Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона є власником житлового будинку з надвірними господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . У даному житловому будинку на даний час зареєстрована вона та її син - відповідач по справі [PERSON] . Відповідач по справі не проживає у вищевказаному будинку з 2012 року. Реєстрація відповідача по справі у даному житловому будинку перешкоджає позивачу належно користуватися цим житлом, змушує нести зайві витрати на утримання житла, останній будь-якого інтересу до даного житла не виявляє, не несе витрати по його утриманню. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 20.08.2021 року відкрито загальне позовне провадження у вищевказаній цивільній справі та призначено підготовче провадження. Позивач по справі [PERSON] в підготовче засідання не з`явилась, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог, просить розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач по справі [PERSON] будучи повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, зокрема шляхом розміщення судового оголошення на офіційному веб-порталі Ківерцівського районного суду Волинської області: https://kiv.vl.court.gov.ua/userfiles/media/new_folder_for_uploads/sud0305/sudove_Safonyk.pdf в підготовче засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 11.10.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач по справі [PERSON] в судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву про підтримання позовних вимог, просить розгляд справи проводити у її відсутності, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач по справі [PERSON] будучи повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, зокрема шляхом розміщення судового оголошення на офіційному веб-порталі Ківерцівського районного суду Волинської області: https://kiv.vl.court.gov.ua/userfiles/media/new_folder_for_uploads/sud0305/safonyuk.pdf, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Крім того, відзиву на позовну заяву відповідачем до суду подано не було. Відповідно до ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, ч. 1 ст. 319 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , даний факт стверджується копією свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 22.05.2009р., копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» серії ССР №465253 від 20.08.2009р. (а.с. 6, 8). З копії довідки Тростянецького старостинського округу Ківерцівської міської ради про склад сім`ї та проживання №450 від 19.08.2021р. вбачається, що до складу осіб, зареєстрованих у будинку [ADDRESS] входять: позивач по справі [PERSON] та відповідач - [PERSON] (а.с. 10). З акту Ківерцівської міської ради від 19.08.2021р. вбачається, що відповідач по справі [PERSON] , [INFO] , зареєстрований у житловому будинку з надвірними господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , однак за вказаною адресою не проживає з 2012 року (а.с. 11). Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Згідно із статтею 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно із частиною першою статті 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Положеннями статті 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Статтею 8 Конвенції закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно п. п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01.11.1996 року, конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (ст.129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.80 ЦПК України). У відповідності до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позивачем доведено факт відсутності відповідача без поважних причин понад встановлені строки за місцем його реєстрації в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] та втратою у зв`язку з цим відповідачем права на користування цим житлом. Відповідачем не спростовано зазначених у позові обставин, а тому позовна заява [PERSON] підлягає до задоволення.

Outcome: approved