Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до суду із позовом до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про захист права власності, просить суд: зняти арешт з нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі, загальною площею 21,9 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1435584351103) на земельній ділянці з кадастровий номером [NUMBER] , яка належить на праві власності [PERSON] , накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції б/н від 01.02.2005 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником нежитлової будівлі (магазин-павільйон з холодильною камерою, холодильником (2 шт), загальною площею 21,9 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці з кадастровий номером [NUMBER] , номер об`єкта нерухомого майна 1435584351103 . В грудні 2018 року йому стало відомо, що на вказане нерухоме майно існує обтяження на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського МУЮ № б/н від 01.02.2015 року у вигляді арешту, який накладений на нежитлову будівлю (магазин-павільйон з холодильною камерою, холодильником (2 шт.), загальною площею 21,9 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. При зверненні позивача до Білгород-Дністровського МРВ ДВС ГТУЮ в Одеській області з клопотанням про зняття арешту, йому було відмовлено у зв`язку із відсутністю матеріалів виконавчого провадження. Отже, посилаючись на те, що на сьогоднішній день немає жодного відкритого провадження, де [PERSON] є боржником, та на те, що він хоча і вільно володіє і користується вищевказаним майном, проте реалізувати своє право власності в повній мірі не може, внаслідок того, що на вказане майно безпідставно існує обтяження, просить суд задовольнити його позовні вимоги. Позивач в судове засідання надав заява з проханням розглядати справу у його відсутність та позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутність, вирішення питання залишив на розсуд суду. Суд розглядає справу за відсутність учасників справи, відповідно до наданих заяв, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно [PERSON] є власником нежитлової будівлі (магазин-павільйон з холодильною камерою, холодильником (2 шт)), загальною площею 21,9 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці з кадастровий номером [NUMBER] , номер об`єкта нерухомого майна 1435584351103, що підтверджується Витягом з Державнго реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № б/н від 01.02.2005 року, накладено арешт на 10/300 частки нерухомого майна, а саме нежитлової будівлі (магазин-павільйон з холодильною камерою, холодильником (2 шт), загальною площею 21,9 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. У відповідності до листа від 15.01.2019 року №1632/26-27, виданого Білгород-Дністровським МРВ ДВС ГТУЮ в Одеській області повідомлено про наявний запис про арешт нерухомого майна згідно постанови №б/н від 01.02.2005 року виданої ВДВС Білгород-Дністровським міським управлінням юстиції, а саме: магазин-павільйон з холодильною камерою, холодильником (2шт), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] . Згідно здійсненого пошуку у базі даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, відкритих виконавчих проваджень, де боржником є [PERSON] відсутні. Інформація стосовно виконавчих документів, які подавались на примусове виконання до Відділу, вносилась до Системи з 2007 року. На підставі вищевикладеного, у зв`язку з тим, що інформація про виконавче провадження, в межах виконання якого накладений арешт на майно боржника у Системі відсутня та відповідно матеріали виконавчого провадження також, у відділі відсутні підстави для зняття арешту згідно положень ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» Задля повного та всебічного розгляду справи, Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було здійснено запит до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області з вимогою про надання матеріалів виконавчого провадження, яке містить постанову про арешт нерухомого майна № б/н від 01.02.2005 року, якою накладено арешт на нежитлову будівлю, належну на праві власності [PERSON] , проте відповідь, що надійшла на адресу суду 21.03.2019 року ідентична інформації, викладеній в листі від 15.01.2019 року №1632/26-27. У відповідності до ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. ч. 1,2,5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. В силу частини 1 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи вищевикладене, а саме те, а інформація стосовно виконавчих документів, що подавались на примусове виконання до Відділу вносилась до Системи з 2007 року, прийнявши до уваги, що інформація про виконавче провадження, в межах якого накладений арешт на майно [PERSON] у Системі відсутня та відповідно постанова № б/н від 01.02.2005 року, якою накладеного арешт на нежитлову будівлю (магазин-павільйон з холодильною камерою, холодильником (2 шт)), загальною площею 21,9 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] також , а виконавець не має можливості самостійно зняти арешт з майна, враховуючи, що іншого способу, окрім як в судовому порядку захистити права позивача не виявлено, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про захист права власності є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved