overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з названою позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 29.04.2008 року виконавчим комітетом Дзвеняцької сільської ради Тетіївського району Київської області, актовий запис № 1, свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Позивач вказує, що сімейні стосунки у неї з чоловіком не склалися, вони мають різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, шлюбних стосунків не підтримують з березня 2018 року, спільного господарства та бюджету не ведуть, а тому вважає, що сім`я розпалася остаточно і зберігати її надалі недоцільно. В судове засідання позивач не прибула, в позовній заяві зазначила про проведення розгляду без її участі. Відповідач в судове засідання не прибув, до суду надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 29.04.2008 року у виконавчому комітеті Дзвеняцької сільської ради Тетіївського району Київської області, актовий запис № 1, свідоцтво про одруження серії [NUMBER] (а.с. 5). У шлюбі в сторін народились двоє спільних синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження ( а.с.6-7). В період спільного проживання сімейні стосунки у сторін не склалися, у них виникли різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, шлюбних стосунків не підтримують з березня 2018 року, не ведуть спільного господарства та бюджету, їх шлюб є лише формальним, зберігати який вони не бажають. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в суді докази, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони проживати разом не бажають, шлюбних стосунків з березня 2018 року не підтримують і в подальшому підтримувати наміру не мають, спільного господарства та бюджету не ведуть, суд приходить до висновку, що їх сім`я розпалася остаточно і її збереження при таких обставинах суперечило б інтересам сторін та їхніх неповнолітніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з названою позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 08.06.2002 року виконкомом Денихівської сільської ради Тетіївського району Київської області, запис № 3. Від шлюбу в сторін є спільна неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що сімейні стосунки у неї з чоловіком не склалися, вони мають різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння та довіра, шлюбних стосунків не підтримують протягом останнього часу, спільного господарства та бюджету не ведуть, а тому вважає, що сім`я розпалася остаточно і зберігати її надалі недоцільно. У судове засідання позивач [PERSON] не прибула, до суду надала заяву в якій просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, до суду надав заяву в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 08.06.2002 року у виконкомі Денихівської сільської ради Тетіївського району Київської області, запис № 3 (а.с.7). У сторін є спільна неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). В період спільного проживання сімейні стосунки у сторін не склалися, у них виникли різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, шлюбних стосунків останнім часом не підтримують, не ведуть спільного господарства та бюджету, їх шлюб є лише формальним, зберігати який вони не бажають. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в суді докази, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони проживати разом не бажають, шлюбних стосунків не підтримують і в подальшому підтримувати наміру не мають, спільного господарства та бюджету не ведуть, суд приходить до висновку, що їх сім`я розпалася остаточно і її збереження при таких обставинах суперечило б інтересам сторін та їхньої неповнолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з названою позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 14.09.2014 року Виконавчим комітетом Височанської сільської ради Тетіївського району Київської області, актовий запис № 6, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . У сторін в шлюбі народились спільні діти син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що сімейні стосунки у неї з чоловіком не склалися, вони мають різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння та довіра, шлюбних стосунків не підтримують останнім часом, спільного господарства та бюджету не ведуть, а тому вважає, що сім`я розпалася остаточно і зберігати її надалі недоцільно. В судове засідання позивач [PERSON] не прибула, до суду надала заяву про проведення розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, до суду надав заяву про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 14.09.2014 року в Виконавчому комітеті Височанської сільської ради Тетіївського району Київської області, актовий запис № 6, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). У сторін є спільні син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.7-8). В період спільного проживання сімейні стосунки у сторін не склалися, у них виникли різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, шлюбних стосунків останнім часом не підтримують, не ведуть спільного господарства та бюджету, їх шлюб є лише формальним, зберігати який вони не бажають. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в суді докази, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони проживати разом не бажають, шлюбних стосунків не підтримують і в подальшому підтримувати наміру не мають, спільного господарства та бюджету не ведуть, суд приходить до висновку, що їх сім`я розпалася остаточно і її збереження при таких обставинах суперечило б інтересам сторін та їхніх неповнолітніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з названою позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 17.10.2017 року Виконавчим комітетом Гребінківської селищної ради Васильківського району Київської області, актовий запис № 11. Від шлюбу в сторін є спільний неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що сімейні стосунки у неї з чоловіком не склалися, вони мають різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння та довіра, шлюбних стосунків не підтримують протягом останнього часу, спільного господарства та бюджету не ведуть, а тому вважає, що сім`я розпалася остаточно і зберігати її надалі недоцільно. У підготовче засідання позивач [PERSON] не прибула, до суду надала заяву в якій просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не прибув, до суду надав заяву в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. У підготовчому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 17.11.2017 року у Виконавчому комітеті Гребінківської селищної ради Васильківського району Київської області, актовий запис № 11 (а.с.6). У сторін є спільний син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). В період спільного проживання сімейні стосунки у сторін не склалися, у них виникли різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, шлюбних стосунків останнім часом не підтримують, не ведуть спільного господарства та бюджету, їх шлюб є лише формальним, зберігати який вони не бажають. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в суді докази, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, оскільки в підготовчому засіданні встановлено, що сторони проживати разом не бажають, шлюбних стосунків не підтримують і в подальшому підтримувати наміру не мають, спільного господарства та бюджету не ведуть, суд приходить до висновку, що їх сім`я розпалася остаточно і її збереження при таких обставинах суперечило б інтересам сторін та їхньої неповнолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою 09.10.2018 року, в якому просила суд стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що з 12.08.2011 року по 05.05.2015 року вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу [INFO] у них народився спільний син [PERSON] . На даний момент син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. В добровільному порядку [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надає. За даних обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що вона перебувала з [PERSON] в цивільному шлюбі, від якого вони мають дитину [PERSON], [INFO]. На теперішній час дитина мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв'язку з чим, позивач не має можливості купувати необхідні продукти, одяг та речі для дитини. Доходу, що вона отримує, на утримання дитини не вистачає. Відповідач іншим особам аліменти не виплачує. [PERSON] просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягненням сином повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву, у якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, у зв'язку із чим зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 169 ч. 4, 224, 225 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER], батьком якого є [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, зокрема те, що відповідач є працездатною особою, інших дітей та непрацездатних на утриманні не має, тому суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), вважаючи, що саме такий їх розмір буде достатнім і, разом з тим, співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов'язання. Крім цього, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 2, 3 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли та якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене, з відповідача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 551,20 грн. в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що вона є спадкоємцем кВ.[ADDRESS], яке залишилося після смерті її баби [PERSON], померлої [INFO]. У заяві посилається на те, що на момент смерті баби вона працювала у м. Москві Росії. Її мати [PERSON] та її дядько [PERSON] - відповідачі у справі, про смерть баби її не повідомили, у свою чергу на спадок вони не претендують. При зверненні до нотаріальної контори у січні 2014 року їй повідомили про сплив встановленого законом строку для прийняття спадщини. Вважає, що пропустила зазначений строк з поважної причини та просить надати їй додатковий строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у три місяці. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Заздалегідь надала суду письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, надали суду письмові клопотання про розгляд справи без участі їх участі, у яких позовні вимоги вони просять задовольнити. Представник відповідача - Горлівської міської ради до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Дослідивши письмові матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивачка у справі [PERSON], [INFO], є онукою [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 18.03.2013 року Микитівським відділом РАЦС Горлівського міського управління юстиції, актовий запис №228. Згідно довідки Другої Горлівської державної нотаріальної контори №631/01-16 від 03.04.2014 року, після смерті [PERSON] з питання прийняття спадщини ніхто зі спадкоємців не звертався. Суд вважає, що зазначені позивачем причини пропуску прийняття спадщини є поважними, у зв'язку з чим позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій, з урахуванням уточнень, просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу), мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі з 14.04.2007 року, від якого мають сина [PERSON]. Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 06.02.2012 року шлюб між подружжям розірвано, дитина залишилася мешкати разом із позивачкою і знаходиться на її утриманні. Також позивач зазначила, що відповідач нікого на утриманні не має, у шлюбі не перебуває, офіційно працевлаштований. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову №1 Харківського міського управління юстиції 14.04.2007 року, актовий запис 388, [PERSON] та [PERSON] 14 квітня 2007 року уклали шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 01.06.2012 року, [PERSON] народився [INFO]. Батьками є [PERSON] та [PERSON]. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано на підставі рішення Київського районного суду м.Харкова від 06.02.2012 року. Після розірвання шлюбу позивачці залишено прізвище «[PERSON]». Як вбачається із позовної заяви [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181, ч.2 ст.182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, але мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення по справі. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved