Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить зобовязатиЛюбарську О.М. не чинити перешкод (шляхом використання у будівництві, шляхом зайняття чи блокування заїзду до будинковолодіння Чорновола, 53) [PERSON] у доступі (доїзді) до будинковолодіння по вул. Чорновола, 53 у смт. Східниця. [PERSON] демонтувати самовільно (без відповідних дозволів) споруджені нею будівлі на інженерних мережах позивача, на території земель загального користування Східницької селищної ради та звільнити проїзд і землі загального користування від самовільно споруджених будівель. В порядку ст.211 ЦПК України постановити окрему ухвалу суду у звязку з самовільним захопленням (зайняттям) [PERSON] землі загального користування та проїзду загального користування Східницької селищної ради (в районі вул.Чорновола, 51: Чорновола, 53) та у звязку з незаконним фактичним приєднанням відповідачем вказаної землі до своєї земельної ділянки по вул.Чорновола, 51 і направити окрему ухвалу суду відповідним правоохоронним органам для вжиття належних заходів віднесених Законом до компетенції даних органів. Судові витрати покласти на відповідача. Свої вимоги мотивував тим, що він є власником житлового будинку та земельної ділянки для обслуговування вказаного будинку за адресою: Львівська область, м. Борислав, смт. Східниця, вул. Чорновола, 53. У вказаному будинку постійно проживає його дружина [PERSON], у неробочі, вихідні дні в будинку проживає і позивач з усією своєю сімєю. До належного йому будинку та земельної ділянки він у 2013 році за власні кошти від вулиці Незалежності проклав єдино можливу на цей час заїзну дорогу по землі загального користування Східницької селищної ради (проектованому проїзду), згідно генерального плану забудови кварталу новобудов у районі вул.Чорновола вул.Незалежності у смт. Східниця. Крім того, вздовж вказаної заїзної дороги до належного йому будинковолодіння, згідно з погодженими у встановленому порядку проектами, він проклав необхідні для підключення будинку інженерні мережі, а саме: електрозабезпечення (лінія електропередачі по опорах), водопровід, дренажно-дощова система водовідводу, тощо. Вказана заїзна дорога до будинковолодіння (довжиною 30 м та шириною 4,10:4,75м) є односмуговою та одночасно є єдиноможливим варіантом доступу (доїзду) до будинку. Крім нього вказаною дорогою в даний час ніхто не користується. Сільська дорога, яка є в генплані, на даний час не збудована, інший підїзд відсутній. Власником сусідньої і суміжної земельної ділянки (зі сторони вул. Незалежності у смт. Східниці) на вул. Чорновола, 51 є відповідач [PERSON], згідно генерального плану кварталу забудови району заїзд на її земельну ділянку передбачений планом та має бути облаштований з іншого боку, з головної вулиці Незалежності (Чорновола). У червні 2016 року відповідач розпочала на своїй ділянці будівельні роботи з будівництва житлового будинку. При цьому, без дозволу органу місцевого самоврядування, самовільно захопивши частину землі загального користування та порушивши Державні будівельні норми і правила, відповідач збудувала допоміжні споруди (склад будматеріалів, туалет, площадку складування будматеріалів, тимчасовий облік підключення електроенергії) на існуючих інженерних мережах позивача, впритул до краю заїзної дороги до будинковолодіння позивача. Крім того, за період ведення будівництва позивач не облаштувала заїзд на свою земельну ділянку згідно з розробленим і затвердженим генпланом кварталу смт. Східниця, а почала без згоди і дозволу позивача використовувати у процесі будівництва заїзну дорогу до будинковолодіння позивача, яка є односмуговою та єдиним шляхом доступу позивача до власного будинковолодіння. Внаслідок вказаних протиправних дій відповідача за період з червня 2016 року по даний час позивач неодноразово був реально і повністю позбавлений можливості доїзду (доступу) до свого будинковолодіннячерез розміщення на заїзній дорозі позивача важкої автотранспортної та будівельної техніки відповідачем, в тому числі паркування автотранспорту працівників (робітників) будівництва відповідача. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 05 липня 2016 року, враховуючи що відповідачем за час розгляду справи по суті добровільно проведено демонтаж самовільно споруджених будівель, усно зменшив розмір позовних вимог, зокрема, просить розглянути позовні вимоги у частині зобовязання [PERSON] не чинити перешкод (шляхом використання у будівництві, шляхом зайняття чи блокування заїзду до будинковолодіння Чорновола, 53) [PERSON] у доступі (до їзді) до будинковолодіння по вул. Чорновола, 53 у смт. Східниця,зіславшись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON], який діє на підставі договору від 23 січня 2017 року, у судовому засіданні пояснили, що під час оголошеної перерви у судовому засіданні, яка оголошувалася за клопотанням представника позивача з метою мирного врегулювання спору, відповідач демонтувала споруджені нею будівлі на території земель загального користування Східницької селищної ради. Крім цього, пояснили, що відповідач не чинить позивачу перешкоди у доступі до будинковолодіння на вул.Чорновола, 53 у смт.Східниці. На своїй земельній ділянці відповідач проводить будівництво будинку, тому з метою розвантаження привезених будівельних матеріалів, автомобілі зупинялися перед заїзною дорогою позивача, що могло тимчасово перегородити заїзд до будинку позивача. Однак, такі випадки були поодинокі та нетривалими в часі. Крім цього, припарковані на заїзній дорозі автомобілі, на які вказує позивач, були залишені тими робітниками, які беруть участь у будівництві будинку відповідача. Таким чином, безпосередньо відповідач не чинила перешкоди позивачу у користуванні його власністю. Представник третьої особи Східницької селищної ради м.Борислава Львівської областіЯців А.С., який діє на підставі довіреності від 21 листопада 2016 року вважає, що позов підставний, пославшись на акт обстеження земельної ділянки на вул.Чорновола, 51 в смт.Східниця, складений комісією уповноважених представників Східницької селищної ради, зокрема, у складі голови земельної комісії, землевпорядника, депутата селищної ради та майстра по благоустрою. Вказаним актом було зобовязано відповідача [PERSON] прибрати малі архітектурні форми, що встановлені за межами її земельної ділянки на землях Східницької селищної ради, та зобовязано відповідача заїжджати на свою земельну ділянку відповідно до схеми забудови. Суд, заслухавши пояснення відповідача, представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до такого висновку. Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором. Захист цивільних прав це передбачені законом або договором способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Виходячи з вимог ст. ст. 10, 214, 215 ЦПК України, суд повинен сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснювати особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджати про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом, та встановлювати у рішенні обставини справи (в тому числі пропущення позовної давності), характер правовідносин сторін, правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин, навести мотиви прийнятого рішення: встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. У відповідності до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці права не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, у випадку будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до частини другої\~статті 386 ЦК України\~власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить житловий будинок № 53 на вул. Чорновола у смт. Східниці м. Борислав Львівської області, а також на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 944950, зареєстрованого за № 01.10.439.00386 від 29.11.2010 року належить на праві власності земельна ділянка площею 0,06 га на вул. Чорновола, 53 у смт. Східниці м. Борислав Львівської області, для будівництва і обслуговування житлового будинку. Власником суміжної земельної ділянки (зі сторони вул.Незалежності у смт.Східниці) на вул.Чорновола, 51 є відповідач [PERSON], про що остання підтвердила у судовому засіданні. Як встановлено у судовому засіданні, з червня 2016 року на земельній ділянці відповідача [PERSON] проводяться будівельні роботи з будівництва житлового будинку. Як встановлено у судовому засідання та вбачається з копії акту обстеження земельної ділянки на вул.Чорновола, 51 в смт.Східниця, складеного комісією уповноважених представників Східницької селищної ради, зокрема, у складі голови земельної комісії, землевпорядника, депутата селищної ради та майстра по благоустрою, відповідач [PERSON] за межами своєї земельної ділянки на землях Східницької селищної ради встановила дві деревяні малі архітектурні форми та заїзд до своєї ділянки здійснює не згідно зі схемою забудови. Зазначені деревяні будівлі були розташовані на інженерних мережах позивача, впритул до краю заїзної дороги до будинковолодіння позивача. Тому однією з позовних вимог позивача було зобовязання відповідача демонтувати такі будівлі та звільнити проїзд від них. Проте, суд встановив, що під час розгляду справи у суді, відповідач провела демонтаж вищевказаних деревяних будівель. Таким чином, на цей момент відсутній даний предмет спору. Що стосується позову у частині зобовязання відповідача не чинити перешкоди позивачу у доступі (доїзді) до його будинковолодіння, суд зазначає наступне. Як зазначив позивач, до належного йому будинку у 2013 році він проклав від вул.Незалежності заїзну дорогу по землі загального користування Східницької селищної ради, яка є односмуговою та єдиним можливим варіантом доступу (доїзду) до його будинку. Однак, розпочавши будівництво будинку,відповідач без його згоди використовує вищевказану заїзну дорогу, на ній розміщується важка автотранспортна та будівельна техніка відповідача, паркується автотранспорт працівників будівництва відповідача. Вищевказані дії чинять йому перешкоди у користуванні заїзною дорогою. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК Україникожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу, яка передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Однак, позивач не надав належних та допустимих письмових доказів у підтвердження того, що відповідач чинить йому перешкоди в користуванні майном, не довів, що внаслідок дій відповідача,як суміжного землекористувача, порушуються права та інтереси позивача. Посилання позивача на те, що відповідач використовує вищевказану заїзну дорогу до будинку позивача, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки встановлено, що позивач встановив шлагбаум перед заїзною дорогою. Таким чином, автомобілі, які на думку позивача створюють йому перешкоди, зупиняються перед заїзною дорогою. При цьому, встановлено, що автомобілі відповідача, робітників, які беруть участь у будівництві будинку відповідача, здійснюють тимчасові зупинки та стоянки, що повязано з проведенням будівельних робіт, розвантаженням будматеріалів. У судовому засіданні не встановлено, що такі дії зі сторони відповідача мають систематичний характер. Крім цього, як зазначив позивач, у будинковолодінні на вул.Чорновола, 53 у смт.Східниці він буває переважно у вихідні, неробочі дні, а перешкоди у інший період чиняться його дружині, яка не є стороною у справі. Позивачем не надано переконливих доказів того, що незаконні дії відповідача створюють перешкоди позивачу для доїзду до йогобудинковолодіння. Посилання позивача на періодичну наявність перед заїздом до його будинку автомобільної техніки відповідача саме по собі не свідчить про незаконність дій зі сторони відповідача та створення таким чином перешкод позивачу у користуванні його майном. Зокрема, землі, де такі автомобілі перебували, належать до земель загального користування Східницької ради, де їх перебування не заборонено, а те, що час їх зупинки чи стоянки був тривалий, у судовому засіданні не підтверджено. На момент подання позову таке порушення прав позивача припинилося, тому підстав для задоволення позову у цій частині суд не вбачає. Таким чином, судом не встановлено, що діями відповідача чиняться перешкоди позивачу у здійсненні його права користування належною йому на праві власності земельною ділянкою, тому підстав для задоволення позову суд не вбачає. При цьому, позивачем не підтверджено, що існує можливість такого порушення його прав власності відповідачем у майбутньому, що було б підставою для ухвалення судом рішення на підставі ч.2 ст.386 ЦК України про заборону вчинення відповідачем дій, які можуть порушити право позивача. У даному випадку задоволення вимог позивача на підставі ч.2 ст.386 ЦК України ґрунтувалося б на припущеннях, що є неприпустимим відповідно до норм ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed