Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що 20.09.2013 року померла його дружина [PERSON]. Місцем відкриття спадщини є м. Алушта, Автономна Республіка Крим, Україна. Після смерті спадкодавиці відкрилась спадщина, до складу якої входять грошові кошти з відсотками та компенсацією до них, які знаходяться на рахунках банку ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк». 08.07.2015 року позивач звернувся до ПАТ «Промінвестбанк» з заявою про видачу йому коштів, які він успадкував після смерті [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом 82 АА 0135683, зареєстрованого в реєстрі за № 1-904 від 03.04.2015 року видано нотаріусом Алуштинського міського нотаріального округа Республіки Крим [PERSON] ПАТ «Промінвестбанк» відмовив [PERSON] у видачі грошових коштів посилаючись на ст.9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», в якій зазначено, що Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Позивач [PERSON] наполягає на тому, що він є єдиним спадкоємцем за заповітом, після смерті [PERSON], тому просить суд визнати за ним право власності на грошові кошти з належними відсотками і компенсаціями, які знаходяться у ПАТ «Промінвестбанк» (код ЄДРПОУ 00039002) на рахунках, відкритих на імя [PERSON] № 26304620309708, № 26200620309686, № 2625050000000000, та зобовязати ПАТ «Промінвестбанк» виплатити [PERSON] суму депозитного вкладу у розмірі 20 950,00 (двадцять тисяч девятсот пятдесят) доларів США та нараховані проценти (компенсації) за депозитним вкладом за договором банківського депозиту «Традиційний» № 26304620309708 від 29.12.2012 року за період з 30.12.2012 року по день видачі зазначених коштів [PERSON] Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «Промінвестбанк» в судовому засіданні проти позову заперечувала. Зазначила, що ПАТ «Промінвестбанк» є неналежним Відповідачем у спорі щодо визнання права власності на грошові кошти, що входять до складу спадщини після [PERSON], так як не оспорює та не с уповноваженою особою, яка визначає право власності [PERSON] або будь-яких інших осіб на них. За позовом про визнання права власності рішення по справі може вплинути на права та обов'язки банку, тому банк може бути третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору відповідно до ст. 35 ЦПК України. Грошові кошти, що є предметом спору правомірно знаходяться в ПАТ «Промінвестбанк» на рахунку фізичної особи [PERSON] згідно укладено між нею та ПАТ «Промінвестбанк» договору банківського депозиту «Традіційний» № 26304620309708 від 29.12.2012 р., банк не привласнив їх, та немає жодних правових підстав для набуття права власності на ці кошти згідно статей 1058, 1066 Цивільного кодексу України. Таким чином банк правомірно, на підставі укладеного з [PERSON] J1.B. депозитного договору, статей 1058, 1066 ЦК України виконує зобов'язання приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком [PERSON] JI.B., та не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Згідно зазначених норм банк зобов'язаний повернути грошові кошти, що містяться на рахунку [PERSON] JI.B. або виконати будь-які інші розпорядження цими грошовими коштами особи, яка надасть до банку належним чином оформлені документи, що підтвердить її правонаступництво, право власності або право розпорядження цими коштами. Представник відповідача [PERSON] міської ради надала суду письмову заяву, згідно з якою покладається на розсуд суду. Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, вважає що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НО № 712882, виданого 21.09.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 904, 20.09.2013 р. померла [PERSON], у віці 73 років у м. Донецьк. Позивач є чоловіком померлої [PERSON], шлюб зареєстрований 23.04.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 163, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії 1-НО № 087544. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все рухоме та нерухоме майно, яке належало їй на день її смерті, у тому числі і на вищевказаний вклад в ПАТ «Промінвестбанк». Спадкоємець [PERSON] відповідно до ст.1268 ЦК України прийняв спадщину, яка залишилася після смерті його дружини [PERSON], звернувшись за місцем відкриття спадщини із відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріуса Алуштинського міського нотаріального округу [PERSON] За його заявою була відкрита спадкова справа за №10/2015. Відповідно до договору банківського депозиту «Традиційний» № 26304620309708, укладеного 29.12.2012 р., [PERSON], як вкладник, передала ПАТ «Промінвестбанк» грошові кошти у сумі 20 950,00 доларів США на строк 90 днів, перебіг якого починається з дня зарахування суми депозиту на депозитний рахунок. Пунктом 2.3. договору депозиту передбачено, що у випадку, якщо до дня закінчення строку депозиту банк не отримає від вкладника письмового повідомлення про намір отримати депозит у звязку із закінченням строку депозиту або якщо до дня закінчення відповідного строку депозиту вкладник не витребовує депозит, за відсутності заперечень банку щодо пролонгації (якщо банком не було прийнято рішення про нездійснення подальших пролонгацій) строк депозиту вважається продовжений (пролонгований) кожного разу на строк, на який приймався депозит від вкладника при його первинному розміщенні, за процентною ставкою, що діє в банку на дату такої пролонгації для пролонгованих депозитів. Сторони домовились, що у випадку відсутності відповідного письмового повідомлення вкладника або не витребування вкладником депозиту, пролонгація депозиту на діючих умовах пролонгації вважається погодженою вкладником. При цьому, дія цього договору вважається продовженою (пролонгованою) без підписання будь-яких додаткових документів. В матеріалах справи відсутні будь які документи які б свідчили про закінчення строку депозиту. Звернутись до нотаріуса, який здійснює свою діяльність на території України у [PERSON] відсутня можливість, оскільки п. 231 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що на підставі однієї із заяв зареєстрованою першою, заводиться спадкова справа на ім'я померлого. При заведенні спадкової справи нотаріус за даними спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи. У разі підтвердження цього факту, нотаріус відмовляє у прийнятті заяви. За таких обставин, нотаріуси, які здійснюють свою діяльність на території України, не можуть прийняти від [PERSON] повторно заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та, відповідно, видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину відповідно до чинного законодавства України. Згідно ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до ст. 1223 ЦК України, що право на спадщину мають особи визначені у заповіті. Як передбачено ч. 1ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Ст.2 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-ІІІ «Про банки і банківську діяльність» установлено, що вклад (депозит) це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з п.2 ч.1 ст.512 ЦК України самостійною підставою заміни кредитора в зобовязанні є правонаступництво. Відповідно до ч.2 ст.608 ЦК України зобовязання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно повязаним з особою кредитора. Проте у зобовязаннях, не повязаних з особою кредитора, смерть не призводить до припинення зобовязань, а відбувається перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб спадкоємців. Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Ст.1228 ЦК України встановлено право вкладника розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним (ч.2 ст.1228 ЦК України). Відповідно до вимог ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Згідно із ч.5 ст.1061 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунку вкладника з інших підстав. Оскільки сторонами спірного договору банківського вкладу є банк (боржник) і вкладник (кредитор), а зобовязання банку повернути вклад і виплатити проценти на суму вкладу не є нерозривно повязаним з особою вкладника, то таке зобовязання відповідача не припиняється внаслідок смерті вкладника, входить до складу спадщини та триває до моменту фактичного повернення коштів спадкоємцям. Статтею 1074 ЦК України визначено, що обмеження права клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, які перебувають на його рахунку, не допускаються, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Відповідно до вимог ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пунктом 1 ч.1 ст. 16 ЦК України встановлено спосіб захисту цивільного права шляхом його визнання. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на грошові кошти з належними відсотками і компенсаціями, які знаходяться у ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на рахунках, відкритих на імя [PERSON]. Разом з тим, слід відмовити в задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання ПАТ «Промінвестбанк» виплатити [PERSON] суму депозитного вкладу у розмірі 20 950,00 (двадцять тисяч девятсот пятдесят) доларів США та нараховані проценти (компенсації) за депозитним вкладом за договором банківського депозиту «Традиційний» № 26304620309708 від 29.12.2012 року за період з 30.12.2012 року по день видачі зазначених коштів [PERSON], оскільки ПАТ «Промінвестбанк» є неналежним відповідачем у спорі щодо визнання права власності на грошові кошти, що входять до складу спадщини після [PERSON], так як не оспорює та не с уповноваженою особою, яка визначає право власності [PERSON] або будь-яких інших осіб на них. На підставі викладеного,

Outcome: partial