Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики. Позовні вимоги мотивує тим, що в березні місяці 2017 року до нього ([PERSON]В.) звернулась відповідач [PERSON] з проханням дати їй в позику 2000 доларів США, на що він погодився, оскільки добре знав [PERSON] та на той час у нього була така сума грошових коштів. В той же час домовилися, що відповідач поверне грошові кошти через три місяці. Саме на цих умовах, вони уклали усний договір позики, а на підтвердження передачі грошей за цим договором, відповідач [PERSON] власноруч в присутності двох свідків написана розписку та отримала вищевказані грошові кошти. Однак, відповідач свої зобов'язання не виконала. Він неодноразово звертався до неї з вимогою повернути йому гроші, але такі не повертає. Тому на підставі вищенаведеного він ([PERSON]В.) звертається до суду та просить стягнути з [PERSON] На його користь грошові кошти в сумі 2000 доларів США, що згідно довідки про курс іноземної валюти на день звернення до суду становить - 52846,47 грн. Позивач - [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Одночасно зменшив позовні вимоги, та просить стягнути з [PERSON] на його користь грошові кошти в сумі 1500 доларів США. Зменшені позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином про час і місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання не повідомила. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 169 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частини 1 статті 11 цього Кодексу, суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частин 3-4 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON]С отримала у борг від [PERSON] 2000 доларів США. Поверне в обговорений термін. Строк - 03 (три) місяці ( а.с.4). Відповідно до Довідки Публічного акціонерного Товариства КБ ПриватБанк, станом на 05 жовтня 2017 року співвідношення долара США до гривні, 1 (один) долар США - 26,81 грн. (а.с.7). Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України. -2- Відповідно до статтей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина 1 стаття 626 Цивільно кодексу України). Визначення поняття зобовязання міститься у частині 1 статті 509 Цивільного кодексу України. Відповідно до цієї норми зобовязання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 статті 1047 Цивільного кодексу України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або іншій документ, якій посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Вказана правова позиція викладена в Постанові ВСУ №6-63цс13 від 18.09.2013 року, яка є обов'язковою для всіх судів України (ч.2 ст. 214, ч.1 ст. 360-7 ЦПК України). Відповідно до статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі, або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позивач виконав свої зобовязання перед відповідачем [PERSON], а остання належним чином не виконала умови договору та частково повернула суми боргу, а тому зменшені позовні вимоги позивача є підставними і підлягають до задоволення. Згідно статті 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved