Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивач посилався на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які перебувають на його утриманні. 18 вересня 2014 року відповідачка [PERSON], як мати дітей добровільно відмовилася від їх виховання, поклавши всі батьківські обов'язки на нього (позивача [PERSON]). Відповідачка не надає дітям належної матеріальної допомоги, не сплачує аліменти в добровільному порядку. У зв'язку з чим, він (позивач) просить суд зобов'язати відповідачку сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 500,00 гривень щомісячно, до досягнення ними повноліття, з дня подачі до суду позовної заяви. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, просить суд зобов'язати відповідачку сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 гривень щомісячно з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В межах місячного платежу просить рішення суду звернути до негайного виконання. Позивач зазначив, що по причині неможливості спільного проживання, шлюб між ними було розірвано в судовому порядку 04 вересня 2014 року, діти проживають із ним. На даний час він не працює, доглядає за дітьми. Єдиним доходом на утримання дітей, а саме на їх харчування, забезпечення одягом та предметами побуту є державна та соціальна допомога, він змушений одноособово нести всі витрати на забезпечення нормального харчування та умов життя дітей. На той час, як відповідачка проживає окремо та не надає їм матеріальної допомоги. В решті дав пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Зазначив, що стан його здоров'я нормальний, майна у власності немає. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] позову не визнала, сплачувати аліменти в користь позивача на утримання дітей не погодилася з тих підстав, що не працює і немає з чого сплачувати аліменти. Із всіма обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги погодилася, визнала, що є матір»ю дітей, які з жовтня 2014 року проживають з позивачем, і вона з цього часу не надає їм жодної матеріальної допомоги і утримання дітей лежить виключно на позивачі, як їх батькові. Стан її здоров'я нормальний, майна у власності немає. Має на утриманні малолітню дитину - сина [PERSON], якому 10 років. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідачки, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст..181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що діти потребують матеріальної допомоги, де відповідачка не надає таку допомогу для забезпечення належного рівня життя та розвитку дітей і утримання дітей лежить виключно на позивачеві, оскільки відповідачка проживає окремо і з жовтня 2014 року по день розгляду справи в суді не надала жодних коштів чи будь-якої іншої матеріальної допомоги своїм дітям. Посилання сторони відповідача на фінансову неспроможність сплачувати аліменти в будь-якому розмірі, оскільки вона не працює і доходу немає, суд до уваги не приймає, оскільки вони не обґрунтовані жодними належними і допустимими доказами і такі обставини не звільняють жодним чином відповідачку, як мати від рівного поряд з обов'язком батька (позивача) її обов'язку утримувати своїх дітей та надавати їм матеріальну допомогу. При вирішенні даного спору, судом враховується матеріальний стан та стан здоров'я дітей, також матеріальний стан і стан здоров'я позивача та відповідачки, наявність інших утриманців. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з відповідачки в його користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 500,00 гривень на кожну дитину щомісячно до повноліття дітей, підлягають до задоволення у повному обсязі. Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1, 3 ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати;…. якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved