Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, укладений із відповідачем [PERSON] , зареєстрований 27 квітня 2012 року у Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що складений відповідний актовий запис № 142. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначила, що із відповідачем укладено шлюб 27 квітня 2012 року у Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що складений відповідний актовий запис № 142. Від даного шлюбу подружжя має малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Причиною для розірвання шлюбу стало відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, тому вважала, що збереження сім`ї неможливе та її рішення є зваженим. Позивач в судове засідання не з`явилась, про місце, дату і час розгляду справи повідомлена своєчасно і належним чином, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити « [PERSON] ». Відповідач в судове\~засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Так, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 27.04.2012 року у Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований 27.04. 2012 року, про що складений відповідний актовий запис № 142. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.1\~Сімейного\~Кодексу\~України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ст.24 Сімейного Кодексу\~України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.3,4 ст.56 Сімейного Кодексу\~України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.110 Сімейного Кодекс України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.\~112\~Сімейного\~Кодексу\~України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони мають різні погляди на життя, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 2ст. 114 Сімейного Кодексу\~України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати вирішити в порядку положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved