMBER]) Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Як встановлено у судовому засіданні причиною розірвання шлюбу стали різні погляди на життя. Позивач втратив до відповідача почуття поваги та кохання та не має наміру в подальшому проживати з нею однією сім'єю. На сьогоднішній час сторони мешкають окремо з 2013 р., не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе і тому шлюб підлягає розірванню. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 29 квітня 1978 р., про що було зроблено актовий запис № 211 Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. В обґрунтування позову позивач зазначив, що спільне життя не склалося, оскільки протягом десяти років припинено сімейне життя. З січня 2006 року мешкають окремо, не ведуть спільного господарства, шлюбно сімейні стосунки не підтримують і подальше спільне проживання з відповідачем вважає неможливим, збереження шлюбу недоречним, спору про розподіл майна немає. Позивач надав заяву про слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання надала заяву про слухання справи за її відсутністю, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб «29» квітня 1978р., про що було зроблено актовий запис за № 211 Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Як встановлено у судовому засіданні причиною розірвання шлюбу сталі різні погляди на життя, відсутності взаєморозуміння та спільних інтересів. З січня 2006 року мешкають окремо, не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, спору про розподіл майна немає. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе і тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище та наполягає на том, щоб їй була залишено шлюбне прізвище після розірвання шлюбу, тому після шлюбне прізвище відповідача визначити як - «Фісун» Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved