Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Авентус Україна», за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С., приватного виконавця Клименка Р.В., про визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. 29.12.2020 року за реєстром №116587, таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивував тим, що 29.12.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №116587 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Авентус Україна» заборгованості за кредитним договором в розмірі 17 105 гривень. Позивач вказує, що на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису заборгованість за кредитним договором не була безспірною (заборгованість значно перевищує тіло кредиту, проценти та штрафні санкції нараховано незаконно). Крім того, позивач заперечив укладення кредитного договору. Викладене стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.06.2021 року забезпечено позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 29.12.2020 року за №116587 про звернення стягнення з [PERSON] на користь «Авентус Україна» заборгованості у розмірі 17 105 гривень. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.06.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, роз`яснено процесуальні права учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, позивачем письмової відповіді на такий відзив, третіми особами - пояснень по суті спору. 02.08.2021 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому наведено обставини отримання позивачем позики у ТОВ «Авентус Україна», викладено твердження правомірності нарахування суми заборгованості позивача, належного повідомлення його про наявність заборгованості, надання нотаріусу переліку документів, передбаченого Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172, для вчинення виконавчого напису, які на думку відповідача, підтверджують безспірність заборгованості позивача. Відповідач вважає, що твердження позивача про вчинення виконавчого напису з порушенням норм законодавства не відповідає дійсності, просив відмовити в задоволенні позову. 06.09.2021 року від третьої особи приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. до суду надійшов лист, в якому останній вказав, що наразі відомості щодо нього як нотаріуса в Єдиному реєстрі нотаріусів відсутні, свідоцтво про зайняття нотаріальною діяльністю, видане на ім`я Горая Олега Станіславовича , анульовано, документи, на підставі яких вчинявся виконавчий напис, вилучено в результаті обшуку, проведеного відповідно до ухвали Богунського районного суду м. Житомир від 27.07.2021 року. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.08.2021 року витребувано від приватного виконавця Клименка Р.В. належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №64326547, зокрема копію виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича №116587 від 29.12.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Авентус Україна» заборгованості в розмірі 17 105 гривень. Третя особа, приватний виконавець Клименко Р.В., на виконання ухвали суду від 16.08.2021 року надіслав до суду копії матеріалів виконавчого провадження №64326547, які надійшли до суду 20.09.2021 року. 21.09.2021 року від приватного виконавця Клименка Р.В. на виконання ухвали суду від 16.08.2021 року на електронну адресу суду надійшли копії оскаржуваного виконавчого напису та кредитного договору, укладеного між сторонами. Дослідивши обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 29.12.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №116587, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Авентус Україна» заборгованості за кредитним договором 2433167 від 24.05.2020 року в розмірі 16 305 гривень, з яких: 0,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 0,00 грн. - прострочена заборгованість за комісією, 0,00 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 5 000,00 грн. - строкова заборгованість за сумою кредиту, 0,00 грн. - строкова заборгованість за комісією, 11 305,00 грн. - строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 0,00 грн. - строкова заборгованість за штрафами і пенею, за період (як зазначено у виконавчому написі) з 22.06.2020 року по 25.09.2021 року (а.с. 117). За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із стягувача в розмірі 800 грн, які, згідно виконавчого напису, підлягають стягнення з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню, становить 17 105,00 грн (заборгованість за кредитом+плата за вчинення виконавчого напису). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, Законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Тобто, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172. З моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. 10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14 про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 визнано незаконним та нечинним, зокрема розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Так, виконавчий напис від 29.12.2020 року було вчинено в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14. Кредитний договір (Договір про надання споживчого кредиту №2433167), який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису ТОВ «Авентус Україна» нотаріально посвідчений не був, а тому у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. були відсутні правові підстави для прийняття у Товариства документів для вчинення оспорюваного виконавчого напису. Відповідно у нотаріуса були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису. Крім того, виписка з особового рахунку [PERSON] , яка містить заборгованість останнього за кредитним договором №2433167, не підтверджує безспірність заборгованості позивача в сумі 16 305 гривень за період з 22.06.2020 року по 25.09.2020 року, оскільки дана виписка не містить деталізації нарахування відсотків, враховуючи те, що згідно п.п. 1.5.1-1.5.2 договору про надання споживчого кредиту №2433167 відсотки за користування кредитом нараховуються щодня, та час її виникнення (день виникнення права вимоги), що є порушенням ст. 88 Закону України «Про нотаріат», та підставою для визнання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Твердження відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, про те, що всі надані ним нотаріусу документи свідчать про безспірність заборгованості позивача за кредитним договором та те, що виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом на підставі не нотаріально посвідченого кредитного договору спростовуються встановленими судом обставинами. В позовній заяві позивач заперечив сам факт укладення ним кредитного договору з ТОВ «Авентус Україна», отримання ним кредитних коштів, однак суд не досліджує вказані обставини, оскільки вони не є предметом даного спору. З огляду на викладене наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням визначених законом умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 1 362 гривні, з яких 908 грн судовий збір за подання позову та 454,00 грн за подання заяви про забезпечення позову. Доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу матеріали справи не містять, тому суд не вирішує питання розподілу судових витрат в цій частині. На підставі викладеного,

Outcome: approved