Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON], яка продовжує навчання з денною формою навчання економічного факультету Львівського техніко-економічного коледжу Національного університету «Львівська політехніка», в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення їх дочкою двадцятитрьохрічного віку залежно від того, яка з цих обставин настане раніше. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що від подружнього життя сторони мають крім неповнолітньої [PERSON], [INFO], повнолітню дочку [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивача. Після досягнення [PERSON] повноліття відповідач припинив сплачувати аліменти на утримання дочки. На даний час їх дочка [PERSON] є студентом другого курсу Львівського техніко-економічного коледжу Національного університету «Львівська політехніка» денної форми навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги на період навчання. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, чим ставить позивача та їх дочку в скрутне матеріальне становище. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. 12 липня 2018 року на адресу Дніпровського районного суду м. Києва ПАТ «Укрпошта» було повернуто повідомлення про вручення поштового відправлення, за яким 12 липня 2018 року [PERSON] особисто отримав конверт із вкладенням ухвали про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного провадження та позовної заяви з додатками, що були йому адресовані. Таким чином, судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим для нього ст. 191 ЦПК України, та не надав відзиву на позовну заяву у встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного провадження від 05.07.2018 року строк. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим для нього ст. 191 ЦПК України, та не надав відзиву на позовну заяву у встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного провадження від 05.07.2018 року строк. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення такого позову з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебували у шлюбі, що був між ними розірваний 28.01.2010 р. (а.с.7). Від подружнього життя сторони мають двох дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.8,9). Як вбачається зі свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві 31.05.2014 р., [PERSON] уклала шлюб зі [PERSON], і після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с. 13). Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття; сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Частиною 9 статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно довідки №4473, виданої Львівським техніко-економічним коледжем Національного університету «Львівська політехніка» 04.06.2018 р., [PERSON] є студентом другого курсу денної форми навчання, спеціальність - економічна, Львівського техніко-економічного коледжу Національного університету «Львівська політехніка» (а.с. 11). Як вбачається з довідки про доходи №221, виданої Львівським техніко-економічним коледжем Національного університету «Львівська політехніка» 11.06.2018 р., [PERSON] є студентом денного відділення Львівського техніко-економічного коледжу Національного університету «Львівська політехніка» та загальна сума її доходів за період з 01.01.2018 р. по 31.05.2018 р. без урахування аліментів становить 4510,52 грн. (а.с. 12). Статтею 199 СК України визначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За змістом ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідачем не спростовується той факт, що їх неповнолітня дочка [PERSON] проживає разом з позивачем, обидві їх дочки [PERSON] та [PERSON] перебувають на утриманні [PERSON], і позивач самостійно здійснює всі витрати, пов'язані з навчанням [PERSON] Крім того, їх повнолітня дочка [PERSON] позбавлена можливості самостійного заробітку, оскільки форма її навчання у вищевказаному вищому навчальному закладі є денною. Оскільки [PERSON] є такою, що потребує матеріальної допомоги на своє утримання у зв'язку з навчанням, а відповідач таким, що може надати таку допомогу, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на ім'я позивача аліменти на [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 (однієї четвертої) заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 04 липня 2018 року на період навчання до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду зазделегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За змістом частини 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Пунктом 6 ст.141 ЦПК України визначено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору відповідно до п.3 ч.5 Закону України «Про судовий збір», осіб, які понесли судові витрати по даній справі не встановлено, судом не вирішуються питання про судові витрати. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved