overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 28 січня 1995 року, зареєстрованого Франківським райвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Львова, актовий запис №25. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що сімейне життя не склалось через різницю в поглядах на сімейне життя, ведення спільного господарства та виховання сина, відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові та поваги один до одного, внаслідок чого часто виникали конфлікти, що і остаточно призвело до розпаду сім'ї. Будь-які спроби примиритися позитивних результатів не дали. Від шлюбу у них народився син, який є повнолітнім. Більше двох вони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Переконана, що сім'я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви, просила таку задовольнити. Вказала, що термін, наданий судом для примирення, позитивних результатів не дав. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, що їх сім'я розпалась, примирення між ними неможливе, не заперечив проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 28 січня 1995 року у Франківському райвідділі реєстрації актів громадянського стану м. Львова, актовий запис №25, проте, міцної сім'ї не створили. Сторони більше двох років не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Крім цього, сторонам надавався строк для примирення тривалістю два місяці, проте, подружжя не примирилось, сім'ю зберегти не вдалось. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач визнав позовні вимоги, а тому, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, відтак, шлюб необхідно розірвати. На підставі статей 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 29 квітня 2004 року, зареєстрованого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №566. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що уклав з відповідачем шлюб та у подружжя є спільні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вказав, що між сторонами припинились фактичні шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть та відсутній спільний бюджет, втрачено почуття поваги та любові один до одного, спільної мови з відповідачем знайти не можуть. Зусилля зберегти сім`ю не призвели до позитивного результату. Переконаний, що примирення неможливе, шлюб існує формально, а збереження такого суперечитиме його інтересам. Позивач у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив суд такий задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, до суду надійшла заява відповідно до якої остання просила суд розглядати справу за її відсутності та проти задоволення позову не заперечила. У зв`язку з неявкою сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 29 квітня 2004 року, зареєстрували такий у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 566. У подружжя є спільні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сторони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам позивача, а відтак шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачем при поданні позову понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 908 грн., а відтак останньому необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 454 грн., а решту судових витрат у розмірі 454 грн. стягнути з відповідача на його користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 30 жовтня 2009 року, зареєстрованого Франківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №659. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у шлюбі народилася донька, [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалось через різницю в поглядах на життя, втрату почуття любові та взаєморозуміння, внаслідок чого часто виникали конфлікти та непорозуміння, що і остаточно призвело до розпаду сімї. З жовтня 2015 року вони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Переконаний, що сімя розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально. У судове засідання позивач не зявився, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала, пояснила, що їх сімя розпалась, примирення між ними неможливе, не заперечила проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 30 жовтня 2009 року, зареєстрували такий у Франківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції,, проте, міцної сімї не створили. Від шлюбу народилася донька, [PERSON], [INFO]. Сторони з жовтня 2015 року не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач визнала позовні вимоги, а тому, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, відтак, шлюб необхідно розірвати. На підставі статей 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 3 червня 2004 року, зареєстрованого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 810. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що сімейне життя не склалось через різницю в характерах, відсутність взаєморозуміння та довіри. Від шлюбу народилося двоє доньок: [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Більше десяти років вони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Переконаний, що сім'я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально, а його збереження буде суперечити їх інтересам та інтересам дітей. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні змісту позовної заяви, просив таку задовольнити. Заперечив факт спільного проживання сторонами до 2015 року, зазначив, що докази, на які посилається позивач у письмових запереченнях, вказаного не підтверджують. Представник відповідача у судовому засіданні підтримала письмові заперечення на позов, відповідно до яких відповідач в частині розірвання шлюбу позов визнала та не заперечила проти його розірвання. Надала пояснення про те, що відповідач категорично заперечує факт не проживання з позивачем більше десяти років однією сім'єю. Ствердила, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припиненні наприкінці 2015 року. Суд, заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 3 червня 2004 року та зареєстрували такий у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, проте, міцної сім'ї не створили. Від шлюбу народилося двоє доньок: [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Сторони тривалий час не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач визнала позовні вимоги, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, відтак, шлюб необхідно розірвати. На підставі статей 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 4 вересня 1999 року, зареєстрованого Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 1580. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у шлюбі народився син, [PERSON], [INFO] Сімейне життя протягом останнього року поступово стало погіршуватись через різницю в поглядах на життя та сім'ю, що в кінцевому результаті призвело до розпаду сім'ї. з ініціативи відповідача між ними часто виникали конфлікти. З грудня 2015 року вони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Переконаний, що сім'я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення, аналогічні змісту позовної заяви, просив суд таку задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала, пояснила, що їх сім'я розпалась, примирення між ними неможливе, не заперечила проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 4 вересня 1999 року, зареєстрували такий у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, проте, міцної сім'ї не створили. Від шлюбу народився син, [PERSON], [INFO] Сторони з грудня 2015 року не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач визнала позовні вимоги, а тому, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, відтак, шлюб необхідно розірвати. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі статей 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 6 жовтня 2007 року, зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №799. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що більше двох років тому відносини між ними погіршились через відсутність взаєморозуміння, різницю в поглядах на шлюб, виховання дітей та введення господарства, що в кінцевому результаті призвело до розпаду сімї. Від шлюбу у них народився син, [PERSON], [INFO] Вони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Переконаний, що сімя розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально. У судове засідання позивач не зявився, у звязку із складною ситуацією у м. Алчевськ Луганської області та проведення антитерористичної операції у регіоні, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала, пояснила, що їх сімя розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, не заперечила проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 6 жовтня 2007 року, зареєстрували такий відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області, проте, міцної сімї не створили. Від шлюбу у них народився син, [PERSON], [INFO] Сторони протягом тривалого часу не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Згідно з довідкою №1333000801 від 22.07.2015 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, відповідач разом із сином, фактично проживають у м. Львові на вул. Липова Алея 9/116. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач визнала позовні вимоги, а тому, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, відтак, шлюб необхідно розірвати. На підставі статей 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 7 жовтня 2015 року, зареєстрованого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №3055. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що подружні стосунки між ними не склались через відсутність взаєморозуміння, байдужість до життя та проблем сім'ї. Вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Позивач переконаний, що сім'я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися, від представника позивача надійшла до суду заява про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали, просили такий задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов визнала та не заперечила проти розірвання шлюбу. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 7 жовтня 2015 року та зареєстрували такий у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №3055, проте, міцної сім'ї не створили. Сторони не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільне господарство. Позивач наполягав на розірванні шлюбу, а відповідач визнала позовні вимоги. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, відтак, шлюб необхідно розірвати. На підставі статей 110,112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 7 серпня 2010 року, зареєстрованого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1702. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що за час перебування у шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Протягом останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршуватись через різницю в поглядах на шлюб, виховання дітей та введення господарства, що в кінцевому результаті призвело до розпаду сімї. Вони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Переконаний, що сімя розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні змісту позовної заяви, просив таку задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала, пояснила, що їх сімя розпалась, примирення між ними неможливе, не заперечила проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 7 серпня 2010 року, зареєстрували такий у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, проте, міцної сімї не створили. Від шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сторони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач визнала позовні вимоги, а тому, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, відтак, шлюб необхідно розірвати. На підставі статей 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 8 серпня 2008 року, зареєстрованого Галицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 237. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що за час перебування у шлюбі народився син, [PERSON], [INFO]. Спільне життя між не склалось, вони проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Переконаний, що сім'я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні змісту позовної заяви, просив таку задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала, пояснила, що їх сім'я розпалась, примирення між ними неможливе, не заперечила проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 8 серпня 2008 року, зареєстрували такий у Галицькому відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, проте, міцної сім'ї не створили. Від шлюбу народився син, [PERSON], [INFO]. Сторони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач визнала позовні вимоги, а тому, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, відтак, шлюб необхідно розірвати. На підставі статей 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved