Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся із позовом до суду про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, посилаючись на те, що відповідач його племінник - [PERSON], дружина племінника - [PERSON], та їхні діти [PERSON], [PERSON], які прописані у належному йому на праві приватної власності житловому будинку №44, що розташований в м.Копичинці по вул. Словацького, Гусятинського району Тернопільської області, з 2001 року не проживають та не появляються. Оскільки відповідачі за вищевказаною адресою не проживають, виникають проблеми зі сплати надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них, чим об»єктивно порушуються його права, тому просить суд визнати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування вищевказаним будинком. Позивач [PERSON] в судове засіданні не зявився, попередньо подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися попередньо надали до суду письмові заяви про визнання позову та розгляд справи у їх відсутності. На підставі вимог ст.ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] належить 7/20 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в м.Копичинці по вулиці Словацького, 44 Гусятинського району Тернопільської області, згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.02.2007 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13678568 від 23.02.2007 року. (а.с.13-14). Згідно довідки №3616 від 19.09.2018 року виданої Копичинецькою міською радою та актів встановлення факту проживання від 25 липня 2018 року та 20 вересня 2018 року, відповідачі [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з 2001 року не проживають та за адресою: м.Копичинці, вул.Словацького, 44 Гусятинського району Тернопільської області не появляються. Сім»я постійно проживає за межами України, а саме: м.Фуншал, Португалія.(а.с.15-16, 30). Таким чином, судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не проживають у житловому будинку за адресою: м. Копичинці, вулиця Словацького, 44, Гусятинського району Тернопільської області з 2001 року. Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суб'єктами права приватної власності, згідно ст.325 ЦК України, є фізичні та юридичні особи. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 Цивільного кодексу України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно з п.3 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Згідно п.34 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення із зняттям останнього з реєстрації З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] відсутні за місцем своєї реєстрації, з 2001 року не проживають, понад встановлені строки в домоволодінні, яке належить позивачу, судом не встановлено домовленості між ними і власником житла щодо порядку користування будинком і залишаючись зареєстрованими у спірному домоволодінні, перешкоджають позивачу у здійсненню його законних прав, а тому [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], слід визнати такими, що втратили право користування житловим будинком, що за адресою: м. Копичинці, вул. Словацького, 44, Гусятинського району Тернопільської області. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved