Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Красноармійськвугілля», уточненому в ході судового розгляду, про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. На обґрунтування вимог зазначив, що з 10.12.2014року по 31.01.2015року року він перебував у трудових відносинах з ВП «Автомобіліст» ДП «Красноармійськвугілля», працюючи старшим механіком автоколони №2. Наказом №30-к від 31.01.2015 року він був звільнений з роботи за домовленістю сторін на підставі ч.1 ст.36 КЗпП України. При звільненні з роботи підприємство в порушення вимог трудового законодавства своєчасно не провело з ним остаточного розрахунку, здійснивши його лише 22.02.2015року. Вказуючи на те, що затримка розрахунку склала 76 робочих днів, позивач, посилаючись на норми ст.ст. 116, 117 КЗпП України, просив суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 11429,64грн., виходячи з його середньоденного заробітку в розмірі 150,39грн. В судовому засіданні позивач та його представник вимоги підтримали і просили суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] проти уточнених позовних вимог не заперечував. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши докази у справі, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення середнього заробітку за час несвоєчасного розрахунку при звільненні з роботи підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 10.12.2014 року по 31.01.2015 року працював в ВП «Автомобіліст» ДП «Красноармійськвугілля» в якості старшого механіка автоколони № 2. 31.01.2015 року він був звільнений за домовленістю сторін на підставі ч.1 ст.36 КЗпП України, що підтверджується його трудовою книжкою (арк.спр.7-19). Як встановлено в ході судового розгляду і підтверджено представником відповідача, остаточного розрахунку з позивачем при його звільненні здійснено не було. Остаточний розрахунок з позивачем після його звільнення, згідно довідки відповідача від 23.06.2015року, було проведено 22.05.2015року (арк.спр.46). Спір щодо нарахованих та сплачених сум відсутній. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до п.1 ст.117 КЗпПУ в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно абз.3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 року №100 (надалі Порядок), середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують звільненню. Відповідно до п.5 Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати, при чому нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (п.8 Порядку). Сторони погодили, що середньоденний заробіток позивача, розрахований за зазначеною в Порядку формулою, складає 150,39грн. (арк.спр.19). Кількість днів затримки розрахунку становить 76 робочих днів, отже сума середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати за період з 31.01.2015року по 22.05.2015року, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 11429,64грн. Вказана сума середнього заробітку за час затримки розрахунку представником відповідача визнана повністю. Вирішуючи питання розподілу судових витрат у відповідності з нормами ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з Державного підприємства «Красноармійськвугілля» на користь УДК в м. Димитров судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved