Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру [ADDRESS]. Заявлені вимоги вмотивовані позивачем тим, що 20.06.2009 року померла його баба [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на вказане нерухоме майно, яке остання заповіла позивачу на підставі заповіту від 15.12.1992 року. У звязку із відсутністю правовстановлюючого документа, що підтверджував би право власності спадкодавця на спадкове майно, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено. Будучи належно повідомленими про час і місце розгляду справи сторони та представник третьої особи в судове засідання не зявились, звернувшись із відповідними клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності. Позивачем [PERSON] позов підтримано у повному обсязі. Відповідач (Горішньоплавнівська міська рада) проти задоволення позовних вимог не заперечував, залишивши вирішення спору на розсуд суду. Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, судом встановлено, що 20 червня 2009 року померла [PERSON], актовий запис № 289 від 20.06.2009 року складений відділом РАЦС Комсомольського МУЮ (а.с.6). На випадок своєї смерті [PERSON] скала заповіт, яким заповіла належну їй квартиру [ADDRESS] онукові [PERSON] Вказаний заповіт було посвідчено державним нотаріусом м.Комсомольська 15.12.1992 року та зареєстровано в реєстрі за №7145 (а.с.7). Виходячи із змісту листа нотаріальної контори на імя позивача (а.с.4), останньому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно (квартира [ADDRESS]). Спадкове майно належить померлій на підставі договору купівлі-продажу, проте у видачі його дублікату Полтавським обласним держнотархівом теж було відмовлено, що підтверджується відповідним повідомленням (а.с.5). За нормою ч.1 ст.182 ЦК України право власності на інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст.ст. 1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб, яке здійснюється за заповітом або законом. Згідно із ст.1222 та ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, в тому числі фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини . Як убачається з матеріалів справи (а.с.32) Комсомольською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] заведена відповідна спадкова справа. Відповідно до повідомлення КП «Кременчуцьке МБТІ» від 07.07.2016 року (а.с.30) за даними архівного обліку станом на 28.12.2012 року право власності на спадкове майно - квартиру [ADDRESS] зареєстровано за гр. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 18.11.1992 року за реєстровим номером 6449. За таких обставин та враховуючи, що відомості про інших спадкоємців, які у встановлений ст.1270 ЦК України строк звернулись із відповідною заявою, відсутні, [PERSON] є єдиним спадкоємцем померлої за заповітом, який в контексті ст.1297 ЦК України позбавлений права належно оформити прийняту спадщину, у складі якої є нерухоме майно. Розглянувши справу у межах заявлених вимог, та враховуючи, що у разі відсутності правовстановлюючого документа, який підтверджує право власності спадкодавця на майно, питання визнання права власності за спадкоємцем повинно вирішуватись у судовому порядку, суд доходить висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved