Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/5 частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову і до завершення навчання, тобто до 30 червня 2022 року. В обґрунтування позову зазначено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 27 січня 2003 року. Від шлюбу мають спільну дочку - [PERSON] , [INFO] . З січня 2003 року сторони проживають окремо. Дочка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. На теперішній час [PERSON] навчається на І курсі Центральноукраїнського державного педагогічного університету імені Володимира Винниченка у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, оскілки вона незаміжня та не працює, проте потребує матеріальної допомоги на оплату навчання, проїзд, харчування, одяг, підручники та інше. Позивач працює у відділі прийому громадян Управління соціального захисту населення Подільської районної у місті Кропивницькому раді, але отриманих коштів не вистачає для повноцінного утримання дочки. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає хоча має таку можливість. У зв`язку з цим позивач вирішила звернутися до суд з відповідним позовом. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, а саме: за останнім відомим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. На підставі ст. ст. 280-281 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 27 січня 2003 року. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.6). [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 05.09.2008 позов [PERSON] задоволено. Зменшено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] за рішенням місцевого суду Кіровоградського району Кіровоградської області від 14.03.2003 на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу). Зменшено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] за рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.06.2006 на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу). Зменшено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] за рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу). Рішення не оскаржувалось і набрало законної сили 23.09.2008 (а.с.14-15). Відповідно до копії довідки №739/19, яка видана Центральноукраїнським державним педагогічним університетом імені Володимира Винниченка 14.03.2019, [PERSON] дійсно є студенткою П(А/Н)18Б групи І курсу факультету іноземних мов Центральноукраїнського державного педагогічного університету імені Володимира Винниченка денної комерційної форми навчання. Передбачуваний термін навчання з 01.09.2018 по 30.06.2022 (а.с.12). Згідно із копією договору про надання освітніх послуг Центральноукраїнський державний педагогічний університет імені Володимира Винниченка Міністерства освіти і науки України, в особі ректора професора Семенюка О.А . (виконавець), бере на себе зобов`язання за рахунок коштів [PERSON] (замовник) надати платні освітні послуги [PERSON] за: формою навчання - денна, ступінь вищої освіти бакалавр, на факультеті іноземних мов протягом 3 років 10 місяців, тощо, а замовник зобов`язується сплачувати вартість надання освітніх послуг у встановленому Договором порядку. Загальна вартість освітньої послуги становить 64960 грн. Плата за один навчальний семестр складає 8120 грн. (а.с.17). [PERSON] працює головним спеціалістом в Управлінні соціального захисту населення Подільської районної у місті Кропивницькому ради, що підтверджується довідкою про доходи (а.с.16). З довідки, яка видана Бережинською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області за №409 від 01.04.2019, слідує, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] сім?ї: дочка - [PERSON] (а.с.13). За твердженням позивача, відповідач - [PERSON] є: здоровою та працездатною особою; платником податків, працює з 24.02.2018 у ТОВ «ТЕДІС Україна»; сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу); не сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), у зв`язку з досягненням сином [PERSON] повноліття; потреби в наймі житла не має, оскільки проживає за адресою: [ADDRESS] . А тому позивач вважає, що [PERSON] має можливість утримувати повнолітню дочку - [PERSON] , яка продовжує навчання. Стаття 199 СК України зазначає, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Стаття 200 СК України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі ч. ч.1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров`я та матеріальне становище дитини;стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що [PERSON] навчається в Центральноукраїнському державному педагогічному університеті імені Володимира Винниченка, форма навчання - денна, як наслідок вона ніде не працює і потребує матеріальної допомоги, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з такого. Як випливає з п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», що передбачає пільги щодо сплати судового збору, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У ч.1 ст. 141 ЦПК України зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч. 6 вказаної статті, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З врахуванням вказаних положень можна дійти висновку, що у поняття судових витрат, вказаних в ч. 6 ст. 141 ЦПК України включається також і судовий збір. Наведене положення узгоджується також із частиною другою вказаної норми, де на відміну від частини шостої йдеться про «інші судові витрати». За таких обставин, слід дійти висновку, що у разі звільнення від сплати судових витрат, у тому числі судового збору, сторони, на користь якої ухвалено рішення, то з протилежної сторони стягуються витрати, які були понесені іншими особами, а решта компенсується за рахунок держави. Таким чином, враховуючи, що позивачка є звільненою від сплати судового збору при зверненні до суду із позовними вимогами про стягнення аліментів, а позов судом задоволений у повному обсязі, то підстав стягнення судового збору в сумі 768 грн. 40 к. з відповідача в дохід держави у суду немає, оскільки за вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, він компенсується за рахунок держави. Такий висновок суду узгоджується також із нормами, передбаченими ч.1 ст. 142 ЦПК України. На підставі ст.ст. 182, 191, 199-200 СК України,

Outcome: approved