Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 21 березня 2002 року помер його брат [PERSON], який постійно проживав у [INFO], після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно у вигляді земельних ділянок (паю), загальною площею 3,4378 га, в тому числі 2,7646 га ріллі та 0,6732 га сіножатей, розташованих на території Соснівської сільської ради Глухівського району, які належали померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія І-СМ № 039381, зареєстрованого за №589 від 29.03.2002 р., а він є єдиним спадкоємцем на дане майно, так як інші спадкоємці відсутні. Також посилається на те, що на момент відкриття спадщини його мати [PERSON] постійно проживала з його (позивача) братом [PERSON] і відповідно до положень ст. 549 ЦК України 1963 р. фактично вступила у володіння його ([PERSON]) спадковим майном, але Глухівською районною державною нотаріальною конторою йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю оригінала Державного акту на право приватної власності на землю, тому просить суд визнати за ним право власності на вищевказані земельні ділянки. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві. Також суду пояснив, що його брат не був одружений і дітей в нього не було, а їх батько помер ще раніше. Крім того, позивач в суді заявив, що за життя його мати [PERSON] склала заповіт, за яким заповіла своє майно онуку, а його (позивача) сину [PERSON], але той відмовився від прийняття спадщини, тому спадщину померлої матері прийняв він (позивач), бо проживав разом з нею на час її смерті та отримав свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно у вигляді житлового будинку на вул. Набережна, 22, в с. Соснівка й оформлює на себе її земельний пай, а державного акта на земельну ділянку брата не збереглося, тому він помістив оголошення в газеті «Глухівщина» про те, що цей державний акт вважається недійсним. Представник відповідача [PERSON] в суді позов визнав та пояснив, що дійсно на час смерті [PERSON] той був зареєстрований і проживав разом з матірю [PERSON], він не був одружений і дітей не мав, а пізніше її забрав інший син [PERSON], де вона й проживала до смерті, тому Соснівська сільська рада визнає позов [PERSON] в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання теж не зявився, надавши заяву, що Управління Держгеокадастру у Глухівському районі Сумської області не заперечує проти позову [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно і просить розглянути справу без участі його представника. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що проживає в с. Соснівка по сусідству з позивачем [PERSON] і йому відомо, що брат позивача [PERSON], який помер десь у 2002 році, на час смерті проживав з матірю [PERSON], вона його поховала і все майно померлого перейшло до неї, бо той не був одружений і дітей в нього не було. Також свідок суду показав, що приблизно через пять років її забрав до себе інший син [PERSON], де вона й померла. Свідок [PERSON] надала суду показання, аналогічні показанням свідка [PERSON] Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, свідків [PERSON], [PERSON], суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, з свідоцтва про смерть I-БП №247189, виданого повторно 19 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Глухівському району реєстраційної служби Глухівського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, вбачається, що [PERSON] помер 21 березня 2002 року в с. Соснівка Глухівського району Сумської області у віці 46 років, про що 22.03.2002 р. складено відповідний актовий запис за №5. З свідоцтва про смерть I-БП №218420, виданого 22 квітня 2014 року виконавчим комітетом Соснівської сільської ради Глухівського району Сумської області, вбачається, що [PERSON], померла 20 квітня 2014 року в с. Соснівка Глухівського району Сумської області у віці 99 років, про що 22.04.2014 р. складено відповідний актовий запис за №06. В суді також установлено, що померла 22.04.2014 р. [PERSON] є матірю позивача [PERSON], а померлий 21.03.2002 р. [PERSON] його рідним братом. Згідно довідки начальника управління держгеокадастру у Глухівському районі Сумської області за вих. №31-28-99.1-880/54-15 від 10.11.2015 р. [PERSON], померлий 21 березня 2002 року, на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації №46 від 21 лютого 2002 року за життя одержав Державний акт на право приватної власності на землю, серія I-СМ №039381, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №589, від 29.03.2002 р., на площу 3,4378 га, в т.ч., 2,7646 га (рілля); 0,6732 га (сіножаті), яка розташована на території Соснівської сільської ради, нормативно-грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2015 р. складає 67048,43 грн. А з оголошення, розміщеного в газеті «Глухівщина» (№58 від 15.08.2015 р.), вбачається, що державний акт на право приватної власності на земельну частку (пай) I-См №039381, виданий 29.03.2002 р. на імя [PERSON], вважати недійсним. Відповідно до ст. 549 ЦК України 1963 року, чинного на час відкриття спадщини після померлого [PERSON], визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно довідки Соснівської сільської ради за вих. №187 від 29.12.2015 р. останнім постійним місцем проживання [PERSON], померлого 21.03.2002 р., було с. Соснівка, вул. Набережна, 22, й на час його смерті була зареєстрована і проживала мати [PERSON], [INFO] Згідно ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А ст. 328 цього Кодексу передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається правомірним, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права не встановлена судом. Також ст. 57 ЦПК України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, й ці дані серед іншого встановлюються на підставі показань свідків, письмових доказів. Виходячи з вищевказаних положень закону та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що померла 20.04.2012 р. [PERSON] фактично успадкувала майно свого сина [PERSON], померлого 21.03.2002 р., у виді земельної ділянки (паю) загальною площею 3,4378 га, розташованої на території Соснівської сільської ради, але за життя свідоцтво про право на спадщину на цю земельну ділянку не оформила. Із заповіту, посвідченого 16.07.2010 р. секретарем Соснівської сільської ради Глухівського району Сумської області (реєстр. №52), вбачається, що [PERSON] заповіла все своє майно онуку [PERSON] При цьому ст. 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, і така відмова від спадщини є безумовною і беззастережною. А із заяви [PERSON] від 28.05.2014 р. до Глухівської районної державної нотаріальної контори, поданої через секретаря виконавчого комітету Соснівської сільської ради Глухівського району Сумської області (реєстр. №58), вбачається, що [PERSON] цією заявою відмовився від спадщини за заповітом після померлої 20.04.2014 р. [PERSON] В той же час, згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), наданої Глухівською районною державною нотаріальною конторою за №42662814 від 13.01.2015 р., після померлої 20.04.2012 р. [PERSON] заведена спадкова справа і 01.12.2014 р. було видано свідоцтво про право на спадщину. Також з довідки виконавчого комітету Соснівської сільської ради Глухівського району за №188 від 29.12.2015 р. вбачається, що останнім постійним місцем проживання [PERSON], померлої 20.04.2012 р., було с. Соснівка, вул. Радянська, 4, й на час її смерті з нею був зареєстрований син [PERSON], [INFO] Зважаючи на те, що в суді встановлено, що позивач прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], в т.ч., й спадкове майно померлого сина останньої [PERSON], а відповідач позов визнав у повному обсязі, тому за [PERSON] необхідно визнати право власності на це спадкове майно. На підставі ст.ст. 548, 549 ЦК України 1963 року, ст.ст. 321, 328, 1268 ЦК України та

Outcome: approved