Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики на загальну суму 29 341 грн. 44 коп., судових витрат по справі у вигляді судового збору у сумі 293 грн. 41 коп. та витрат на правову допомогу у сумі 1025 грн., посилаючись на те, що 27 червня 2011 року [PERSON] позичив у нього грошові кошти у сумі 25 000 грн., однак до цього часу не повернув. Надання коштів відповідачу в позику підтверджується розпискою. Оскільки договором позики не встановлено розмір відсотків за користування позикою, розмір нарахованих відсотків за період з 27 червня 2011 року по 23 жовтня 2013 року становить 4 341 грн. 44 коп., виходячи із облікової ставки НБУ. Добровільно заборгованість по договору позики [PERSON] не погашає, тому змушений звернутися до суду з позовом. У судове засідання представник позивача не з»явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав (а.с.42). Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з»явився, вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, згідно ч.5 ст. 74 ЦПК України (а.с.16-17, 40-41), про причини неявки суд не повідомив. З цих підстав суд, відповідно до норм ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 червня 2011 року [PERSON] передав в позику [PERSON] грошові кошти у сумі 25 000 грн., які зобов»язувався повернути, що підтверджується розпискою (а.с.44). 24 жовтня 2013 року позивач направив відповідачу претензійну вимогу про повернення позики та відсотків на протязі семи днів з дня отримання претензії (а.с.21-23), однак станом на день розгляду справи в суді 20 січня 2014 року відповідач грошові кошти позивачу не повернув. З розрахунку заборгованості наданого [PERSON] вбачається, що станом на 23 жовтня 2013 року заборгованість по відсотках за користування грошовими коштами, виходячи з облікової ставки Національного Банку України, становить 4 341 грн. 44 коп. (а.с.4). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на отримання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлено розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Зі змісту ч.1 ст. 1049 ЦК України вбачається, що позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений на момент пред»явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред»явлення позикодавцем вимоги про це. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання в порушення умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання), що встановлено ст. 610 ЦК України. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зі змісту ч.1 ст. 625 ЦК України вбачається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Враховуючи, що сторони уклали договір позики, що підтверджується розпискою, зобов»язання за яким відповідачем не виконані, а саме грошові кошти у вигляді позики у сумі 25 000 грн. позивачу не повернуті, а також те, що проведений позивачем розрахунок відсотків за користування грошовими коштами [PERSON] у сумі 4 341 грн. 44 коп. є вірним, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 293 грн. 41 коп. судового збору (а.с.1) та 1025 грн. витрат на правову допомогу (а.с.43), розмір яких підтверджений відповідним розрахунком (а.с.27)..

Outcome: approved