Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про скасування кадастрових номерів на земельну ділянку як присвоєних незаконно. В обґрунтування позову вказав, що його батько [PERSON] , 1911 року народження, відповідно додоговору купівлі-продажу від 24.08.1964 року за реєстром № 2-5957 купив у [PERSON] будинок з надвірними будівлями, якийрозташований в [ADDRESS] . Будинок складається з двох кімнат площею 19,80 кв.м. та надвірних будівель, розташованих на земельній ділянці розміром 1023,40 кв.м. [INFO] [PERSON] помер. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.09.2012 року, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , а саме земельної ділянки розміром 1014,60 кв.м. в межах згідно з планом, переданої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруді (присадибна ділянка), та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території [ADDRESS] є [PERSON] - донька померлого [PERSON] . Одночасно, відповідно до довідки про належність нерухомого майна № 79955 від 29.06.2012 року ОКП «Кіровоградське ООБТІ», затребуваною замовником [PERSON] , загальна площа земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] складає 503,90 кв.м. Відповідно до витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 35323925 від 29.08.2012 року ОКП «Кіровоградське ООБТІ», наданого відповідачу, площа земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , - 503,90 кв.м. Разом з тим, 22.04.1975 року управлінням головного архітектора міста Кіровограда складений Акт у відповідності до рішення виконавчого комітету Ленінської районної Ради депутатів трудящих м. Кіровограда від 07.04.19751 року за № 235 про відвід в натурі земельної ділянки загальною площею 450,0 кв.м., розташованої по [ADDRESS] , у користування [PERSON] - сину [PERSON] У відповідності до вищезазначеного акту від 22.04.1975 року, 12.05.1975 року за реєстром № 1-2956 укладений договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності. Відповідно до даного договору, на підставі рішення виконкому Ленінської районної Ради депутатів трудящих м. Кіровограда № 235 від 07.04.1975 року про відвід земельної ділянки надано [PERSON] на праві безстрокового користування земельну ділянку по [ADDRESS] загальною площею 450,0 кв.м. При цьому встановлено, що земельна ділянка загальною площею 450,0 кв.м. по [ADDRESS] надана в законному порядку [PERSON] на праві безстрокового користування входить до складу земельної ділянки розміром 1023,40 кв.м. по [ADDRESS] . Кіровоградським обласним відділом у справах будівництва та архітектури дозволом № 61 на виконання будівельних робіт від 16.05.1975 року, дозволено [PERSON] виконання будівельних робіт по спорудженню індивідуального жилого будинку з надвірними будівлями на присадибній ділянці [ADDRESS] на підставі генерального плану, затвердженого головним архітектором м. Кіровограда 22.04.1975 року та договору на право забудівлі, укладеного на підставі рішення виконавчого комітету Ленінської районної Ради депутатів трудящих м. Кіровограда від 07.04.1975 року за № 235. До вищезазначеного дозволу доданий Генплан земельної ділянки площею 450,0 кв.м. та планувальне завдання на його забудову, видане громадянину [PERSON] на підставі рішення виконкому Ленінської районної Ради депутатів трудящих м. Кіровограда № 235 від 07.04.1975 року, по [ADDRESS] .Відповідно до зазначеного Генплану належність даного домоволодіння № 24 Б позивачу підтверджується викопіровкою із генплану міста, відповідно до котрої земельна ділянка площею 450,0 кв.м. з габаритними розмірами 29,0 метри х 15,50 метри відповідно до Генплану по [ADDRESS] , розташована між земельними ділянками (домоволодіннями) з адресами - [ADDRESS], та по [ADDRESS] , планом будівлі по [ADDRESS] , садибним планом (схемою) за цією ж адресою, а також проведеною на місці фотофіксацією розташування домоволодінь № 24, № 24Б, № 24 А саме в такій послідовності, з відповідними практично рівними земельними ділянками за наявності огороджувальних парканів, підтверджено фотографічною експлікацією. Згідно технічного паспорту ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] від 04.01.2013 року власником є [PERSON] . Відповідно до плану земельної ділянки садибного (індивідуального) житлового будинку за вищевказаною адресою, на земельній ділянці загальною площею 449,5 кв.м., з габаритними розмірами 29,0 метри на 15,50метри, розташована між земельними ділянками (домоволодіннями) з адресами - [ADDRESS], та по [ADDRESS] . Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 517099 від 15.02.2013 року, житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості за адресою: [ADDRESS] , у розмірі частки 1/2 належить [PERSON] , тобто позивачу, по 1/4 частці будинку належить [PERSON] - сину позивача та [PERSON] - доньці позивача. Зазначає, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії КР № 00008932, земельна ділянка розміром 1014,60 кв.м., розташована на території [ADDRESS] , належить [PERSON] , а відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.09.2012 року, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] є відповідач. Вказує, що відділом у Кіровоградському районі Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області надано копію технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] загальною площею 0,1015 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до наданої йому (позивачу) відділом Держгеокадастру копії Технічної документації, яка з ним не узгоджувалась, та зазначеній земельній ділянці площею 0,1015 га присвоєний Кадастровий номер 3510100000:48:432:0035 та 3510100000:48:432:0036. Присвоєння кадастрового номеру іншій особі, в даному випадку відповідачу, щодо земельної ділянки, на якій розташований його особистий жилий будинок, а також маються всі документи щодо виділення та володіння земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , порушує його права як громадянина. Окрім того, за даними ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» № 873-17/20 від 23.07.2018 року, на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, виданого на підставі виконкому Ленінської районної Ради трудящих № 235 від 07.04.1975 року [PERSON] була виділена земельна ділянка по [ADDRESS] розміром 450,0 кв.