Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 12.04.2007 року виконавчим комітетом Товтрівської сільської ради Заставнівської району Чернівецької області. Посилається на те, що 12.04.2007 року він уклала шлюб з відповідачем. В шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що протягом останніх років сімейне життя між ними поступово погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин як між подружжям. Відповідач зі своєї сторони постійно нехтувала сімейними цінностями, з її ініціативи постійно виникали сварки, свідкам яких нерідко ставали її родичи, а також дитина, що таким чином впливає на психічний стан дитини, а також спричиняє йому та дитині душевні страждання. 11.09.2016 року відповідач знову розпочала сварку, під час якої вигнала його із дому,в якому вони проживали. Саме з того часу вони проживають окремо. Позивач посилається на те, що неодноразово звертався до відповідача із проханням про зустріч із дитиною та проведення спільного часу з сином, однак відповідач йому відмовила. В зв'язку із вказаним позивач вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просить його розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, направила суду письмові заперечення на позовну заяву,в яких вказує, що на розірвання шлюбу із [PERSON] згідна, проте заперечила щодо підстав для розірвання. Так відповідач зазначає, що підстави для розірвання шлюбу, викладені позивачем в позовній заяві є необґрунтовані, видумані та такі, що не підтверджені жодними доказами доданими до позовної заяви. Вказує, що саме позивач своєю негативною поведінкою впливав на психічний стан дитини, а також спричиняв дитині душевні страждання. Внаслідок вживання алкоголю, позивач володіє неврівноваженим характером, постійно провокував її на сварку. З моменту укладання шлюбу її життя стало нестерпним. Під час її вагітності відповідач три місяці провела на підтримці у стаціонарі гінекологічного відділення Заставнівської ЦРЛ, внаслідок п'яних істерик чоловіка та тижневих загулів. Відповідач вказує, що після народження сина, останній до шести років перебував на «Д» обліку в Заставнівській ЦРЛ, оскільки дитина народилася із послабленим імунітетом. Влітку 2014 року, позивач, перебуваючи у нетверезому стані вирішив покатати сина, [PERSON] на автомобілі , не повідомивши її. Проте, в зв'язку із тим, що він погано закрив двері в машині дитина випала з неї та сильно перекалялася. Стверджує, що подібні ситуації виникали неодноразово під час їх спільного подружнього життя. Дитина неодноразово тремтіла від страху, коли позивач повертався додому в нетверезому стані та вчиняв побутові скандали. Останньому не можна було довірити сина. З 29.08.2016 по 01.09.2016 року їх спільний син - [PERSON] перебував на лікуванні з діагнозом отруєння, ангіна та стоматит в Заставнівській ЦРЛ, а з 02.09.2016 по 08.09.2016 на стаціонарному лікуванні інфекційного відділення ОКДЛ м. Чернівці. З 08.09.2016 по 14.09.2016 дитина потребувала лікування в домашніх умовах, оскільки заборонив їй відвідувати школу, через можливе виникнення рецидиву хвороби. 12.09.2016 відповідач змушена була по закінченню лікарняного вийти на роботу, однак залишити сина з позивачем вона не змогла, оскільки останній відмовився із ним спільно перебувати вдома, незважаючи на вихідний, та проводити йому 12 процедур з обробки ротової порожнини. В листопаді 2016 року позивач пообіцяв приїхати до дитини в школу на свято осені, проте обіцянку не здійснив, спричинивши дитині емоційного стресу. В результаті чого син, не завжди хоче спілкуватися із татом. 11.09.2016 року позивач, прийшовши з роботи додому, зібрав власні речі та пішов з дому, мотивуючи це тим, що розлюбив її. Пізніше позивач зізнався, що причиною припинення шлюбних відносин із нею є те, що він підтримує інтимні стосунки з іншою жінкою. Після чого на її номер мобільного телефону почали надходити різного роду СМС - повідомлення погрожувального характеру, в зв'язку із чим вона звернулася до Заставнівського відділення поліції із заявою. За вказаних обставин вважає, що їх шлюб розпався саме через поведінку відповідача та відношення позивача до неї, дитини, сімейних цінностей та обов'язків. З цих підстав просила шлюб між ними розірвати, а справу розглянути у її відсутності. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.10.2016 року, що видно із повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.10.2016 року (а.с. 5). В шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.10.2016 року (а.с. 6). Причиною розпаду сім'ї є те, що сімейне життя сторін не склалось через різні погляди на життя, різні погляди на виховання та утримання дитини, сім'ї, розподіл обов'язків між подружжям та частих сварок між ними. Через негативну поведінку позивача з 11.09.2016 року сторони проживають, будь-яких відносин не підтримують. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сім'ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім'ї суперечить їх інтересам, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.10.2016 року (а.с. 5) видно, що після реєстрації шлюбу відповідач [PERSON] змінила своє прізвище «[PERSON]» на прізвище - «[PERSON]», однак враховуючи, що від останньої клопотань про залишення даного прізвища чи відновлення дошлюбного прізвища не надходило, то суд це питання не вирішує. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved