Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Ланнівської сільради Карлівського району Полтавської області, [PERSON] про визнання права власності на 1/3 частину квартири та земельну ділянку в порядку спадкування, свої позовні вимоги мотивуючи наступним. Позивач проживала з 1981 року близько 28 років без реєстрації шлюбу сім»єю із [PERSON], [INFO], який був зареєстрований і постійно проживав [ADDRESS]. Квартира, в якій вони проживали належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.01.1999 р., яке видане згідно з розпорядженням (наказом) від 08.01.1999 р. №119. Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 03.02.2010 року було визначено, що кожному із співвласників належить по 1/3 частині квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер. Але за життя він склав заповіт, відповідно до якого заповів [PERSON] все майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за Законом матиме право. Крім квартири померлий мав право приватної власності на земельну ділянку площею 3,67 га на території Ланнівської сільської ради Карлівського району Полтавської області (державний акт серії Р3 3652081 від 04.11.2002 р. Абзацом 5 п.4 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 р. №703 передбачено, що державна реєстрація речових прав на земельні ділянки проводиться після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Тобто, претендувати на визнання права власності на земельну ділянку ( в судовому чи позасудовому порядку) позивач може тільки після державної реєстрації самої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.На виконання вищезазначеної вимоги законодавства позивачем проведена відповідна реєстрація земельної ділянки.Після смерті спадкодавця на підставі поданої позивачем заяви про прийняття спадщини згідно заповіту, посвідченого виконкомом Ланнівської сільської ради Карлівського району 25.10.2000 року за реєстром № 1905 у Карлівській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу № 345/2009 на майно померлого [INFO] [PERSON] та видано 01.09.2009 року Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 21263778.У визначений законом термін до Карлівської держнотконтори також подано заяву про прийняття спадщини згідно закону на підставі статті 1241 Цивільного кодексу України непрацездатною за віком дружиною померлого- [PERSON], [INFO], що проживає та зареєстрована в сщ. Халтурине Карлівського району Полтавської області. Ніяких інших заяв про прийняття його спадщини чи про відмову від спадщини в шестимісячний термін з дня відкриття спадщини вищевказаного спадкодавця до Карлівської держнотконтори не надходило. Дружиною померлого [PERSON] не подано до Карлівської державної нотаріальної контори документу, який би підтверджував її родинний стосунок з померлим, а саме те, що вона є його вдовою. У наданому вищевказаною громадянкою свідоцтві про одруження серії [NUMBER] не зазначено її по-батькові «[PERSON]», а має місце незастережене виправлення її по-батькові, яке чітко прочитати неможливо. При подачі заяви про прийняття спадщини цій спадкоємиці було рекомендовано звернутися до відділу державної реєстрації актів громадянського стану Карлівського районного управління юстиції для усунення такої помилки та надати документ, який підтверджує підставу її закликання до спадкування як непрацездатної за віком дружини померлого, оформлений належним чином. До цього часу до Карлівської держнотконтори [PERSON] не надала вищевказаного документу, що унеможливлює на даний час вважати її спадкоємцем відповідно до статті 1241 Цивільного кодексу України. Відповідно до п.5.10 частини 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при визначенні розміру обов»язкової частки у спадщині нотаріус враховує всіх спадкоємців за законом, які могли б бути закликані до спадкування, якби порядок спадкування не було змінено заповідачем. Отже, спадкоємицею за заповітом померлого [INFO] [PERSON] - [PERSON] не надані Карлівській державній нотаріальній конторі всі необхідні документи для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Істотним є те, що розмір частки спадкоємця за заповітом зменшується на ту частку, на яку буде видано свідоцтво про право на спадщину за законом на обов»язкову частку. Оскільки немає можливості визначити розмір обов»язкової частки у спадщині, який має спадкувати [PERSON], яка прийняла спадщину згідно статті 1241 Цивільного кодексу України у визначений шестимісячний термін з дня відкриття спадщини, відповідно неможливо визначити розмір частки спадкового майна, на який повинно бути видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом спадкоємиці [PERSON]. А тому видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] не може бути вчинена Карлівською держнотконторою на ім»я спадкоємиці за заповітом [PERSON].Враховуючи викладене, державний нотаріус Карлівської державної нотаріальної контори Полтавської області Яковлєва С. А. постановила відмовити [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] у зв«язку з неможливістю визначення розміру обов»язкової частки у спадковому майні та розміру частки, на яку повинно бути видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.07.2013 року, вих. № 712/02-31).З часу відкриття спадщини минуло більше 4-х років, спадкоємиця за законом так і не підтвердила свої родинні стосунки з померлим, не надала відповідні документи до державної нотаріальної контори. Згідно до положень чинного Цивільного кодексу України, визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом на вищевказану частину квартири та земельну ділянку можливе лише на підставі судового рішення. Тому, позивач змушена звертатися до суду з вищевказаною позовною заявою. Позивач та його представник до суду не з'явилися, але мається заява про розгляд справи без їхньої участі, позивач повністю підтримує позовні вимоги та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача Ланнівської сільради Карлівського району Полтавської області в судове засідання не з'явився, але надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, також позовні вимоги позивача визнають повністю і не заперечують проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе справу розглядати без її участі, на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з довідки № 02-27/912 від 04.07.2013 р. [PERSON] був зареєстрований та проживав [ADDRESS] та мав такий склад сім*ї: співмешканка [PERSON] ( а.с.6). У матеріалах справи також мається Свідоцтво про право власності на житло від 08.01.1999 р., якім засвідчується , що [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] ( а.с.7). Рішенням Карлівського райсуду від 03.02.2010 р. визначено те , що [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить по 1/3 частині вищевказаної квартири ( а.с.8). Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 31.05.2010 р. ( а.с.9) підтверджується, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної часткової власності належить по 1/3 часткі квартири [ADDRESS] . [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] ( а.с.10). З заповіту від 25.10.2000 р. ( а.с.11) вбачається , що на випадок свої смерті [PERSON] все належне йому майно , де б воно не було і з чого б воно не складалося , все те, що буде йому належати на день смерті і на що за законом він матиме право, заповів позивачу по даній справі [PERSON] Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р3 №652081 від 04.11.2002 р. ( а.с.18) , [PERSON] належала земельна ділянка площею 3,67 га, передана у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Ланнівської сільради Карлівського району Полтавської області. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Частиною першою статті 1241 Цивільного кодексу України встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов»язкова частка). Але, до цього часу [PERSON], відповідачем по справі, не подано до Карлівської державної нотаріальної контори документу, який би підтверджував її родинний зв*язок з померлим, а саме те, що вона є його вдовою. За таких обставин, суд вважає за можливе задоволити позов [PERSON], та визнати за нею право власності на земельну ділянку загальною площею 3,67 гектарів, яка передана у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Ланнівської сільради Карлівського району Полтавської області, що належала померлому [PERSON] підставі державного акту на право приватної власності на землю серії та визнати за позивачем право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після померлого [PERSON]

Outcome: approved