Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Володимир-Волинського міського суду з позовом, уточненим під час розгляду судом, до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві посилається на те, що з відповідачем у справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Володимир-Волинського міського суду від 02.12.2013 року було розірвано. Від шлюбу мають одну дитину, дочку [PERSON], [INFO]. Дочка проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча спроможний надавати таку допомогу. Усної угоди, щодо надання матеріальної допомоги на виховання дитини та сплати аліментів між нею та відповідачем не досягнуто. Враховуючи важке її матеріальне становище, просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, в розмірі 1100 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 19.06.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання призначено на 16.07.2018 року. 16.07.2018 року у зв'язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 27.07.2018 року. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала повністю, просить суд розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки. Також, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подала, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи, при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в судове засідання не з'явились всі учасники справи у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. За змістом ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Володимир-Волинського міського суду від 02.12.2013 року було розірвано. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], батьками якої являються сторони по справі, що стверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER]. Судом встановлено, що сторони на даний час проживають окремо одне від одного. Суд враховує, що дитина проживає з матір'ю, яка несе тягар матеріально-побутового забезпечення сім'ї. Виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи, що відповідач є працездатною особою, суд з врахуванням матеріального становища сторін та обов`язку відповідача утримувати дитину до досягнення нею повноліття, вважає, що розмір стягуваних з відповідача аліментів не повинен бути нижчим, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а обов'язок батьків щодо утримання дітей є однаковим для обох, а тому вважає за можливе визначити такий у твердій грошовій сумі в розмірі 1100 грн. щомісячно, таким чином задовольнивши позовні вимоги повністю. В силу ч. 6 ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Outcome: approved