Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 24 січня 2016 року померла його бабуся [PERSON], яка постійно проживала на [INFO], й за життя склала заповіт, посвідчений 27.07.2012 р. державним нотаріусом [PERSON] міської державної нотаріальної контори Сумської області, згідно якого всю належну їй на праві особистої власності частину житлового будинку з відповідними надвірними будівлями та земельну ділянку, що знаходяться по вул. Лугова, 31, в м. Глухові Сумської області, заповіла йому. Також посилається на те, що після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з 11/25 частин вищевказаного будинку, що належали померлій на підставі договору дарування, посвідченого 02.11.1991 р. державним нотаріусом [PERSON] міської державної нотаріальної контори Сумської області (реєстр. №1833), та 11/25 частин земельної ділянки по вул. Лугова, 31, в м. Глухів, що належали померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №405402 від 02.07.2008 р., і на підставі заповіту він є спадкоємцем цього майна. Крім того, мотивує свої вимоги тим, що проживає в спадковому будинку з 2012 року разом з дружиною [PERSON] та донькою [PERSON] і вищевказане спадкове майно перейшло в його володіння та користування, й він фактично прийняв спадщину, бо на момент смерті бабусі проживав з 2012 року разом з нею, хоча в будинку не був зареєстрований, здійснював за нею догляд, бо вона хворіла, а потім здійснив її поховання, на даний час мешкає в спадковому будинку, обробляє город, зробив ремонт даху, сараю, паркану, поміняв двері в будинку, зробив ремонт ганку, виклав плиткою подвіря. Однак, в установлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину, а коли звернувся, то йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в звязку з тим, що для нього необхідно встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Також позивач посилається на те, що оскільки на момент смерті бабусі проживав разом з нею й іншим документом, ніж судове рішення про встановлення факту прийняття спадщини не міг підтвердити цей юридичний факт, то звернувся до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини, але ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 25 жовтня 2016 року в її прийнятті було відмовлено, так як, на думку суду, з поданої заяви вбачається, що вона повинна розглядатись в порядку позовного провадження. Тому позивачпросить суд встановити факт його постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві, а також заявив, що не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, хоча про місце й час розгляду справи був повідомлений належним чином, тому відповідно до ст. 224 ЦПК України суд розглядає дану справу у заочному порядку. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що добре знала померлу в січні цього року [PERSON], з якою проживала по сусідству. Також свідок показала, що близько чотирьох років з нею до дня смерті проживав її онук [PERSON] з дружиною та малолітньою донькою. Крім того, [PERSON] показала, що вони поховали бабусю й проживають там до теперішнього часу, зробили в будинку ремонт. Свідок [PERSON] суду показала, що померла [PERSON] є бабусею її чоловіка [PERSON], і з грудня 2012 року й до її смерті 24.01.2016 р. проживали своєю сімєю разом з нею в належному їй будинку по вул. Лугова, 31, в м. Глухів. Крім того, суду показала, що поховали бабусю і проживають в тому будинку до теперішнього часу, зробили його ремонт. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Так, з свідоцтва про смерть [PERSON] I-БП №257299, виданого 27 січня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Глухову [PERSON] міськрайонного управління юстиції у Сумській області, вбачається, що [PERSON] померла 24 січня 2016 року в м. Вінниця у віці 76 років. Із заповіту, посвідченого 27 липня 2012 року державним нотаріусом [PERSON] міської державної нотаріальної контори Сумської обалсті (реєстр. №1-1319), вбачається, що [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON]. Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №45045203, виданої 12.09.2016 р. приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу, заповіт, посвідчений [PERSON] міською держнотконторою 27.07.2012 р. (реєстр. №1-1319), є чинним. Крім того, в суді встановлено, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №405402, виданого 02.07.2008 р. на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 31.12.1993 року №346 та рішення 11 сесії 5 скликання [PERSON] міської ради від 29.05.2008 року за №332, [PERSON] є власником 11/25 частин земельної ділянки площею 0,1 га у межах згідно з планом, яка розташована на території [PERSON] міської ради, м. Глухів, вул. Лугова, 31. З договору дарування, посвідченого 02.11.1991 р. державним нотаріусом [PERSON] міської державної нотаріальної контори Сумської області (реєстр. №1833), вбачається, що [PERSON] належить на праві власності 11/25 частин будинку №31 по вул. Лугова в м. Глухів Сумської області. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи за вих. №418 від 12.09.2016 р. [PERSON] була зареєстрована на [INFO] з 29.12.2009 р. по 27.01.2016 р. Згідно довідки виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 20.10.2016 р. (вих. №1847) [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] а, кв. 148, але фактично проживає [INFO], і продовжує мешкати за цією ж адресою після смерті [PERSON], яка померла 24.01.2016 р., а також за час проживання в зазаначеному будинку з 2012 року постійно дбав за помешканням, відремонтував дах на будинку, поміняв двері, відремонтував ганок, виклав плиткою подвіря, побудував сарай, паркан. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.\~29 та ч.2 ст. 1221 ЦК України. Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу (шість місяців з часу відкриття спадщини) він не заявив про відмову від неї й\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Також згідно розяснень, викладених у пунктах 2, 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Разом з тим, з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії виданої приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу від 12.09.2016 р. вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим [PERSON] міською державною нотаріальною конторою 27.07.2012 р за реєстр. №1-1319, в звязку з пропуском шестимісячного терміну для прийняття спадщини. Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №46086693, виданої 08.12.2016 р. приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], спадкова справа після померлої [PERSON] не заводилася. Відповідно ж до положень ст. 392 ЦК України власник майна серед іншого може предявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За таких обставин, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним факт постійного проживання позивача з спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки як спадкоємець за заповітом він прийняв спадщину після її смерті, то за ним необхідно визнати право власності на вищевказане спадкове майно. На підставі викладеного та

Outcome: approved