Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому вказує, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого мають малолітнього сина - [PERSON] Демяна [INFO]. На теперішній час вони з відповідачкою припинили шлюбні стосунки і не проживають однією родиною, син проживає разом з відповідачкою, яка чинить йому, батькові, перешкоди у спілкуванні з дитиною. Позивач неодноразово намагався налагодити стосунки з відповідачкою аби бачитися та спілкуватися з сином, але відповідачка спочатку не заперечувала та обіцяла надавати можливість спілкуватися з дитиною з суботи до неділі, але пізніше стала уникати контактів, на телефонні дзвінки не відповідає. Позивач та його батьки, дід та баба малолітнього [PERSON] Демяна [PERSON] і [PERSON], також мають намір спілкуватися з дитиною та приймати участь у його вихованні, а тому позивач просить суд зобовязати відповідачку не перешкоджати його участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною; визначити порядок та спосіб участі у спілкуванні з дитиною, зокрема: встановити дні, по яких він буде забирати дитину до себе до дому для спілкування у домашніх умовах - з 10 години суботи до 18 години неділі, щотижня; побачення два рази на тиждень: у вівторок та четвер з 16-00 год. до 19-00 год. за місцем навчання сина або за місцем перебування, проживання; спільний літній відпочинок у першій половині літніх канікул; необмежене спілкування з сином засобами телефонного, поштового електронного та іншого засобу звязку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином; обовязкове особисте спілкування з сином протягом пяти годин безперервно в день його народження -11 січня; надати право в день його побачення з сином, забирати сина з дому/шкоди особисто; дозволити у дні його спілкування забирати сина [PERSON] Демяна його бабусі [PERSON]; стягнути на його користь понесені судові витрати. У судовому засіданні адвокат позивача підтримав заявлені позовні вимоги і просив задовольнити у повному обсязі. Відповідачка та її представник проти заявлених позовних вимог заперечують, з тих підстав, що позивачеві ніким не чиняться перешкоди у спілкуванні з дитиною. Позивач самоусунувся від виконання обовязків по вихованню і забезпеченню дитини, сина не відвідує і не спілкується з ним. Вона заперечувала тільки проти спілкування батька з дитиною у дні, коли позивач зявлявся до дитини та перебував при цьому у нетрезвому стані. Крім того, відповідачка заперечує проти спілкування дитини з батьком без її присутності, зважаючи на вік дитини. Представник відділу по Ленінському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, вважає, що батьки мають рівні права щодо участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, і ці права не можуть бути ніким обмежені. Щодо даного конкретного випадку, то служба у справах дітей надала свій висновок щодо участі батька у вільному спілкуванні та і виховання дитини, зважаючи на вік дитини, стан її здоровя та режим дня. Представник відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради у судове засідання не зявився у заяві до суду просить розглядати справу без його участі, а рішення прийняти з урахування м інтересів малолітньої дитини. Вислухавши пояснення учасників процесу, думку адвоката, дослідивши матеріали справи та надані докази оцінивши їх у сукупності, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст.11,15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина мaє право на проживання в cімї разом з батьками або в сімї одного з них та на пiклування батькiв. Батько i мати мають piвнi права та обов'язки щодо своїх дiтей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батькiв є забезпечення iнтepeciв своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо вiд батькiв або одного з них, має право на пiдтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, якi проживають окремо вiд дитини, зобов'язанi брати участь у її вихованнi i мають право спiлкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спiлкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Судом установлено, що сторони у справі у період з 14.12.2011 року по 19.08.2013 року перебували у шлюбі, який зареєстровано було зареєстровано у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції та розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя, від якого мають малолітнього сина - [PERSON] Демяна [INFO]. На теперішній час [PERSON] і [PERSON] припини шлюбні стосунки і не проживають однією родиною, син проживає разом з відповідачкою, за адресою мешкання її батьків - [ADDRESS]. Судом установлено, що батько з дитиною не спілкується, свою поведінку пояснює виключно неприязними стосунками між ним та відповідачкою, разом з тим, він має намір спілкуватися з диною, приймати участь у його вихованні та матеріально забезпечувати. Наявність неприязних стосунків між батьками дитини у суді не заперечувала сама відповідачка, а також вбачається з показів свідків [PERSON] та [PERSON] Між тим, відповідно до приписів ст. 141 Сiмейного Кодексу України мати, батько мають piвнi права та обов'язки щодо дитини, незалежно вiд того, чи перебували вони у шлюбi мiж собою. Розiрвання шлюбу мiж батьками, проживання їх окремо вiд дитини не впливає на обсяг їхніх прав i не звiльняє вiд обов'язкiв щодо дитини. Згiдно ст.142 Сiмейного Кодексу України дiти мають piвнi права та обов'язки щодо батькiв, незалежно вiд того, чи перебували їxнi батьки у шлюбi мiж собою. Згiдно ст. 153 Сiмейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спiлкування мiж собою, кpiм випадків, коли таке право обмежене законом. Згiдно ст. 157 Сiмейного Кодексу України, той iз батькiв, хто проживає окремо вiд дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованнi i має право на особисте спiлкування з нею. Той iз батькiв, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батькiв, хто проживає окремо, спiлкуватися з дитиною та брати участь у її вихованнi, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Згiдно ст. 159 Сiмейного Кодексу України, якщо той iз батькiв, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батькiв, хто проживає окремо, у спiлкуваннi з дитиною та у її вихованнi, другий iз батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участi одного з батькiв у вихованнi дитини (перiодичнi чи систематичнi побачення, можливiсть спiльного вiдпочинку, вiдвідування дитиною мiсця його проживання тощо), мiсце та час їхнього спiлкування. Таким чином, з огляду на наведене позивачем обрано спосіб захисту порушеного права визначеного законом, і таке право підлягає захисту у суді. В метою визначення способу участі батька у спілкування з дитиною та його вихованні судом отримано письмовий висновок Відділу по Ленінському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, який на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також враховуючи ставлення батьків до виконання батьківських обовязків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя, ставлення батьків один до одного, робочий графік батьків дійшов висновку щодо графіку зустрічей батька з дитиною і спілкування з нею. Згідно запропонованого графіку зустрічі батька з сином мають відбуватися щосуботи або щонеділі, а також щовівторка і щочетверга, за місцем проживання дитини або на прилеглій території будинку у присутності матері, а спільний в відпочинок дитини з батьком та й та зустрічі у день народження батьки мають узгоджувати настійно. Адвокат позивача категорично не погоджується з тим, що спілкування батька з сином проходитиме у присутності матері, вважає, що батько має право на особисте спілкування з дитиною, а присутність матері дитини призведе лише до поглиблення конфлікту між батьками; крім того, вважає, що позивач матеріально і житлом забезпечений, а отже, може створити для дитини належні умови та спілкуватися з сином у себе вдома. Зважаючи на конкретні обставини справи, суд вважає, що способи участі батька у спілкуванні з дитиною та у її вихованні мають бути визначені шляхом регулярних побачень щосуботи або щонеділі, а також щовівторка і щочетверга, за місцем проживання дитини або на прилеглій території будинку у присутності матері, за умови, що батько своєчасно інформує матір дитини про наміри проведення такого відпочинку. При цьому батьки мають враховувати бажання дитини, режим її дня та стан здоровя. Суд погоджується з думкою Служби у справах дітей, що зустрічі батька з дитиною мають відбуватися у присутності матері, т.я. вік дитини складає лише повних 3 роки, а тому дитина потребує присутності матері. Суд визначаючи такий графік побачень, враховує графік роботи позивача, який працює в автотранспортній компанії та може у дні побачень перебувати поза межами м. Запоріжжя. Щодо вимог позивача про організацію літнього відпочинку, і перебування дитини з батьком першу половину літніх канікул, то суд приходить до висновку, що такі вимоги є передчасними, оскільки дитина відвідує дитячий садок і не має літніх канікул. Тому батьки мають самостійно узгодити організацію літнього відпочинку та зустрічі батька з дитиною в день її народження, з урахуванням віку дитини, стану її здоровя, робочого графіку батьків. У подальшому, зважаючи на вік дитини, стан її фізичного та розумового розвитку, батько не буде позбавлений права ставити питання про зміну графіку зустрічей з сином аби вони відбувалися у відсутності матері. Щодо спілкування дитини з батьком засобами телефонного електронного, поштового та інших видів звязку , то вирішення цього питання залежить виключно від вміння та навичок дитини користуватися такими видами звязку з силу його віку, фізичного та розумового розвитку. Позивач також просив суд надати дозвіл у дні його зустрічей забирати дитину його бабусі - [PERSON], але це питання стосується особистого права баби, діда спілкуватися зі своїм онуком, закріпленого у ст. 257 Сімейного Кодексу України, у даному випадку суд розглядає спір щодо захисту порушеного права [PERSON], а не прав діда і баби дитини. Свою думку з цього приводу суд виклав у ухвалі від 21.05.2015 року при вирішенні питання про залучення [PERSON] і [PERSON] до участі у даній справі у якості позивачів. З огляду на найдене, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги [PERSON] є обгрунтованими і доведеними, але підлягають задоволенню частково. Крім того [PERSON] просив суд стягнути на його користь понесені ним судові витрати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України ЦПК України стороні на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в цій частині. з тих підстав, що спір стосується особистих немайнових прав позивача і не можливо визначити частку у якій позовні вимоги задоволені, окрім того, дитина проживає з матірю і перебуває на її утриманні, тому

Outcome: partial