Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який в ході судового розгляду справи уточнив, до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування своїх вимог вказав, що 27 жовтня 2013 року відповідач [PERSON] на ґрунті неприязних відносин ображав його нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та пошкодив шиферну покрівлю на господарчій будівлі. Посилаючись на те, що в результаті протиправних дій відповідача йому була завдана майнова шкода в зв'язку з пошкодженням шиферу, прохав стягнути з [PERSON] на його користь 600 грн. матеріальної шкоди, а також понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали з підстав, зазначених в позовній заяві та уточненнях до позову і просять їх задовольнити. Вказали, що з відповідачем у позивача давно склалися неприязні відносини. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі. Суду пояснив, що конфлікт виник на ґрунті неприязних відносин, які склалися з вини позивача. Просить в позові відмовити. Суд заслухавши пояснення сторін у справі, свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст.10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], які є сусідами, склалися неприязні відносини що тривають певний період часу. 27 жовтня 2013 року між ними виник спір, факт якого також підтвердили і допитані судом свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Позивач звертаючись до суду з позовом, який в ході судового розгляду справи уточнив, посилається на те, що відповідач [PERSON] 27 жовтня 2013 року вчинив відносно нього хуліганські дії, ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та пошкодив шиферну покрівлю на господарчій будівлі у кількості п'яти штук вартістю 58 грн. кожна на суму 290 грн., чим і спричинив йому матеріальної шкоди. Також вказав, що доставка шифера йому буде коштувати 80 грн., а робота спеціаліста по заміні 230 грн. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.ч.1,4 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Однак, дослідивши представлені сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що доводи позивача свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли, є необґрунтованими та недоведеними. Інших доказів відповідно до вимог ст.ст.58-60 ЦПК України, які б свідчили про обґрунтованість позовних вимог, позивачем до суду не надано. Зокрема, доказів на підтвердження кількості розбитих шиферин та вказаної вартості шиферу на загальну суму 290 грн., його доставки із м.Глобине до с.Пироги Глобинського району Полтавської області, що коштуватиме 80 грн., позивачем суду не надано. Не надано і доказів того, що розрахунок вартості послуг спеціаліста по заміні шиферу буде коштувати саме 230 грн. Разом з цим, допитані в судовому засіданні свідки вказали, що вони не бачили яка саме кількість шиферу була розбита. Крім того, досліджені в судовому засіданні матеріали перевірки Глобинського РВ УМВС України в Полтавській області по факту звернення [PERSON] про вчинення відносно нього 27.10.2013 року хуліганських дій [PERSON] (матеріали ЖЄО №3840), також не містять підтвердження кількості розбитого шиферу на будівлі [PERSON] Таким чином, в порушення вищеперерахованих норм цивільно-процесуального права позивач [PERSON] не надав жодних письмових доказів в розумінні ст.58 ЦПК України, які б підтверджували спричинення позивачу майнової шкоди в розмірах, заявлених в позові. При вирішенні даного спору суд, приймаючи до уваги пояснення сторін у справі та свідків, приходить до висновку, що між позивачем та відповідачем склалися неприязні відносини які тривають певний період часу, тобто вбачається конфлікт між інтересами позивача та відповідача щодо земельної межі, які обоюдне з'ясовують стосунки в рамках тривалого конфлікту між ними. На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є недоведеними, необґрунтованими, у зв'язку з чим задоволенню не підлягають за недоведеністю. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України не підлягають задоволенню і вимоги позивача про відшкодування понесених судових витрат.

Outcome: dismissed