Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про зобов`язання АТ «Криворізька теплоцентраль» здійснити перерахунок сплачених грошових коштів за відповідну отриману кількість теплової енергії по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 08.07.2016 по 31.12.2018 року з тарифу «інші споживачі» на відповідний тариф «для населення», а саме з вересня 2016 року - за тарифом 1298,53 за 1 Гкал з ПДВ, з листопада 2016 року за тарифом 1380,696 грн. за 1 Гкал з ПДВ, з 29 листопада 2017 року 1362, 276 за 1 Гкал з ПДВ. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до п. 3.1 та п. 3.2 Статуту АТ «Криворізька теплоцентраль» метою діяльності товариства є одержання прибутку на сонові здійснення виробничої, комерційної, посередницької та іншої діяльності, в порядку та за умов, визначених чинним законодавством і цим Статутом, та наступного його розподілу між фондом Товариства та акціонерним Товариством. Постачання пари, гарячої води та кондиційного повітря є основним видом діяльності Товариства. Предметом діяльності товариства також є постачання теплової енергії. Він є власником нежилого приміщення, яке вбудоване в житловий багатоквартирний та розташоване за адресою: [ADDRESS] прим [ADDRESS] . Свого часу між ним та ДП «Криворізька теплоцентраль» було укладено договір на поставку купівлі-продажу теплової енергії № 1721 від 18.12.2015 року з тепловим навантаженням 0,0024гкал/год., за тарифом передбаченим законодавством, а саме для категорій «інші споживачі», так як він був на той час фізичною особою-підприємцем та займався підприємницькою діяльністю. Проте 08.07.2016 року ним було припинено підприємницьку діяльність . На підставі чого він звернувся до відповідача з проханням перерахувати з часу припинення підприємницької діяльності з тарифу «інші споживачі» на тариф для населення , але у відповіді від 24.04.2019 рок № 1863/30 було зазначено, що приміщення за адресою [ADDRESS] на підставі документів поданих для оформлення договору було визначено як нежиле приміщення і перерахунок не був здійснений 08.07.2016 року., про якій він просив у своїй заяві. Його приміщення підключене до мереж житлового будинку без жодних реконструкцій, переобладнань мереж теплопостачання, отже вважає, що сам по собі факт перебування у власності нежитлового приміщення не дає права поставнику комунальних послуг нараховувати теплопостачання по тарифу «інші споживачі». В добровільній формі відповідач відмовився робити перерахунок за надані комунальні послуги, тому він вимушений звернутися до судової системи. Від представника відповідача на адресу суду надійшли заперечення, з яких вбачається що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі за таких підстав. У своїй позовній заяві позивач посилається на ту обставину, що 08.07.2016 року ним було припинено підприємницьку діяльність на підставі чого він звернувся до товариства з проханням перерахувати з часу припинення ним підприємницької діяльності за тарифами «інші споживачі» на відповідний тариф «для населення». Проте зазначені обставини не мають ніякого відношення до зміни тарифу за категорією «інші споживачі» на категорію «для населення», оскільки приміщення позивача відноситься до нежитлового фонду. Відповідно до п. 1.5. Порядок формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання затверджено постановою національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1174 від 25.06.2019 року, формування тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії здійснюється з урахуванням витрат за кожним видом ліцензованої діяльності, облік якої ведеться ліцензіатом окремо. Нежитлове приміщення приміщення позивача не підпадає під ознаки споживача «населення», а відноситься саме до категорії споживачів «інші». Після отримання рішення про зміну функціонального використання за адресою: [ADDRESS] буде розглянуто питання відкриття особового рахунку з нарахування за тарифом населення. Позивач [PERSON] до зали судового засідання не з`явився. надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача до зали судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи до зали судового засідання також не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Крім того зазначила, що до відділу з питань захисту прав споживачів звернень від громадянина Демченка А.Г. не надходило. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог за таких підстав. Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Відповідно до договору купівлі-продажу № 1721 від 18 грудня 2015 року Державне підприємство «Криворізька теплоцентраль» в особі заступника генерального директора з економіки та збуту теплової енергії [PERSON] ,, що діє на підставі довіреності № 1803/01 від 30.04.2015 року з однієї сторони та споживач 0 покупець Фізична особа-підприємець [PERSON] уклали цей договір купівлі-продажу теплової енергії. Згідно п. 2.1. Договору теплова енергія постачається споживачу-покупцю в обсягах, визначених Додатком 1 до цього договору, що є невід`ємною частиною, на такі потреб: опалення та вентиляція; - гаряче водопостачання протягом року (за наявності виділеного об`єму природного газу). Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.05.2008 року [PERSON] на праві приватної власності належить нежиле приміщення після реконструкції квартири, загальною площею 44.90 кв. м. Свідоцтво про право власності видано замість договору купівлі-продажу посвідченого Умріхіною К.А, приватним нотаріусом КМНО 10.02.2005 р. Зареєстрованого в реєстрі за № 526. Підстава рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради «Про видачу свідоцтва про право власності на об`єкти нерухомого майна» від 14.05.2008 року за № 349 (а.с.9). Відповідно до інформації щодо зміни функціонального використання приміщення наданої АТ «Криворізька теплоцентраль» від 12.06.2019 року № 2360/30 21.02.2019 року за вих. № 261 та 18.04.2019 року за вих. № 1863/30 позивачу було надано вичерпну, обґрунтування відповідь. Листи було направлене за адресою: [ADDRESS] . Для вирішення питання відкриття особового рахунку для нарахування за тарифом «Населення», позивачу, як власнику приміщення, необхідно оформити документи для зміни функціонального значення приміщення за адресою [ADDRESS] , після чого звернутися до АТ «Криворізька теплоцентраль». 07.02.2019, 17.04.2019 року та 23.05.2019 року [PERSON] звертався до керівника АТ «Криворізька теплоцентраль» з заявою про перерахунок сум за надання комунальних послуг. В якій просив зробити з моменту припинення підприємницької діяльності а саме 08.07.2016 року по 22.01.2019 року перерахунок нарахованих сум до сплати з надані послуги з теплопостачання по об`єкту за адресою [ADDRESS] здійснених за тарифом «інші споживачі» на тариф «для населення» ( а.с.32). Відповідно до інформації щодо зміни функціонального використання приміщення наданої АТ «Криворізька теплоцентраль» від 24.04.2019 року № 1863/30 АТ «Криворізька теплоцентраль» отримано та розглянуто заяву позивача від 18.04.2019 року за № 461. За результатами розгляду позивачу було повідомлено, що при укладені договору ним було надано наступні документи : виписка з Єдиного державного реєстру; свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення (після реконструкції квартири) ; рішення Криворізької міської ради № 309 від 08.06.2005 року «Про переведення житлових приміщень у нежитлові». Таким чином приміщення за адресою [ADDRESS] визначено, як нежиле приміщення після реконструкції квартири. Крім того, позивачу повідомлено, що згідно Порядку переведення житлових приміщень ( квартир). У нежитлові, у разі якщо власник приміщення, яке було переведене у нежитловий фонд, має намір змінити його функціональне значення ( вказане у Рішенні КМР № 309 від 08.06.2005 року) йому необхідно звернутись з заявою до Виконавчого комітету КМР для внесення відповідних змін у рішення. Після отримання рішення про зміну функціонального використання за адресою: [ADDRESS] буде розглянуто питання відкриття особового рахунку з нарахуванням за тарифом «населення» (а.с.33). Згідно п.1.5. Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, затвердженого Постановою НКРЕКП від 25.06.2019 року № 1174 \~Формування тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії здійснюється з урахуванням витрат за кожним видом ліцензованої діяльності, облік яких ведеться ліцензіатом окремо. Тарифи формуються для таких категорій споживачів: населення; бюджетні\~установи; релігійні\~організації (крім\~обсягів,\~що використовуються\~для провадження\~виробничо-комерційної\~діяльності); інші споживачі. Тарифи для кожної категорії споживачів визначаються на підставі економічно обґрунтованого розподілу витрат, пов`язаних з виробництвом, транспортуванням та постачанням теплової енергії. Відповідно до листа Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 24.03.2015 року № 2712/15/61-15 щодо надання роз`яснень, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), в межах своїх повноважень розглянула звернення Київської організації ветеранів війни від 02.03.2015 № 22 (далі - Звернення) та повідомляє. Підпунктами 4\~та\~11\~пункту 4 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого Указом Президента України від 10.09.2014 № 715, визначено, що НКРЕКП відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює ліцензування господарської діяльності у сферах електроенергетики, теплопостачання, централізованого водопостачання і водовідведення, у нафтогазовому комплексі та контроль за додержанням ліцензіатами відповідних ліцензійних умов провадження господарської діяльності. Щодо оплати житлово-комунальних послуг за тарифами для населення. Згідно з Конституцією України держава забезпечує соціальну спрямованість економіки (частина четверта\~статті 13), що є основою для реалізації соціальних прав громадян, зокрема на соціальний захист та достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло (стаття 48). Зазначені норми\~Основного закону\~реалізуються передбаченими у законодавстві державними соціальними стандартами та державними соціальними гарантіями визначеними\~Законом України\~«Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», відповідно до статті 9 якого державні соціальні нормативи у сфері житлово-комунального обслуговування встановлюються з метою визначення державних гарантій щодо надання житлово-комунальних послуг та розмірів плати за житло і житлово-комунальні послуги, які забезпечують реалізацію конституційного права громадянина на житло. Тобто, з урахуванням того, що відповідно до статті 6 цього Закону базовим державним соціальним стандартом є встановлений законом прожитковий мінімум, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сферах доходів населення, житлово-комунального, побутового, соціально-культурного обслуговування, охорони здоров`я та освіти, то така норма (в частині встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги) розповсюджується тільки на громадян, які використовують житло виключно для проживання (для реалізації конституційного права громадянина на житло), і не розповсюджується на громадян, які використовують житло у інший не заборонений чинним законодавством спосіб. Слід зазначити, що згідно зі\~статтею 379\~Цивільного кодексу України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Отже, оплату за теплову енергію та житлово-комунальні послуги за тарифами «для населення» здійснюють власники/користувачі житлового будинку, квартири, інших приміщень, призначених та придатних для постійного проживання в них, за умови їх використання виключно для постійного проживання. Щодо оплати комунальних послуг за тарифами «для бюджетних установ». Відповідно до\~статті 2\~Бюджетного кодексу України бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідного державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими. Здійснення бюджетними установами окремих видатків бюджету, зокрема, для забезпечення у повному обсязі проведення розрахунків за електричну та теплову енергію, водопостачання, водовідведення, природний газ та послуги зв`язку, які споживаються бюджетними установами регулюється\~Бюджетним кодексом України\~та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет). Також слід зазначити, що з урахуванням\~пункту 5\~Положення про Реєстр неприбуткових установ та організацій, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.01.2013 № 37 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 лютого 2013 р. за № 267/22799), присвоєння установам та організаціям ознаки неприбутковості здійснюється відповідно до такої структури ознаки, зокрема: (0001) - органи державної влади України; (0002) - установи, організації, створені органами державної влади України, що утримуються за рахунок коштів відповідних бюджетів; (0003) - органи місцевого самоврядування; (0004) - установи, організації, створені органами місцевого самоврядування, що утримуються за рахунок коштів відповідних бюджетів. Отже, оплату за теплову енергію та житлово-комунальні послуги за тарифами «для бюджетних установ» здійснюють такі установи, які підпадають під ознаки зазначеної вище\~статті 2\~Бюджетного кодексу України та відповідають належній структурі ознаки, а підтвердженням статусу «бюджетна установа» може бути витяг з Реєстру неприбуткових установ та організацій. Щодо оплати комунальних послуг за тарифами для «інших споживачів» комунальних послуг Усі інші особи, які не підпадають під зазначені вище категорії, здійснюють оплату за теплову енергію та житлово-комунальні послуги за тарифами для «інших споживачів». Таким чином, твердження позивача, що у зв`язку з припиненням 08.07.2016 року його підприємницької діяльності в нього виникло право на перерахунок сплачених грошових коштів за відповідну отриману кількість теплової енергії по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 08.07.2016 по 31.12.2018 року з тарифу «інші споживачі» на відповідний тариф «для населення», а саме з вересня 2016 року - за тарифом 1298,53 за 1 Гкал з ПДВ, з листопада 2016 року за тарифом 1380,696 грн. за 1 Гкал з ПДВ, з 29 листопада 2017 року 1362, 276 за 1 Гкал з ПДВ, суд оцінює критично, так як згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.05.2008 року [PERSON] на праві приватної власності належить нежиле приміщення після реконструкції квартири, загальною площею 44.90 кв. м., а послуги за тарифом «для населення» надаються власникам/користувачам житлового будинку, квартири, інших приміщень, призначених та придатних для постійного проживання в них, за умови їх використання виключно для постійного проживання. Припинення позивачем підприємницької діяльності є підставою переукладення договору купівлі-продажу теплової енергії з фізичною як власника нежитлового приміщення відповідно до умов п. 3.2.1 Договору. Суд приймає до уваги доводи представника відповідача, що для зміни надання послуг за тарифом «інші» на тариф «для населення», позивачеві необхідно використовувати житло виключно для постійного проживання, тобто перевести своє нежитлове приміщення в житлове шляхом звернення з відповідною заявою до виконавчого комітету Криворізької міської ради. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги порядок та умови встановлення тарифів на постачання теплової енергії, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] про захист прав споживачів не підлягають задоволення.

Outcome: dismissed