Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулась 31 серпня 2018 року в суд з цим позовом, вказуючи, що [INFO] помер її вітчим - [PERSON], який на день смерті проживав у с. Куяльник, Подільського (Котовського) району, Одеської області. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2,1811 га, розташованої на території Куяльницької сільської ради Подільського (Котовського) району Одеської області, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 11 серпня 2006 року. Рішенням Котовського міськрайонного суду від 08 лютого 2018 року встановлено факт, що вона, [PERSON] проживала однією сім'єю з [PERSON] з 2000 року по [INFO], тобто більше ніж п'ять років до часу відкриття спадщини, та визнано [PERSON] спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Крім неї, інших спадкоємців, які б зверталися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO], або фактично прийнявших спадщину - не має. Вона звернулась до Шостої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, після смерті [PERSON], як спадкоємець четвертої черги за законом. Але, в зв'язку з тим, що оригінал правовстановлюючого документу на вищезазначене спадкове майно - державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] був втрачений й надати його нотаріусу вона не змогла, в наявності була лише ксерокопія державного акту, то державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори, їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно - [PERSON], померлого [INFO] та рекомендовано звернутися до суду з відповідною позовною заявою. У зв'язку з цим просила постановити рішення суду яким визнати за нею право приватної власності на спадкове майно - [PERSON], померлого [INFO], у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,1811 га., яка розташована на території Куяльницької сільської ради Подільського району (колишня назва Котовського району) Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області № 625/05 від 23 листопада 2005 року, державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 11 серпня 2006 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010652500019, як за спадкоємицею четвертої черги за законом. Позивач у підготовче засідання не з'явилась. Надала заяву в якій позов підтримала. Справу просила розглянути у її відсутність. Представник Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області у підготовче засідання не з'явився, надавши до суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність. Позовні вимоги визнає. Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх учасників справи) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як вбачається із матеріалів справи, [INFO] у віці 68 років в с. Куяльник Котовського району Одеської області помер [PERSON] (актовий запис №972), що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим [INFO]. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. Отже, після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, зокрема, на земельну ділянку для ведення товарного товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,1811 га., яка розташована на території Куяльницької сільської ради Подільського району (колишня назва Котовського району) Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області № 625/05 від 23 листопада 2005 року, державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 11 серпня 2006 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010652500019, що не заперечується відповідачем та підтверджується копією цього державного акту долученої до справи. Згідно інформації Головного управління держгеокадастру в Одеській області Відділу у Подільському районі 244 від 08.02.2018 року, встановлено, що відповідно до пункту 4 розділу ІІ Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення нормативно грошова оцінка одиниці площі ріллі по одеській області становить 31167,66грн./га. [PERSON] заповіт не складав, тому успадкування спадщини, яка відкрилась після його смерті, має здійснюватись за законом. Рішенням Котовського міськрайонного суду від 08 лютого 2018 року встановлено факт, що [PERSON] проживала однією сім'єю з [PERSON] з 2000 року по [INFO], тобто більше ніж п'ять років до часу відкриття спадщини, та визнано [PERSON] спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Після смерті [PERSON] позивач подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини за законом та було заведено спадкову справу №285к/2018. Проте, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті - [PERSON], померлого [INFO], у зв'язку з втратою оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку. У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Про втрату оригіналу державного акту на спадкову земельну ділянку позивачем зроблено оголошення в газеті «Котовська реклама» №48(685) від 30 листопада 2016 року. Постановою пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» п.10. наголошено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності таке ж право відповідно до ст.396 ЦК України має особа яка має речове право на майно. Відповідно ст.16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Таким чином відсутність у позивача можливості надання нотаріусу належним чином оформленого оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, позбавляє його права на оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Відповідно суд вважає за можливе визнати за ним право власності на спадкову земельну ділянку в судовому порядку.

Outcome: approved