м. Таким чином, він вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права володіти у встановленому порядку своєю земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , оскільки у цьому йому чиниться опір відповідачем та скасування кадастрового номеру 3510100000:48:432:0035 та 3510100000:48:432:0036, оскільки дані кадастрові номери не відповідають як дійсним обставинам справи, так і місцям проживання позивача та відповідача. За таких обставин, просить скасувати кадастрові номери 3510100000:48:432:0035 та 3510100000:48:432:0036 помилково присвоєні земельній ділянці площею 0,1015 га, до котрої входить земельна ділянка площею 449,5 кв.м. на якій розташований будинок [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.11.2018 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 26.12.2019 року до суду від адвоката Урсаленка Б.О., який представляє інтереси відповідача [PERSON] , надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, що відповідач позов не визнає, оскільки кадастрові номери, які позивач просить скасувати були отримані та зареєстровані ще у 2013 році, таким чином у задоволенні позову слід відмовити у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Також зазначив, що позивач володіє лише 1/2 частиною будинку, і є інші власники часток будинку, і у них, як і у позивача не виділені їх частки в натурі і не визначенні в відповідних реєстрах прав власності на нерухоме майно. Вказує, що право власності відповідача беззаперечне і оформлено у відповідності до порядку закону. Просить у задоволенні позову відмовити, застосувати наслідки пропуску строку позовної даності (а.с. 57-63). 07.02.2019 року адвокатом Харченко О.В., який представляє інтереси позивача, подана відповідь на відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що зміст відзиву на позовну заяву протирічить як вимогам позову, так і дійсному перебігу правовідносин позивача та відповідача. Вважає відзив таким, що не спростував вимог позовної заяви. (а.с. 81-83). 11.02.2019 року від адвоката Урсаленка Б.О., який представляє інтереси відповідача [PERSON] надійшли заперечення на відповідь на відзив, де він наполягав на застосуванні строків позовної давності, а також вказав, що позивач вказує, що кадастрові номери нібито присвоєні незаконно, але на підтвердження не надає жодного доказу, просив відмовити у задоволенні позову (а.с. 89-96). 28.03.2019 року за вх. № 7867 до суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій він просить: скасувати кадастрові номери 3510100000:48:432:0035 та 3510100000:48:432:0036 від 08.10.2012 року помилково присвоєні земельній ділянці площею 0,1015 га, до котрої входить земельна ділянка площею 449,5 кв.м. на якій розташований будинок [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; скасувати державний акт на право приватної власності на землю серії КР № 00008932 від 11.08.1998 року; скасувати рішення третьої сесії Кіровоградської міської ради двадцять третього скликання від 10.06.1998 року № 24 «про приватизацію земельних ділянок індивідуальної забудови» із доданим списком як додатком до зазначеного рішення міської ради від 10.06.1998 року (а.с. 102-106). Ухвалою суду від 29.03.2019 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Управління земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Міської ради м. Кропивницького. Ухвалою суду від 04.06.2019 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на викладене в ньому, просили задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на викладене у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив. Представник Управління земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Міської ради м. Кропивницького у судове засідання не з`явився, до суду подав заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача, в якій також зазначив, що позов є необґрунтованим, безпідставним, та таким, що не підлягає задоволенню, зокрема вказав, що Управління земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Міської ради м. Кропивницького не є належним відповідачем (а.с. 127). Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно акту від 22.04.1975 року, на підставі рішення виконкому Ленінської районної ради від 07.04.1975 року за № 235, [PERSON] було виділено в натурі земельну ділянку загальною площею 450,0 кв.м., яка розташована у [ADDRESS] (а.с. 16). Відповідно договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 12.05.1975 року на підставі рішення виконкому Ленінської районної ради від 07.04.1975 року за № 235, [PERSON] було виділено на праві безстрокового користування земельну ділянку загальною площею 450,0 кв.м., яка розташована по [ADDRESS] (а.с. 17- 18). Дозвілом № 61 на здійснення будівельних робіт позивачу дозволено здійснення будівельних робіт на будівництво індивідуального житлового будинку з надвірними спорудами на присадибній ділянці [ADDRESS] на підставі генплану, затвердженого головним архітектором міста Кіровограда від 22.04.1975 року і договору про право забудови укладеного на підставі рішення виконкому Ленінської районної ради від 07.04.1975 року № 235. Строк завершення робіт встановлений до 07.04.1978 року (а.