Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Мирноградської міської ради про визнання права власності на жилий будинок, в обгрунтування якого вказав, що [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на жилий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] загальною площею 35,0 кв.м, у тому числі жилою 26,8 кв.м, з господарськими спорудами до нього, який належав йому на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого Красноармійською держконторою 24.01.1957, реєстровий № 651. Заповіт на своє майно [PERSON] не складав. Він та жінка спадкодавця, яка є його матір'ю, [PERSON], є єдиними спадкоємцями за законом першої черги. Протягом шести місяців з дня відкриття спадщини він подав заяву про прийняття спадщини, а [PERSON] подала заяву про відмову від спадщини на його користь. Проте в отримання свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено з тих підстав, що він не надав оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно. На його звернення до Донецького обласного держаного нотаріального архіву щодо отримання дублікату вказаного документу йому роз'яснено, що видати дублікат не виявляється можливим, оскільки всі документи залишилися в м.Донецьку, доступ до яких відсутній. З цих обставин він не має можливості нотаріально оформити спадкові права, тому просить визнати за ним право власності на зазначений жилий будинок. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON] до суду не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, наполягаючи на позові, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Представник відповідача Мирноградської міської ради [PERSON] до суду не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність за наявними у справі доказами та про те, що відповідач проти позовних вимог не заперечує. З огляду на ч.3 ст.200 ЦПК України, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що позивач [PERSON] є сином подружжя [PERSON] та [PERSON], про що свідчать копії свідоцтв про народження позивача, про одруження його батьків (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про смерть [INFO] [PERSON] помер, після смерті якого відкрилася спадщина на жилий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], який належав померлому на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, з кількістю кімнат від однієї до п'яти включно, посвідченого Красноармійською державною нотаріальною конторою 24.01.1957 за реєстровим № 651, та зареєстрованого у Красноармійському БТІ 24.01.1964 за реєстровим № 1282, що також підтверджується копією вказаного договору, отриманого позивачем від БТІ на запит його представника від 03.07.2018, листом КП «Бюро технічної інвентаризації Мирноградської міської ради» від 08.05.2018 (а.с.8, 9, 10, 11-12). Відповідно до копії технічного паспорту, виготовленого за станом на 18.07.1984, спадкове домоволодіння складається із жилого будинку загальною площею 35,0 кв.м, у тому числі житловою - 26,8 кв.м, з надвірними побудовами та спорудами: літня кухня Б-1, сарай В-1, сарай Г-1, сарай Д-1, уборна Е-1, огорожа №1,2, замощення І-ІІ, водопровід ІІІ (а.с.14-17). Відповідно до постанови державного нотаріуса Мирноградської державної нотаріальної контори від 25.05.2018 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на спадкове домоволодіння, оскільки позивачем не надано оригіналу договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого Красноармійською державною нотаріальною конторою 24.01.1957 за реєстровим № 651 (а.с.18). Відповідно до листа Донецького обласного держаного нотаріального архіву Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 06.06.2018 видати дублікат вказаного договору не виявляється можливим, у зв'язку з тим, що всі документи Красноармійської державної нотаріальної контори, прийняті на зберігання в Донецькій обласний державний нотаріальний архів, залишилися в архівосховищах нотаріального архіву в м.Донецьку, доступ до яких відсутній (а.с.21). За даними Мирноградської державної нотаріальної контори від 23.07.2018 на майно, що залишилося після смерті [PERSON], померлого [INFO], згідно даних інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 52701925 від 23.07.2018 та № 52701903 від 23.07.2018 08.02.2018 відкрита спадкова справа № 21/2018 за заявою про прийняття спадщини за законом від імені сина померлого [PERSON]; заповіти від імені [PERSON] не посвідчувалися. Дружина померлого [PERSON] від прийняття спадщини за законом, що залишилася після смерті її чоловіка [PERSON] відмовилася, про що свідчить її заява від 08.02.2018. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті його батька, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою у передбачений законом шестимісячний строк. Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на жилий будинок, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 та погодженого з Верховним Судом УРСР 15.01.1966, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995. Даним нормативно-правовим актом регламентовано перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких проводилася реєстрація будинків та домоволодінь, серед таких документів: нотаріально посвідчені договори про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку та затверджений виконкомом місцевої Ради акт про прийняття будинку в експлуатацію. Як встановлено вище, жиле домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] належить спадкодавцю на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого нотаріусом. Реєстрація домоволодіння у БТІ на підставі цього документу свідчить про належне набуття спадкодавцем права власності на спадкове майно. Інших спадкоємців за законом після смерті [PERSON], крім його дружини [PERSON], яка подала заяву про відмову від спадщини, судом не встановлено. Відсутність у спадкоємця оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове нерухоме майно є перепоною в отриманні ним свідоцтва про право на спадщину. З огляду на ст.392 ЦК України, якщо право власності оспорюється або не визнається іншою особою, до суду може бути подано позов про визнання цього права. Проаналізувавши вищевикладене та беручи до уваги те, що оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно у позивача відсутній, а його дублікат не можливо отримати у зв'язку з тим, що м.Донецьк тимчасово не підконтрольний Україні, де знаходиться вказаний документ, що є об'єктивною перешкодою в оформленні позивачем своїх спадкових прав згідно Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5, зареєстрованого 22.02.2012 за № 282/20595, спір між іншими спадкоємцями у відношенні спадкового майна відсутній, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.392, 1261, 1268 ЦК України, та

Outcome: approved