Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на 17/100 частини будинку. Позивач [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до відповідачів про визнання права власності на 17/100 частини будинку. Позивач [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до відповідачів про визнання права власності на 2/25 частини будинку. Обєднані позовні вимоги обґрунтовуються тим, що у позивачів виникла необхідність зареєструвати право власності на нерухоме майно у встановленому законом порядку, однак у позасудовому порядку вони позбавлені такої можливості. У судове засідання позивачі не зявилися попередньо надавши до суду відзиви про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити, за зустрічними вимогами позовні вимоги визнали. У судове засідання відповідачі не зявилась попередньо надавши до суду відзиви про визнання позову та просили проводити розгляд справи без її участі. Від третьої особи: Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області до суду надійшла заява про розгляд справи без часті їх представника, при вирішення справи по суті поклались на розсуд суду. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207\~цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши подані заяви, відзиви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 3 ЦК України, із змісту якої випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами. Відповідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За даних підстав, суд вважає, що позивачі позбавлені можливості встановити своє право власності на належне їм нерухоме майно у загальному порядку, окрім судового. В звязку з повним визнанням позову відповідачами на підставі Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без зясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved