Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 24.09.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис №52. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона 24.09.2010 уклала шлюб з [PERSON] Від спільного шлюбу вони мають сина, [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалось, тому що в них різні погляди на сімейне життя та обовязки. Можливості зберегти сімю не має. Подружні відносини між ними припинились майже рік тому. З того часу спільне господарство не ведеться, спір про майно відсутній. На примирення позивач не згоден. У зв'язку з викладеним позивач вважає, що необхідно розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилась, в позовній заяві просить розглядати справу без її участі. На позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Матеріалами справи встановлено, що починаючи з 24 вересня 2010 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕД № 119329, виданим 24.09.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 52. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Заайдарівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved