Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про встановлення земельного сервітуту. Вказала, що вона є власником земельної ділянки площею 0,0837 га по [ADDRESS]. Власниками суміжних земельних ділянок є [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Для обслуговування своєї ділянки їй потрібен проїзд, на шляху якого розташовані земельні ділянки [PERSON] та [PERSON]. В добровільному порядку надати позивачу право проїзду до належної їй земельної ділянки вищевказані власники суміжних ділянок відмовляються, тому вона змушена звернутися до суду. Просила встановити земельний сервітут на право проїзду на транспортному засобі через земельні ділянки, які належать [PERSON] та [PERSON]. Позивачка надала заяву слухати справу без її участі, проживає у м.Київі. В судовому засіданні представники позивача [PERSON], [PERSON] уточнили та підтримали позовні вимоги : уточнили прізвище відповідача [PERSON] ; просили встановити земельний сервітут шляхом надання [PERSON] права проїзду на транспортному засобі до належної їй земельної ділянки площею 0,0837 га, розташованої в по [ADDRESS] через частину земельних ділянок, розташованих: по [ADDRESS], що належить [PERSON] та по [ADDRESS], що належить [PERSON], формою прямокутника площею 102 м2 (шириною 3 м та довжиною 34 м), згідно додатку № 1 до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 47-14 від 27.05.2014 року, на плані зафарбовано червоним кольором. Відповідач [PERSON] відмовилася від отримання поштової кореспонденції від суду з позовом та додатками (а.с. 21, 67), але з'явилася в засідання, де також відмовилася від отримання позову та уточнення позову з додатками . Позов не визнала, вважає, що у неї намагаються відібрати у власність частину її ділянки, на встановлення сервітуту категорично не згодна. Відповідач [PERSON] позов не визнав , також заперечує щодо встановлення сервітуту, мотивуючи неможливістю використання своєї ділянки за призначенням. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши докази, дійшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Згідно ст.ст. 10,11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст.98,99,100 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений. Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Власник, землекористувач земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, має право вимагати від осіб, в інтересах яких встановлено земельний сервітут, плату за його встановлення, якщо інше не передбачено законом. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] має на праві приватної власності земельну ділянку площею 0,0837 га, яка розташована по [ADDRESS], кадастровий номер 5322483801:01:004:0224. Згідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 47-14 від 27.05.2014 року дана земельна ділянка знаходиться в глибині зони приватної житлової забудови, до неї з чотирьох боків примикають ділянки суміжних землевласників, що унеможливлює заїзд на дану земельну ділянку сільськогосподарського транспорту для ведення особистого селянського господарства, тому запропоновано можливий варіант встановлення земельного сервітуту для проїзду на земельну ділянку кадастровий номер 5322483801:01:004:0224, розташовану по [ADDRESS] (додаток № 1, а.с.63). В судовому засіданні відповідачка [PERSON] пояснила, що вона не заперечує проти проїзду по її ділянці, більш того, через її ділянку до інших ділянок у весняно - осінній період проїжджає трактор, але не згодна на встановлення сервітуту, так як це створить для неї незручності у користуванні її ділянкою, більш того, пояснила, що встановлення сервітуту потрібно позивачці для продажу ділянки, і фактично з даного приводу до неї ніхто не звертався. [PERSON] також пояснив, що якщо встановити сервітут , як це просить позивачка, то він не зможе користуватися за призначенням своєю ділянкою , по якій буде встановлено проїзд транспорту. Позивачка [PERSON] письмово зверталася до відповідачів з проханням встановлення земельного сервітуту( а.с.6,7) , але особисто чи через представника з цього приводу з відповідачами не спілкувалася та не обговорювала з ними питання щодо механізму встановлення цього сервітуту. Крім того, за встановлення земельного сервітуту ЗК передбачено можливість встановлення платні, але позивачка дане питання з відповідачами ні в позасудовому, ні в судовому засіданні не обговорювала, при цьому просить встановити сервітуту, який передбачає позбавлення відповідачів можливості користуватися належними їм ділянками за їх цільовим призначенням площею 102 кв.м. довжиною 34 м. Також суд звертає увагу на той факт, що позивачка не надала суду належних доказів на підтвердження того факту, що відсутні інші , менш обтяжливі для власників суміжних ділянок можливості для встановлення проїзду транспортом д ділянки [PERSON]. Так, наданий суду висновок (а.с.8-10) від 27.05.2014 року № 47-14 експертного будівельно-технічного дослідження не містить такої інформації , та лише обмежується констатацією факту можливості встановлення саме такого єдиного варіанту без його обґрунтування. Крім того, вищевказаний висновок експерта є нечітким та не містить конкретної площі та розмірів ділянки в натурі , що пропонується вилучити у кожного з відповідачів для встановлення сервітуту , а з самого додатку №1 ( а.с. 63 позначено червоним кольором) вбачається, що це буде ділянка лише [PERSON] та не стосується ділянки [PERSON] (позначено на додатку №1 червоним кольором ). Такий саме висновок слідує і з тексту висновку ( арк. с.10 , абзац третій знизу) : «В результаті дослідження встановлено: заїзд сільськогосподарського транспорту на земельну ділянку …. можливий через наявний проїзд зі сторони вул.Київської та далі через земельну ділянку суміжного землевласника шляхом встановлення сервітуту». Будь-яких конкретних визначень цього суміжного землевласника в висновку немає, тому є незрозумілим обґрунтування позивачки щодо встановлення проїзду по ділянці [PERSON]. Експертний висновок не містить вказівки на те, можливий чи неможливий іншій варіант встановлення сервітуту , не обґрунтовує, чому неможливо встановити сервітуту через інші ділянки, які примикають до ділянки позивачки з іншого боку або чому експерт вважає найменш обтяжливим встановлення сервітуту саме через ділянку [PERSON]. Крім того, експерт не навів розрахунків , які він фактично виклав у додатку №1, зазначивши лише загальну площу, що пропонує виділити для сервітуту. Аналіз наданих доказів привів суд до висновку, що підстави для задоволення позову відсутні. На підставі викладеного ,

Outcome: dismissed