Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON]; третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Заводський районний у місті Камянське відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про виключення з актового запису про народження відомостей про батьківство. Просив суд встановити, що він [PERSON], [INFO], не є батьком [PERSON], [INFO]; зобовязати Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції виключити з актового запису про народження [PERSON], [INFO], запис про [PERSON], [INFO], як батька. У своєму позові [PERSON] посилався на те, що з відповідачем по справі він познайомився у місті Бердянську у 2011 році, де вона навчалася. Дружні відносини переросли у близькі. Зустрічалися, коли відповідачка приїжджала на сесію. 02 червня 2015 року [PERSON] народила доньку [PERSON], але він не був батьком дитини, відповідач попросила лише записати його батьком. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та посилались на обставини викладені у позові. Просили суд встановити, що він [PERSON], [INFO], не є батьком [PERSON], [INFO]; зобовязати Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції виключити з актового запису про народження [PERSON], [INFO], запис про [PERSON], [INFO], як батька. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, посилались на обставини викладені в запереченнях на позов. Просили суд відмовити у задоволенні позову [PERSON] та зазначила суду, що батьківство позивача підтверджується свідоцтвом про народження, та висновком експертизи. Суд, вислухавши сторони, представників сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, надані суду докази, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] з 2011 року знаходились у близьких стосунках, що не заперечується сторонами. 02 червня 2015 року відповідач [PERSON] народила дитину [PERSON], батьком якої, за згодою позивача, був записаний [PERSON], що вбачається зі свідоцтва про народження, видане 21 липня 2015 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 561 та не заперечується сторонами. Відповідно до вимог ч.1 ст. 136 Сімейного Кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Так, позивач скористався наданим йому правом, звернувся до суду із позовом про оспорювання батьківства, тому як вважає, що він не є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ч.2 ст. 136 Сімейного Кодексу України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. З наданих відповідачем та його представником доказів, а також з висновку проведеної експертизи, спростовуються посилання позивача на те, що малолітня дитина [PERSON], [INFO], не є його дитиною. Так, під час судового розгляду, за клопотання позивача, була призначена та проведена судово-медична експертиза, доручена КЗ «Дніпропетровське обласне Бюро судово-медичної експертизи» ДОР», відповідно до висновку якої за № 39 молекулярно - генетичним аналізом встановлено, що у дитини [PERSON], [INFO], серед досліджених локусів не виявлено алелей умовно батьківського (нематеринського) походження, які б не виявлялись у припустимого батька. Таким чином, встановлено, що громадянин [PERSON], [INFO], може бути біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], народженої громадянкою [PERSON], [INFO], з ймовірністю не менше 99,99999 %. З огляду на зазначене, суд не приймає до уваги пояснення позивача стосовно того, що він не є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], оскільки вони не узгоджуються з висновками експертизи № 39, проведеної 21 лютого 2017 року. Отже суд прийшов до висновку, що батьком дитини [PERSON], [INFO], є [PERSON]. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed