Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 06 листопада 2004 року з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі, який був зареєстрований відділом РАЦС Ківерцівського РУЮ, який в подальшому на підставі рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 11.08.2010р було розірвано, рішення суду набрало законної сили. У період перебування у шлюбі у них народилась дитина - дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 08.10.2010р. постановлено стягувати з відповідача по справі [PERSON] на користь позивача по справі [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в ромірі 300 грн. щомісячно, починаючи від дня подачі позовної заяви до суду - 27.09.2010р. і до досягнення дитиною повноліття. На сьогоднішній день, з врахуванням росту цін та збільшення потреб дитини, у зв`язку із її розвитком, встановленого судом розміру аліментів на утримання дитини суттєво не вистачає, а розмір її заробітків, які мають мінливий не регулярний характер, не вистачає на покриття усіх необхідних витрат для проживання сім`ї, що й призводить до обмеження дитини у її потребах. Натомість вказує, що матеріальне становище відповідача покращилось, оскільки останній є працездатним, а тому має змогу належно виконувати свої батьківські обов`язки та забезпечувати свою дитину і сплачувати аліменти у більшому розмірі. У зв`язку з вищезазначеним, просить суд змінити (збільшити) розмір стягуваних з відповідача за рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 08.10.2010р. аліментів та стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Просить судові витрати по справі стягнути з відповідача в користь держави. Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. Ухвалою суду від 03.03.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. 16.03.2021р до Ківерцівського районного суду Волинської області надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач по справі [PERSON] позов [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини не визнає, просить в його задоволенні відмовити в повному об`ємі, оскільки, позивачем не надано належних доказів того, що у нього змінився матеріальний стан, який дозволяє йому сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж встановлені рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 08.10.2010р. Зазначає, що зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів не є підставою для збільшення розміру аліментів. Крім того, зазначає, що у разі примусового виконання рішення про стягнення аліментів, збільшення мінімального розміру аліментів є підставою для автоматичного визначення державним виконавцем розміру аліментів з урахуванням такого збільшення, а тому таке збільшення має відбуватись в автоматичному порядку. У відзиві посилається на правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019р. висловленій у справі №755/10947/17 (а.с. 19-21). 22.03.2021р. по даній справі надійшла відповідь на відзив, у якій позивач посилається на те, що відповідач добровільно відмовляється сплачувати аліменти у більшому розмірі, жодних відносин з дитиною не підтримує, участі у її утриманні не бере, вважає, що надала суду усі необхідні докази для задоволення позову та збільшення розміру аліментів. Просить позов задовольнити (а.с. 23-25). У запереченні на відповідь на відзив, поданому до Ківерцівського районного суду Волинської області 30.03.2021р. відповідач [PERSON] вказує, що позовні вимоги не заслуговують на увагу, оскільки позивачем не надано суду всіх належних та допустимих доказів, натомість зазначає, що на даний час має гіпертонічну хворобу та пошкодження хребта, що підтверджує копією картки обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного виданої комунальним закладом «Ківерцівське районне територіальне медичне об`єднання» та висновком лікаря виданих 05.12.2019р. Однак в інтересах дитини згідний на стягнення з нього аліментів на утримання його дитини в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а.с. 33-37). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Згідно з вимогами статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У ч. 1 ст. 192 Сімейний кодекс України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров`я особи з якої стягуються аліменти або особи, яка отримує аліменти та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На думку суду, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, отримувача аліментів та неповнолітньої дитини, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. До інших обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення розміру аліментів, на думку суду, слід віднести вимоги ч. 2 ст. 182 СК України (внесені змінами Законом № 2901-IV від 22.09.2005 року, № 2037-VIIIвід 17.05.2017 року), відповідно до яких встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі, який був зареєстрований відділом РАЦС Ківерцівського РУЮ та в подальшому на підставі рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 11.08.2010р. було розірвано, рішення суду набрало законної сили (а.с. 8). Як встановлено у рішенні Ківерцівського районного суду Волинської області від 08.10.2010р. у період перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] у них народилась дитина - дочка [PERSON] , [INFO] . Згідно вищевказаного рішення суду у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання їх неповнолітньої дитини - [PERSON] [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 300 (триста) гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви - 27.09.2010 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9). Як вбачається з довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку виданої Цуманською селищною радою Ківерцівського району Волинської області 11.02.2021р. за №7325, неповнолітня [PERSON] , [INFO] проживає разом із своєю матір`ю, позивачем по справі [PERSON] (а.с.7). Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень статей 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. Так, якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Як на підставу для зміни (збільшення) розміру аліментів позивач посилається на покращення матеріального становища відповідача, оскільки останній є працездатним, а тому має змогу належно виконувати свої батьківські обов`язки та забезпечувати свою дитину і сплачувати аліменти у більшому розмірі, а відтак, що і є підставою для зміни (збільшення) розміру аліментів. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2 ст.78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.80 ЦПК України). Згідно матеріалів справи та на підставі досліджених письмових доказів встановлено, що позивач [PERSON] не надала суду належних доказів про покращення матеріального становища відповідача по справі - [PERSON] , що могло б слугувати для зміни (збільшення) розміру призначених судом аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Тобто обставин, які були б підставою для зміни (збільшення) розміру аліментів не доведено. Судом встановлено, що відповідно до Закону України «Про державний бюджет України» з часу ухвалення рішення Ківерцівським районним судом Волинської області від 08.10.2010 року, збільшився та установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. При збільшенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан позивача, збільшення розміру прожиткового мінімуму у відповідності до Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», ріст цін та збільшення потреб дитини, у зв`язку із її розвитком, стан здоров`я дитини, а також стан здоров`я відповідача, і такі обставини, на думку суду, є суттєвими та відіграють значну роль у житті заявника, отримувача аліментів на неповнолітню дитину. Відповідач є працездатною особою та не заперечує сплачувати аліменти в розмірі не більшому ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, позов в частині збільшення розміру аліментів є підставним та підлягає до часткового задоволення. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верхового Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року передбачено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти виплачуються від дня набрання рішенням законної сили. На підставі наведеного та

Outcome: partial