Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до територіальної громади с. Баламутівка в особі Баламутівської сільської ради Заставнівського району про визнання права власності на нежитлову будівлю будинку побуту за набувальною давністю. Посилається на те, що нерухоме майно, що є предметом позову включає в себе нежитлову будівлю будинку побуту 1969 року побудови, загальною площею 92,00 кв. м., розташовану за адресою: вул. 1 Травня, 2-А, с. Баламутівка, Заставнівського району, Чернівецької області. 3 1996 року і по сьогоднішній час вищезазначена нежитлова будівля будинку побуту перебуває у його безперервному, відкритому та добросовісному володінні та користуванні. В 1996 році він звернувся до виконавчого комітету Баламутівської сільської ради з питанням щодо надання йому нежитлової будівлі будинку побуту в оренду, на що йому в усному порядку було дозволено користуватися цим приміщенням. Оскільки воно було занедбане та для подальшого використання потребувало відновлення. Тому він в статусі фактичного власника - навів порядок у даному приміщенні, здійснив ремонт за власні кошти та фасадні роботи по благоустрою даного будинку побуту, забезпечив прибирання будівлі і прилеглої до неї території, а також її охорону, надалі доглядає за ним та підтримує його в належному стані. Він також користується та сплачує орендну плату за земельну ділянку земель запасу Баламутівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, яка знаходиться під приміщенням будинку побуту. Він не приховує факт знаходження будівлі будинку побуту у його володінні та користуванні, відкрито його використовує в особистих цілях. Ще одним доказом відношення до майна в якості власника, є передача цього майна іншим особам в оренду. На даний час, право власності нежитлової будівлі будинку побуту не зареєстроване ні за ким. У зв'язку з тим, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду, тому він, як особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у нього є всі законні підстави бути визнаним власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду про визнання права власності. Саме тому він і звернувся до суду із вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та послався на обставини викладені в позовній заяві. Просив задовольнити позов. Представник відповідача територіальної громади с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не зявився, подав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в його відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню. В судовому засіданні було встановлено, що в 1996 році [PERSON] звернувся до виконавчого комітету Баламутівської сільської ради з питанням щодо надання йому нежитлової будівлі будинку побуту за адресою: вул. 1 Травня, 2-А, с. Баламутівка, Заставнівського району, Чернівецької області в оренду, на що йому в усному порядку було дозволено користуватися цим приміщенням. З метою приведення вказаного приміщення до належного стану з метою подальшої експлуатації останнім проведено ремонтні роботи та облагороджено прилеглу територію. Крім того, як вбачається з договорів оренди земельної ділянки від 15.01.2009 року (а.с. 16-17), від 12.01.2011 року (а.с. 18), від 10.01.2012 року (а.с. 19) [PERSON] орендує земельну ділянку під вказаним спірним майно та сплачує відповідні платежі за це, що вбачається з копій квитанцій (а.с. 20). Також позивачем розроблено робочий проект на підключення будівлі по вул..1-го Травня, 2 «А» до електричних мереж з метою енергозабезпечення (а.с. 25-26). Ринкова вартість даного нерухомого майна станом на 03.05.2017 року становить 53725 грн., що підтверджується звітом про оцінку майна від 03.05.2017 року (а.с. 6-14). На даний час, право власності нежитлової будівлі даного будинку побуту не зареєстроване, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за №90598451 від 26.06.2017 року (а.с. 30). Крім того, на даний час позивач вважаючи себе фактичним власником здає спірне приміщення в оренду, що підтверджується відповідними договорами оренди та актами прийому передачі, наданими до матеріалів позовної заяви (а.с. 21-24). Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Відповідно до постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року №5, при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю суди повинні враховувати зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Судом встановлено та це підтверджується матеріалами справи, що позивачем [PERSON] повністю дотримано умов що вищевикладені в частині добросовісності, відкритості та безперервності володіння спірним майном. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити повністю, визнавши за позивачем право власності на майно за набувальною давністю.

Outcome: approved