Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Горохівського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Мотивує свій позов тим, що 19 лютого 2012 року померла його мама [PERSON], а 08 вересня 2015 року помер його батько [PERSON]. Позивач є спадкоємцем майна померлих батьків за заповітом, прийняв спадщину шляхом спільного проживання. До складу спадкового майна входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в селі Лемешів по вулиці Центральній, 28 Горохівського району Волинської області, земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель площею 0,17 га, кадастровий номер 0720883000:01:001:1239, земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,39 га кадастровий номер 0720883000:01:001:1241 та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,21 га кадастровий номер 0720883000:01:001:1240. Вказані земельні ділянки покійна мама позивача [PERSON] успадкувала після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 19 вересня 1997 року, однак за життя не встигла зареєструвати за собою право власності. Просить позов задовольнити та визнати за ним право власності на спадкове майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак в поданій до суду заяві позов підтримав повністю, просив його задовольнити, а справу слухати у його відсутність. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Горохівського району Волинської області в судове засідання не зявився, однак в своїй заяві до суду позов визнав повністю, не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно. Справу просить слухати у його відсутність. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно з заповітом, посвідченого секретарем Лемешівської сільської ради Горохівського району Волинської області і зареєстрованого 07 лютого 2012 року в реєстрі за №4 стверджується, що [PERSON] все належне йому майно заповів своєму сину [PERSON], тобто позивачу. Згідно з заповітом, посвідченого секретарем Лемешівської сільської ради Горохівського району Волинської області і зареєстрованого 07 лютого 2012 року в реєстрі за №5 стверджується, що [PERSON] все належне їй майно заповіла своєму сину [PERSON], тобто позивачу. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла 19 вересня 1997 року. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла 19 лютого 2012 року. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла 08 вересня 2015 року. Свідоцтвом про народження стверджується, що позивач є сином померлих [PERSON] та [PERSON] Довідкою [PERSON] сільської ради Горохівського району Волинської області №141 від 02 червня 2017 року стверджується, що єдиним спадкоємцем майна після смерті [PERSON] за заповітом є син [PERSON], тобто позивач, який прийняв спадщину шляхом спільного проживання. Заповіт померлої не змінений і не скасований. Довідкою [PERSON] сільської ради Горохівського району Волинської області №132 від 23 травня 2017 року стверджується, що єдиним спадкоємцем майна після смерті [PERSON] за заповітом є син [PERSON], тобто позивач, який прийняв спадщину шляхом спільного проживання. Заповіт померлого не змінений і не скасований. Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 23 квітня 1998 року стверджується, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], яка померла 19 вересня 1997 року З спадкової справи, заведеної 16 липня 2012 року Горохівською державною нотаріальною конторою за №341/2012 стверджується, що після померлої 19 лютого 2012 року [PERSON] спадщину прийняв позивач [PERSON] та йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкові земельні ділянки. Інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не зверталися. З спадкової справи, заведеної 29 вересня 2017 року Горохівською державною нотаріальною конторою за №474/2017 стверджується, що після померлого 08 вересня 2015 року [PERSON] спадщину прийняв позивач [PERSON] та йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкові земельні ділянки. Інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не зверталися. Технічною документацією на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в селі Лемешів по вулиці Центральній, 58 Горохівського району Волинської області стверджується, що вказаний житловий будинок збудований з дотриманням відповідних будівельних норм. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 листопада 2017 року вбачається, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналогічна думка викладена в роз'ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням його права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб'єктами цивільних та інших правовідносин. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, судом встановлено, що позивач після смерті своїх батьків [PERSON] та [PERSON] прийняв спадщину, а тому суд, з метою виконання волі спадкодавця, вважає, що слід встановити право власності по спадкуванню за заповітом [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в селі Лемешів по вулиці Центральній, 28 Горохівського району Волинської області, земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель площею 0,17 га, кадастровий номер 0720883000:01:001:1239, земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,39 га кадастровий номер 0720883000:01:001:1241 та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,21 га кадастровий номер 0720883000:01:001:1240.

Outcome: approved