Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є батьком відповідача та дідусем [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] р. н., які з ним проживають. 08.02.2011 року відповідач [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON], [INFO], який був зареєстрований Товтрівською сільською радою Заставнівського району Чернівецької області за актовим записом №02. В зв'язку із одруженням, прізвище [PERSON] було змінено на прізвище чоловіка - [PERSON]. Матір дітей - [PERSON], [INFO] року померла, батько дітей - [PERSON] з початку 2016 року з дітьми не проживає, перебуває за межами України, вихованням доньок не займається, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Вказує, що онуки перебувають на повному утриманні позивача, він про них піклується та виховує. Відповідач з доньками не спілкується, на свята, дні народження їх не провідує, їх життям, здоров'ям та навчанням не цікавиться та повністю самоусунувся від їх утримання та виховання. З вказаних підстав просить в якій просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його доньок - [PERSON], [INFO] р.н та [PERSON], [INFO] Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, обґрунтував вищенаведеним та просив задовольнити. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Заставнівської РДА Сметанюк Я.І. в судовому засіданні не заперечувала проти позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до його доньок - [PERSON], [INFO] р.н та [PERSON], [INFO], рішення виконавчого комітету Товтрівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №42/09 від 21.09.2017 року про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся судовою повісткою, однак до суду повернувся конверт, з відміткою Укрпошти проте, що він за зазначеною адресою, а саме в с. Товтри Заставнівського району Чернівецької області не проживає . З відповіді на запит в адресно-довідковий підрозділ ГУДМС УДМС в Чернівецькій області стосовно місця реєстрації відповідача №5806/17-вх від 19.10.2017 року (а.с. 31) видно, що відповідач [PERSON], зареєстрований саме в с. Товтри Заставнівського району Чернівецької області. Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, свідків, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Зокрема, згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько, мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та має право на спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватись з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Згідно норм статті 59 ЗУ «Про освіту» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки та особи, які їх замінюють, зобов'язані: постійно дбати про фізичне здоров'я, психічний стан дітей, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей; поважати гідність дитини, виховувати працелюбність, почуття доброти, милосердя, шанобливе ставлення до державної мови, регіональних мов або мов меншин, інших мов і рідної мови, сім'ї, старших за віком, до народних традицій та звичаїв. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] 08.02.2011 року зареєстрував шлюб із [PERSON], в зв'язку чим її прізвище було змінено на прізвище чоловіка - [PERSON], що вбачається із копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08.02.2011 року (а.с. 12). У вказаному шлюбі народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] року та [PERSON], [INFO] року, що вбачається із копій свідоцтв про народження останніх серії [NUMBER] від 09.08.2011 року та серії [NUMBER] від 10.01.2014 року (а.с. 10-11). Згідно вказаних свідоцтв матір'ю дітей є [PERSON], батьком - відповідач [PERSON] Судом встановлено, що матір дітей - [PERSON], [INFO] року померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.01.2015 року (а.с. 13). Батько дітей - відповідач [PERSON] з початку 2016 року з дітьми не проживає, перебуває за межами України, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Товтрівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №1320 від 25.09.2017 року (а.с. 28). Судом встановлено, що неповнолітні [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], проживають з позивачем, повністю перебувають на його вихованні та утриманні, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов №1321 від 25.09.2017 року (а.с. 20). Малолітня [PERSON], [INFO] навчається у 1 класі Товтрівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, малолітня [PERSON], [INFO] з 25.09.2015 року відвідує Товтрівський дошкільний навчальний заклад «Теремок». З характеристик на дітей, довідок з ДНЗ та Товтрівької ЗОШ, копій з амбулаторних карток дітей (а.с. 18-19, 21-23, 25-27) вбачається, що останні здорові за станом здоров'я, батько дітей - [PERSON] навчанням та вихованням дітей не цікавиться, оскільки за час їх перебування у ДНЗ та Товтрівській ЗОШ жодного разу не відвідав батьківські збори, свята та інші заходи, не поцікавився їх успіхами в навчанні та розвитку, до школи та до садочку дітей приводить та забирає дідусь - [PERSON] У відповідності до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Частина 1 статті 164 СК України регламентує підстави позбавлення батьківських прав, зокрема згідно п.2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, небхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і саціального розвитку дитини. Батьки несуть персональну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть персональну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що відповідач зловживає спиртними напоями, на його поведінку неодноразово надходили скарги в сільську раду від його дружини [PERSON] та батьків, біля 2 років [PERSON] в селі не проживає, оскільки виїхав за межі України. Вказане також підтверджується характеристикою на [PERSON] (а.с. 24). Судом встанволено, що позивач [PERSON] перебуває на пенсії, розмір якої становить 1754,87 грн. на місяць, проживає разом із сім'єю до складу якої входять малолітні [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], по [ADDRESS], в господарстві утримує птицю та свиней, користується земельною ділянкою площею 0,5071 га, з якої отримує продукти харчування для потреб сім'ї, також йому на праві власності належить земельна ділянка (пай), площею 1,26 га, що перебуває в оренді у ТОВ «Хрещатик - Агро», по місцю проживання характеризується з позитивної сторони. Вказане підтверджується копією пенсійного посвідчення, довідкою УПФ України в Заставнівському районі про розмір отриманої за 6 місяців пенсії, копією державного акту на право власності на земельну ділянку, актом обстеження матеріально побутових умов та характеристикою (а.с. 15 - 17, 20, 23). Оцінивши всі досліджені в судовому засіданні докази, судом встановлено, що відповідач не проявляє до доньок батьківської турботи, не цікавиться їх життям, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не підтримує матеріально. Така поведінка [PERSON] свідчить про те, що він без поважних причин повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків та свідомо нехтує ними, що відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України є підставою для позбавлення його батьківських прав. Згідно ч. 1 ст. 56 ЦК України органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. З рішення виконавчого комітету Товтрівської сільської ради рішенням №42/09 від 21.09.2017 року «Про доцільність позбавлення батьківських прав» вбачається за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 29). Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що відповідача [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно доньок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] р.н, виходячи з інтересів дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, та роз'яснень викладених в абз. 7 п. 16 Постанови ПВСУ від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до вимог ст.ст. 180, 181 ч.3, ст. 182 ч.1, ст. 184 ч. 1, СК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Беручи до уваги, що згідно ч. ч. 2, 3 ст. 166 Сімейного кодексу України позбавлення батьківських прав не звільняє від обов'язку щодо утримання дитини, суд вирішує питання про стягнення аліментів на дітей, визначивши їх в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень щомісячно на кожну дитину до їх повноліття. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільняється від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. Згідно ч.ч. 1,3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевказане з відповідача [PERSON], слід стягнути судовий збір за вимоги майнового та немайнового характеру в розмірі по 640 грн. відповідно на користь держави та позивача [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved