Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувшись до суду з даним позовом, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти н утримання неповнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач є батьком дітей, та не виконує обов'язку матеріально утримувати своїх дітей. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Діти перебувають на її утриманні. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі та зазначила, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позов визнає. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками: доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БП № 073842 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Середино-Будського районного управління юстиції Сумської області 04 листопада 2008 року, та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БП № 122499 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Середино-Будського районного управління юстиції у Сумській області 13 грудня 2011 року. Діти сторін перебувають на утриманні матері [PERSON] Згідно з положеннями ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач [PERSON] являється працездатною особою, а тому може надавати матеріальну допомогу своїм дітям. На підставі викладеного, з урахуванням положень ст.ст.\~182,\~183 СК України\~суд визначає частку заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved