Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 13 серпня 1994 року. Шлюб реєструвався Виконкомом Іларіонівської селищної Ради народних депутатів Синельниківського району Дніпропетровської області за актовим записом №37. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Позивач зазначив, що останнім часом відносини між ними були напружені, будувалися без взаємної любові, поваги та дружби. Так, з серпня 2019 року вони не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо. На сьогодні, доцільність у подальшому спільному перебуванні з відповідачем у шлюбі неможливе, оскільки фактично вже давно припинили шлюбні відносини. Позивач вважає, що примирення між ними неможливе, оскільки в подальшому має намір створити нову сім`ю, тому просить шлюб з відповідачем розірвати, стягнути на його користь судові витрати. Не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. До початку судового засіданні від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання за зареєстрованим місцем проживання, не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин та без подання відзиву. У зв`язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. Факт реєстрації шлюбу між сторонами підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 13.08.1994 року Виконкомом Іларіонівської селищної Ради народних депутатів Синельниківського району Дніпропетровської області за актовим записом №37. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно з ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя та наявність неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що існують законні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Крім того, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з чим, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 908,00 грн.

Outcome: approved