Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, на обґрунтування якого посилався на наступне. 31.07.2008р. між батьками позивача [PERSON], [PERSON] , що діяла за себе та своїх неповнолітніх дітей - позивача [PERSON],[INFO], та [PERSON] , [INFO] , та з другого боку відповідачем [PERSON] був укладений договір іпотеки, за яким з метою забезпечення зобов'язань відповідачу [PERSON] була передана в іпотеку [ADDRESS]. Зокрема вказаний договір був укладений з метою забезпечення зобов'язань , що виникають з договору позики від 31.07.2008 р., за яким батько позивача [PERSON] зайняв у [PERSON] 484510 грн. , що згідно курсу НБУ на 31.07.2008р. становить 100000 дол.США, строком до 31.10.2008р. В зв'язку з тим, що співвласниками [ADDRESS] на час укладання договору іпотеки поряд з відповідачами [PERSON] та [PERSON] були іх неповнолітні діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відповідачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до виконкому Фрунзенської районної у м. Харкові ради , при цьому метою укладання договору іпотеки вказали необхідність отримання кредиту для розвитку сімейного бізнесу. Рішенням виконавчого комітету Фрунзенської районної у м. Харкові ради №82/83 від 12.06.2008р. відповідачам [PERSON] та [PERSON] було надано дозвіл на укладання договору іпотеки [ADDRESS] від імені малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON],. [INFO] Таким чином, позивач зазначає, що всупереч дозволу органу опіки та піклування на укладання договору іпотеки, у зв'язку з необхідністю отримання кредиту для розвитку сімейного бізнесу, вийшовши за межі наданого їм дозволу та порушивши майнові інтереси позивача, його батьки насправді уклали договір іпотеки у зв'язку з отриманням позики. В той же час позика та кредит мають суттєві відмінності, зокрема кредит надається фінансовою установою на умовах, встановлених договором, а кошти передаються за таким договором на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання, при цьому фінансова установа, що надає кредит, має право та можливість перевіряти його використання за цільовим призначенням та відмовляти у наданні кредиту чи його частини у випадку використання кредиту не за цільовим призначенням. В той же час, у випадку отримання позики позичальник нічим не обмежений щодо цілей використання отриманих коштів. За таких обставин відповідачем [PERSON] позика була використана не для розвитку сімейного бізнесу і чи отримувалася вони ним взагалі позивачу не відомо. В подальшому на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.01.2014р. було задоволено позов [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки - [ADDRESS], визнано право власності [PERSON] на вказану квартиру та виселено з неї позивача [PERSON], відповідачів [PERSON] та [PERSON] та неповнолітню [PERSON], [INFO] Про вказані обставини позивачу стало відомо лише восени 2013р. під час розгляду в суді зазначеної справи. Позивач посилається на положення ч.1 ст.215 ЦК України , яка передбачає підставою недійсності правочину недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог ч.1 ст.203 ЦК України стосовно того, що зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства , а також моральним засадам суспільства, а також посилається на порушення відповідачами вимог ч.1, ч.2 ст.177 СК України, в зв'язку з чим просить суд визнати недійсним договір іпотеки, укладений [PERSON], [PERSON], що діяла за себе та своїх неповнолітніх дітей - [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO], з [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 31.07.2008р. В судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] позов та викладені в ньому обґрунтування підтримав. Додатково зазначив, що при посвідченні договору іпотеки 31.07.2008р. нотаріус повинен був відмовити в його посвідчені з врахуванням того, що згода органів опіки та піклування надавалася на укладання іпотеки при умові отримання кредиту для розвитку сімейного бізнесу, в той час як справжня мета отримання відповідачем [PERSON] 100000 дол. США не відома. В будь-якому випадку при вкладанні отриманих грошей в розвиток сімейного бізнесу вони могли б принести прибуток та потенційну можливість повернення кредиту. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Пояснив, що первинно мета відповідача [PERSON] отримання у [PERSON] позоки у сумі 100000 дол.США була для вкладанні їх у сімейний бізнес, т.я. їх сім'я займається підприємницькою діяльністю, пов'язаною з торгівлею. Проте, в подальшому [PERSON], який є ліквідатором аварії на ЧАЕС, став хворіти, а решту отриманих з позики грошей витрачати на лікування. Представники відповідача [PERSON] - за довіреністю [PERSON] та адвокат [PERSON], проти позову заперечували. Пояснили, що з посиланням на такі ж обставини недійсності договору іпотеки від 31.07.2008р. звертався батько позивача - [PERSON], проте в задоволенні його позову судом було відмовлено, в той час як через повне не повернення отриманої позики на користь [PERSON] було стягнуто суму боргу та 3 % річних 497571,86 грн. Крім того, звертали увагу суду, що договір кредиту - це вид договору позики, при цьому позика, отримана відповідачем [PERSON], мала значно вигідні умови, т.я. взагалі не передбачала проценти за користування отриманими грошами. Доводи позивача про те, що отримані у позику 100000 дол. США використовувалися не для сімейного бізнесу є голослівними, а твердження про можливість в процесі бізнесу отримувати прибуток - ймовірними. Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду письмові заперечення на позов, в яких зазначила, що 31.07.2008р. договір іпотеки між батьками позивача [PERSON], [PERSON] , що діяла за себе та своїх неповнолітніх дітей - позивача [PERSON],[INFO], та [PERSON], [INFO], та з другого боку відповідачем [PERSON] було проведено у повній відповідності до законодавства: перед підписанням договору іпотеки сторонам цього правочину було роз'яснено їх права та обов'язки, текст договору, його правові наслідки, а також попереджено про наслідки нотаріальних дій , що вчиняються. Підписуючи вказаний договір іпотеки, сторони перебували при здоровому розумі, ясній пам'яті та діяли добровільно, повністю усвідомлюючи значення вчинюваних ними дій, особисто прочитали договір вголос у присутності нотаріуса та особисто його підписали. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. При цьому суд виходив з наступного. Встановлено, що 31.07.2008р. батько позивача [PERSON] - [PERSON] позичив у [PERSON] гроші у сумі 484510 грн. , що згідно курсу НБУ на 31.07.2008р. становить 100000 дол. США, строком до 31.10.2008р. З метою забезпечення викладених зобов'язань, відповідач [PERSON] та його дружина [PERSON] , яка діяла за себе та своїх неповнолітніх дітей - позивача [PERSON],[INFO], та [PERSON], [INFO], передали з дозволу органу опіки та піклування відповідачу [PERSON] в іпотеку [ADDRESS] вартістю 342500 грн. (а.с.5-10) Крім того, за договором поруки від 31.07.2008р. [PERSON] поручився перед [PERSON] в повному обсязі за виконання [PERSON] свого обов'язку за договором позики від 31.07.2008р., укладеним між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 71-72, спр. 2-1347/09 ) Договори позики, поруки та іпотеки посвідчені нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] в реєстрах № 3740, 3748, 3746. На підставі рішення судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 13.07.2010р. відповідачу [PERSON] було відмовлено в задоволенні позову до [PERSON] про визнання недійсними договорів позики та іпотеки від 31.07.2008р. Тим же рішенням з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь [PERSON] стягнуто суму боргу за договором позики від 31.07.2008р. та 3% річних 497571,86 грн. (а.с.193-195, спр. 2-1347/09) Відповідно до ст.10,11,57-64 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог на підставі доказів сторін, які повинні довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач [PERSON], який на час укладання договору іпотеки 31.07.2008р. був неповнолітнім, посилається на те, що вказаний правочин порушує його майнові права стосовно переданого в іпотеку житла. Це твердження позивач обґрунтовує тим, що Рішення опікунської ради Виконавчого комітету Фрунзенської районної у м. Харкові ради від 12.06.2008р. №82/23 «Про надання дозволу на оформлення договору іпотеки з урахуванням житлових прав малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], було прийнято у зв'язку з необхідністю отримання відповідачем [PERSON] кредиту для розвитку сімейного бізнесу. Але відповідач [PERSON] , ніби-то всупереч даному рішенню, уклав не договір кредиту, а договір позики. Такі підстави для визнання договору іпотеки від 31.07.2008р. недійсним на підставі ст.203, 215, 224 ЦК України на погляд суду є необґрунтованими, а доводи позивача та такими, що не заслуговують на увагу. Так судом встановлено, що як у мотивувальній, так і у резолютивній частині Рішення опікунської ради Виконавчого комітету Фрунзенської районної у м. Харкові ради від 12.06.2008р. №82/23 «Про надання дозволу на оформлення договору іпотеки з урахуванням житлових прав малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], не вказано на підстави та причини передачі квартири в іпотеку, а лише зазначено про надання дозволу на укладення такого правочину від імені малолітніх дітей їхніми батьками, за таких обставин не можна стверджувати про порушення вимог даного рішення (а.с.60). Сам по собі договір іпотеки від 31.07.2008р. жодним чином не обмежує права неповнолітнього на той час позивача [PERSON], [INFO], на користування житлом. Як вказано в мотивувальній частині Рішення опікунської ради Виконавчого комітету Фрунзенської районної у м. Харкові ради від 12.06.2008р. №82/23 «Про надання дозволу на оформлення договору іпотеки з урахуванням житлових прав малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], місце проживання та реєстрації дітей в зв'язку із укладенням договору іпотеки залишається незмінним. Окрім того, як зазначено у п.2 резолютивної частини вказаного рішення у випадку примусового продажу квартири за умовами договору іпотеки подружжя [PERSON] само зобов'язане забезпечити своїх неповнолітніх дітей житлом. Оскільки до договору кредиту, відповідно до положень ч.2 ст.1054 ЦК України, застосовуються положення про договір позики, тому кредит та позика мають спільну правову природу. Більш того договору кредиту в обов'язковому порядку притаманні ознаки строковості та платності у вигляді сплати фінансовій установі процентів за користування кредитними грошима. В той же час встановлено, що відповідачем [PERSON] 31.07.2008р. грошова сума позики 484510грн. (екв.100000 дол.США) була отримана від гр. [PERSON] лише з умовою повернення самої суми позики, сплата процентів за користування позиченими грошами правочином не передбачалася. Згідно із ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить т дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.2 ст.65 СК України при укладанні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за другого з подружжя. Отже, укладаючи договір позики 31.07.2008р. [PERSON] діяв за згодою дружини, а гроші, отримані ним за цим договором, стали спільною сумісною власністю подружжя, та цілком могли бути витрачені на ведення спільного сумісного бізнесу родиною [PERSON]. Крім того, як пояснив в судовому засіданні 17.04.2014р. представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] до опікунської ради Виконавчого комітету Фрунзенської районної у м. Харкові ради подружжя [PERSON] за отриманням згоди на укладання договору іпотеки зверталося спільно, дружина - [PERSON] 31.07.2008р. також підписувала договір іпотеки, подружжя насправді займається підприємницькою діяльністю, пов'язаною з оптовою та роздрібною торгівлею, а тому позичені від [PERSON] гроші вони витрачали, в тому числі на справи свого бізнесу. Доводи представника позивача про те, що позичені 31.07.2008р. гроші могли бути використані [PERSON] на особисті потреби та ймовірну можливість отримання прибутку під час ведення бізнесу є бездоказовими. Таким чином, договір іпотеки від 31.07.2008р. відповідає вимогам чинного законодавства і підстав для визнання його недійсним суд не вбачає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed