Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем [PERSON] 04 вересня 2019 року у Шевченківському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції в місті Києві за актовим записом №1394. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 04 вересня 2019 року між ним, громадянином Греції, [PERSON] , та відповідачем, громадянкою України, [PERSON] , було укладено шлюб, який зареєстровано у Шевченківському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції в місті Києві за актовим записом №1394. Спільних дітей сторони не мають. Позивач зазначає, що подружнє життя не склалось та 18 грудня 2019 року сторони остаточно припинили шлюбні відносини з причин різних поглядів на сімейне життя, сторони не підтримують шлюбних відносин, не мають спільного сімейного бюджету та не ведуть спільного господарства, кожен проживає окремо, сім`я існує лише формально. Відповідач уникає спілкування з позивачем, розірвати шлюб за взаємною згодою у позасудовому порядку не бажає. За викладених обставин, позивач вважає, що збереження шлюбу з відповідачем неможливо, а відтак шлюб підлягає розірванню, у зв`язку із чим він і вимушений звернутись до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак його представник - адвокат Максимчук С.П. завчасно надав до суду заяву, згідно якої просив суд розглянути справу без участі сторони позивача та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, не надала до суду пояснень про причини неявки. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторони позивача та відповідача, на підставі письмових матеріалів справи. При цьому суд враховує, що відповідач належним чином повідомлявся про дату, час та місце слухання справи, він не повідомив суд про причини неявки, ним не подано відзив. Приймаючи до уваги клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Максимчук С.П., вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами у справі, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 04 вересня 2019 року у Шевченківському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві за актовим записом №1394, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . В судовому засіданні встановлено, що сторони від шлюбу спільних дітей не мають. Згідно встановлених в судовому засіданні обставин справи, позивач [PERSON] є громадянином Грецької Республіки, що підтверджується паспортом [NUMBER] та змістом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що подружжя шлюбно - сімейних відносин не підтримує, фактично шлюбні стосунки припинені, сторони проживають окремо. Збереження шлюбу суперечить інтересам, зокрема, позивача, він не має наміру щодо поновлення сімейних стосунків. Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, проживають тривалий час окремо, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, і вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні встановлено, що відповідач при реєстрації шлюбу своє дошлюбне прізвище не змінювала. Статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з відповідача сплачений ним судовий збір при подачі позову до суду в розмірі 840 грн. 40 коп.

Outcome: approved