Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кролевецького районного суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що згідно з рішенням [PERSON] сільської Ради народних депутатів Кролевецького району від 26.03.1993 року\~ її матері [PERSON] було відведено в постійне користування земельну ділянку площею 0,20 га під будівництво житлового будинку та актом\~ від\~ 20.04.1993 року встановлені в натурі межі земельної ділянки. Головним архітектором району [PERSON] дозволено побудувати на відведеній земельній ділянці індивідуальний житловий будинок. На відведеній земельній ділянці [PERSON] здійснювала будівництво житлового будинку. 5 грудня 2007 року її мати [PERSON] померла. Вона прийняла спадщину після смерті матері та 10 жовтня 2008 року отримала\~ Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належну померлій земельну ділянку для обслуговування житлового будинку на території [PERSON] сільської ради Кролевецького району Сумської області, яка належала матері на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії СМ №01392. Прийнявши спадщину після смерті матері та оформивши спадкові права на належну померлій земельну ділянку, вона звернулась до управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Сумській області з заявою про прийняття в експлуатацію обєкта будівництва за адресою: вул.Шкільна, 14, с.Майорівка Кролевецького району Сумської області, яке листом від 10.10.2017 року їй повідомило, що в управлінні відсутні правові підстави для прийнятта в експлуатацію\~ самочинного будівництва. У звязку з викладеним вона не має можливості в повному обсязі володіти, користуватись та розпоряджатись спадковим майном. За життя [PERSON] на відведеній їй земельній ділянці за адресою: вул.Шкільна, 14 в с.Майорівка Кролевецького району Сумської області здійснювала будівництво житлового будинку відповідно до дозвільних документів. По плану будівництво повинно бути закінчене у 1997 року, однак забудовник не вклалась у вказаний термін і будівництво було продовжено рішенням Кролевецької архітектури. Оскільки вона є спадкоємцем померлої [PERSON], їй належить земельна ділянка за адресою: вул.Шкільна, 14, с.Майорівка Кролевецького району Сумської області, на якій знаходяться самочинно побудоване нерухоме майно, вважає, що вона має право на визнання за нею права власності на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: вул.Шкільна, 14, с.Майорівка Кролевецького району Сумської області та складається з житлового будинку\~ літ.А загальною площею 101,6 кв. м, житловою площею 30,5 кв. м та господарських будівель: гаража літ. Б, погреба літ. В, туалету літ. Г, колодязя літ. Д. 15.05.2018 року за клопотанням позивача [PERSON] підготовче засідання було відкладено на 01.06.2018 р. 01.06.2018 року за клопотанням позивача [PERSON] підготовче засідання було відкладено на 08.06.2018 р. Ухвалою суду від 8 червня 2018 року провадження у справі було зупинено\~ на час хвороби позивача [PERSON] Ухвалою суду від 5 жовтня 2018 року провадження у справі поновлено. Позивачка в підготовче засідання не зявилась, надала заяву про проведення судового засідання без її участі\~ (а.с. 94). Відповідач [PERSON] сільська рада Кролевецького району Сумської області в підготовче засідання свого представника не направила, надавши заяву про\~ проведення судового засідання за відсутності представника сільради, проти позову не заперечує (а.с. 99). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе відповідно до ст.ст. 200, 211, 223, 247 ЦПК України розглядати справу у підготовчому засіданні за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст. 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого засідання. Судом встановлено, що згідно з рішенням 3 сесії 21 скликання [PERSON] сільської Ради народних депутатів Кролевецького району Сумської області від 26.03.1993 року Про відведення земельних ділянок під будівництво житлових будинків [PERSON] було відведено в постійне користування земельну ділянку площею 0,20 га ріллі під будівництво житлового будинку (а.с.41). Актом виносу в натурі меж земельної ділянки та розбивки будівель від 20.04.1993 року встановлені в натурі межі земельної ділянки, виділеної [PERSON] для будівництва індивідуального житлового будинку та господарських будівель, земельна ділянка площею 0,2 га знаходиться в с.Майорівка (а.с.43). Згідно виписки з рішення «Про дозвіл будівництва індивідуального житлового будинку» [PERSON] дозволено будівництво індивідуального житлового будинку в с.Майорівка на земельній ділянці площею 0,20 га, зобовязано [PERSON] забудову ділянки виконувати відповідно до будівельного паспорту (а.с.42). Дозволом на проведення робіт, дійсним до 1997 року, за підписом головного архітектора району, [PERSON] дозволено побудувати на відведеній земельній ділянці індивідуальний житловий будинок (а.с.45). 20 вересня 1994 року у головного архітектора міста, районного архітектора під №180 зареєстровано будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудовнику [PERSON] в с.Майорівка Кролевецького району (а.с.40-53). 5 грудня 2007 року в м. Конотоп Сумської області [PERSON] померла, актовий запис №1180, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.97). Згідно свідоцтва про народження, свідоцтва про укладення шлюбу позивачка [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) В.О. є дочкою [PERSON] (а.с. 95, 96). 10 жовтня 2008 року державним нотаріусом Конотопської міської державної нотаріальної контори видано Свідоцтво\~ про право на спадщину за заповітом, згідно якого\~\~ спадкоємцем зазначеного в заповіті, посвідченому 14.03.1994 року Конотопською міською державною нотаріальною конторою, зареєстрованому в реєстрі\~ за №1074, всього спадкового майна [PERSON] є її дочка [PERSON] Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,18 га, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Кролевецького району Сумської області, належної померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії СМ №01392 (а.с.38). 26 липня 2013 року [PERSON] О тримала Свідоцтво про право власності на нерухоме майно земельну ділянку площею 0,18 га, яка розташована\~ за адресою: вул.Шкільна, 14, с.Майорівка Кролевецького району Сумської області і призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.36). З питань прийняття в експлуатацію обєкта будівництва за адресою: вул.Шкільна, 14, с.Майорівка Кролевецького району Сумської області позивачка звернулась до управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Сумській області. Листом від 10.10.2017 року УДАБІ в Сумській області повідомило [PERSON], що в управлінні відсутні правові підстави для прийнятта в експлуатацію\~ самочинного будівництва (а.с.39). Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок по вул.Шкільна, 14, с.Майорівка Кролевецького району Сумської області, виготовленого ПП Грегер станом на 08.12.2017 року, домоволодіння складається з житлового будинку літ.А, загальною площею 101,6 кв. м, житловою площею 30,54 кв. м та\~ господарських будівель: гараж літ. «Б», погріб літ. «В», туалет літ. «Г», колодязь літ. «Д» (а.с.7-17). Експертом з технічного обстеження будівель та споруд було проведено обстеження садибного (індивідуального) житлового будинку (літ. А) загальною площею 101,6 кв. м, житловою площею 30,5 кв. м, гаража (літ. Б), погреба (літ. В), туалету (літ. Г), які розташовані по вул.Шкільна, 14 в с.Майорівка Кролевецького району Сумської області та видано відповідний Звіт, за змістом якого встановлено можливість їх надійної та безпечної експлуатації (а.с.18-29) З викладеного вбачається, що нерухоме майно по вул.Шкільна, 14 в с.Майорівка Кролевецького району Сумської області, а саме: житловий будинок літ.А, загальною площею 101,6 кв. м, житловою площею 30,5 кв. м та\~ господарські будівлі (гараж літ. «Б», погріб літ. «В», туалет літ. «Г», колодязь літ. «Д» ) були самочинно збудовані [PERSON] На сьогодні провести державну реєстрацію самочинно побудованих будівель неможливо, оскільки відсутні документи, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ч.3 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 4 постанови від 30 березня 2012 року №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою. Позивачкою надано копію рішення 3 сесії 21 скликання [PERSON] сільської Ради народних депутатів Кролевецького району Сумської області від 26.03.1993 року Про відведення земельних ділянок під будівництво житлових будинків, згідно якого [PERSON] було відведено в постійне користування земельну ділянку площею 0,20 га ріллі під будівництво житлового будинку (а.с.41). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Померла [PERSON], здійснивши самочинне будівництво, не набула на нього права власності. Відповідно до п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст.1218 ЦК України та з урахуванням розяснень, наданих у п. 7 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». За змістом зазначених роз'яснень спадкоємець не позбавлений права звернутись із позовними вимогами про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва в порядку спадкування. Це узгоджується із частинами 3, 5 ст. 376 ЦК України і нормами про поняття спадкування та склад спадщини (статті 1216, 1218 ЦК України). Якщо право звернутися з вимогою про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва відповідно до чинного законодавства (частин 3, 5 ст. 376 ЦК України) належало спадкодавцеві, воно також належить спадкоємцеві, який прийняв спадщину. Право вимагати визнання права власності на самочинно збудоване майно відповідно до частин 3, 5 ст. 376 ЦК України є суб'єктивним цивільним правом, яке переходить у порядку спадкування відповідно до норм статей 1216, 1218 ЦК України. Право власності на об'єкти самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцем, що має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, що видані на ім'я спадкодавця або спадкоємця. Позивачка є власницею земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,18 га,\~ кадастровий номер\~ 5922686100:01:001:0075 за адресою: вул.Шкільна, 14, с.Майорівка Кролевецького району Сумської області, на якій самочинно збудований житловий будинок та\~ господарські будівлі: гараж літ. «Б», погріб літ. «В», туалет літ. «Г», колодязь літ. «Д», що являється обовязковою умовою для визнання за нею права власності на обєкти самочинного будівництва. Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед інших і визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову та визнання за позивачкою права власності на нерухоме майно - житловий будинок літ.А, загальною площею 101,6 кв. м, житловою площею 30,5 кв. м та\~ господарські будівлі (гараж літ. «Б», погріб літ. «В», туалет літ. «Г», колодязь літ. «Д»), що знаходяться за адресою: вул.Шкільна, 14, с.Майорівка Кролевецького району Сумської області. Відповідно до ст.ст.328, 331, 376, 1216, 1218, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved