Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Велетень» (далі - Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки та просить суд стягнути з відповідача на його користь 92 090 грн. 25 коп. у рахунок відшкодування шкоди, спричиненої пошкодженням його транспортного засобу марки «ГАЗ2705-434», номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 19 вересня 2019 року о 00 год. 30 хв. на 202 кілометрі автодороги «М-02» Кіпті-Глухів-Бачівськ, та стягнути судові витрати. В обґрунтування\~позову зазначає,\~що 19\~вересня 2020\~року об\~00\~год.\~20\~хв.\~на 202\~км.\~автодороги «М-02»\~Кіпті-Глухів-Бачівськ\~гр.\~ [PERSON] ,\~керуючи трактором «John Deere 8530», н.з. [NUMBER] , та буксируючи дискову борону «САН ФЛОВЕР», ширина якої складала 5.4 м, та рухаючись в напрямку м. Глухів, якою здійснив бокове зіткнення з зустрічним автомобілем «ГАЗЕЛЬ», н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який у подальшому зіткнувся з автомобілем HYUNDAI, д.н. [NUMBER] . Від такого зіткнення його автомобіль «ГАЗЕЛЬ», д.н.з. [NUMBER] механічно пошкоджений та згідно висновку експерта №090/19 від 01.10.2019 йому завдано збиток на суму 92\~090,25 грн. Зазначає, що постановою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 22.11.2019 третю особу [PERSON] , який перебував у трудових відносинах з Відповідачем притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП та визнано винним у спричиненні вказаного ДТП та накладено адміністративний штраф. Цивільно-правова відповідальність Відповідача не застрахована, оскільки не вважається транспортним засобом пристрій, який підпадає під ознаки, зазначені в п. 1.5 але щодо якого не встановлено коригуючий коефіцієнт залежно від типу транспортного засобу. Водночас, водій у момент скоєння ДТП керував трактором та буксирував дискову борону «САН ФЛОБЕР», перебуваючи в трудових відносинах з ТОВ «Велетень» на посаді тракториста, тому вважає, що саме Відповідач має відшкодувати шкоду завдану його працівником. За вказаних обставин, посилаючись на норми матеріального права, просить суд стягнути з Відповідача зазначену суму шкоди, заподіяної внаслідок ДТП та судові витрати. Ухвалою суду від 12 березня 2020 року відкрито спрощене провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін. 17 березня 2020 року від Відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій представник Відповідача та третьої особи просить суд відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що всі власники транспортних засобів, які зіткнулись в момент ДТП мають відповідати за завдану шкоду. Крім того просив перейти до загального позовного провадження та призначити авто-технічну експертизу у справі, залучивши в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні Відповідача, іншого водія [PERSON] . Ухвалами суду від 13 квітня 2020 року в задоволенні вказаних клопотань було відмовлено. Відповіді на відзив від Позивача та пояснень третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] до суду не надходило. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне. Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 13 ЦПК України, сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що власником транспортного засобу марки «ГАЗ2705-434», номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] являється Позивач згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с. 13). Відповідно до постанови Глухівського міськрайонного суду від 22 листопада 2019 року (справа № 576/2174/19), [PERSON] 19 вересня 2019 року о 00 годині 30 хвилин, на 202 км автодороги «М-02», керуючи трактором «John Deere 8530», н.з. [NUMBER] , та буксируючи дискову борону «САН ФЛОВЕР», ширина якої складала 5.4 м, та рухаючись в напрямку м. Глухів, якою здійснив бокове зіткнення з зустрічним автомобілем «ГАЗЕЛЬ», н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який у подальшому зіткнувся з автомобілем HYUNDAI, д.н. [NUMBER] . При ДТП постраждалих немає, автомобілі механічно пошкоджено. ДТП сталося з вини водія трактора «John Deere 8530» [PERSON] , який в судовому засіданні при розгляді адміністративної справи пояснив, що дійсно 19 вересня 2019 року за вказівкою керівництва після закінчення польових робіт повертався на роботу керуючи трактором «John Deere 8530», н.з. [NUMBER] , та буксируючи дискову борону «САН ФЛОВЕР», ширина якої складала 5.4 м. Вказаною постановою його визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 340 грн. Дана постанова набрала законної сили 03.12.2019 (а.с.36-40). У відзиві\~поданого представником\~Відповідача,\~Відповідачем не\~заперечувалось факту\~ДТП вчиненого\~працівником ТОВ\~«Велетень» [PERSON] ..\~який керував трактором «John Deere 8530», н.з. [NUMBER] , та буксируючи дискову борону «САН ФЛОВЕР», що належить Відповідачу під час виконання останнім трудових обов`язків, а отже дана обставина в силу ч.1 ст. 81 ЦПК України не підлягає доказуванню. Відповідач вважає, що ДТП сталось внаслідок вини та умислу позивача [PERSON] . За статтею 82\~ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. При цьому наявність висновку експертного дослідження, не може братися до уваги, при наявності постанови суду, якою встановлено вину особи у вчиненні ДТП. Такий висновок зроблений Верховним судом при розгляді справ № 752/11891/16-ц від 04.12.2019 року; № 376/2399/16-ц від 30.10.2019 року; № 645/1484/16-ц від 16.01.2019 року Відповідно до вимог статті 22\~ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Крім того, відповідно до частини першої статті 1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З висновку експерта № 080/19 від 01 жовтня 2019 року вбачається, що відновлення пошкодженого автомобіля Позивача економічно недоцільно, вартість відновлювального ремонту становить 133\~120, 61 грн., утилізаційна вартість становить 23\~786,68 грн., а отже розмір збитку завданого власнику автомобіля «ГАЗ 2705-434» д.н.з. [NUMBER] в результаті пошкодження в ДТП від 19.09.2019 становить 92\~090,25 грн. (а.с.15-34). Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За загальним правилом, відповідальність несе особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч.2 ст.1187 ЦК). Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Аналіз норм статей 1187 та 1172 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Виходячи із наведених норм права, шкода завдана внаслідок ДТП, з вини водія, який виконував трудові обов`язки та керував автомобілем, що належить роботодавцю, на відповідній правовій підставі, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 вересня 2016 року у справі № 6-933цс16 та підтверджена неодноразово Верховим Судом у постановах № 200/13471/16-ц від 11.09.2019 року; № 209/5115/15-ц від 29.08.2019 року; № 369/4994/16 від 14.08.2019 року; № 910/12722/18 від 03.07.2019 року та інші. Отже судом встановлено і сторонами не заперечувалось, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем і під час дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої позивачу було завдано шкоди, виконував трудові обов`язки водія підприємства, а отже шкоду, завдану працівником, несе відповідальність роботодавець ТОВ «Велетень». Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Судом встановлено, що розмір шкоди (матеріального збитку) завданої позивачу згідно висновку експерта № 080/19 від 01.10.2019 становить 92090 грн. 25 коп. Відповідачем не спростовано вказаний розмір збитків, згідно наданого позивачем висновку експерта, відповідного клопотання не заявляв та доказів щодо іншого розміру шкоди не надав. За таких обставин, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 920 грн 90 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved