Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом та просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання спільних малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку на кожну дитину, кожного місяця з дня подачі заяви до суду і до повноліття дітей. В обґрунтування позову позивач зазначила, що відповідач є батьком дітей , що стверджується свідоцтвами про народження. Також, зазначила що відповідач постійної добровільної допомоги на утримання дітей не надає, що і змусило її звернутися з позовом до суду Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просить суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив. Пояснив, що він є батьком дітей, але через відсутність роботи, перебував на обліку у службі зайнятості, де щомісяця отримував 800 грн. і таким чином, був позбавлений можливості регулярно сплачувати аліменти. Крім того, вважає, що заявлений позивачем розмір стягнення є завищеним, оскільки після сплати аліментів за таким розміром, в нього залишиться недостатня для проживання сума коштів. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З свідоцтв про народження дитини вбачається, що відповідач є батьком малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] .(а.с.5,6,7). Добровільна грошова або інша допомога відповідачем систематично не надається. Договір між батьками про сплату аліментів на дитину згідно ст. 189 СК України не укладався. Заява про добровільне відрахування аліментів згідно ст. 187 СК України відповідачем за місцем роботи не подавалась. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів виконання батьківського обов'язку, щодо утримання дітей відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, є сплата аліментів за рішенням суду. Оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність законних підстав для їх задоволення, оскільки судом встановлено, що відповідач не виконує законних обов'язків щодо утримання власних дітей, а заявлений позивачем розмір аліментів є обґрунтованим і співрозмірним. За таких обставин, суд визнає, що з позивача на користь відповідача належить стягнути аліменти на утримання спільних малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з моменту подання позову, тобто з 25.03.2014 року і до повноліття старшої дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути документально підтверджені судові витрати на надання правової допомоги в розмірі 200 грн.. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору від сплати яких позивача було звільнено згідно п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 243 грн. 60 коп.. На підставі ст.ст.180,181,182,183 СК України ,

Outcome: approved