Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Донецького національного університету економіки і торгівлі імені [PERSON] Барановського, який уточнивши просить: визнати недійсним наказ про звільнення № 755/о від 07.11.2015 року; зобов`язати Донецький національний університет економіки і торгівлі імені [PERSON] анулювати запис щодо звільнення [PERSON] згідно наказу № 755/о від 07.11.2015; зобовязати Донецький національний університет економіки і торгівлі імені [PERSON] внести зміни до наказу № 9/о від 10.11.2014 року, а саме слово «прийняти» [PERSON] на посаду завідувача кафедри технології в ресторанному господарстві замінити на «перевести» [PERSON] на посаду завідувача кафедри технології в ресторанному господарстві; зобов`язати Донецький національний університет економіки і торгівлі імені [PERSON] внести зміни до трудової книжки [PERSON], у запис від 10.11.2014 року (стор. 13), а саме: слово «прийняти» на посаду завідувача кафедри технології в ресторанному господарстві замінити на «перевести» на посаду завідувача кафедри технології в ресторанному господарстві. В обґрунтування позову зазначив наступне. 01.09.2003 року його - позивачабуло прийнято на роботу до Донецького національного університету економіки і торгівлі імені [PERSON] (ДонНУЕТ) на посаду асистента кафедри технології виробництва продукції громадського харчування, що підтверджено записом у трудовій книжці. Місце роботи з того моменту не змінював, трудова книжка зберігалася у відділі кадрів ДонНУЕТ м. Донецьк. Згідно з наказом Міністерства освіти і науки України від 17.10.2014 року № 1178 у звязку зі складною суспільно-політичною ситуацією на Сході України та продовженням збройного конфлікту на території міста Донецька, ДонНУЕТ було переведено до м. Кривий Ріг. Відповідно до зазначеного наказу освітню діяльність ДонНУЕТ розпочав за новою юридичною адресою з 17.10.2014 року. ДонНУЕТ змінив лише своє місцезнаходження та керівництво, але статут та код ЄДРПОУ залишилися незмінними (додаток № 4). Всім викладачам було повідомлено про необхідність термінового отримання документів за попередньою юридичною адресою у м. Донецьк та переведення їх у м. Кривий Ріг. Отримавши трудову книжку, побачив запис у трудовій книжці про звільнення з посади доцента кафедри технології в ресторанному господарстві ДонНУЕТ за власним бажанням, згідно з наказом від 07.11.2014 р. № 755/о за підписом старшого інспектора кадрів [PERSON] Бажання про звільнення не виявляв, що передбачено ч.3 ст. 203 ЦКУ та невиконання цієї вимоги, відповідно до ч.1. ст. 215 ЦКУ України є підставою визнання правочину недійсним. Вважає цей наказ недійсним, оскільки 07.11.2014 року згідно з наказом від 03.11.2014 р. № 3/о [PERSON] була визнана такою, що не виявила бажання приступити до виконання посадових обовязків у ДонНУЕТ, а факт відповідно ч. 1 п. 6 ст. 36 КЗпП України, відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці; є підставою для припинення трудового договору.Отже, [PERSON] було звільнено від обовязків ст. інспектора кадрів. Таким чином, запис про звільнення також вважає недійсним. Окрім того, згідно з висновком Саксаганського РВ Криворізького МУ УМВС Дніпропетровської області від 23.10.2014 р. № ЖЄО-2783 печатку зразку, який було поставлено у трудовій книжці, визнано недійсною. Таким чином, на момент здійснення запису до трудової книжки, вказана посадова особа не мала на це права, а печатка вже була визнана недійсною у встановленому порядку. Сам наказ про звільнення за № 755/о від 07.11.2014 року було підписано, так званим, виконувачем обовязків ректора [PERSON], яка на підставі п. 3 Наказу МОН України від 17.10.2014 року №1178 та згідно до наказу ДонНУЕТ № 5/о від 04.11.2014 року визнана такою, що не приступила до виконання своїх посадових обовязків у ДонНУЕТ в м. Кривий Ріг. Відповідно до п.1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. На підставі п.п. 5, 7, 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009р. №9, у випадку недійсності правочину суд застосовує реституцію як спосіб захисту цивільного права. Разом із ДонНУЕТ також переселився до м. Кривого Рогу та був прийнятий на посаду завідувача кафедри технології в ресторанному господарстві з 10.11.2014 року. У звязку із такою ситуацією вважається, що працював в університеті (м. Кривий Ріг) лише з 10.11.2014 року з моменту переїзду до м. Кривого Рогу, таким чином, втрачає право на щорічну основну відпустку повної тривалості, а також переривається його педагогічний стаж, який має значення для нарахування пенсії у подальшому та для здобуття наукового звання. Встановлення факту недійсності запису в трудовій книжці, має для нього юридичне значення. У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнала повністю. У судовому засіданні встановлено, що маються законні підстави для задоволення позову, тому що визнання позову представником відповідача не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved