Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», де просить ухвалити рішення, яким визнати виконавчий напис, вчинений 14.08.2020 приватним нотаріусом міського нотаріального округу Горай О.С. та зареєстрований в реєстрі за № 17700 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 21136 грн. 23 коп. таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» судові витрати у розмірі 4362 грн. На обґрунтування позову зазначив, що у лютому 2021 року він дізнався про відрахування, які проводились із його заробітної плати. Звернувшись до бухгалтерії АТ «Крюківський вагонобудівний завад», де працює, дізнався, що відрахування проводяться на підставі постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 19.01.2021 приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М.В. по виконавчому провадженню № 62904600 в розмірі 20 % доходів. Із даного документа слідує, що стягнення відбувається за виконавчим написом приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. за № 17700, виданого 14.08.2020 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 21136 грн. 23 коп. З даним виконавчим написом він не згоден, так як жодних вимог від ТОВ «Вердикт Капітал» не отримував, з виконавчим написом № 17700 від 14.08.2020 приватного нотаріуса Горая О.С. не ознайомлений. Вважає, що сума стягнення за виконавчим написом є безпідставною та спірною. З урахуванням викладеного просив позовні вимоги задовольнити. Представником відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» подано відзив на позов, в якому віни просив відмовити у задоволені позовних вимог. При цьому посилався на те, що законодавством не визначено виключний перелік обставин, які б свідчили про наявність спору щодо заборгованості. Разом з тим заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. В подальшому представником відповідача ОВ «Вердикт Капітал» подано клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, в якому він зазначив, що до позовної заяви не подано належних та допустимих документів, які б підтверджували оплату юридичної допомоги, в тому числі документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату. З урахуванням викладеного просив відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Назаренко В.В. у судове засідання не з`явилися, надали суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять розгляд справи проводити у їх відсутність. Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, клопотань про розгляд справи у його відсутність суду не надавав. Треті особи приватний нотаріус Житомирського міського нотіального округу м. Києва Горай О.С. та приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова М.В. у судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи були належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 14.08.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 17700, про стягнення заборгованості з [PERSON] , як з боржника за кредитним договором № 500950545 від 03.07.2014, укладеним з АТ «Альфа-Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 1 від 21.06.2016 є ТОВ «Кредитні Ініціативи», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-1КІ/ВЕСТА від 26.12.2018 є ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», правонаступником усіх та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 16-01/19/1 від 16.01.2019 є ТОВ «Вердикт Капітал». Згідно виконавчого напису стягнення проводиться за період з 16.01.2019 по 11.03.2020, сума заборгованості за договором складає 20486,23 грн., загальна сума заборгованості, в тому числі плата за вчинення виконавчого напису, яка підлягає стягненню з боржника [PERSON] , складає 21136 грн. 23 коп. На підставі вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. було відкрито виконавче провадження № 62904600 Постановою приватного виконавця від 19.01.2021 в межах виконавчого провадження звернено стягнення на доходи боржника [PERSON] . Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон) нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів здійснюється згідно глави 14 Закону та глави 16 розділу ІІ Порядку. Згідно з статтею 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у кредитора (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). За змістом підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану у договорі адресу. Відповідно до підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. Статтею 50 Закону визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати саме безспірна заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону). Характер правового регулювання вказаних правовідносин дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості, чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із Переліком документів, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.03.2021 в тому числі витребувано у приватного нотаріуса приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. (місцезнаходження: 10008, м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, буд.35) належним чином засвідчену копію виконавчого напису, вчиненого 14.08.2020 за реєстр. № 17700, та засвідчені копії заяви і усіх доданих до заяви документів, на підставі яких 14.08.2020 було вчинено виконавчий напис № 17700 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 21136 грн. 23 коп. Цією ж ухвалою витребувано у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М.В. (місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Поправки Юрія, буд.6, оф. 14) належним чином засвідчену копію виконавчого напису за № 17700 від 14.08.2020, вчиненого приватним нотаріусом приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 21136 грн. 23 коп. Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. суду будь-яких документів надано не було не зважаючи на надіслання повторно листа-вимоги та копії ухвали суду. Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. суду надіслано копію виконавчого напису, копію кредитного договору з додатками, анкету-заяву на отримання кредиту, виписку з особового рахунку [PERSON] будь-яких інших документів суду надано не було ТОВ «Вердикт Капітал» як відповідач у справі також не надав суду переліку документів, які подавалися ним для вчинення виконавчого напису нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. та не довів, що ним надавалися документи, які підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, а також документи, які підтверджують право вимоги ТОВ «Вердикт Капітал». Матеріали справи не містять жодного розрахунку заборгованості [PERSON] з зазначенням періоду, за який вона виникла, чи інших доказів на підтвердження безспірності заборгованості. При цьому як вбачається з копії кредитного договору та графіку погашення платежів датою остаточного повернення кредиту є 04.07.2016. Відповідачем також не спростовано винесення виконавчого напису після спливу строків позовної давності. Крім цього, ТОВ «Вердикт Капітал» не було надано доказів отримання [PERSON] письмової вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором № 500950545 від 03.07.2014. Тому суд приходить до висновку, що нотаріус вчинив виконавчий напис не пересвідчившись в тому, чи надав стягувач підтверджуючі документи про отримання [PERSON] письмової вимоги щодо усунення порушень за кредитним договором № 500950545 від 03.07.2014, при цьому нотаріус не дотримався вимог пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, чим було порушено права [PERSON] на спростування розміру заборгованості. Своїх заперечень та доказів, що спростовують доводи позивача відповідачем та приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. суду надано не було. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає викоанню, є законними, доведеними і підлягають задоволенню. Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 3000 грн. витрат на правничу допомогу, проти задоволення яких заперечує відповідач, суд виходить з наступного. Згідно ч.ч.1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог( ч.2 ст. 141 цього Кодексу). Згідно ч.3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо); такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.8 ст. 141 ЦПК України). Згідно ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. При цьому Верховним Судом неодноразово вказувалося у своїх рішеннях, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Цивільним процесуальним кодексом України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Ордером № 1034053 підтверджується, що між [PERSON] та адвокатом Назаренком В.В. укладено договір про надання правової допомоги № 14 від 24.02.2021. Адвокатом подано детальний опис робіт, виконаних за договором про надання правової допомоги № 14 від 24.02.202 та копію квитанції № 14 від 24.02.2021 про отримання 3000 грн. від позивача. Факт надання професійної правничої допомоги адвокатом Назаренком В.В., в тому числі обсяг наданих послуг і виконаних робіт, підтверджується матеріалами справи, що містять позовну заяву, заяву про забезпечення позову, складення яких з огляду на предмет позову потребувало значної роботи із законодавством та судовою практикою. Складення клопотання про витребування доказів, як і ознайомлення з обставинами справи, на переконання суду, не потребує тривалого часу, додаткового вивчення законодавства чи вчинення інших дій. Зважаючи на викладене суд вважає за можливе застосувати критерій неспівмірності заявленої до стягнення суми витрат за правничі послуги із часом, витраченим адвокатом на виконання робіт з ознайомлення із обставинами справи та складанням клопотання про витребування доказів, а тому вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 2400 грн., врахувавши, що достатнім часом на кожну з цих дій є 30 хв. Судом також не сприймаються як належні твердження відповідача щодо відсутності доказів оплати витрат адвоката, оскільки позивачем надано копію квитанції, крім того витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, що відповідає правовій позиції, зробленій Обєднаною палатою Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду в постанові від 03.10.2019 в справі № 922/445/19. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий збір в розмірі 908 грн. за звернення до суду з позовною заявою та 454 грн. за звернення з заявою про забезпечення позову, які підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: partial