Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, та просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на 196/600 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Позов обґрунтовує тим, що він є сином [PERSON]. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.11.1992 року визнано за [PERSON] право власності на 196/600 частини домоволодіння [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після померлої в м. Харкові його матері - [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. Єдиним спадкоємцем [PERSON] є він, його син - [PERSON]. Позивач звернувся до Другої ХДНК в строк передбачений ст. 1270 ЦК України, з заявою про прийняття спадщини. Однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 196/600 частини домоволодіння розташованого за адресою: [ADDRESS], оскільки спадкодавець не здійснив державну реєстрацію нерухомого майна в Харківському міському бюро технічної інвентаризації. Тому позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 10.01.2017 року, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву згідно якої підтримав позов у повному обсязі та просив розглядати справу без його участі. Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача та у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України зі згоди представника , ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи і додатково отримані докази заявлених вимог, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позову і необхідність його задоволення у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Вирішуючи справу по суті позовних вимог, суд виходив з положень ч. 1 і 3 ст. 60 Цивільно-процесуального кодексу України про обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доведенню підлягають обставини, які мають значення для прийняття рішення по справі і по яким у сторін і інших осіб, які приймають участь у справі, виникає спір. Відповідно до вимог ст. 57 Цивільно-процесуального кодексу України доказами являються будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних у якості свідків, пояснень свідків, письмових доказів, речових доказів тощо. Так, рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.11.1992 року визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після померлої його матері - [PERSON] (а.с.4). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження позивач [PERSON] є сином померлого [PERSON] (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 196/600 частин домоволодіння , що знаходиться за адресою [ADDRESS]. З Витягу про реєстрацію в Спадкоємному реєстрі № 26157180 від 16.02.2011 року, суд пересвідчився, що після померлого [INFO] [PERSON] у ХДНК № 2 була заведена спадкова справа № 305/2010 (а.с.7). Єдиним спадкоємцем [PERSON] є позивач, його син - [PERSON], який звернувся до Другої ХДНК в строк передбачений ст. 1270 ЦК України, з заявою про прийняття спадщини. Листом № 01-16/785 від 25.05.2017 року Другої ХДНК [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 196/600 частини домоволодіння розташованого за адресою: [ADDRESS], оскільки спадкодавець не здійснив державну реєстрацію нерухомого майна в Харківському міському бюро технічної інвентаризації. Запропоновано звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів (а.с.94). Відповідно до п. 3.1 Роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. У зв'язку з викладеним, суд вважає, що у [PERSON] виникло право на звернення до суду з даним позовом. В матеріалах справи міститься технічний паспорт на 196/600 частини будинку [ADDRESS], де зазначено власником [PERSON] ( а.с. 8-15). Рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутатів Харківської області від 04.01.1996 року прийнято в експлуатацію самовільна будівля по [ADDRESS], на ім'я [PERSON], якому на праві власності належить частина зазначеного домоволодіння (а.с.16). Тому, суд приходить до висновку, що 196/600 частини житловому будинку [ADDRESS], належала на праві власності померлому [PERSON], але через те, що вказане домоволодіння не було зареєстровано належним чином, позивач не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого, що порушує його права. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягаю задоволенню.

Outcome: approved