Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що квартира яка знаходиться по [ADDRESS] належить їй на праві приватної власності. Відповідач по справі, колишній чоловік позивача, з кінця 2004року не проживає в квартирі, його речі та майно відсутні, він не бере участі в утриманні квартири та не вносить плату за комунальні послуги. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житлом, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, через засоби масової інформації. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що згідно договору купівлі - продажу квартири, посвідченого 04.06.2002року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] купила у [PERSON] двокімнатну квартиру [ADDRESS] Як вбачається із довідки №406, виданої ТзОВ «Коменерго-Тернопіль» 11.03.2015 року, [PERSON] в квартирі по [ADDRESS] не проживає з 2004року. Як вбачається з актів комісії від 04.07.2014 року, 27.11.2014року, 10.03.2015року, затверджених директором ТОВ «Коменерго-Тернопіль», [PERSON] за місцем реєстрації [ADDRESS] не проживає з 2004 року. У відповідності до вимог частини 2 статті 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Крім того, в силу вимог статті 88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved