overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому вказала, що з відповідачем [PERSON] уклала шлюб 22.02.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Пологівського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №10. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO]. Позивач на даний час ніде не працює, знаходиться у відпусці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і тому єдиним джерелом існування їхньої сімї є державна допомога по народженню дитини в сумі 860 грн. щомісячно, яких на проживання не вистачає. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Прохає суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно та кошти на своє утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісяця, до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] обґрунтувавши суду мотиви предявлення позову, повністю підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Суд перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 84 ч.2 СК України передбачено, що дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Крім того з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн., оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат при подачі позову до суду. На підставі викладеного, ст. 84, 180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому вказала, що з відповідачем [PERSON] уклала шлюб 22 листопада 2013 року відділом реєстрації актів громадянського стану Пологівського РУЮ, актовий запис № 183. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час позивач з відповідачем разом не проживають. Син проживає з матірю. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина, тому позивач бажає, щоб аліменти стягувалися за рішенням суду. Прохає суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімму для дитини відповідного віку і до повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] обґрунтувавши суду мотиви предявлення позову, змінила свої позовні вимоги та прохає суд стягнути з відповідача аліменти в сумі 1000 грн., щомісячно, на утримання сина [PERSON] до досягнення ним повноліття. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечує, мотиви його пред`явлення не спорює. Суд перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 84 ч.2 СК України передбачено, що дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Крім того з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн., оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат при подачі позову до суду. На підставі викладеного, ст. 84, 180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому вказала, що з відповідачем [PERSON] уклала шлюб 25.07.2010 року, зареєстрований виконкомом Мазурівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, актовий запис №11. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. З самого початку спільне життя з відповідачем складалося, проте на протязі останнього року між ними виникли непорозуміння через несумістність характерів. На даний час позивач з неповнолітньою дитиною проживає окремо від відповідача. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Прохає суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги прохає задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення рішення не заперечує. Суд перевіривши матеріали справи, та дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, з відповідача [PERSON] належить стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн., оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат при подачі позову до суду. На підставі викладеного, ст. 84, 180, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому вказала, що з відповідачем [PERSON] уклала шлюб 28.06.1997 року, зареєстрований виконкомом Чубарівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, актовий запис №5. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. На теперішній час шлюб з відповідачем розірвано на підставі рішення Пологівського районного суду від 04.12.2014 року. Після розлучення діти залишилися проживати разом з позивачем. Матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає. Прохає стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до їх повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги прохає задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд перевіривши матеріали справи, та дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, з відповідача [PERSON] належить стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн., оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат при подачі позову до суду. На підставі викладеного, ст. 84, 180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому вказала, що з відповідачем зареєструвала шлюб 10 березня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Докучаєвського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 19. Від даного шлюбу мають доньку - [PERSON] [INFO]. Подружнє життя у них не склалося через відсутність порозуміння, поваги та любові між ними, спільних поглядів на сімейне життя. Шлюбні відносини припинені більше року тому і поновлювати їх вона не має ніякого бажання. Вважає, що подальше спільне життя неможливе. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про підтримання позову та про розгляд справи без її участі. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Мурат». Відповідач [PERSON] до суду не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому вказала, що з червня 2012 року проживає з відповідачем [PERSON] у цивільному шлюбі. [INFO] року у них народився син - [PERSON]. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, на даний час вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Прохає суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини до досягнення дитиною повноліття, щомісячно та кошти на своє утримання у розмірі 1/4 частини до досягнення сином - [PERSON] трирічного віку. У судовому засіданні позивач [PERSON] обґрунтувавши суду мотиви пред'явлення позову, змінила свої позовні вимоги та прохає суд стягнути з відповідача аліменти по 1/6 частині з усіх видів його доходу, щомісячно, на утримання сина - [PERSON] до досягнення ним повноліття та на своє утримання до досягнення сином трирічного віку. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечує, мотиви його пред`явлення не оспорює. Третя особа до суду не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, в наданій раніше до суду заяві позовні вимоги заперечує. Суд перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 84 ч.2 СК України передбачено, що дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи те, що відповідач сплачує аліменти на трьох дітей від попереднього шлюбу на користь [PERSON], дослідивши його матеріальне становище, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходу, щомісячно, до досягнення сином повноліття, та 1/6 частину з усіх видів його доходу, щомісячно, на утримання [PERSON] до досягнення сином - [PERSON] трирічного віку. Крім того з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн., оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат при подачі позову до суду. На підставі викладеного, ст. 84, 180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому вказала, що рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 13.05.2014 року на її користь для утримання сина з відповідача стягуються аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, також стягувались на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в сумі 300 грн. щомісячно, яке припинилось 14.08.2015 року у зв`язку з досягненням дитиною трирічного віку. Позивач ніде не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості, дитина проживає з нею, тому коштів на прожиття не вистачає. Відповідач не приймає ніякої участі ні в утриманні дитини ні в його вихованні та перестав сплачувати аліменти взагалі. Згідно довідки ВДВС Пологівського районного управління юстиції в Запорізькій оласті № 402 від 25.11.2015 року, за період з березня 2014 року по листопад 2015 року, заборгованість по сплаті аліментів становила 2755грн.50 коп., яку прохає стягнути з відповідача та збільшити розмір стягнення аліментів, стягнувши1/4 частину до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач надала доповнення до позовної заяви, в якій прохає стягнути з відповідача 1625 грн.50 коп. неустойки по заборгованості зі сплати аліментів та витрати на правову допомогу. У судовому засіданні позивач - [PERSON], на позовних вимогах в частині збільшення розміру стягнення аліментів наполягає, в решті позовних вимог відмовилась. Відповідач - [PERSON] та його представник проти стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття не заперечують. Суд перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Крім того з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн., оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат при подачі позову до суду. На підставі викладеного, ст. 84, 180, 192 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просить визнати [PERSON], таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS], та зняти його з реєстраційного обліку. Вказувала, на те, що вона є власницею вказанної квартири на підставі договору дарування. Відповідач приходиться їй сином, який був зареєстрований в належній їй, але син, разом зі своєю родиною виїхав на постійне проживання до Російської Федерації, наміру повертатись не має, добровільно з реєстрації не знімається, на нього нараховуються комунальні послуги. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Третя особа в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, взявши до уваги думку представника позивача, що була викладена у заяві, у їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором дарування ВВВ № 520482 від 29.01.2004 року. Відповідно до довідки № 2963 від 08.02.2016 року від ЖЕО №20, акту про обстеження квартири у житловому приміщенні по факту проживання від 04.02.2016 складеного ТОВ «Диводуд», [PERSON], не проживає у вказаній квартирі з 2009 року. Таким чином, у судовому засіданні доведена наявність неправомірних дій Відповідача, які створюють перешкоди Позивачу у здійсненні ним свого права користування власністю. В зв'язку з тим, що відповідач прописаний в належній позивачу квартирі, порушуються права позивача, як власника житлового приміщення та створюються перешкоди в користуванні житлом позивача. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд вважає можливим усунути перешкоди позивачу в користуванні квартири [ADDRESS], шляхом зняття з реєстрації відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просить визнати [PERSON], таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS], та зняти його з реєстраційного обліку. Вказувала, на те, що вона є власницею вказанної квартири на підставі договору дарування. Відповідач приходиться не є членом її родини, був зареєстрований в належній їй квартирі, як член родини попереднього власника, добровільно з реєстрації не знімається, на нього нараховуються комунальні послуги. В судове засідання позивач не з'явилась, проте надіслала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Третя особа в судове засідання не з'явилась, про місце, дату та час слухання справи була повідомлена належним чином. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, взявши до уваги думку позивача, що була викладена у заяві, у їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором дарування ВВА № 158591 від 28.11.2003 року. Відповідно до акту обстнжнння квартири у житловому приміщенні по факту проживання від 16.02.2016 року складеного ТОВ «Диводуд», [PERSON], не проживає у вказаній квартирі з 28.11.2003 року. Відповідно до договору дарування ВВА № 158591 від 28.11.2003 року, попереднім власником квартири є [PERSON], тобто [PERSON] є членом її родини. Таким чином, у судовому засіданні доведена наявність неправомірних дій Відповідача, які створюють перешкоди Позивачу у здійсненні ним свого права користування власністю. В зв'язку з тим, що відповідач прописаний в належній позивачу квартирі, порушуються права позивача, як власника житлового приміщення та створюються перешкоди в користуванні житлом позивача. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд вважає можливим усунути перешкоди позивачу в користуванні квартири [ADDRESS], шляхом зняття з реєстрації відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просить визнати [PERSON], таким, що втратив право користування квартирою №12, будинку 26 по вул. Ньютона у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, та зняти його з реєстраційного обліку. Вказувала, на те, що вона є власницею вказанної квартири на підставі відповідного договору довічного утримання (догляду) від 03 травня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] До неї власником зазначеної квартири була [PERSON] Вже після набуття у власність вказанної квартири, коли вона мала намір переукласти на своє прізвище договори, щодо надання житлово - комунальних послуг, водопостачання, постачання електроенергії, вона дізналася, що у набутої нею квартирі зареєстровано місце проживання особи яка там не проживає, комунальні послуги не сплачує, його особистих речей у вказанному будинку не має, не є членом родини позивача. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Третя особа в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, взявши до уваги думку представника позивача, що була викладена у заяві, у їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договору довічного утримання (догляду) від 03 травня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 598. Факт не проживання Відповідача, у квартири [ADDRESS], підтверджується поясненнями позивача, ртертьої особи, матеріалами цивільної справи, ні ким не оспорюється. Таким чином, у судовому засіданні доведена наявність неправомірних дій Відповідача, які створюють перешкоди Позивачу у здійсненні ним свого права користування власністю. В звязку з тим, що відповідач прописаний в належному позивачу житловому будинку, порушуються права позивача, як власника житлового будинку та створюються перешкоди в користуванні житлом позивача. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд вважає можливим усунути перешкоди позивачу в користуванні квартири [ADDRESS], шляхом зняття з реєстрації відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просить визнати [PERSON], таким, що втратив право користування квартирою № 53, будинку № 4 по вул. Леніна у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, та зняти його з реєстраційного обліку. Вказувала, на те, що вона є власницею вказанної квартири на підставі договору дарування. Відповідач приходиться їй колишнім чоловіком, який був зареєстрований в належній їй квартирі, але після розлучення з 2013 року колишній чоловік не проживає в ії квартирі, його особисті речи у квартирі відсутні, добровільно з реєстрації не знімається, на нього нараховуються комунальні послуги. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, просила подальший розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Третя особа в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, взявши до уваги думку представника позивача, що була викладена у заяві, у їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором дарування НВ № 0486312 від 10.03.1998 року. Відповідно до довідки від ЖЕО №20, акту про обстеження квартири у житловому приміщенні по факту проживання від 15.10.2015 складеного ТОВ «Диводуд», [PERSON], не проживає у вказаній квартирі з 2013 року. Таким чином, у судовому засіданні доведена наявність неправомірних дій Відповідача, які створюють перешкоди Позивачу у здійсненні ним свого права користування власністю. В звязку з тим, що відповідач прописаний в належній позивачу квартирі, порушуються права позивача, як власника житлового приміщення та створюються перешкоди в користуванні житлом позивача. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд вважає можливим усунути перешкоди позивачу в користуванні квартири [ADDRESS], шляхом зняття з реєстрації відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved