Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом, який обґрунтувала тим, що 12.06.2009 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина за законом. 14.12.2014 року помер брат позивача, а син спадкодавця [PERSON]. Інших спадкоємців, окрім позивача, після смерті [PERSON] не було. Спадщину після смерті матері позивач прийняла відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України. До складу спадкового майна [PERSON] входить житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: с.Висоцьк, вул.Прикордонна, 8, Любомльського району Волинської області, однак в оформленні права власності на зазначене спадкове нерухоме майно в нотаріальному порядку позивачу було відмовлено через відсутність у спадкодавця на нього правовстановлюючих документів, про що нотаріусом було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. З викладених підстав позивач просила визнати за нею право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яке знаходиться в селі Висоцьк, вул.Прикордонна, 8, Любомльського району Волинської області. Сторони в судове засідання не зявились. Позивач [PERSON] подала в канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутності, одночасно зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Від представника відповідача [PERSON] сільської ради Любомльського району Волинської області в канцелярію суду також надійшло повідомлення, датоване 26.09.2016 року за вих.№167, у якому сільський голова вказав, що [PERSON] сільська рада вважає позов [PERSON] підставним та просить його задовольнити, а справу розглядати у відсутності представника сільської ради. За таких обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. З копії свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №076772, виданого [PERSON] сільською радою Любомльського району Волинської області 12.06.2009 року, встановлено, що [PERSON] померла 12.06.2009 року в с.Висоцьк Любомльського району Волинської області (а.с.6). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Копіями витягу з погосподарської книги №7 за 2009 рік [PERSON] сільської ради Любомльського району та довідки цієї ж сільської ради від 09.09.2016 року за вих.№685 стверджено, що будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться по вул.Прикордонна, 8, в селі Висоцьк Любомльського району Волинської області, по особовому рахунку №368 належав [PERSON] (а.с.9, 10). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як встановлено з вищевказаної копії довідки від 09.09.2016 року за вих.№685, заповіт від імені [PERSON] [PERSON] сільською радою Любомльського району не посвідчувався (а.с.10). Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, а у відповідності до вимог ч.1 ст. 1261 ЦК України, першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, ....той з подружжя, який його пережив, та батьки. З матеріалів справи встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є діти останньої: [PERSON] та [PERSON]. Та обставина, що позивач [PERSON] доводиться спадкодавцю [PERSON] дочкою, підтверджується копіями її свідоцтва про народження серії І-ЯК №087394 та про укладення шлюбу серії І-ЕГ №395559, виданими [PERSON] сільською радою Любомльського району Волинської області 15.05.1970 року та 07.11.1987 року, відповідно (а.с.8). Частинами 1 та 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З повідомлення [PERSON] сільської ради Любомльського району Волинської області від 26.09.2016 року за вих.№168 слідує, що спадкодавець - [PERSON] на день смерті, 12.06.2009 року, проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO] одна. З останньою на день смерті ніхто не проживав та зареєстрований не був (а.с.47). Позивач [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняла в порядку та строки, передбачені ст.ст.1269, 1270 ЦК України, що підтверджується копією матеріалів спадкової справи №444/2009 до майна померлої 12.06.2009 року [PERSON], зокрема наявною у ній заявою позивача про прийняття спадщини від 10.12.2009 року, яка зареєстрована в Любомльській державній нотаріальній конторі Волинської області 10.12.2009 року за №817 (а.с.36). Копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №162710, виданого виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Любомльського району Волинської області 16.12.2014 року, стверджено, що син спадкодавця - [PERSON] помер 14.12.2014 року (а.с.7). З копії матеріалів спадкової справи №444/2009 до майна померлої 12.06.2009 року [PERSON] вбачається, що, окрім позивача, заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у встановленому порядку ніхто не подавав, в тому числі син останньої - [PERSON] (а.с.36-46). Окрім цього, копією вказаних матеріалів спадкової справи стверджено, що спадкоємців, які відповідно до ст.1241 ЦК України мають право на обовязкову частку у спадковому майні після смерті [PERSON], немає. На підставі вищенаведеного встановлено, що син спадкодавця [PERSON] [PERSON], спадщину після смерті матері в порядку, передбаченому ст.ст.1268-1270 ЦК України, не прийняв. Таким чином, єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач [PERSON], яка прийняла спадщину у встановленому порядку. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину за законом (заповітом) на майно, яке підлягає реєстрації, здійснюється нотаріусом після подання правовстановлюючого документа та інформації про реєстрацію в електронному реєстрі житлового будинку. Якщо не подані такі відомості (інформація) та документи, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії. Постановою Любомльської державної нотаріальної контори Волинської області від 31.08.2016 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: с.Висоцьк, вул.Прикордонна, 8, Любомльського району Волинської області, після смерті [PERSON], у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно (а.с.11). Приналежність спадкодавцю [PERSON] вказаного нерухомого майна підтверджується вищенаведеними доказами, а саме: копіями витягу з погосподарської книги №7 за 2009 рік та довідки [PERSON] сільської ради Любомльського району від 09.09.2016 року за вих.№685 (а.с.9-10). Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 26.09.2016 року за №68988104, підтверджено відсутність записів щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: Волинська область, Любомльський район, с.Висоцьк, вул.Прикордонна, 8, зокрема, щодо реєстрації його права власності, іпотеки, заборони відчуження (а.с.33). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Комплексним висновком відповідності державним будівельним, санітарним, протипожежним нормам, містобудівній документації, правилам забудови, земельному та природоохоронному законодавству стверджено факт відповідності нерухомого майна: житлового будинку, сарая, вбиральні, колодязя, огорожі, які знаходяться в с.Висоцьк по вул.Прикордонна, 8, Любомльського району Волинської області, та їх придатність до експлуатації, а будинку - для проживання. Рішенням комісії рекомендовано узаконити вказане спадкове нерухоме майно за позивачем [PERSON] (а.с.19-24). Статтею 392 ЦК України установлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В порядку ч.1 ст.61 ЦПК України фактичні обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, у звязку із визнанням позову суд вважає доведеними. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, зясовані по справі обставини свідчать, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по вул.Прикордонна, 8, в с.Висоцьк Любомльського району Волинської області, в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON]

Outcome: approved