Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який був зареєстрований 13 січня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 03. У обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона з відповідачем зареєструвала шлюб в 2014 році. Від шлюбу дітей не мають. Сумісне життя не склалося, виникали сварки і суперечності, у звязку з різними поглядами на життя. Відповідач міг не зявлятися до дому, причини не пояснював, виникали суперечності, не було взаєморозуміння. Позивач зазначила, що їй стало відомо, що відповідач за вироком суду позбавлений волі. Спільне господарство не ведуть, спільного майна не мають. Збереження сімї не можливо і суперечить її інтересам. В звязку з чим вона просить розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву в якій зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги, просила провести розгляд справи за її відсутністю та у випадку неявки відповідача проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Засуджений та відбуває покарання у Холодногірській ВК №18. Відмовився надавати будь-яку письмову згоду або заперечення проти позову. За клопотанням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований 13 січня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 03, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ № 284281 (а.с.6). Від шлюбу сторони дітей не мають. Сімейно-шлюбні відносини сторони не підтримують та позивач не має наміру поновлювати їх. Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 8 ст. 235 ЦПК України встановлено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. За таких обставин шлюб підлягає розірванню, після розірвання шлюбу прізвище позивача суд залишає без змін.

Outcome: approved