Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, в якій просять визнати за ним право власності на майно 2/3 частки квартири, що у смт. Микулинці, по вул. Грушевського, 35/82, Теребовлянського району Тернопільської області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 30 жовтня 2008 року та смерті матері [PERSON], яка померла 17 вересня 2016 року, та на 1/3 частку він має право як співвласник спільної часткової власності, посилаючись на мотиви викладенні у позовній заяві. У судове засідання позивач не зявився, однак подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. У судове засідання представник відповідача Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області, не зявився, однак в матеріалах справи є заява відповідача, в якій просить справу слухати у відсутності її представника. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, встановив наступне. Свідоцтво на право власності на житло від 26 березня 1998 року посвідчує, що квартира, що знаходиться за адресою смт. Микулинці, вул. Грушевського, 35/82, Теребовлянського району Тернопільської області належить [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із власників квартири, що в смт. Микулинці, вул. Грушевського, 35/82, Теребовлянського району Тернопільської області, які проживали в ній із врахуванням рівності їх часток відповідно до частини 1 статті 357 Цивільного кодексу України, належало на праві спільної сумісної власності по 1/3 часток вказаної квартири. [PERSON] згідно свідоцтва про смерть, серія І-ИД № 075574, помер 30 жовтня 2008 року, що є часом відкриття спадщини на належну йому 1/3 частку вказаної квартири. [PERSON] згідно свідоцтва про смерть, серія І-ИД № 210464, померла 17 вересня 2016 року, що є часом відкриття спадщини на належну їй 2/3 частки вказаної квартири. Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 березня 2017 року № 191/02-32 [PERSON] склала заповіт на квартиру під № 35 в будинку під № 82 по вул. Грушевського, в смт Микулинці, Теребовлянського району Тернопільської області в користь [PERSON], посвідченого виконкомом Микулинецької селищної ради Теребовлянського району 06 червня 2016 року по реєстру за № 136. 31 січня 2017 року [PERSON], яка проживає в [INFO], подала заяву про відмову від спадкування за заповітом. 31 січня 2017 року син померлого [PERSON] подав заву про прийняття спадщини за законом (спадкова справа №23/2017). Згідно ст. 1261-1266 ЦК України, крім нього інші спадкоємці за законом - відсутні. Чоловік померлої [PERSON] помер в 2008 році. Згідно свідоцтва про народження серії І-ЯК № 549305 [PERSON] народився 30 листопада 1971 року від батьків [PERSON] та [PERSON]. Вартість майна (квартира, що знаходиться за адресою [ADDRESS] буд. 82, Теребовлянського району Тернопільської області) згідно висновку про вартість майна від 16 березня 2016 року № 214/15, вартість майна становить 149670 грн. 00 коп. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до спадкування за законом (першої черги) ст. 1261 ЦК України право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до постанови, виданої приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу [PERSON] № 191/02-32 від 27 березня 2017 року [PERSON] відмовлено у вчинені нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що в [ADDRESS] буд. 82, Теребовлянського району Тернопільської області, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги позивача [PERSON] слід задовільнити, визнавши за [PERSON] право власності на 3/3 частин квартири, що у смт. Микулинці, по вул. Грушевського, 35/82, Теребовлянського району Тернопільської області, з яких 2/3 частки квартири, що у смт. Микулинці, по вул. Грушевського, 35/82, Теребовлянського району Тернопільської області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 30 жовтня 2008 року (свідоцтво про смерть серія І-ИД № 075574) та смерті матері [PERSON], яка померла 17 вересня 2016 року (свідоцтво про смерть серія І-ИД № 210464), з яких 1/3 частки його як співвласника у майні, що було спільною частковою власностю.

Outcome: approved