Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Мар'янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своєї заяви, позивач вказала, [INFO] року, помер її брат, [PERSON], після його смерті залишилася спадщина, що складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3.8283 га., розташована на [ADDRESS]. За життя заповіту спадкодавцем не складалось, крім позивачки спадкоємців, які б мали право на частку у спадщині, немає. Вирішуючи питання про прийняття спадщини, позивачка звернулася до приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу [PERSON], з метою належного оформлення своїх спадкових прав. Нотаріусом [PERSON], було надано роз'яснення № 118/01-16 від 26 лютого 2014 року, відповідно до якого неможливо видати Свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане вище майно, та обґрунтувала це відсутністю в позивачки оригіналу правовстановлюючого документу. Відповідно до довідки відділу Держкомзему в Апостолівському районі від 04.03.2014 № 970/1-10 позивачка позбавлена можливості отримати дублікат правовстановлюючого документа. Просила визнати за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву відповідно до якої просила задовольнити заявлені вимоги в повному об'ємі. Справу просила слухати за її відсутності. Представник відповідача, Мар'янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, надав суду заяви відповідно до якої не заперечував проти задоволення позовних вимог та просив слухати справу за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Свідоцтвом про смерть підтверджується, що [INFO] року, помер [PERSON]. Рішеням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 15.10.13 року встановлено, що позивачка є рідною сестрою померлого. Після його смерті залишилася спадщина, що складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3.8283 га., розташована на [ADDRESS], та належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 118137, виданого на підставі розпорядження голови Апостолівської районної державної адміністрації № 610-р-03 від 30.09.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди земної, за № 0404041200332, кадастровий номер: 1220385500-02-029-0737. Вирішуючи питання про прийняття спадщини, позивачка як спадкоємиця другої черги після смерті брата, [PERSON], звернулася до приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу [PERSON], з метою належного оформлення своїх спадкових прав, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 35713912 від 12.11.2013 року. Нотаріусом [PERSON], було надано роз'яснення № 118/01-16 від 26 лютого 2014 року, відповідно до якого неможливо видати Свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане вище майно, та обґрунтувала це відсутністю в позивачки оригіналу правовстановлюючого документу (а.с.11). Відповідно до довідки відділу Держкомзему в Апостолівському районі від 04.03.2014 № 970/1-10 позивачка позбавлена можливості отримати дублікат правовстановлюючого документа. Цією ж довідкою підтверджується факт видачі Державного акту на ім'я померлого та надано належним чином засвідчену копію державного акту. Зі спадкової справи вбачається, що інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались. Відповідно до ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що позивачка є спадкоємицею [PERSON], який за життя мав право власності на земельну ділянку, однак позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право власності на майно у зв'язку з втратою правовстановлюючого документу, суд вважає, що право позивачки порушено, а тому підлягає захисту і позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved