Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 38/100 частин житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємця за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який був спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , який прийняв спадщину, але з життя не отримав свідоцтво про право на спадщину. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме на частину житлового будинку [ADDRESS] . [PERSON] набула права власності на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування, посвідченого Четвертою державною нотаріальною конторою 28.03.1959 року за реєстровим № 2514. 12.07.2017 року позивач звернувся до Першої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на спадкове майно. При цьому нотаріусом зазначено, що у спадковій справі № 272/2007, заведеної після смерті [PERSON] , який був спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] зберігається копія спадкової справ № 31/2013, в якій наявна копія довідки КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 22.11.2013 року № 1503034 щодо будинку [ADDRESS] , в якій зазначено, що після перерозподілу ідеальних часток згідно рішення Фрунзенського РВК м. Харкова від 19.07.1988 року за № 254/22 право власності на 38/100 часток за [PERSON] не зареєстровано. Таким чином, позивач має право успадкувати та оформити нерухоме майно, що належало за життя [PERSON] , який був спадкоємцем [PERSON] , однак через відмову нотаріуса позбавлений можливості здійснити це в позасудовому порядку. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.10.2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання. 14.11.2018 року представником Харківської міської ради - Мироненком О.О., який діє на підставі довіреності від 03.01.2018 року, подано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що представник відповідача просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, оскільки доводи, викладені в позовній заяві, вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, виходячи з наступного, Так, в технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок по [ADDRESS] , виготовленого КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 17.10.2013 року, міститься штамп встановленого зразку про самочинне будівництво сараю літ. «Х». Згідно інформації з Державного реєстру відсутня інформація щодо об`єкта за адресою: [ADDRESS] . Інформація про наявність у спадкоємця або позивачів дозвільних документів на право виконання будівельних робіт з будівництва об`єкту та вводу його в експлуатацію у встановленому законодавством порядку в матеріалах справи відсутня. Враховуючи те, що у спадкодавця не виникло права власності на спірне нерухоме майно, то і перехід цього права до спадкоємця в порядку спадкування відповідно до вимог чинного законодавства не можливий. 27.05.2019 року позивачем [PERSON] подано клопотання про витребування доказів. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.06.2019 року закрити підготовче засідання по даній цивільній справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Руденко О.Є. належним чином завірену копію спадкової справи № 31/2013, заведену після померлої [INFO] [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] ; з Першої Харківської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, заведену після померлого [INFO] [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] ; з КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» інформацію про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] . 28.08.2019 року позивачем [PERSON] подані додаткові пояснення по справі, в яких зазначає, що в матеріалах справи наявні докази того, що нерухоме майно, яке є предметом позовної заяви збудовано на земельній ділянці, яка була надана під забудову в установленому законом порядку, на час здійснення забудови. Також, предметом спору не є новоствореним майном та не є об`єктом незавершеного будівництва, так як був повністю збудований до 1992 року, на земельній ділянці, наданої під забудову. Додатково вказує, що сарай літ. «Х», на який посилається відповідач, не є предметом позовних вимог. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.01.2020 року витребувано з належним чином завірену копію спадкової справи № 31/2013, заведеної приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Руденко О.Є. після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . 18.05.2020 року позивачем [PERSON] подано клопотання про залучення в якості співвідповідача [PERSON] , витребування з КП «Харківське міське БТІ» інформації. 20.07.2020 року позивачем [PERSON] подано клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи сповіщався своєчасно та належним чином. Представник Харківської міської ради у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи сповіщався своєчасно та належним чином, в матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник Першої Харківської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи проводити без їх участі, покладаються на висновки суду. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Так, в процесі судового розгляду було встановлено, що [INFO] в м. Харкові померла [PERSON] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про смерть. Місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON] є адреса: [ADDRESS] , де вона на день смерті була зареєстрована та проживала. Відповідно до положень ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. До спадкоємців за законом першої черги відповідно дог ст.1261 ЦК України віднесені діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На підставі дослідженої в суді копії спадкової справи, наданої на ухвалу суду Харківським державним нотаріальним архівом, та заведеної приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Руденко О.Є. після смерті [PERSON] , судом було встановлено наступне. 19.04.2013 року до приватного нотаріуса Руденко О.Є. з заявою про прийняття спадщини звернувся син померлої, [PERSON] . Заяву було прийнято, зареєстровано в книзі обліку та реєстрації спадкових справ 19.04.2013 року за порядковим № 56, заведено спадкову справу №31/2013 року. 29.04.2013 року до приватного нотаріуса Руденко О.Є. з заявою про прийняття спадщини звернувся син померлої, [PERSON] . Заяву було прийнято, зареєстровано в книзі обліку та реєстрації спадкових справ 29.04.2013 року за порядковим № 59, спадкова справа № 31/2013 року. Встановлено, що за життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 18.08.1998 року державним нотаріусом 12-ї Харківської нотаріальної контори Леготіною Л.В., відповідно до якого всю належну на праві особистої власності частину житлового будинку з надвірними будівлями , що знаходиться у [ADDRESS] , [PERSON] заповідала своєму синові [PERSON] . На момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] вказаний заповіт є чинним. Крім того, встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 21.10.1998 року Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, на праві спільної сумісної власності померлій [PERSON] та її сину [PERSON] належала квартира [ADDRESS] . 18.01.2014 року до приватного нотаріуса Руденко О.Є. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/ 2 частину квартири [ADDRESS] звернувся син померлої, [PERSON] . Крім того, у заяві [PERSON] зазначив, що на день відкриття спадщини після смерті [PERSON] він досяг пенсійного віку, має право на обов`язкову частку у спадщині, зі змістом заповіту [PERSON] він обізнаний, на обов`язкову частку у спадщині не претендує , оскільки її вартість повністю компенсується вартістю майна, що спадкується ним за законом. Заяву було прийнято, зареєстровано в книзі обліку та реєстрації спадкових справ 18.01.2014 року за порядковим № З, спадкова справа № 31/2013 року. 12.02.2014 року за реєстровим номером 231 приватним нотаріусом Руденко О.Є. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом сину померлої, [PERSON] на 1/ 2 частину квартири [ADDRESS] . 18.01.2014 року до приватного нотаріуса Руденко О.Є. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться у [ADDRESS] , звернувся син померлої, [PERSON] . Крім того, у заяві [PERSON] зазначив, що спадщину за законом після смерті [PERSON] він не прийняв, на неї не претендує, в суд для продовження строку для прийняття спадщини звертатися не буде, крім нього єдиним спадкоємцем за законом є син спадкодавця - [PERSON] . Заяву було прийнято, зареєстровано в книзі обліку та реєстрації спадкових справ 18.01.2014 року за порядковим № 2, спадкова справа № 31/2013 року. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON] видано не було. На підставі даних КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» станом на 17.10.2013 року встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться у [ADDRESS] , загальною площею 117,7 кв.м, житловою - 58,4 кв.м на праві власності зареєстрований: -на підставі свідоцтва про право власності, видане ЖЄО Фрунзенського району м.Харкова 27.09.1990 року за [PERSON] - 33/100 частин; -на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12-ю Харківською державною нотаріальною контрою 28.10.1998 року, за [PERSON] - 29/100 частин; -після перерозподілу ідеальних часток згідно рішення Фрунзенського РВК м. Харкова від 19.07.1988 року № 254/22 право власності на 38/100 часток за [PERSON] не зареєстровано; -у тому числі побудовано (переплановано/реконструйовано) самочинно сарай літ. Х. Зі змісту наданої суду копії рішення Фрунзенського РВК м. Харкова від 19.07.1988 року № 254/22 вбачається, що житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться у [ADDRESS] , на праві спільної часткової власності належав: [PERSON] - 19/100 часток згідно договору купівлі-продажу від 04.08.1984 року; [PERSON] - 35/100 часток згідно договору дарування від 18.02.1987 року; [PERSON] - 46/100 часток після перерозподілу ідеальних часток, які не були зареєстровані. В зв`язку з проведеними прибудовами до будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , ідеальні частки співвласників було перерозподілено наступним чином: - [PERSON] замість 19/100 визначено частку 33/100; - [PERSON] замість 35/100 визначено частку 29/100; - [PERSON] замість 46/100 визначено частку 38/100. Зобов`язано Фрунзенське ЖЕО видати свідоцтво про право особистої власності співвласникам відповідно до вищезазначених часток. Наявні правові документи вилучити та приєднати до інвентаризаційної справи. Користування земельною ділянкою між співвласниками залишено в попередніх частках. [PERSON] надано у користування земельну ділянку 6 кв.м під сарай літ. «Л». З відповіді КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 10.12.2019 року на запит суду з`ясовано, що згідно наявних архівних матеріалів реєстрація права власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] станом на 31.12.2012 року проведена КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради наступним чином: - 33/100 часток за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого 27.09.1990 року ЖЕО Фрунзенського району м. Харкова; - 29/100 часток за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 28.10.1988 року 12-ю Харківською державною нотаріальною конторою, р. № 1-4416; 38/100 часток не зареєстровано за [PERSON] (російською мовою) після перерозподілу ідеальних часток в спільній власності на домоволодіння, згідно рішення виконавчого комітету Фрунзенської районної ради народних депутатів від 19.07.1988 року №254/22. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон віджудження обєктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на час розгляду справи в суді наявна інформація щодо рестрації права власності з 26.02.20202 року на 33/100 часток житлового будинку загальною площею 116,1 кв.м, житловою - 58,4 кв.м [ADDRESS] за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, виданого 26.02.2020 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Кривошеїною І.М. Таким чином, в процесі судового розгляду з`ясовано, що на відміну від інших співвласників будинковолодіння [ADDRESS] після перерозподілу ідеальних часток в зв`язку з проведеними прибудовами до будинку [PERSON] власну частку (первісно - 46/100, а в подальшому на підставі рішення виконавчого комітету Фрунзенської районної ради народних депутатів від 19.07.1988року №254/22 - 38/100) не реєструвала, свідоцтво про право особистої власності на відповідну частку за життя не отримувала, проте усі закінчені будівництвом об`єкти за вищезазначеною адресою збудовані до 1992 року та проінвентарізовані КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради. Отже в матеріалах справи наявні докази того, що нерухоме майно, яке є предметом позову збудовано на земельній ділянці, яка була надана під забудову в встановленому законодавством порядку, на час здійснення забудови. Також, предмет спору не є новоствореним майном та не є об`єктом незавершеного будівництва, так як житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] був повністю збудований до 1992 року, на земельній ділянці, наданої під забудову, а по об`єктах, що збудовані до 05.08.1992 року, тобто до прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 05.08.1992 року, могли за умови прийняття їх в і експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05.08.1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13). Даними технічного паспорту КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради станом на 17.10.2013 року встановлено, що у тому числі на території житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] побудовано (переплановано/реконструйовано) самочинно сарай літ. «Х». Додатково необхідно вказати, що визнання права власності на сарай - літ. «X», який побудований (перепланований/реконструйований) самочинно, не є предметом позовних вимог. З врахуванням наведеного вище суд вважає доведеним, що на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] до складу спадщини входили належні померлій на праві спільної часткової власності 38/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] загальною площею 117,7 кв.м, житловою - 58,4 кв.м., з надвірними спорудами гараж літ. «О», льох літ. «П», лазня літ. «Р», гараж літ. «Н», навіс літ. «Н1», гараж літ. «С», льох літ. «Т», сарай літ. «М», льох літ. «М1», сарай літ. «З», альтанка літ. «Ф», вбиральня літ. «Ч», «У», «Ш», огорожа №2-4,7-9, дворовий водопровід №5. Вказану частину житлового будинку з надвірними будівлями в порядку спадкування за заповітом прийняв у спадщину син [PERSON] - [PERSON] тобто за виключенням самочинно побудованого (перепланованого/реконструйованого) самочинно сараю літ. «Х». Відповідно до п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.Тобто, чинним законодавством встановлено, що якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, іншу будівлю, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування, що співвідноситься із загальним принципом права nemo plus iures transferre potest quam ipse habet - ніхто не може передати більше прав, ніж має сам.Також, відповідно до п. 6 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 № 6 право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статті 1218 ЦК України та з урахуванням роз`яснень, наданих у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від ЗО травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» де зазначено, що якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво, до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.Крім того, згідно з роз`ясненнями викладеними у п. 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 законом не передбачено можливість визнання права власності на новостворене майно та об`єкт незавершеного будівництва в судовому порядку, якщо право власності на таке майно не було зареєстроване раніше в установленому законодавством порядку.Враховуючи те, що у спадкодавця не виникло права власності на спірне нерухоме майно, то і перехід цього права до спадкоємця в порядку спадкування відповідно до вимог чинного законодавства не можливий. [INFO] в м.Харкові помер [PERSON] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про смерть. Місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON] є адреса: [ADDRESS] , де він на день смерті був зареєстрований та проживав. На підставі дослідженої в суді копії спадкової справи, наданої на ухвалу суду Першою Харківською міською державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] з`ясовано відсутність його заповітів. Спадкоємці [PERSON] за законом першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України є його син - позивач [PERSON] та дружина - [PERSON] 22.05.2017 року до Першої Харківської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] звернувся син померлого - позивач [PERSON] 09.05.2017 року до Першої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] звернулася його дружина - [PERSON] . Інших спадкоємців за законом [PERSON] не виявлено. 12.07.2017 року державним нотаріусом Першої Харківської міської державної нотаріальної контори Авер`яновою Л.П. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на частку у житловому будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] . Підставою для вчинення вказаної відмови став факт відсутності у спадкодавця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів та відсутність реєстрації права власності на 38/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] за [PERSON] після перерозподілу ідеальних часток у праві власності згідно рішення виконавчого комітету Фрунзенської районної ради народних депутатів від 19.07.1988 року №254/22. Приймаючи до уваги той факт, що судовим розглядом справи факт правомірного набуття за життя права власності на 38/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] [PERSON] доведений, а також встановлений факт прийняття спадщини за заповітом після її смерті батьком позивача [PERSON] , та, відповідно, факт прийняття спадщини за законом самим позивачем [PERSON] , позовні вимоги останнього про визнання права власності за законом після смерті [PERSON] на 38/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] , загальною площею 117,7 кв.м., житловою - 58,4 кв.м, з надвірними спорудами гараж літ. «О», льох літ. «П», лазня літ. «Р», гараж літ. «Н», навіс літ. «Н1», гараж літ. «С», льох літ. «Т», сарай літ. «М», льох літ. «М1», сарай літ. «З», альтанка літ. «Ф», вбиральня літ. «Ч», «У», «Ш», огорожа №2-4,7-9, дворовий водопровід №5, тобто за виключенням самочинно побудованого (перепланованого/реконструйованого) сараю літ. «Х», суд задовольняє. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» при пред`явленні позову та ухваленні рішення за вимогами про право спадкоємців на майно, судовий збір визначається судом, виходячи із загальної вартості майна, і витрати на його оплату покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки. Так, позивачем [PERSON] при поданні позовної було сплачено судовий збір у розмірі 2994,08 грн., вимоги щодо стягнення судового збору з відповідача позивач під час подання позовної заяви та розгляду справи не висував. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги приписи п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» щодо розподілу судових витрат у спадкових справах, суд вважає за необхідне сказати в резолютивній частині рішення про віднесення судових витрат на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial