Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи його тим, що 23.10.2015 року о 08 год. 00 хв. в м. Біла Церква, Київської області по вул. Глиняна сталась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів: ВАЗ 21101, державний номерний знак [NUMBER], водій [PERSON] та ВАЗ 111830, державний номерний знак [NUMBER], водій [PERSON]. В даній ДТП було пошкоджено належний позивачу автомобіль марки ВАЗ 111830, державний номерний знак [NUMBER]. Відповідач свою вину у ДТП визнав, що підтверджується копією постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.11.2015 року, згідно якої [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Вартість відновлювального ремонту, згідно висновку № 214 експертного автотоварознавчого дослідження про визначення матеріального збитку, заподіяного ушкодженням колісного транспортного засобу ВАЗ 11183 становить 16 125,18 грн.. Відповідно до обрахунку Аудатекс, вартість ремонту автомобіля становить 20 385,35 грн.. Листом від 25.11.2015 року [PERSON] запрошувався прийняти участь в проведенні незалежної експертизи автотранспортного засобу ВАЗ 111830, державний номерний знак [NUMBER]. Від отримання листа останній відмовився. Позивач сплатив за відновлення пошкодженого свого транспортного засобу 18 102,63 грн., відповідно до наданого рахунку № 500 від 10.12.2015 року ТОВ «Магнум - Агросервіс» та акту виконаних робіт № 185 від 20.12.2015 року. Оскільки відповідальність відповідача була застрахована у СТДВ «Глобус» на підставі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ 5427569 від 30.08.2015 року, позивач особисто звернувся за відшкодуванням до страховика. Відповідно до довідки № 15 від 15.02.2016 року ТОВ «Магнум - Агросервіс», на розрахунковий рахунок ТОВ «Магнум - Агросервіс» надійшли кошти за страхове відшкодування в сумі 12 264,41 грн.. Отже, розмір матеріального збитку, який не був відшкодований за заподіяну шкоду становить 5 838,22 грн.. Крім того, поліс страхування містить дані про взяті на себе зобовязання відповідачем по відшкодуванню частини завданої шкоди особисто, тобто франшизи. Розмір страхового відшкодування розрахований шляхом зменшення вартості матеріального збитку на розмір франшизи 500,00 грн., передбаченої полісом стархування АЕ 5427569 від 30.08.2015 року. Добровільно відповідач відшкодовувати завдані збитки відмовляється. Позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 5 838,22 грн.; витрати на автотоварознавче дослідження в розмірі 700,00 грн.; витрати за відповідальне зберігання автомобіля на території ТОВ «Магнум-Агросервіс» в розмірі 410 грн.; витрати на листування в розмірі 38,35 грн.; витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн.; моральну шкоду в розмірі 3000 грн.. Ухвалою судді від 09.06.2016 року позовну заяву залишено без руху. На виконання вимог вказаної ухвали, позивач подав позовну заяву, в якій просив суд стягнути з відповідача на його користь 6 986,57 грн. в якості відшкодування матеріальних збитків та 3000,00 грн. за надану правову допомогу. 25.07.2016 року канцелярією суду зареєстровано заяву про уточнення(збільшення) позовних вимог, в яких позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 6 991,22 грн. в якості відшкодування матеріальних збитків. В судове засідання позивач та його представник не зявилися, про місце, час та дату розгляду справи повідомлено належним чином. Від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги щодо стягнення 5838,22 грн. матеріальних збитків, 700,00 грн. на оплату послуг експерта, 410,00 грн. за зберігання автомобіля, 43,00 грн. витрат на листування, 3000,00 грн. витрат на правову допомогу, підтримала в повному обсязі, а, також просила стягнути 400,00 грн. витрат на публікацію оголошення в пресі про виклик відповідача в судове засідання, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] про місце, час та дату розгляду справи повідомлений належно, через оголошення в пресі, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність на адресу суду не надходило, і тому суд, на підставі ст. 224, 225 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд приходить до висновків, які мотивує наступним чином. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1,2 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст.58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку. Судом встановлено, що 23.10.2015 року о 08 год. 00 хв. в м. Біла Церква, Київської області по вул. Глиняна сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів: ВАЗ 21101, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та ВАЗ 111830, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідач свою вину у скоєному ДТП визнав, що підтверджується копією постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.11.2015 року, у справі № 357/15445/15, 3/357/4547/15, згідно якої [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України та піддано адміністративному стягненню штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. в дохід держави. Вартість відновлювального ремонту, згідно висновку № 214 від 15.12.2015 року експертного автотоварознавчого дослідження про визначення матеріального збитку, заподіяного ушкодженням колісного транспортного засобу ВАЗ 11183, реєстраційний № [NUMBER], становить 16 125,18 грн., що підтверджується копією даного висновку. Листом від 25.11.2015 року [PERSON] запрошувався прийняти участь в проведенні незалежної експертизи автотранспортного засобу ВАЗ 111830, державний номерний знак [NUMBER], що підтверджується його копією. Однак, [PERSON] участі в експертизі не приймав. Позивач сплатив за відновлення пошкодженого свого транспортного засобу 18 102,63 грн., відповідно до наданого рахунку на оплату по замовленню № 500 від 10.12.2015 року ТОВ «Магнум - Агросервіс» та акту виконаних робіт №185 від 20.12.2015 року. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у СТДВ «Глобус», на підставі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/5427569 від 30.08.2015 року, що підтверджується його копією. Відповідно до довідки № 15 від 15.02.2016 року ТОВ «Магнум - Агросервіс» встановлено, що на розрахунковий рахунок ТОВ «Магнум - Агросервіс» надійшли кошти за страхове відшкодування в сумі 12 264,41 грн.. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Розмір матеріального збитку, який не був відшкодований позивачу за заподіяну шкоду становить 5 838,22 грн.. Крім того, названий поліс містить дані про взяті на себе зобовязання відповідачем по відшкодуванню частини завданої шкоди особисто, тобто франшизи. Відповідно до п.36.6. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Розмір страхового відшкодування розрахований шляхом зменшення вартості матеріального збитку на розмір франшизи 500,00 грн., передбаченої полісом страхування №АЕ/ 5427569 від 30.08.2015 року. Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відповідно до статті 21 Закону № 1961-ІV на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв'язку із цим при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі. При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Суд наголошує на тій обставині, що право потерпілої особи на відшкодування завданих їй збитків є беззаперечним. Звертаючись до суду з даним позовом, позивачем та його представником надано достатньо доказів, які свідчать про причинно-наслідковий зв'язок між діями водія транспортного засобу, яким керував відповідач [PERSON] та автомобілем позивача. Відповідно до ч.2 ст.214 ЦПК України, при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 цього Кодексу. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Вирішуючи даний спір по суті, суд враховує, що Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 20 січня 2016 року, розглянув справу № 6 - 2808 цс 15, предметом якої був спір про відшкодування шкоди. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Оцінивши подані позивачем докази кожен окремо та у їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, як це передбачено законодавцем у ст. 212 ЦПК України, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі. Крім того, позивач підтвердив належними та допустимими доказами, понесені витрати на автотоварознавче дослідження в розмірі 700,00 грн.; витрати за відповідальне зберігання автомобіля на території ТОВ «Магнум-Агросервіс» в розмірі 410,00 грн.; витрати на листування в розмірі 43,00 грн.; витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн., судовий збір у розмірі 551,20 грн., витрати на публікацію оголошення в пресі про виклик відповідача в судове засідання в розмірі 400,00 грн., що разом складає 5104,20 грн.. Судові витрати суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, що відповідає приписам ст.ст. 79, 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved