Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до територіальної громади в особі Вовчицької сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В позові вказала, що 11 липня 2001 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) площею 4,06 умовних кадастрових гектари, що знаходяться на території Вовчицької сільської ради Лубенського району. Право спадкодавця на вищевказану земельну частку(пай) виникло на підстав сертифіката серії ПЛ №0201710 від 25.12.1996 року. Вона, як двоюрідна онука померлої, фактично прийняла спадщину, оскільки на момент смерті бабусі проживала та була зареєстрована разом з нею за однією адресою, вела з нею спільне господарство і після її смерті вступила в управління та володіння майном, проживала в її будинку. Інших спадкоємців на майно померлої [PERSON] немає. Після виявлення сертифікату на земельну частку(пай) вона звернулась до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про спадщину, але у видачі такого свідоцтва їй було відмовлено через те, що вона не змогла підтвердити свої родинні зв'язки із спадкодавцем. [PERSON] районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області її було повідомлено про те, що актовий запис про народження її рідної бабусі [PERSON], яка була рідною сестрою [PERSON] не зберігся. Тому вона прохала суд визнати за нею право на земельну частку(пай) площею 4,06 в умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі, що належала померлій [PERSON] згідно сертифіката серії ПЛ №0201710 від 25.12.1996 року, розташовану на території Вовчицької сільської ради Лубенського району Полтавської області. Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з заявою в якій прохав справу розглядати без його участі та без участі позивача, на задоволенні позовних вимог наполягав. Представник Вовчицької сільської ради у судове засідання не з'явився, в направленому на адресу суду листі проти задоволення позову не заперечував. Третя особа по справі приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не зявилася, звернулася до суду з заявою в якій прохала справу розглядати без її участі, при вирішенні позову покладається на думку суду. У звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зясувавши обставини справи, дослідивши матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 11 липня 2001 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) площею 4,06 умовних кадастрових гектари, що знаходяться на території Вовчицької сільської ради Лубенського району. Право [PERSON] на вищевказану земельну частку(пай) виникло на підставі сертифіката серії ПЛ №0201710 від 25.12.1996 року(а.с.5). Позивач [PERSON], як двоюрідна онука померлої, фактично прийняла спадщину, оскільки на момент смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована разом з нею за однією адресою, вела з нею спільне господарство і після її смерті вступила в управління та володіння майном, проживала в її будинку, що підтверджується довідкою Вовчицької сільської ради Лубенського району(а.с.14). Інших спадкоємців на майно померлої [PERSON] немає. Виявивши сертифікат на земельну частку(пай) позивач [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про спадщину, але у видачі такого свідоцтва їй було відмовлено через те, що вона не змогла підтвердити свої родинні зв'язки із спадкодавцем (а.с.12). Відповідно до листа [PERSON] районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області позивача було повідомлено про те, що актовий запис про народження її рідної бабусі [PERSON], яка була рідною сестрою [PERSON] не зберігся(а.с.10). У відповідності до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР, визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно ч.1 ст.1265 ЦК України, у пяту чергу право на спадкування за законом мають родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності. Оцінивши наявні докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, а також враховуючи той факт, що визнання за позивачем права на земельну частку (пай)в порядку спадкування не порушає нічиїх інтересів та прав, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є доведеними та вважає за необхідне їх задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved