Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 08.08.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Московського управління юстиції в м. Києві, за актовим записом № 668 між нею та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що в зв`язку з непорозумінням між подружжям шлюбні стосунки між ними були фактично припинені, а останні півроку почали жити окремо. На даний момент між ними, як чоловіком та дружиною, взагалі відсутнє порозуміння, любов та повага, які повинні бути притаманні сім`ї. Шлюб носить формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити спільним інтересам Позивача та Відповідача. Оскільки, позивач з Відповідачем не проживають разом, не ведуть спільного господарства, шлюбні відносити фактично припинилися, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Ухвалою суду від 14 вересня 2021 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками. Крім того, 02.11.2021 року позивач та відповідач отримали ухвалу наручно, що підтверджується розпискою. Відповідачу був наданий строк для надання відзиву, своїм правом на відзив не скористався. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08.08.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Московського управління юстиції в м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 668, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] . Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження Серії [NUMBER] , Серії [NUMBER] та Серії [NUMBER] . Сторони не підтримують сімейних стосунків, спільне господарство не ведуть, проживають окремо один від одного та мають різні бюджети. Шлюб існує формально. Спір між батьками про місце проживання дітей відсутній. Примирення є недоцільним, оскільки зберегти шлюб неможливо. За визначенням ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що однією із ознак сім`ї є спільне проживання та спільний побут подружжя. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З точки зору ст.24 СК України шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді чоловіка та жінки. Зважаючи на принцип рівноправності чоловіка та жінки, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з обставин, встановлених судом, умов проживання сторін та взаємовідносин в шлюбі, небажання продовжувати шлюб, виходячи з рівноправ`я шлюбного союзу, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася, поновлена бути не може, а тому суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та розірвання шлюбу.

Outcome: approved