Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 02.12.1989 року вони уклали шлюб у Коцюбинській сільські Раді Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис №36. Від цього шлюбу у подружжя є двоє повнолітніх дітей: син [PERSON] та дочка [PERSON], а також неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки між ними не склалися, подальше спільне проживання стало неможливим, оскільки протягом останніх двох років вони не знаходять взаєморозуміння, часто виникають сварки та конфлікти, що емоційно їх виснажує. Перестали розуміти один одного, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Останній рік разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують і шлюб носить формальний характер. Кожен із них живе своїм життям та продовження подружнього життя між ними немає жодного сенсу. Миритись з відповідачем не бажає. В подальшому даний шлюб зберігати не доцільно. Позивач [PERSON] в судове засіданні не зявився, попередньо подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася про дату, час і місце слухання справи була повідомлена за місцем реєстрації відповідно до ст.128 ЦПК України. За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 02.12.1989 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ИД № 492530 від 02.12.1989 року, виданого Коцюбинською сільською Радою Гусятинського р-ну Тернопільської області, актовий запис №36. (а.с.9). Сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO]. (а.с.8). Як вбачається із змісту пояснень позивача [PERSON], викладених в позовній заяві, а також в заяві від 20.02.2018 року, він вважає, що шлюб між ними зберегти не можливо. Сімейні відносини, що склались між ними на даний час негативно пливають на нього та суперечать його інтересам. Відповідно до ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином судом встановлено, що позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, сімейні відносини, що склались, суперечать інтересам позивача. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечать інтересам позивача, а тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов»язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищезазначеного суд рахує за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] сплачений ним судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved