Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом і просить усунути перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження його майном шляхом вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна: заборони (архівного запису), реєстраційний номер обтяження 1226650, що зареєстроване 09 серпня 2004 року о 14:05:56 Переяслав-Хмельницькою районною державною нотаріальною конторою (08400, Київська область, м. Переяслав-Хмельницький, вул. Оболонна, 2в) на підставі повідомлення б/н Артіль ім. Хмельницького, об'єкт обтяження - житловий будинок, що розташований по [ADDRESS], власник - [PERSON] ( архівний номер :[NUMBER], архівна дата : 21.11.2000, дата виникнення : 04.09.1959, № реєстра: [NUMBER], внутр. № [NUMBER], коментарій: с.42-38). Посилається на те, що на підставі свідоцтва про право особистої власності № 387, виданого Переяслав-Хмельницьким міським відділом комунального господарства та зареєстрованого 26 липня 1982 року Переяслав-Хмельницьким міжміським бюро технічної інвентаризації, позивач набув у власність будинок, що розташований по [ADDRESS]. Під час реєстрації 13 липня 2017 року права власності на вищезазначений житловий будинок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, він дізнався, що на його будинок накладене обтяження у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Земельна ділянка під будинком надавалася позивачу під будівництво Переяслав-Хмельницькою міською радою. 22 березня 2006 року він отримав державний акт на право власності на дану земельну ділянку. Вищезазначений житловий будинок він побудував протягом 1968-1972 років. Підставою реєстрації заборони стало повідомлення Артіль ім. Хмельницького про виникнення обтяження від 04 вересня 1959 року. Власником будинку зазначена [PERSON], яка на вулиці Верхня Поляна ніколи на проживала і не проживає, попереднім власником чи землекористувачем земельної ділянки, на якій розміщений будинок, не була. На його усне звернення нотаріус відмовив у знятті заборони, поскільки він має право це зробити або за повідомленням Артілі ім. Хмельницького (або правонаступника), або погашення позики, або за рішення суду. Вважає, що арешт на його майно був накладений безпідставно, було порушено його права щодо розпорядження майном. В судове засідання [PERSON] не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Представник відповідача, Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори, до суду не з'явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутності. Розгляд справи здійснювався відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Судом встановлено наступне. Рішенням Виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської Ради народних депутатів № 86-90 від 20 травня 1997 року [PERSON] було передано у приватну власність та постійне користування земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 1000 кв.м., що розташована по [ADDRESS] (а.с.14). Рішенням Виконкому Переяслав-Хмельницької міської Ради депутатів трудящих № 70/7 від 28 травня 1968 року [PERSON] надано дозвіл на перебудову власного житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.8-9). Відповідно до акту від 02 червня 1978 року даний будинок був зданий в експлуатацію (а.с.10). 20 липня 1982 року [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на житловий будинок [ADDRESS]. 26 липня 1982 року право власності було зареєстроване Переяслав-Хмельницьким МБТІ в реєстровій книзі № 1 за № 57 (а.с.11). 22 березня 2006 року позивач отримав державний акт на право власності серії [NUMBER] на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, площею 0,1001 га, що розташована по [ADDRESS] (а.с.15). Технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] був виготовлений 14 березня 2017 року на ім'я позивача (а.с.12-13). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності будинок з господарськими і будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.7). Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на будинок, що розташований по [ADDRESS], власником якого є [PERSON], накладена заборона на його відчуження. Дана заборона була накладена 09 серпня 2004 року Переяслав-Хмельницькою районною державною нотаріальною конторою за повідомленням Артілі ім. Хмельницького (а.с.16-17). Позивач звернувся до Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори стосовно зняття вищезазначеної заборони на відчуження належного йому будинку. Нотаріус відмовив позивачу у знятті заборони на відчуження його майна в зв`язку тим, що нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики та/або за рішенням суду. Таких документів до нотаріальної контори подано не було (а.с.18). Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються законодавчими нормами стосовно накладення та зняття заборони на відчуження нерухомого майна. Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав є зокрема, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно і обмежень цих прав, що набрали законної сили. Згідно ст.74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Відповідно до п.5.1 глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема: кредитора про погашення позики та/або за рішенням суду. В судовому засіданні було встановлено, що підставою для накладення заборони на відчуження житлового будинку, належного позивачу, було повідомлення Артілі ім. Хмельницького, датоване 04 вересня 1959 року, тобто до часу побудови будинку. Власником будинку зазначена особа, яку позивач ніколи не знав і яка власником будинку ніколи не була. Дані обставини свідчать про помилкове внесення запису про обтяження до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що накладення заборони на відчуження житлового будинку, що належить позивачу, було безпідставним та обмежує права [PERSON], як власника майна, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст.317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.74 Закону України «Про нотаріат», п.5.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року,

Outcome: approved