Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся через суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договорами позики, в якій просив суд стягнути з відповідача на його користь за договором позики від 02.04.2012 року суму боргу в розмірі 20 000 грн., суму процентів в розмірі 1648грн.76 коп., суму втрати від інфляції в розмірі 1500 грн., суму 3% річних в розмірі 667 грн. 37 коп., за договором позики від 24.10.2012року суму боргу в розмірі 10 000 грн., суму процентів в розмірі 435 грн. 51 коп. суму втрати від інфляції у розмірі 740 грн., суму 3% річних в розмірі 162 грн. 18 коп., а також стягнути суму судового збору в розмірі 352 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про день та час слухання справи. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне: Відповідно до ч.1ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими-ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. 02 квітня 2012 року [PERSON] надав гроші в розмірі 20 000 грн. [PERSON], яка зобов`язалася повернути зазначену суму 02.04.2013 року, про що була складена розписка( а.с.10). Як вбачається з розписки, складеної 24.10.2012року, [PERSON] отримала від позивача гроші в розмірі 10 000 грн., які зобов`язалася повернути 24.10.2013 року. (а.с.9). Відповідно до ч. 2 ст. 1047 на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, форма договору позики не порушена. Згідно зі ст..1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму. Відповідно до ч. 1ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак, відповідач на час звернення з позовом не повернула гроші позивачу. Згідно до ст.. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На момент звернення з даним позовом до суду сума боргу у розмірі 20 000 грн. і 10 000грн. залишаються неповернутими відповідачем. З розрахунку процентів за користування коштами в сумі 20 000 грн. за період з 02.04.2013 року по 02.06.2014 року згідно наведеного розрахунку в позовній заяві складає 1648 грн.76 коп., а за користування коштами в сумі10 000 грн. складає 435 грн. 51 коп., сума втрати від інфляції у розмірі 740 грн., сума 3% річних - в розмірі 162 грн.18 коп. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума втрат від інфляції за користування коштами 20 000грн., розрахунок якої наведений позивачем, складає 1500грн, а сума 3% річних складає 667 грн.37 коп. Сума втрат від інфляції за користування 10 000 грн. складає 740 грн., а сума 3% річних складає 162 грн. 18 коп. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки вони обґрунтовані та доведені в судовому засіданні. На підставі ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved