Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась 07 жовтня 2019 року до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстрований також [PERSON] , який з січня 2014 року в квартирі не мешкає, в добровільному порядку з реєстрації не знімається, участі в утриманні квартири не приймає, платежі не сплачує, ремонт не здійснює. Реєстрація відповідача у вказаній квартирі, яка належить їй на власності, створює перешкоди у користуванні та розпорядженні належним майном. А тому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в письмовій заяві позов підтримала повністю, просить суд слухати справу у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада», про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов та клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Ухвалою суду від 16 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 20 січня 2020 року о 08 год.30 хв. 20 січня 2020 року відкладено розгляд справи на 19.03.2020 року в зв`язку з неявкою відповідача. Суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав: Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] на підставі ордеру № 1629 та рішення № 224 виконавчого комітету Сумської міської ради народних депутатів від 20 жовтня 1988 року надана квартира [ADDRESS] , що підтверджується копіями рішення та ордеру (а.с.10-14). У вказаній квартирі також зареєстрований відповідач [PERSON] , [INFO] як піднаймач та член сім`ї наймача - онук, що підтверджується поквартирною карткою (а.с.13) та довідкою про склад сім`ї (а.с.9). З матеріалів справи вбачається, що відповідач з січня 2014 року фактично не проживає у квартирі, за комунальні послуги не сплачує, участі в утриманні житла не приймає. Реєстрація відповідача у вказаній квартирі, створює перешкоди позивачу у користуванні та розпорядженні належним йому майном. Докази, які б свідчили про наявність поважних причин не проживання відповідача в житловому приміщенні, у матеріалах справи відсутні. Таким чином, судом встановлений факт не проживання відповідача в спірному приміщенні близько 6 років без поважних причин. Відповідно до ст. 167 ЖК УРСР у разі вибуття членів сім`ї наймача на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Суд дійшов висновку, що вимоги позивачки про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, обґрунтовані і знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, відповідача необхідно визнати таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] .

Outcome: approved