Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] із вимогою про стягнення з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 777000,0 грн., а також судові витрати на розгляд справи, посилаючись на таке. 10 січні 2008 року позивач передав, а відповідач прийняв на зберігання 368 рулонів тканини на загальну суму 777000,0 гривень. Передане майно відповідач повинен був зберігати строком до 31.08.2008 року в будинку де він проживав за адресою [ADDRESS], та по першій вимозі повернути позивачу вищевказане майно. Починаючи з квітня 2008 року позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути йому майно, але відповідач відповідав йому відмовою, посилаючись на те, що на даний час не має доступу к будинку де зберігалося майно. На початку липня 2008 року позивач дізнався, що належне йому майно реалізується на ринку 7-й км, у зв'язку з чим він був вимушений звернутися до Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області. В ході перевірки по заяві позивача співробітниками міліції Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області було встановлено, що належне спірне майно дійсно реалізується на проминку 7-й кілометр та був здійснений огляд приміщення, розташованого за адресою Одеська область, Овідіопольський р-н, [ADDRESS], де відповідач зберігав належне його майно, і станом на 15 липня 2008 року встановлено, що за даною адресою зберігається лише 84 рулонна тканини. З результатами перевірки правоохоронними органами в порушенні кримінальної справи було відмовлено та запропоновано звернутися до суду. Відповідач не виконав своїх обов'язків відносно зберігання та повернення майна позивача, тобто позивачу не було повернено його майно, а саме 368 рулонна на загальну суму 777000,0 грн. Повернути це майно відповідач не має можливості у зв'язку з тим, що цього майна у нього не має. Таким чином, відповідач заподіяв позивачу матеріальну шкоду на суму 777000,0 грн. Позивач надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі та просить розглянути справу на підставі документів які містяться у справі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтвердив домовленості з позивачем, але вказав, що майно вибуло з його зберігання поза його волею. В подальшому відповідач в судове засідання не з'явився. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні, позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 10 січні 2008 року [PERSON] передав, а [PERSON] прийняв на зберігання 368 рулонів тканини на загальну суму 777000,0 гривень на відповідальне зберігання в приватному будинку за адресою: Одеська область, Овідіопольський р-н, [ADDRESS], у підвальному приміщенні будинку, строком зберігання до 31.08.2008 року, про що свідчить акт прийому-передачі від 10 січня 2008 року; накладні № 1, № 2, № 3 від 10 січня 2008 року та постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 10 вересня 2008 року. Відповідно до акту прийому-передачі від 10 січня 2008 року сторони домовились за першою вимогою [PERSON] [PERSON] зобов'язався допускати його на територію будинку для перевірки наявності товару і умов його зберігання, а також повернути товар на першу вимогу [PERSON]. У порушення прийнятих на себе зобов'язань [PERSON] не повернув майно та на вимогу [PERSON] про повернення майна відповідач відповідав йому відмовою, мотивуючи це відсутністю доступу до будинку де зберігалося майно та завіряв його, що в найкоротший час він поверне позивачу все майно. На початку липня 2008 року [PERSON] дізнався, що належне йому майно, а саме 368 рулонів тканини на суму 777000,0 грн. реалізується на ринку 7-й км, у зв'язку з чим [PERSON] звернувся до Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області. В ході перевірки по заяві [PERSON] співробітниками міліції Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області було встановлено, що належне [PERSON] майно реалізується на проминку 7-мий кілометр та був здійснений огляд приміщення розташованого за адресою: Одеська область, [ADDRESS] де [PERSON] зберігав належне [PERSON] майно, і станом на 15 липня 2008 року встановлено, що за даною адресою зберігається лише 84 рулонна тканини, що підтверджується постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 10 вересня 2008 року, листом Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області від 28 липня 2008 року за вих. №65/3052. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29 березня 2013 року про забезпечення доказів по цій справі було зобов'язано Овідіопольський РВ ГУМВС України в Одеській області надати суду завірену належним чином копію відмовного матеріалу за заявою громадянина [PERSON], зареєстрованою ЖРЗПЗ № 3585/3 від 08.09.2008 р. та ухвалу було направлено для виконання до Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області (67800, смт. Овідіополь, вул. Берегова, 9). До суду надійшов лист за вих. №65/3077 від 16.04.2013 року з Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області, в якому повідомили, що матеріали про відмову в порушенні кримінальної справи №3052/2008 року по факту звернення гр. [PERSON] були направлені до суду Приморського району за вих. №65/12439 від 07.12.2009 року. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2013 року витребувано з Приморського районного суду м. Одеси завірену належним чином копію відмовного матеріалу за заявою громадянина [PERSON], зареєстрованою ЖРЗПЗ № 3585/3 від 08.09.2008 р. (суддя Свячена Ю.Б.). Згідно відповіді Приморського районного суду м. Одеси (суддя Свячена Ю.Б.) від 22 січня 2014 року, вбачається, що матеріали про відмову в порушенні кримінальної справи №3052/2008 року по факту звернення гр. [PERSON] дійсно отримані судом 12 лютого 2010 року і передані судді. Ухвалою суду від 12 липня 2010 року справа була залишена без розгляду. На даний час керівником апарату суду приймаються заходи щодо розшуку вказаних матеріалів. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із ч. 1 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно із ст. 953 ЦК України, зберігач зобов'язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився. Оскільки [PERSON] не виконав вимоги відносно зберігання та повернення майна - 368 рулонів тканини на суму 777000,0 грн., та повернути це майно відповідач не має можливості у зв'язку з тим, що цього майна у нього не має, тому відповідач заподіяв позивачу майнову шкоду на суму 777000,0 грн. Відповідно до ст. 951 ЦК України збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем: у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості; у разі пошкодження речі - у розмірі суми, на яку знизилася її вартість. Якщо внаслідок пошкодження речі її якість змінилася настільки, що вона не може бути використана за первісним призначенням, поклажодавець має право відмовитися від цієї речі і вимагати від зберігача відшкодування її вартості. Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно із ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] майнову шкоду у розмірі 777000,0 грн., судові збір у розмірі 1700,0 грн., та витрати на ІТЗ судового процесу у розмірі 120,0 грн., що разом складає 778820,0 грн. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Outcome: approved