Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Христинівського районного суду з позовом до Івангороської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку, та просить визнати за ним, [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER] право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,60 га нормативною вартістю 110258,66 грн., кадастровий номер 7124682500:04:001:0007, в адміністративних межах [PERSON] сільської ради Христинівського району Черкаської області стосовно якої документ, що посвідчує право власності Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №531192 виданий 31.03.2006 року, втрачений. Позивач в обґрунтування позовних вимог в позовній заяві зазначив, що він є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,60 га в адміністративних межах [PERSON] сільської ради Христинівського району Черкаської області на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 531192, виданого Христинівським районним відділенням земельних ресурсів 31.03.2006 року. Кадастровий номер земельної ділянки 7124682500:04:001:0007. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки за станом на 14.08.2017 року становить 110258,66 грн, що підтверджується Витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку землі за № 391 від 14.08.2017 року, виданим відділом у Христинівському районні Головного Управління Держгеокадастру у Черкаській області. При укладенні договорів оренди з жителями с.Івангород в [PERSON] сільській раді були зібрані від орендодавців в оригіналах Державні на право власності на земельну ділянку представниками орендаря «Зернопродукт» м.Гайсин вінницької області і його Державний акт в оригіналі зник, а саме загублений представниками орендаря при невідомих обставинах. Даних про його Державний акт немає протягом 8 останніх років. Через газету «Трибуна Хлібороба» від 17.08.2017 року № 33/10648/ ним зроблено оголошення, що втрачений Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 531192 в межах [PERSON] сільської ради, виданий 31.03.2006 році на імя [PERSON] вважати недійсним. В судове засідання позивач не з'явився, проте від нього до суду надійшла заява в якій він позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати без його участі. В судове засіданні відповідач [PERSON] сільська рада не з'явилась, проте від неї до канцелярії на адресу суду надійшла заява з проханням справу розглянути за відсутності їх представника, позовні вимоги [PERSON], визнають повністю, та не заперечують проти їх задоволення. Зважаючи на те, що відповідач, являючись органом місцевого самоврядування адміністративно-територіальної одиниці, а тому маючи про них найбільш достовірні відомості, позовні вимоги визнав, і таке визнання не порушує прав та інтересів третіх осіб, суд знаходить, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,60 га в адміністративних межах [PERSON] сільської ради Христинівського району Черкаської області на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 531192, виданого Христинівським районним відділенням земельних ресурсів 31.03.2006 року. Кадастровий номер земельної ділянки 7124682500:04:001:0007. При укладенні договорів оренди з жителями с.Івангород в [PERSON] сільській раді Державний акт в оригіналі загублений. Даних про його Державний акт немає протягом 8 останніх років. Через газету «Трибуна Хлібороба» від 17.08.2017 року № 33/10648/ позивачем зроблено оголошення, що втрачений Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 531192 в межах [PERSON] сільської ради, виданий 31.03.2006 році на імя [PERSON] вважати недійсним. Відповідно до ст. 116 ЗК України набуття права на землю здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно ст. 80 та ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно ч.1. ч.3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю; захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом застосування інших, передбачених законом, способів. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки позивач [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 2,60 га, розташовану в адміністративно-територіальних межах [PERSON] сільської ради Христинівського району Черкаської області, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництвато необхідно визнати за ним право власності на майно, що є предметом позову.

Outcome: approved