Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк», третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON], про визнання на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України припиненим договору поруки № 07-15/228 від 12.03.2007 р., укладеним між ним як поручителем з відповідачем в забезпечення виконання позичальником [PERSON] своїх грошових зобовязань перед відповідачем за укладеним між ними кредитним договором № 2007-690/Ф03.7-038 від 12.03.2007 р. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує, що 18.02.2010 р. між відповідачем і позичальником [PERSON], без його відома та згоди, було укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін до кредитного договору № 2007-690/Ф03.7-038 від 12.03.2007 р., за умовами якої було збільшено розмір процентів за користування кредитними коштами та збільшено термін дії кредитного договору, що призвело до збільшення обсягу його відповідальності як поручителя. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] і [PERSON] та третя особа [PERSON] підтримали позов, а представник відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» - [PERSON] не визнав позов. Крім того, під час судового розгляду даної справи представник ПАТ «Укрсоцбанк» - [PERSON] надала адресовані суду свої письмові заперечення на позовну заяву, які приєднані судом до матеріалів справи (а.с.21-22). Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення представників сторін і пояснення третьої особи [PERSON], суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Судом установлено, що згідно з кредитним договором № 2007-690/Ф03.7-038 від 12.03.2007 р. акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», надав [PERSON] кредит в розмірі 45000,00 дол. США, із сплатою процентів за користування кредитними коштами за процентною ставкою у розмірі 12,45 % річних, з погашенням кредиту та внесенням плати за користування кредитними коштами щомісячними платежами у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором, з кінцевою датою повернення кредиту та усіх нарахувань за ним 11.03.2032 р. Наданий [PERSON] кредит забезпечений порукою [PERSON], про що між банком, позичальником [PERSON] і поручителем [PERSON] було укладено договір поруки 07-15/228 від 12.03.2007 р. 18 лютого 2010 року між банком і позичальником [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін до кредитного договору № 2007-690/Ф03.7-038 від 12.03.2007 р., за умовами якої сторони підтверджують, що залишок заборгованості за кредитом станом на дату укладення цієї додаткової угоди складає 44549,89 дол. США, залишок заборгованості за нарахованими процентами 3573,53 дол. США, та сторони встановили, що погашення залишку кредитної заборгованості, починаючи з дати укладання договору, здійснюється до 10 числа кожного місяця, згідно з графіком в новій редакції. Разом з тим, умови вказаної додаткової угоди № 1 від 18.02.2010 року до договору № 2007-690/Ф03.7-038 від 12.03.2007 р. не передбачають підвищення розміру процентів за користування кредитними коштами (12,45 % річних) та/або відстрочення виконання зобовязання за кредитним договором у повному обсязі (11.03.2032 р.), що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування кредитними коштами, та/або установлення (збільшення розміру) неустойки, та/або встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення. Відповідно до Постанови Верховного Суду України у справі № 6-172цс12 від 20.02.2013 р., що набула сили правового висновку, до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобовязання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобовязання виникає в разі : підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що укладення 18.02.2010 р. між банком і позичальником [PERSON] додаткової угоди № 1 про внесення змін до кредитного договору № 2007-690/Ф03.7-038 від 12.03.2007 р. не призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя [PERSON], тому позовні вимоги позивача про визнання припиненим договору поруки № 07-15/228 від 12.03.2007 р. на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України не підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed