Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувшись до суду та уточнивши свої позовні вимоги, з позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання недійсним договору про надання фінансових послуг з переказу коштів у вигляді заяви на переказ готівки № 781G008162 від 05.11.2007 р у сумі 620,00 доларів США між ПАТ КБ «Приватабнк» та [PERSON],посилаючись на те, що 06 листопада 2007 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», який взяв на себе обов'язок перед [PERSON] згідно заяви про переказ готівки № 781G008162 від 05.11.2007 р готівкову іноземну валюту у сумі у сумі 620,00 доларів США і зарахувати їх на її поточний рахунок. Вважає, що, виходячи із змісту заяви про переказ готівки № 781G008162 від 05.11.2007 р у сумі 620,00 доларів США, вона за своєю правовою природою є договором про надання фінансових послуг з переказу коштів у вигляді заяви на переказ готівки, предметом якого є переказ іноземної валюти. Перелік видів фінансових послуг міститься у п.8 ч.1 ст.4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» . Квитанція № 781G008162 від 05.11.2007 р ., що за своєю правовою природою є договором про надання фінансових послуг з переказу коштів у вигляді заяви на переказ готівки , а так само є другим примірником (прибуткового касового документа) заяви на переказ готівки, яка оформлюється згідно з касовими операціями. Договір про надання фінансових послуг з переказу коштів у вигляді заяви на переказ готівки № 781G008162 від 05.11.2007 р не містить істотні умови договору , передбачені ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Фізична особа може внести готівку іноземної валюти до каси банку виключно для зарахування на її поточний рахунок. Іншого способу внесення готівки іноземної валюти за таким касовим документом - не існує. Рахунок № 29096057999259, що зазначений у договорі про надання фінансових послуг з переказу коштів у вигляді заяви на переказ готівки № 781G008162 від 05.11.2007 р ., є внутрішньобанківським рахунком банку для обліку, що підтверджується вимогами Постанови НБУ № 280 від 17.06.2004 р., яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 26.07.2004 р. за № 918/9517. Володільцем внутрішньобанківського рахунку № 29096057999259 є відповідач, позивач не є володільцем даного рахунку відповідно до ст. 1066 ЦК України. Рахунок 29096057999259 не є банківським (поточним, клієнтським) рахунком [PERSON] Вказаний рахунок призначений лише для внутрішньобанківського обліку, ці рахунки відкриваються банками для власних потреб і на власний розсуд , і до зберігання коштів не мають жодного стосунку. Договір на обслуговування рахунку № 29096057999259 між банком та [PERSON] не укладався, тому вказаний рахунок, - не є банківським (поточним) рахунком клієнта. Оскільки, як зазначалося вище, банк мав права на використання виключно поточних рахунків, то використання у договорі про надання фінансових послуг з переказу коштів у вигляді заяви на переказ готівки № 781G008162 від 05.11.2007 р аналітичного внутрішньобанківського рахунка № 29096057999259 є грубим порушенням «Інструкції про касові операції в банках України» №337 від 14.08.2003 р. Договір про надання фінансових послуг з переказу коштів у вигляді заяви на переказ готівки № 781G008162 від 05.11.2007 р не відповідає вимогам чинних нормативних актів, тому що не містить усіх необхідних обов'язкових реквізитів. Документальне оформлення договору про надання фінансових послуг з переказу коштів у вигляді заяви на переказ готівки № 781G008162 від 05.11.2007 р, по якому вона не надавала оферту , а «Відповідач» не акцептував оферту з переказу коштів у вигляді заяви на переказ готівки на поточний рахунок [PERSON] валюти у сумі 620 доларів США, не відповідає вимогам чинних нормативних актів, оскільки приймати готівку іноземної валюти від фізичних осіб можна лише в разі відкриття їй поточного або депозитного (вкладного) рахунку, або здійснення переказу без відкриття рахунку. Отже, з урахуванням вищевикладеного , вважає , що відповідач не виконав належним чином свої зобов'язання за договором про надання фінансових послуг з переказу коштів у вигляді заяви на переказ готівки № 781G008162 від 05.11.2007 р., в зв'язку з чим просить визнати недійсним договір комісії між ПАТ КБ «Приватбанк» і [PERSON] у вигляді заяви на переказ готівки 781G008162 від 05.11.2007 р у сумі 620,00 доларів США. Представник позивача , що діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, в подальшому уточнив позовні вимоги, та просив визнати недійсним договір про надання фінансових послуг з переказу коштів у вигляді заяви на переказ готівки № 781G008162 від 05.11.2007 р у сумі 620,00 доларів США між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON]. Представник позивача у судове засідання не з'явился, про дату , час та місце розгляду повідомлявся належним чином, надав суду заяву про відкладення розгляду справи за сімейними обставинами. Позивачка до суду не з*явилась , розгляд справи по суті проведено без участі позивача та її представника, оскільки позивач та її представник двічі не з*являлись до суду без зазначення причин такої неявки. . Представник відповідача за довіреністю Груцинова І.О. у судовому засіданні позов не визнала та зазначила, що прибутковий касовий документ - квитанція № 781G008162 від 05.11.2007 р на суму 620,00 доларів США про внесення готівки не є правочином чи договором про надання фінансових послуг, а є лише окремим документом певної форми, що має юридичне значення, та не породжує самостійних прав чи обов'язків, і є тільки технічною фіксацією виконання умов договору (правочину), тобто документування особами своїх дій про реалізацію набутих прав і прийнятих обов'язків, також квитанція № 781G008162 від 05.11.2007 р на суму 620,00 доларів США про внесення готівки, яку позивач вважає договором про надання фінансових послуг з переказу коштів у вигляді заяви на переказ готівки, за своєю формою та правовою природою не відповідає визначеним цивільним законодавством загальним вимогам правочину, а тому не може бути визнана судом недійсною з підстав передбачених ст. 215 ЦК України. . Просила у задоволенні позову відмовити. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язанні повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суд про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає, що представник позивача повідомлений належним чином і не з'явився у судове засідання , а тому, суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають за наступних підстав. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Судом встановлено, що 05 листопада 2007 року публічне акціонерне товариство «Приватбанк», прийняло від [PERSON] готівкою іноземну валюту у сумі 620 доларів США, для її переказу на рахунок № 29096057999259, для часткового погашення кредиту згідно кредитного договору № GOH3AK07550131 від 01.08.2007 р.., про що свідчить квитанція № 781G008162 від 05.11.2007 р. Порядок і вимоги щодо здійснення банками, їх філіями та відділеннями касових операцій у національній та іноземній валютах встановлені Інструкцією «Про касові операції в банках України», затвердженою Постановою Правління НБУ № 337 від 14.08.2003 року, надалі - Інструкція, яка регулює взаємовідносини банків з територіальними управліннями Національного банку України , іншими банками та клієнтами з цих питань, яка була чинною на час прийняття коштів. Згідно п. 2 розділу І вказаної Інструкції, касові операції - операції, які здійснює банк, а саме: видача готівки, приймання її та обмін не придатних до обігу банкнот (монет) на придатні до обігу банкноти (монети), банкнот на монети, монет на банкноти, банкнот (монет) одного номіналу на банкноти (монети) іншого номіналу, вилучення з обігу сумнівних банкнот (монет), валютно-обмінні операції та операції з банківськими металами. До касових операцій, які регламентуються цією Інструкцією, належать, зокрема, приймання готівки національної та іноземної валюти від клієнтів для зарахування на власні рахунки та рахунки інших юридичних і фізичних осіб , або на відповідний рахунок банку (п. 3 розділу І Інструкції). Згідно пунктів 1 глави І розділу III вказаної Інструкції, передбачено, що до касових документів, які оформляються згідно з касовими операціями, визначеними цією Інструкцією, належать: заява на переказ готівки (додаток 6), прибутково-видатковий касовий ордер (додаток 7), заява на видачу готівки (додаток 8), прибутковий касовий ордер (додаток 9), видатковий касовий ордер (додаток 10 ), грошовий чек (додаток 11), а також рахунки на сплату платежів та документи, установлені відповідною платіжною системою для відправлення переказу готівки та отримання його в готівковій формі. Також главою 1 розділу III вказаної Інструкції, передбачено, загальні вимоги до оформлення касових документів. Відповідно до пункту 3 глави 2 розділу III вказаної Інструкції, приймання готівки іноземної валюти від клієнтів здійснюється за такими прибутковими касовими документами : за заявою на переказ готівки: від юридичних осіб-резидентів та представництв-нерезидентів - для зарахування на власні поточні рахунки; від уповноваженого представника нерезидента - суб'єкта підприємницької діяльності - для зарахування на розподільчий рахунок в іноземній валюті, відкритий цим банком резиденту - суб'єкту підприємницької діяльності; від фізичних осіб - на поточні, вкладні (депозитні) рахунки та переказу без відкриття рахунку; за прибутковим касовим ордером - від працівників та клієнтів уповноваженого банку за внутрішньобанківськими операціями; за документами, установленими відповідною платіжною системою, від фізичних осіб - на відправлення переказу, який приймається в готівковій формі. Пункт 8 глави 2 розділу III вищевказаної Інструкції передбачає, що після завершення приймання готівки клієнту видається квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ. Пункт 9 глави 2 розділу III вищевказаної Інструкції передбачає, що у разі оформлення операції з приймання готівки для її переказу заявою на переказ готівки плату за банківські послуги банк приймає від клієнта за окремим касовим документом, оформленим банком (прибутковий касовий ордер чи заява на переказ готівки). Даний рахунок № 29096057999259, згідно Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України та Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затверджений постановою Правління Національного банку України від 17 червня 2004 року № 280, відносить до операцій з клієнтами - довгострокові кредити на поточні потреби, що надані фізичним особам, про що було оформлено квитанцію № 781G008162 від 05.11.2007 р, яка містить усі вказані реквізити. Згідно ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Відповідно до п.5 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було подано другий примірник прибуткового касового документу - квитанція № 781G008162 від 05.11.2007 р про внесення готівки, доказів про укладення інших правочинів між сторонами, позивачем не було подано та не заявлено про них, зокрема договору про надання послуг, договору про надання фінансових послуг, договору банківського рахунку, а тому суд приходить до переконання, що прибутковий касовий документ - квитанція № 781G008162 від 05.11.2007 р про внесення готівки не є правочином чи договором про надання фінансових послуг, а є лише окремим документом певної форми, що має юридичне значення, та не породжує самостійних прав чи обов'язків, і є тільки технічною фіксацією виконання умов договору (правочину), тобто документування особами своїх дій про реалізацію набутих прав і прийнятих обов'язків, також квитанція № 781G008162 від 05.11.2007 р про внесення готівки, яку позивач вважає договором про надання фінансових послуг з переказу коштів у вигляді заяви на переказ готівки, за своєю формою та правовою природою не відповідає визначеним цивільним законодавством загальним вимогам правочину, а тому не може бути визнана судом недійсною з підстав передбачених ст. 215 ЦК України. За таких обставин, суд вважає, що у задоволені позову [PERSON] до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання недійсним договору про надання фінансових послуг з переказу коштів у вигляді заяви на переказ готівки слід відмовити. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed