Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що вона є власником будинку [ADDRESS]. Разом з нею у будинку зареєстровані її донька [PERSON] та її онук [PERSON]. Відповідачі з моменту реєстрації 18.05.2004 р. не проживали в спірному будинку та взагалі не користувались ним, не сплачували комунальні послуги, не отримують кореспонденцію за даною адресою. Вона змушена сплачувати комунальні платежі за відповідачів [PERSON] і [PERSON], в той час, як вони не проживають та не користуються будинком майже 10 років. У зв'язку з чим позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачів [PERSON] та [PERSON], такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] У судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердила доводи, викладені в позові, підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Додатково суду пояснила, що в 2000 р. її донька прибула із Криму в м. Сєвєродонецьк та стала проживати у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] Онук [PERSON] з 5 років постійно мешкав з нею у квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] Коли онуку виповнилось 16 років, вона його зареєструвала за адресою: [ADDRESS] Онук продовжував мешкати з нею у м. Сєвєродонецьк по пр. Космонавтів, 25/164, а донька мешкала постійно у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] Згодом стосунки з онуком погіршились, він став дорослим і перестав спілкуватись з нею. В лютому 2014 р. вона подарувала доньці і онуку квартиру [ADDRESS]. Відповідачі пообіцяли знятись з реєстраційного обліку з будинку [ADDRESS], але не виконали цього. Онук у спірному будинку ніколи не мешкав. Він був тільки зареєстрованим за цією адресою. [PERSON] мешкав до 2013 р. у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] Онук одружився і має іншу родину. Особистих речей відповідачів у будинку немає. Просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі не надходило. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав. Згодом в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надходило. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він знає позивача [PERSON], з якою у нього дружні стосунки. Онука [PERSON] позивач з чоловіком взяли до себе з 2 років на виховання. До 23 років онука виховували баба з дідом. Він (свідок) бачив [PERSON] у квартирі, яка належить подружжю [PERSON], розташованій за адресою: [ADDRESS] в якій він жив до 2010 р. Вони часто зустрічались з [PERSON] у садибі, яка знаходиться у смт. Вороново по вул. Чапаєва. Садиба придатна для проживання, в цьому році він був там чотири рази. В цій садибі жила матір [PERSON] і більше нікого. Бабка померла 8-10 років назад. Він не бачив, щоб хтось ще жив у цьому будинку. Ключі від будинку зберігались у сусідки. Йому відомо, що [PERSON] одружився. Де мешкала мати [PERSON], він не знає. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона знайома з позивачкою, з якою в неї сусідські відносини. З 2003 р. вона (свідок) живе у смт. Вороново і не бачила, щоб хтось проживав у будинку позивача, розташованому по [ADDRESS] Сусід по вулиці ходив годувати собаку у цьому подвір'ї. Вона бачила один раз в селищі Вороново онука [PERSON], коли він привозив її на машині. Вже 10 років у вищевказаному будинку ніхто не проживає. Свідок [PERSON] суду пояснила, що знає [PERSON] з 1974 р., з нею сусідські стосунки. Вона живе у смт. Вороново постійно 13 років. Господарями будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], є [PERSON] та її чоловік, які часто приїздять до будинку. У цьому будинку ніхто не живе. Раніше в ньому жила бабуся, яка померла. Приблизно влітку два роки назад у будинку приблизно 3 місяці жила донька [PERSON], як на дачі. Вона приїхала приблизно в травні, а у серпні уїхала. Постійно в будинку ніхто не живе, він використовується як дача. Онук позивачки [PERSON] у будинку ніколи не жив. Вислухавши пояснення позивача, свідчення свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст.ст. 379, 382 ЦК України, об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира. Частиною 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно положень ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок з надвірним побудовами, розташований за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, смт. Воронове, вул. Чапаєва, буд. 23, належить на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 09.03.2004 р. державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON] та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Сєвєродонецького міського бюро технічної інвентаризації від 13.04.2004 р. Згідно даних домової книги відповідачі [PERSON] і [PERSON] з 18.05.2004 р. зареєстровані у вищевказаному будинку. Відповідно до акту Сиротинської селищної ради від 11.03.2014 р. встановлено, що з моменту реєстрації з 30.04.2004 р. [PERSON], та [PERSON] не проживають за адресою: [ADDRESS] не користуються житловою площею, за комунальні послуги не платять. В судовому засіданні з пояснень позивача [PERSON] також було встановлено, що відповідачі з моменту реєстрації не мешкають у спірному житловому приміщенні та не мають такого наміру. Зазначену обставину в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] і [PERSON] Таким чином, суд вважає, що відповідачі не мешкають в спірному житлі без поважних причин. Судом встановлено, що до спірного будинку №13 по вул. Чапаєва у смт. Вороново м. Сєвєродонецька відповідачі не ставляться як до постійного місця проживання, фактично вони мешкають в іншому місці. Крім того, відповідачам [PERSON], [PERSON] належить на праві спільної часткової власності квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] що підтверджується копією договору дарування квартири, посвідченого 25.02.2014 р. приватним нотаріусом Сєвєродонецьткого міського нотаріального округу Луганської області [PERSON] Аналізуючи надані докази, суд прийшов до висновку, що відповідачі не проживають у спірному житлі без поважних причин понад один рік, що є підставою для визнання відповідачів [PERSON] і [PERSON] такими, що втратили право користування спірним будинком. Суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки в даному випадку саме такий спосіб захисту дає можливість реального усунення порушення права власності. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 121,80 грн. з кожного в зв'язку з документальним підтвердженням їх понесення. На підставі викладеного,

Outcome: approved