Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про припинення дії, яка порушує право шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що згідно договору купівлі-продажу від 18.05.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маренич Г.П. за реєстровим № 2-1552, їй-позивачу у справі належить 1/6 частина житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] . Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19.05.2006 (номер витягу 10685767), виданий Дергачівським комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвенрос» підтверджує факт, що їй - [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 1/6 частина в житловому будинку, розташованого в радгоспі « Берізка» с. Руська Лозова Дергачівського району Харківської області на підставі договору купівлі-продажу реєстровий номер 2-1552, виданого 18.05.2006 державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Задоріною В.В. Рішенням виконавчого комітету Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 11.09.2018 присвоєно поштову адресу об`єкту нерухомості [PERSON] : [ADDRESS] Відповідачі у справі були прописані у вказану вище квартиру з її згоди але з умовою, що вони знімуться з реєстрації при першій вимозі. Відповідачі у справі в вищевказаній квартирі не проживають з дня реєстрації в ній, особистих речей їхніх за вищевказаною адресою не має, кореспонденція на їхнє ім`я за вищевказаною адресою не надходить. Той факт, що відповідачі в вищевказаній квартирі не проживають, підтверджується актом депутата Дергачівської міської ради Харківської області від 15.07.2021 року. Тобто, відповідачі в квартирі не проживають, участі в обслуговуванні нерухомості та сплаті всіх комунальних платежів не приймають, особистих речей в ній не мають, кореспонденція та листи на їхнє ім`я по вказаній адресі не надходять, права власності на квартиру не мають, однак вони залишаються бути прописаними в ній. Прописка відповідачів в квартирі не дає їй можливості здійснювати повно і незаперечно свої права користування і розпорядження майном, позбавляє права на оформлення права власності та отримання субсидії. Оскільки, на протязі більш ніж 6-ть місяців відповідачі в квартирі не мешкають, згідно ст.ст.71,72 ЖК України вони втратили право на користування квартирою [ADDRESS] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій вказує, що позов підтримує повністю, просить його задовольнити та справу розглядати за її відсутності, не заперечувала проти постановлення у справі заочного рішення. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У судове засідання відповідач у справі [PERSON] не з`явився, надав суду заяву про визнання позовних вимог, просив справу розглядати в його відсутність, що суд вважає за можливе. Відповідач у справі [PERSON] в судові засідання не з`являвся, відзив на позовну заяву не надавав, причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлявся через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, із заявами до суду не звертався. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явились в судове засідання та не подали відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних мотивів. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 18.05.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маренич Г.П. за реєстровим № 2-1552, позивачу у справі належить 1/6 частина житлового будинку, розташованого в селі Руська Лозова радгосп « Берізка» Дергачівського району Харківської області. Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19.05.2006 (номер витягу 10685767), виданий Дергачівським комунальним підприємством технічної інвентаризації « Інвенрос» підтверджує факт, що [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 1/6 частина в житловому будинку, розташованого в радгоспі « Берізка» с. Руська Лозова Дергачівського району Харківської області на підставі договору купівлі-продажу реєстровий номер 2-1552, виданого 18.05.2006 державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Задоріною В.В. Рішенням виконавчого комітету Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 11.09.2018 присвоєно поштову адресу об`єкту нерухомості [PERSON] : [ADDRESS] Відповідачі у справі були прописані у вказану вище квартиру зі згоди позивачки але з умовою, що вони знімуться з реєстрації при першій вимозі. Відповідачі у справі в вищевказаній квартирі не проживають з дня реєстрації в ній, особистих речей їхніх за вищевказаною адресою не має, кореспонденція на їхнє ім`я за вищевказаною адресою не надходить. Акт депутата Дергачівської міської ради Харківської області від 15.07.2021 року підтверджує факт, що відповідачі в вищевказаній квартирі не проживають. Відповідачі в квартирі не проживають, участі в обслуговуванні нерухомості та сплаті всіх комунальних платежів не приймають, особистих речей в ній не мають, кореспонденція та листи на їхнє ім`я по вказаній адресі не надходять, права власності на квартиру не мають, однак вони залишаються бути прописаними в ній, не дають можливості здійснювати позивачу повно і незаперечно свої права користування і розпорядження майном, позбавляють права на оформлення права власності та отримання субсидії Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст.319 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема шляхом усунення перешкод у здійсненні користування майном особами, в яких відпали законні підстави для такого користування. За положеннями ч. 1 ст. 317 та ч. 1 ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 379 ЦК України вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Відповідно до ст. 150 ЖК України і ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У Постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до ч. 2 ст. 2, ст. ст.7,11 Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» від 11.12.2003 року реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією,законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Реєстрація місця проживання та місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах, районах, районах у містах, а також у містах Києві та Севастополі. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Серед способів захисту цивільних прав та інтересів може бути: припинення дії, яка порушує право. У відповідності до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Outcome: approved