Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем понад п`яти років та визнання спадкоємцем четвертої черги, в обґрунтування якого зазначала, що [INFO] помер [PERSON] . Останній був вітчимом її матері [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), [INFO] , якого вона вважала своїм дідусем. Після смерті бабусі [PERSON] у 1995 році, [PERSON] залишився проживати в будинку за адресою: [ADDRESS] будинку. В подальшому з грудня 2012 року позивачка [PERSON] забрала дідуся до себе проживати , з 11.01.2013 року зареєструвала його в будинку, який належить її чоловіку, за адресою: [ADDRESS] . Проживали однією сім`єю у складі п`ятьох чоловік: позивачка, чоловік позивачки [PERSON] , [INFO] та двох синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] Родина вела спільний бюджет та господарство,між ними склалися сімейні стосунки. Додає, що ще за життя дідусем [PERSON] був\~ укладений заповіт, посвідчений 08 грудня 2011 року секретарем виконкому Безіменської сільської ради Новоазовського району Донецької області, зареєстрованого в реєстрі №949, згідно якого вбачається, що позивачка\~ є набувачем майна [PERSON] . Після смерті дідуся [PERSON] 15 травня 2018 року, залишилось спадкове майно, що складається з невиплаченої пенсії. На теперішній час вона звернулась в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець четвертої черги, проте не може оформити свої спадкові права через те, що факт спільного мешкання зі спадкодавцем не підтверджений. Просила встановити факт її мешкання однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] понад п`яти років та визнати її спадкоємцем четвертої черги за законом. Позивач [PERSON] та її представник, що діє на підставі ордеру та договору про надання правової допомоги, [PERSON] у підготовче\~ судове засідання не з`явились, надали суду заяви з проханням слухати справу за їх відсутністю, просили позов задовольнити у повному обсязі.\~ Відповідачі [PERSON] та [PERSON] \~ у підготовче судове засідання не з`явились, надавши заяви про визнання позову та з проханням слухати справу за їх відсутністю. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Згідно з положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається зі свідоцтва про смерть [NUMBER] № [NUMBER] , виданого 22.08.2018 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] 21.06.2019 року було відкрито спадкову справу № 64357135 нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори Одерій Г.В. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 11.02.1974 року Безименською сільською радою Новоазовського району, позивачка - [PERSON] \~ народилась [INFO] , її матір`ю записана [PERSON] . 30.09.1995 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та їй було присвоєно прізвище [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER] , видане Безименською сільською радою Новоазовського району Донецької області. Мати позивачки [PERSON] - [PERSON] , відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Виконкомом Красноармійської сільської ради Новоазовського району, народилась [INFO] , її матір`ю вказана [PERSON] , актовий запис № 53. 26.01.1969 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб та їй присвоєно прізвище [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про одруження серія [NUMBER] , видане Безименським РАЦС Новоазовського району від 26.01.1969р. 05.03.1977 року бабуся позивачки [PERSON] [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , про що 05.03.1977 року Безименською сільською радою Новоазовського району видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис № 8. Згідно заповіту посвідченого 08 грудня 2011 року\~ секретарем виконкому Безіменської сільської ради Новоазовського району Донецької області, зареєстрованого в реєстрі №949, вбачається, що [PERSON] є набувачем майна [PERSON] . Відповідно до копії паспорту [PERSON] , [INFO] ,серія [NUMBER] , виданого 02 грудня 1996 року Новоазовським РВ УМВС України в Донецькій області, місцем реєстрації останнього з 11.01.2013 року вказана адреса проживання позивачки, а саме: [ADDRESS] . За змістом ч.1,2\~ ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права нас спадкування, неприйняття\~ ними спадщини або відмови від її прийняття, крім\~ випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Як вбачається з довідки № 1092 від 10 вересня 2019 року, виданою адміністрацією установи тимчасово окупованої території України, померлий [INFO] [PERSON] по день смерті був зареєстрований та проживав за адресою [ADDRESS] , у складі родині: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Стаття 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» містить поняття тимчасово окупованої території України, до якої відноситься у тому числі й сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. За положеннями ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Проте, оцінюючи надані позивачем документи, суд виходить з того, що факт проживання особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав.\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Таким чином, суд вважає можливим застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення фактів, що мають істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. Таким чином, дослідивши всі матеріали справи та враховуючи той факт, що [PERSON] проживала з [PERSON] однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини, вона має право на спадкування за законом, як спадкоємець четвертої черги.

Outcome: approved