Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що на підставі рішення Борщівського районного суду від 16 грудня 2009 року з відповідача в її користь стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі по 100 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 23.11.2009 року і до досягнення дітьми повноліття. Проте, відповідач на протязі усього часу від дня винесення рішення сплачував аліменти нерегулярно, з приводу чого вона неодноразово зверталася до державної виконавчої служби із скаргами. Станом на 01.10.2018 року заборгованість по аліментах складає 2144 грн. Поряд з тим зазначила, що на даний час ціни на продукти харчування, одяг та взуття постійно зростають, є високими, а тому, їй одній важко на належному рівні утримувати двох дітей школярів - на даний час не працює, майна від якого могла б одержувати дохід не має, разом з дітьми проживає у будинку своєї матері. А тому, просила суд збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. щомісячно, і до досягнення ними повноліття, а також стягнути з відповідач в її користь 500 грн. понесених нею витрат на правничу допомогу. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2018 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу протягом п'ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як встановлено з поштового повідомлення, відповідач 29 грудня 2018 року отримав ухвалу суду, однак, станом на 11 лютого 2019 року відзиву на позовну заяву суду не подав. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.192 цього ж Кодексу розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як встановлено судом, сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим Мельнице - Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області 28 липня 2004 року та свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим Мельнице - Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області 15 серпня 2005 року. Також встановлено, що сторони розірвали шлюб 27 травня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER], виданим 27 травня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області. На підставі рішення Борщівського районного суду від 16 грудня 2009 року звідповідача [PERSON], 1978 року народження в користь [PERSON], 1984 року народження, стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в сумі 100 грн. щомісячно, дочки [PERSON], [INFO], в сумі 100 грн. щомісячно, починаючи з 23 листопада 2009 року до досягнення дітьми повноліття. Поряд з тим, встановлено, що позивач [PERSON] разом з дітьми проживає в будинку своєї матері [PERSON] в с.Михайлівка Борщівського району Тернопільської області, на даний час ніде не працює, на території селищної ради земельних ділянок, майнових паїв, транспортних засобів та нерухомого майна не має. Наведене підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання №1121 від 10 жовтня 2018 року, складеного комісією Мельнице - Подільської селищної ради, довідками Мельнице - Подільської селищної ради №№1184, 1122, 1120 від 10 жовтня 2018 року. Доказів, які б стверджували, ті обставини, що відповідач є непрацездатним, з незадовільним станом здоров'я, має інших утриманців, отримує регулярний дохід, суду не надано, не здобуто таких і в ході судового розгляду. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, оскільки з моменту постановлення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей минуло 9 років, витрати на утримання останніх збільшились, вимоги позивача щодо збільшення розміру стягуваних аліментів знаходить підставними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому, суд також виходить з того, що з моменту постановлення судом рішення про стягнення аліментів з відповідача розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 років суттєво збільшився, і дохід отримуваний позивачем не дає їй змоги належним чином забезпечити утримання дітей. Так, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що розмір прожиткового мінімуму складає: для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму складає для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень, тоді як відповідно до ст. 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» встановлено, що прожитковий мінімум дітей віком до 6 років - 632 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 776 гривень. Також суд враховує ті обставини, що в державі постійно відбувається ріст цін як на продукти харчування, так і на побутові речі, одяг, взуття, що суд визнає загальновідомим фактом, а тому таким, що додаткового доказування не потребує. В зв'язку з чим, даний факт також розцінює як обставину збільшення витрат, які несе позивач на утримання дітей. Враховує суд і те, що малолітні діти проживають з матір'ю, яка в зв'язку з цим несе також і додаткові витрати щодо належного утримання місця проживання. Також суд вважає за необхідне, що з відповідача в користь позивача слід стягнути 500 грн. понесених судових витрат на правничу допомогу згідно квитанції №35 від 30 жовтня 2018 року. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача і судові витрати по справі у вигляді судового збору. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 182, 184, 192 СК України, Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік», Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік»,

Outcome: approved