Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих коштів, посилаючись на те, що 25.08.2010 року між ним та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу недобудованого житлового будинку, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Культурна, буд. 180 А. Загальна вартість недобудованого житлового будинку складала 79\~000 гривень, що еквівалентно 10000 доларів США. Гроші в розмірі 79\~000 гривень були передані [PERSON] відповідачу, про що і було зазначено в договорі. 25.08.2010 року [PERSON] надала на імя [PERSON] нотаріально посвідчену довіреність з правом представляти її інтереси в усіх установах, підприємствах, організаціях, товариствах незалежно від їх підпорядкувань та форм власності, в тому числі, але не обмежуючись, в головному управлінні архітектури та містобудування, Інспекції державного архітектурного-будівельного контролю, в бюро технічної інвентаризації, в усіх органах державної влади, відділі земельних ресурсів, в регіональних філіях ДП «Центр державного земельного кадастру» при державному комітеті України по земельних ресурсах, тощо, в нотаріальних конторах, в організаціях водо-, енерго-, та газопостачання, з питань узаконення самовільно побудованих будівель та споруд за адресою: м. Запоріжжя, вул. Культурна, буд. 180 А, введення їх в експлуатацію та в подальшому продати за ціну та на умовах на його розсуд належне їй нерухоме майно за вище прописаною адресою. Рішенням Виконавчого комітету № 712 від 13.07.2012 року надано дозвіл на оформлення права власності. 16.07.2012 року Департаментом житлового господарства та розподілу житлової площі Запорізької міської ради на імя відповідача було видано свідоцтво про право власності. Позивач звернувся до [PERSON] з проханням надати правовстановлюючі документи на будинок, проте отримав відповідь, що вона не може їх надати документи, так як нею не укладено договори на водо-, енерго-, та газопостачання. На початку 2016 року [PERSON] знов звернувся до відповідача з проханням надати документи на будинок, проте [PERSON] на дзвінки та усні звернення не реагує, правовстановлюючі документи на будинок не надає, крім, того проживає в даному будинку. Повернути безпідставно отримані гроші в розмірі 79\~000 гривень відмовляється. Станом на день звернення до суду, 19.04.2016 року, офіційний курс НБУ 10\~000 доларів США еквівалентно 251\~865,00 грн. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь 251\~865,00 гривень, як безпідставно набуті грошові кошти. В судове засідання позивач не зявився, довірив свої інтереси представляти [PERSON], яка позов підтримала, суду пояснила, що між її довірителем та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу недобудованого житлового будинку, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Культурна, буд. 180 А, проте даний договір є нікчемним, так як виконаний з порушенням вимог ст. 203 ЦК України. Факт отримання коштів в розмірі 79\~000 гривень відповідач не заперечує, тому просить позов задовольнити та стягнути з [PERSON] безпідставно набуті грошові кошти. Відповідач позов не визнає, суду пояснила, що [PERSON] є її знайомим, який надав їй гроші в борг під відсотки в розмірі 79\~000 гривень, що станом на 25.08.2010 рік еквівалентно 10\~000 доларів США. Строк повернення коштів було встановлено один рік. В якості забезпечення повернення даної суми вона з позивачем уклала договір купівлі-продажу недобудованого житлового будинку № 180 А по вул. Культурній в м. Запоріжжі на випадок неповернення нею боргу. На даний час вона не має боргових зобовязань перед позивачем, так як здійснювала погашення боргу шляхом передачі коштів позивачу в розмірі 8\~000 гривень щомісячно, пізніше по 500-600 доларів США. У грудні 2014 року борг був повністю погашено, разом з відсотками. Просить у позові відмовити, так як борг відсутній. Представник відповідача [PERSON] підтримала свого довірителя, суду пояснила, що відсутні підстави для задоволення позову, так як між сторонами було укладено фактично договір позики, строк виконання якого було встановлено один рік. [PERSON] борг було повністю погашено. Вважає, що підстав для стягнення коштів нема, так як відсутнє порушене право, крім того, позивачем пропущено строк, встановлений ст. 257 ЦК України, стаття 1212 ЦК України не регулює питання повернення грошей, а стосується лише майна. Просить в позові відмовити. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. За вимогами ч.3 ст.10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. \~ \~ Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~ \~ Відповідно до ст.57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 25.08.2010 року між [PERSON] та [PERSON] в простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу недобудованого житлового будинку, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Культурна, буд. 180 А. Загальна вартість недобудованого житлового будинку складала 79\~000 гривень, які були отримані продавцем, про що зазначено в договорі. Згідно ч. 1 ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Статтею 203 ЦК України передбачено, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Договір, укладений між сторонами по справі не був посвідчений нотаріально. Відповідно до ч.1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, ч. 5-6 ст. 203 ЦК України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Сторонами не було дотримано форми укладення договору купівлі-продажу житлового будинку, передбаченої ст. 657 ЦК України, що має наслідком його нікчемність (ст. ст. 203, 210, 215 ЦК України). Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України). Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов'язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi\~\~ ст. 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання. Якщо ж зобов'язання не припиняється з підстав, передбачених\~\~\~\~ст. ст. 11, 600, 601, 604 - 607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов'язання). Набуття однією зі сторін зобов'язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язання не є безпідставним. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. До таких висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від\~\~\~ 2 жовтня 2013 року, яка прийнята за результатом\~\~ перегляду судових\~\~рішень\~\~ з\~\~ підстави,\~\~ передбаченої\~\~ п. 1\~\~ч. 1\~\~ст. 355\~\~ ЦПК\~\~ України,\~\~у справі № 6-88цс13, та в силу імперативних положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою у правозастосуванні. Враховуючи, що [PERSON] отримано гроші в розмірі 79\~000 гривень за договором купівлі-продажу недобудованого будинку, який є нікчемний, не має підстав вважати, що нею були отримані кошти в сумі 79000 грн. за договірним зобовязанням, суд вважає за можливе вважати дану суму як безпідставно отриману. Враховуючи викладене, виконання за нікчемним правочином є безпідставним, отримане у порядку такого виконання підлягає поверненню iншiй стороні згідно\~\~положень ст. 1212 ЦК України. При цьому, [PERSON] не спростувала факт того, що на даний час за нею оформлене право власності на житловий будинок № 180а по вул. Культурній в м. Запоріжжі (Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 57127963 від 11.04.2016 року). Згідно ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливі. Кожна сторона повинна довести та обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень.

Outcome: partial