Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 19 січня 2016 року Відділом ДРАЦС Новопсковського РУЮ Луганської області, актовий запис №02. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 19.01.2016 вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У неї шлюб перший, у відповідача повторний. Від шлюбу є неповнолітній син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. З відповідачем вони сумісно не проживають один рік. Причиною розірвання шлюбу стало те, що вони з відповідачем в психологічному плані не сумісні, тому в сімї виникали сварки та скандали, які привели до того, що спільне життя стало не можливим, вони втратили один до одного почуття поваги та любові, подальше подружнє життя суперечить її інтересам, у звязку з чим позивач звертається до суду з даним позовом. Спір про майно подружжя відсутній. Син після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем, відповідач з цим згоден. Позивач в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, в позовній заяві просить справу розглядати без її участі, так як має на своєму утриманні малолітню дитину, яку ні з ким залишити. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Матеріалами справи встановлено, що починаючи з 19 січня 2016 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕД № 222570, виданим 19 січня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 02. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЕД №371847, виданого 19 січня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved