Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Малкова Марія Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказує, що 20.11.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис №93597 про стягнення з нього заборгованості у сумі 45218,00 грн. на користь ТОВ «Вердикт Капітал». Вказує, що в січні 2021 року дізнався від свого роботодавця, що з його заробітної плати здійснено відрахування на користь ТОВ «Вердикт Капітал» в розмірі 20 % до виплати загальної суми 45218.07 грн., витрати на проведення виконавчих дій у сумі 4521.81грн. та пропорційно до суми заборгованості, яка перераховується стягувачу та основну винагороду приватного виконавця, які здійснюються згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малковою Марією Вікторівною, якою відкрито виконавче провадження №63948110 про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. №93597 від 20.11. 2020 року. В лютому 2021 року на адресу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малковій М.В. було направлено лист щодо роз`яснення по виконавчому напису та вислання на електронну адресу копії постанови про відкриття виконавчого провадження, копію постанови про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію та інші доходи боржника. Відповідь на лист не отримав. Ознайомившись з постановою про відкриття виконавчого провадження №63948110 від 17.12.2020р., постановою звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 22.12.2020 вважає, що виконавчий напис №93597 від 20.11.2020 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами і як наслідок неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення заборгованості на користь ТОВ «Вердикт Капітал» з нього - [PERSON] . Відповідно до п.п. 1.1.-1.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 та ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах , що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Установлюється КМУ. Відповідно п.п.3.1 нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. П.п. 3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 №1172. П.п.3.3. Якщо для вимоги. За якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. П.п.3.4. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. П.п.3.5 При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити. Чи подано на обгрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою КМУ від 29.06.1999 31172. Згідно п.2 Переліку кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до ст.88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. При вчиненні виконавчого напису, нотаріус не отримувала та не могла отримати від нього та відповідача первинні документи щодо видачі кредиту, тому відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед ТОВ 2ФК «Довіра та Гарантія» є безспірним. Розрахунок боргу не може вважатися документом, який підтверджує безспірність заборгованості. Вчиняючи виконавчий напис приватний нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Розрахунок розміру суми заборгованості за кредитним договором у виконавчому написі зроблено відповідачем одноособово та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.1992 №2 «про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчиненні» п.13 роз`яснено, що відповідно до ст.ст. 34, 36, 87. 88 ЗУ «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальними нормативними актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. Тобто, нотаріус повинен впевнитись в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Не відомо чи надавався відповідачем третій особі розрахунок заборгованості за кредитним договором. А також кредитний договір разом з досудовою вимогою до позивача про погашення заборгованості за кредитним договором та підтверджень ким саме підписано зазначену вимогу в разі її направлення позивачу. Отже, на підставі документів наданих відповідачем не можна встановити безспірність вимог відповідача, а отже виконавчий напис вчинено з порушенням закону. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами, організаціями - не більше одного року. Як видно з виконавчого напису №93597 від 20.11.2020 року стягнення грошових коштів в розмірі 45218.07 грн. здійснюється за період з 17 грудня 2020 року, а отже відсутність розрахунків не вказує коли у відповідача виникло право достроково стягнути всю заборгованість за кредитним договором. Отже відповідачем пропущено строк, на протязі якого звернення із заявою про вчинення виконавчого напису. На підставі викладеного, прохає визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №93597, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 20 листопада 2020 року, щодо стягнення заборгованості на користь ТОВ «Вердикт Капітал» в розмірі 45 218.07 грн., стягнути з ТОВ « Вердикт Капітал» судовий збір за подачу заяви в розмірі 908 грн. та заяву за забезпечення позову в розмірі 454 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи в суді, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у відсутність їх представника, будь-яких інших клопотань до суду не надіслав. Треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Малкова Марія Вікторівна в судове засідання не з`явились, причини неявки до суду не повідомили. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що 25.10.2014р. на підставі анкети-заяви на отримання кредиту по продукту «Рефінансування споживчих та готівкових кредитів» (а.с.96) між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №500963020 за умовами якого позичальнику було надано кредит в розмірі 8 824.45 грн. (а.с.97). Згідно виписки з особового рахунка за кредитним договором № 500963020, [PERSON] станом на 11.11.2020 року має заборгованість у розмірі 44 568.07 грн. (а.с.101). 20 листопада 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. бу вчинений зареєстрований в реєстрі за №93597 виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь «ТОВ Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором 500963020 від 25.10.2014р., укладеним з АТ «Альфа -Банк»», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Кредитні ініціативи» на підставі договору відступлення прав вимоги від 21.06.2016р., правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», на підставі договору відступлення прав вимоги від 26.12.2018р., правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Вердикт-Капітал» відповідно договору відступлення прав вимоги від 16.01.2019р., стягнення заборгованості проводиться за період з 16 січня 2019 року по 11 листопада 2020 року, загальна сума заборгованості складає 45 218.07 грн. (102). 17.12.2020р. приватним виконавцем Малковою М.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №63948110 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 45 218.07 грн. (а.с.104). 22.12.2020р. приватним виконавцем Малковою М.В. винесено постанову ВП № 63948110 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.110). За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» ). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Підпунктом 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку № 296/5 передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку № 1172, а якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус має право витребувати їх у стягувача, а якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в цьому Переліку, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи (підпункт 2.2 пункту 2 та підпункт 3.6 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку № 296/5). Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Проте, у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Таким чином, вчиняючи 20.11.2020 року спірний виконавчий напис, приватний нотаріус Горай О.С. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, оскільки укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, відповідно до матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір за розгляд судом заяви про забезпечення позову в розмірі 454,00 грн., а також за розгляд позовної заяви 908,00 грн. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути зазначені витрати зі сплати судового збору стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved