Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який у подальшому уточнив, в обґрунтування якого вказав, що він є учасником бойових дій та учасником антитерористичної операції, і відповідно до Стратегії удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України 07.06.2017 № 413 (зі змінами та доповненнями) має першочергове право на безоплатне отримання земельної ділянки у приватну власність. 01.08.2016 року [PERSON], відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України, подав до Великокручанської сільської ради відповідне клопотання (заяву) про передачу йому безоплатно у власність земельної ділянки, площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, в селі Велика Круча Пирятинського району Полтавської області. Рішенням (п'ятнадцятої сесії сьомого скликання) від 21.04.2017 № 11 «Про надання земельної ділянки [PERSON].» Великокручанська сільська рада вирішила: Надати [PERSON] земельну ділянку площею 1,0 га в с. Велика Круча (навпроти пивоварні з рестораном) для ведення особистого селянського господарства. Надати дозвіл [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,0 га в с. Велика Круча (навпроти пивоварні з рестораном) для ведення особистого селянського господарства. На підставі вищевказаного рішення Великокручанської сільської ради від 21.04.2017 № 11, за заявою [PERSON], приватним підприємством «ЗЕМЛЕУСТРІЙ-2010» було виготовлено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] у власність із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Велика Круча на території Великокручанської сільської ради Пирятинського району Полтавської області (далі - Проект землеустрою). Відповідно до Проекту землеустрою, який був погоджений у встановленому чинним законодавством України порядку, в тому числі і Великокручанською сільською радою (т.в.о. голови - [PERSON] та землевпорядником - [PERSON]), [PERSON] була виділена земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,0000 га, на території села Велика Круча Пирятинського району Полтавської області, кадастровий номер: [NUMBER] 22.05.2018року представником [PERSON] - [PERSON] Проект землеустрою, разом із відповідною заявою, був поданий до Великокручанської сільської ради на затвердження. Однак, 21.06.2018 представнику [PERSON] - [PERSON] Великокручанською сільською радою було направлено повідомлення № 02-13/339, у якому зазначалося, що в зв'язку з не врахуванням проектною організацією рішення 28 сесії Великокручанської сільської ради від 22.03.2018 року № 9 про затвердження схеми розподілу земельних ділянок на земельному масиві, з якого розподілялися землі зазначеним у заявах громадянам, питання їх затвердження комісією та сесією сільської ради буде розглянуто виключно після подачі на затвердження сесією всіх без винятку проектів відводу земельних ділянок на даному масиві. Крім того, [PERSON] стало відомо, що рішенням (тридцять другої сесії сьомого скликання) від 28.07.2018 № 20 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в с. Велика Круча та її реєстрацію», Великокручанська сільська рада вирішила: затвердити Проект землеустрою; провести державну реєстрацію права власності на земельну ділянку в ЄДРРП за територіальною громадою Великокручанської сільської ради. 06.08.2018право власності на земельну ділянку було зареєстровано за Великокручанською сільською радою. А вже 06.09.2018, рішенням (тридцять четвертої сесії сьомого скликання) № 11 «Про передачу у власність земельної ділянки гр. [PERSON] в с. Велика Круча для ведення особистого селянського господарства», - Великокручанська сільська рада передала безоплатно земельну ділянку у приватну власність [PERSON]. Тобто, земельна ділянка, яка була виділена Великокручанською сільською радоювідповідно до Проекту землеустрою [PERSON] - Великокручанською сільською радоюпередана у приватну власність [PERSON] Вважає вищевказані рішення відповідача незаконними та просить суд визнати незаконними та скасувати рішення (тридцять другої сесії сьомого скликання) Великокручанської сільської ради від 28.07.2018 № 20 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в с. Велика Круча та її реєстрацію», рішення (тридцять четвертої сесії сьомого скликання) Великокручанської сільської ради від 06.09.2018 № 11 «Про передачу у власність земельної ділянки гр. [PERSON] в с. Велика Круча для ведення особистого селянського господарства». Просив зобов'язати Великокручанську сільську раду прийняти рішення про затвердження Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. [PERSON] у власність із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Велика Круча на території Великокручанської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, та надати її у власність [PERSON], стягнути із Великокручанської сільської ради на користь [PERSON] судові витрати, пов'язані із розглядом даної справи. У відзиві на уточнені позовні вимоги відповідач просив відмовити у задоволенні позову. Зазаначив, що у суду відсутнє право втручатися в діяльність державних органів при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, та право переймати на себе функції суб'єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди наділені лише компетенцією перевіряти ужезастосовані норми правата їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно- правовим актам.А тому, зобов'язавши державний орган вчинити дії за результатами розгляду ним заяви, суд фактично бере на себе повноваження суб'єкта владних повноважень (відповідача у справі), до компетенції якого, у даному випадку, віднесено розгляд заяви у порядку, визначеному законодавством, та право прийняти одне з кількох юридично допустимих рішень. Зазначив, що позивачем [PERSON] до зазначеної заяви (клопотання) про виділення земельної ділянки не було додано графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Відповідачем листом від 06.04.2018 р. № 02-13/206 було надано відповідь позивачу - рішення «Про затвердження схеми розподілу земельних ділянок між учасниками АТО» з додатками та протокол 28 сесії Великокручанської сільської ради від 22.03.2018 р. № 9. Листом від 21.06.2018 р. № 02-13/339 відповідачем було надано відповідь позивачу та повідомлено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам [PERSON] та [PERSON] буде розглянуто виключно після подачі на затвердження сесією всіх без винятку проектів відводу земельних ділянок на даному масиві. Як підставу для такого рішення відповідачем зазначено, що проектною організацією під час виготовлення проекту позивачу не було враховано рішення 28 сесії Великокручанської сільської ради від 22.03.2018 р. № 9, яке було надіслано проектній організації та позивачу листом від 21.06.2018 р. № 02-13/339. Таким чином, фактично відповідачем не було надано повну відмову у першочерговому виділенні земельної ділянки позивачу як учаснику АТО, а лише було повідомлено, що з мотивів суспільної необхідності рішенням 28 сесії Великокручанської сільської ради було затверджено схему розподілу земельних ділянок між учасниками АТО на тому ж масиві, що цікавив позивача, а не в іншому місці села. Таким чином, відповідач як орган місцевого самоврядування може вибирати рішення у передбачених для конкретних ситуацій нормативно-правових актах або схожих документах. Натомість, виклавши п. 3 позовних вимог у такому формулюванні, позивач намагається обмежити дискреційні повноваження відповідача шляхом покладання саме на суд таких повноважень та зобов'язати суд прийняти рішення щодо виділення земельної ділянки позивачу. Таким чином, посилання в позові, що відповідач та третя особа порушила право позивача, як користувача не відповідають дійсності, оскільки позивачем під час подання клопотання про виділення земельної ділянки не було заявлено бажане місце розташування земельної ділянки. В подальшому, після отримання від відповідача дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, позивач виготовив проект землеустрою. 22.05.2018 р. позивач звернувся до відповідача із заявою щодо затвердження проекту землеустрою та чітко зазначив кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], яку він просив передати йому у власність. Однак, земельна ділянка із кадастровим номером [NUMBER] не була зазначена позивачем у заяві від 01.08.2016 як бажане місце розташування земельної ділянки. Крім того, земельна ділянка із кадастровим номером [NUMBER] не була зазначена у проекті землеустрою, який позивач просив затвердити відповідача. Викопіровка з кадастрової карти, що міститься у проекті, також не містить посилання на кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] У зв'язку з тим, що позивачем земельну ділянку із кадастровим номером [NUMBER] не було зазначено позивачем у заяві від 01.08.2016 р. як бажане місце розташування земельної ділянки, відповідач,затвердивши схему розподілу земельних ділянок між учасниками АТО та повідомивши про це позивача, - фактично невідмовив позивачу у реалізації його права,а лише скоригував його в межах чинного законодавства, не виходячи за межі наданих відповідачу дискреційних повноважень. Третя особа [PERSON] надав пояснення, аналогічні поясненням відповідача у відзиві на позов та погоджується із доводами, зазначеними відповідачем у відзиві. Зазначив, що зі свого боку ним при реалізації свого права на першочергове отримання земельної ділянки було дотримано в повній мірі вимоги чинного законодавства України, подано всі необхідні документи, отримано всі нобхідні погодженя та складено відповідну документацію. У судовому засідання представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, викладених в уточненій позовній заяві. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні уточнених позовних вимог, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на уточнені позовні вимоги. Представники третьої особи [PERSON] у судовому засіданні заперечували щодо задоволення позовних вимог [PERSON] Пояснили суду, що [PERSON] за його його заявою Великокручанська сільська рада вирішила надати земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 1,0 га в с. Велика Круча (навпроти пивоварні з рестораном) та надала дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 1,0 га в с. Велика Круча (навпроти пивоварні з рестораном). На підставі вищевказаного рішення Великокручанської сільської ради представники [PERSON] звернулися до приватного підприємства «ЗЕМЛЕУСТРІЙ-2010» для виготовлення проекту землеустрою, але спеціалісти підприємства повідомили їм, що на виділену їм земельну ділянку вже виготовлений проект за заявою [PERSON] Тоді вони звернулися до Великокручанської сільської ради і останньою за заявою [PERSON] було прийнято рішення про передачу йому у власність земельної ділянки. Вважають таке рішення Великокручанської сільської ради законним. Суд, вислухавши представника позивача, представників відповідача та третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.5-6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з нормою ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. За змістом ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.2). Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.3). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини: Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства;ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу;и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. 01.08.2016 року [PERSON], як учасник бойових дій та учасник антитерористичної операції, відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України, подав до Великокручанської сільської ради відповідне клопотання (заяву) про передачу йому безоплатно у власність земельної ділянки, площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, в селі Велика Круча Пирятинського району Полтавської області (а.с.6). Відповідно до частини першої статті 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Згідно ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України (далі - ЗК) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін (частина сьома статті 118 ЗК України). Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу (частина восьма статті 118 ЗК України). Позивач до зазначеної заяви (клопотання) про виділення йому земельної ділянки не додав будь-яких графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. 06.07.2017 із аналогічною заявою до Великокручанської сільської ради звернувся ще один учасник бойових дій [PERSON] (а.с.124). Рішенням (п'ятнадцятої сесії сьомого скликання) від 21.04.2017 № 11 «Про надання земельної ділянки [PERSON].» Великокручанська сільська рада вирішила: Надати [PERSON] земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 1,0 га в с. Велика Круча (навпроти пивоварні з рестораном). Надати дозвіл [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 1,0 га в с. Велика Круча (навпроти пивоварні з рестораном) для ведення особистого селянського господарства (а.с.7). Рішенням (двадцятої сесії сьомого скликання) від 31.08.2017 № 6 «Про надання земельної ділянки [PERSON]О.» Великокручанська сільська рада вирішила: Надати [PERSON] земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 1,0 га в с. Велика Круча (навпроти пивоварні з рестораном). Надати дозвіл [PERSON]О на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 1,0 га в с. Велика Круча (навпроти пивоварні з рестораном) для ведення особистого селянського господарства (а.с.125). [PERSON], як учасник бойових дій та учасник антитерористичної операції, відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України, подав 19.08.2017 до Великокручанської сільської заяву про передачу йому безоплатно у власність земельної ділянки, площею до 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства (а.с.117). Рішенням (двадцять другої сесії сьомого скликання) від 18.10.2017 № 2 «Про надання земельної ділянки [PERSON].» Великокручанська сільська рада вирішила: Надати [PERSON] земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 1,0 га в межах с. Велика Круча. Надати дозвіл [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 1,0 га в с. Велика Круча (навпроти пивоварні з рестораном) для ведення особистого селянського господарства за рахунок зарезервованої земельної ділянки (рішення №14 тринадцятої сесії від 03.02.2017 (а.с.118). Доказів того, що до усіх цих заяв були додані якісь графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташуванняземельної ділянки, суду учасниками справи не надано. Системний аналіз наведених вище норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Ці норми передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 ЗК України органи приймають одне з відповідних рішень. При цьому, зазначення на карті бажаного місця розташування земельної ділянки має значення для надання об'єктивної оцінки та відповіді на клопотання заявника, оскільки пошук такої ділянки до повноважень ради не віднесено. Натомість, як встановлено судом, відповідач, розглянувши відповідні заяви без відповідних графічних матеріалів, що місять місце розташування бажаної земельної ділянки, прийняв рішення про надання [PERSON], [PERSON] та [PERSON] земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства площею 1 га в межах с. Велика Круча Пирятинського району та надав дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, із зазначення місця розташування земельної ділянки по кожній заяві - навпроти пивоварні з рестораном. Тим самим, орган місцевого самоврядування, порушивши норми земельного законодавства на цій стадії прийняття рішення щодо безоплатної передачі земельних ділянок у власність, сприяв виникненню спору між заявниками, які претендували на отримання цих ділянок у власність. На підставі вищевказаного рішення Великокручанської сільської ради від 21.04.2017 № 11, за заявою [PERSON] (без подання ним матеріалів вибору місця розташування земельної ділянки) приватним підприємством «ЗЕМЛЕУСТРІЙ-2010» було виготовлено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] у власність із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Велика Круча на території Великокручанської сільської ради Пирятинського району Полтавської області (далі - Проект землеустрою). Відповідно до Проекту землеустрою, який був погоджений у встановленому чинним законодавством порядку, [PERSON] була виділена земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,0000 га, на території села Велика Круча Пирятинського району Полтавської області, кадастровий номер: [NUMBER] (а.с.8-12). Вказане підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-5307376822018 від 17.05.2018 року (а.с.28). Рішенням двадцять восьмої сесії сьомого скликання ї Великокручанської сільської ради «Про затвердження схеми розподілу земельних ділянок між учасниками АТО» від 22.03.2018 р. № 9, затверджено схему розподілу земельних ділянок між учасниками АТО на раніше зарезервованій земельній ділянці в порядку черговості надходження від них заяв про виділення їм землі та згідно прийнятих рішень сесій сільської ради. Зазначено, що ця схема розподілу має бути обов'язково врахована при розробці проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. (а.с.84-86). Великокручанською сільською радою листом від 06.04.2018 р. № 02-13/206 позивачу було надано копію указаного рішення «Про затвердження схеми розподілу земельних ділянок між учасниками АТО» з додатками та протокол 28 сесії Великокручанської сільської ради від 22.03.2018 р. № 9 (а.с.97). Указане рішення позивач не оскаржував у встановленому законом порядку. Позивач 22.05.2018 року в особі його представника [PERSON] подав погоджений проект землеустрою, разом із відповідною заявою, до Великокручанської сільської ради на затвердження (а.с.95). Частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч.ч.9, 10, 11 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку. З аналізу наведених правових норм убачається, що хоч підстави прийняття рішення про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність не визначені в ст. 118 ЗК України, однак правомірність такої відмови є предметом судового контролю. Суд зазначає, що не розгляд відповідачем в належний термін, передбачений ЗК України, заяви позивача про затвердження проекту землеустрою та наданні у користування земельної ділянки, є протиправною. Натомість, листом від 21.06.2018 р. № 02-13/339 відповідачем було надано відповідь позивачу та повідомлено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам [PERSON] та [PERSON] буде розглянуто виключно після подачі на затвердження сесією всіх без винятку проектів відводу земельних ділянок на даному масиві (а.с.32). Як підставу для такого рішення відповідачем зазначено, що проектною організацією під час виготовлення проекту позивачу не було враховано рішення 28 сесії Великокручанської сільської ради від 22.03.2018 р. № 9. Крім того, встановлено, що рішенням (тридцять другої сесії сьомого скликання) від 28.07.2018 № 20 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в с. Велика Круча та її реєстрацію», Великокручанська сільська рада затвердила поданий позивачем проект землеустрою та провела державну реєстрацію права власності на земельну ділянку в ЄДРРП за територіальною громадою Великокручанської сільської ради (а.с.102-106). Представник відповідача у судовому засіданні заперечував, що вказаним рішенням затверджено поданий позивачем проект землеустрою. При цьому доказів, що спростовують вказані факти, суду не надав. Разом з тим, указана обставина випливає із рішення засідання комісії з аграрних питань, землекористування, архітектури, будівництва, екології, житлово-комунального господарства, використання та приватизації майна комунальної власності від 25.07.2018 (а.с.99-100). 06.08.2019право власності на земельну ділянку з кадастровим номером: [NUMBER] було зареєстровано за Великокручанською сільською радою (а.с.106). Вирішуючи питання про правомірність рішення відповідача про відмову в затвердженні проекту землеустрою та наданні земельної ділянки у власність [PERSON], необхідно виходити з визначених законом меж повноважень органів місцевого самоврядування у сфері розпорядження землями комунальної власності. Відмовляючи у затвердженні проекту землеустрою, який подано позивачем, та передачі йому у власність указаної вище земельної ділянки, відповідач всупереч вимогам статті 118 ЗК України, прийняв рішення про затвердження указаного проекту (хоча на переконання відповідача він погоджений без урахування рішення Великокручанської сільської ради від 22.03.2018 №9) та проведення реєстрації права васності на земельну ділянку за територіальною громадою Великокручанською сільською радою без передачі її у власність фізичній особі, яка подала погоджений проект на затвердження. Установлено, що положення статті 118 ЗК України передбачають можливість відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність, що може бути оскаржено до суду заінтересованою особою. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання неправомірним та скасування рішення (тридцять другої сесії сьомого скликання) від 28.07.2018 № 20 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в с. Велика Круча та її реєстрацію». Стосовно позовної вимоги в частині зобов'язання відповідача прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] у власність із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Велика Круча на території Великокручанської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, та надати її у власність [PERSON], суд зазначає наступне. Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач у відзиві посилається на недопустимість втручання з боку суду в здійснення дискреційних повноважень органу місцевого самоврядування. Під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб'єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним. Дискреційні повноваження це комплекс прав і зобов'язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення. Також ця особа може вибирати рішення у передбачених для конкретних ситуацій нормативно-правових актах або схожих документах. Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право. Суд під час розгляду та вирішення спорів перевіряє, чи рішення суб'єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб'єкта владних повноважень. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем. Отже, прийняття рішення про передачу безоплатно у власність земельних ділянок із земель комунальної власності є дискреційним повноваженням відповідача, а тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо зобов'язання Великокручанської сільської ради надати у власність позивача земельної ділянки задоволенню не підлягає. Суд позбавлений можливості прийняти таке рішення, оскільки відповідач ще на стадії прийняття рішень про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] допустив ряд порушень вимог земельного законодавства, які не можуть бути усунені у спосіб захисту, про який зазначив позивач. Суд зазначає, що належним способом захисту прав позивача буде зобов'язання Великокручанської сільської ради розглянути заяву [PERSON] про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для безоплатної передачі у приватну власність для ведення особистого селянського господарства та прийняти рішення за даною заявою у відповідності з вимогами чинного законодавства. У судовому засіданні також з'ясовано, що за заявою [PERSON] від 18.08.2018 року (а.с. 107) про передачу у власність земельної ділянки, рішенням Великокручанської сільської ради від 06.09.2018 № 11 останньому було надано у власність земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER], тобто земельну ділянку, на яку за замовленням [PERSON] виготовлено і в подальшому погоджено проект землеустрою (а.с.108). Щодо позовних вимог позивача про скасування рішення (тридцять четвертої сесії сьомого скликання) Великокручанської сільської ради від 06.09.2018 № 11 «Про передачу у власність земельної ділянки гр. [PERSON] в с. Велика Круча для ведення особистого селянського господарства», суду не надано належних та достатніх доказів порушень з боку відповідача при виділенні земельної ділянки [PERSON] Крім того, суд звертає увагу на те, що вимога щодо скасування указаного рішення зачіпає права власника [PERSON], хоча позивачем його процесуальний статус визначений як третьої особи, а не сторони по справі. За таких підстав у задоволенні цієї вимоги слід відмовити. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позов підлягає до часткового задоволення, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial