Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Садового товариства «Калинівка», Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] року померла [PERSON] його мати, після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшов садовий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Він, позивач відповідно до ст.1268 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом як син спадкодавця, який прийняв спадщину за законом, оскільки у визначений строк подав заяву до приватного нотаріуса про прийняття спадщини, де відповідно введена спадкова справа №54077147. Факт того, що власником садового будинку в [ADDRESS], була померла [PERSON] підтверджується довідкою СТ «Калинівка» №128 від 30.11.2015 року, членською книжкою садовода від 30.05.1989 року та державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 28.07.1995 року з кадастровим номером: [NUMBER], площею 0,061 га. Як вбачається з технічного паспорту на садовий (дачний) будинок в [ADDRESS], від 18.10.2015 року, спірний садовий будинок побудовано в 1990 році під «А»; веранда «а», сарай «Б», навіс «В», навіс «Г», сарай «Д», літній душ «Е», вбиральня «Ж», ганок до «а», колодязь №1, ворота №2, хвіртка №3, хвіртка №4, огорожа №5. Однак у зв'язку з відсутністю у померло [PERSON] правовстановлюючого документу на даний садовий будинок, приватний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане нерухоме майно. Позивач просить: визнати за ним право власності на спадкове нерухомого майна, що залишилось після смерті [PERSON], а саме: на садовий будинок [ADDRESS]. Позивач [PERSON] надав заяву про слухання справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача СТ «Калинівка» в судове засідання не прибув, згідно поданої письмової заяви просив справу слухати у свою відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Представник Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області в судове засідання не з'явився, надав заву про розгляд справи у свою відсутність, заперечень щодо позову не надав. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами ст. 1216-1218, 1220 - 1221, 1258, 1261,1268 ЦК України. Також відповідно до вимог абзаців 2 та 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Крім того, відповідно до вимог Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради. Інструкція втратила чинність згідно із наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 року №56. Згідно ст.7 постанови ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР №1079 від 19.09.1987 року «Про додаткові заходи по розвитку особистих господарств громадян, колективного садівництва та городництва», члени садових товариств мають право будувати на виділених їм ділянках опалювальні садові будинку площею забудови до 50 кв м без урахування веранди, а також господарські споруди для утримання домашньої худоби та інших потреб. З пункту 8 постанови Ради Міністрів СРСР №1286 від 29.12.1984 року «Про впорядкування колективного садівництва та огородництва» вбачається, що літні садові будинки не призначені для постійного проживання та не включаються до житлового фонду. Частинами 1, 2 ст. 7 Закону СРСР N1305-1 від 06.03.1990 року «Про власність в СРСР» передбачалось, що у власності громадян можуть бути жилі будинки, дачі, садові будинки. Член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває право власності на це майно. Встановлено, що згідно свідоцтву про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] року відділом реєстрації смерті у м.Києві, [PERSON] померла [INFO] року у віці 75 років, про що складено відповідний актовий запис №16000 (а.с.19). Згідно матеріалів спадкової справи №3-2013 до майна померлої [INFO] року [PERSON], спадкоємцем за законом першої черги, який у встановленому законодавством порядку спадщину прийняв та на частину спадкового майна отримав відповідне свідоцтво є [PERSON], позивач по справі. Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом серії [NUMBER] від 13.11.2013 року спадкоємцем майна померлої, а саме ? частини квартири [ADDRESS] є [PERSON], позивач по справі. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії [NUMBER] від 11.02.2014 року спадкоємцем майна померлої, а саме земельної ділянки [ADDRESS], площею 0,061 га, кадастровий номер: [NUMBER] є [PERSON], позивач по справі (а.с.10). При цьому, згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] року [PERSON] на садовий будинок [ADDRESS] в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на даний садовий будинок (а.с.21, 21 зворот). Факт того, що власником [ADDRESS], була померла [PERSON] підтверджується довідкою СТ «Калинівка», №128 від 30.11.2015 року, членською книжкою садовода від 30.05.1989 року, державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 28.07.1995 року з кадастровим номером: [NUMBER], площею 0,061 га та довідкою СТ «Калинівка» від 15.01.2016 року (а.с.13, 14 -15,16, 36). Згідно технічного паспорту на садовий (дачний) будинок в [ADDRESS], від 18.10.2015 року, спірний садовий будинок побудовано в 1990 році під «А»; веранда «а», сарай «Б», навіс «В», навіс «Г», сарай «Д», літній душ «Е», вбиральня «Ж», ганок до «а», колодязь №1, ворота №2, хвіртка №3, хвіртка №4, огорожа №5, його інвентаризаційна вартість 87637,00 гривні. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем спадщини за законом, до якої увійшов садовий (дачний) будинок побудований у 1990 році, на який відсутній правовстановлюючий документ на ім'я спадкодавця, оскільки на той час державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості.

Outcome: approved