с. 19). Відповідно до Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 517099 від 15.02.2013 року, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , у розмірі частки 1/2 на праві приватної спільної часткової власності зареєстровано за позивачем [PERSON] (а.с. 33). Окрім того, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 10478161 від 08.10.2013 року, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , у розмірі частки 1/4 на праві приватної спільної часткової власності зареєстровано за [PERSON] (а.с. 34). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 10470730 від 08.10.2013 року, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , у розмірі частки 1/4 на праві приватної спільної часткової власності зареєстровано за [PERSON] (а.с. 35). Тобто, позивачу належить лише 1/2 частка будинку за адресою: [ADDRESS] . Також судом встановлено, що рішенням сесії Кіровоградської міської ради двадцять третього скликання від 10.06.1998 року № 24 передано безкоштовно у приватну власність земельні ділянки, надані для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарський будівель та споруд (присадибна ділянка), садівництва і гаражного будівництва площею та розмірами, визначеними при встановлені меж в натурі (на місцевості) з видачею Державних актів на право приватної власності на землю згідно з додатками 1.2. (а.с. 108). У додатку до вказаного рішення у списку громадян, яким безкоштовно передані земельні ділянки у приватну власність та постійне користування в м. Кіровограді після проведення інвентаризації земельної ділянки під № 110 вказаний [PERSON] , якому виділена земельна ділянка по [ADDRESS] , площею 1014,6 кв.м.(а.с. 109). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 22.02.2012 року Міським відділом по державній реєстрації смертей Головного управління юстиції у Кіровоградській області (а.с. 12). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.09.2012 року, посвідченого державним нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори Усач Т.А., зареєстрованого у реєстрі за № 4-22 [PERSON] на підставі заповіту від 12.05.1983 року отримала у спадщину після смерті [PERSON] земельну ділянку 1014,6 кв.м., що розташована на території [ADDRESS] (а.с. 13). Відповідно до кадастрового плану земельній ділянці загальною площею 0,1015 га, за адресою: [ADDRESS] , яка перебуває у власності [PERSON] , присвоєно кадастрові номери 3510100000:48:432:0035 та 3510100000:48:432:0036 (а.с. 43-44). Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.08.2013 року серія [NUMBER] [PERSON] є власником земельної ділянки кадастровий номер 3510100000:48:432:0036 площею 0,0175 га. Так, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.08.2013 року серія [NUMBER] [PERSON] є власником земельної ділянки кадастровий номер 3510100000:48:432:0035 площею 0,084 га (а.с. 67,68). Таким чином, судом встановлено, що будинок та земельна ділянка позивача знаходяться за адресою: [ADDRESS] , а земельна ділянка відповідача розташована за адресою: [ADDRESS] , тобто знаходяться та зареєстровані за різними адресами і не входять до складу одна одної. Відповідно до ч. 2 ст. 90 Земельного кодексу України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих цим збитків. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування та шляхом застосування інших, передбачених законом способів. Як вбачається із ст. 153 Земельного кодексу України, власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В силу ч. ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно із ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен встановити наявність цього права, чи було таке право порушене, у чому саме полягало порушення та з урахуванням позовних вимог захистити право у спосіб, передбачений цивільним законодавством або у інший спосіб, що встановлений договором або законом. Відповідно до висновку Верховного Суду України у постанові від 25 грудня 2013 року (справа №6-94цс13) якщо за результатами розгляду справи факту порушення права особи не встановлено, а позивач посилається на формальне порушення закону, у суду немає правових підстав для задоволення позову. Із заявленого позову вбачається, що [PERSON] просить захистити його право на володіння земельною ділянкою шляхом скасування належних відповідачу кадастрових номерів на земельні ділянки. При цьому, позивачем не зазначено, не доведено та не підтверджено належними і допустимими доказами у чому полягає порушення його права у зв`язку із присвоєнням земельній ділянці, яка належить відповідачу кадастрових номерів 3510100000:48:432:0035 та 3510100000:48:432:0036, тому суд не вбачає законних та обґрунтованих підстав для скасування вказаних кадастрових номерів. В позові позивач також просить скасувати державний акт про право власності на землю серії КР № 00008932 від 11.08.1998 року та рішення третьої сесії Кіровоградської міської ради двадцять третього скликання від 10.06.1998 року № 24 «Про приватизацію земельних ділянок індивідуальної забудови». Відповідно до вказаного державного акту про право власності на землю серії КР № 00008932 від 11.08.1998 року на підставі рішення сесії Кіровоградської міської ради від 10.06.1998 року № 24 [PERSON] передано у приватну власність земельна ділянка площею 1014,6 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарський будівель та споруд, та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.36,107). Тобто, державний акт виданий за земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , а домоволодіння позивача розташоване за адресою: [ADDRESS] і не входить до земельної ділянки площею 1014,6 кв. м., яка належала [PERSON] . Згідно вказаного рішення третьої сесії Кіровоградської міської ради двадцять третього скликання від 10.06.1998 року № 24 «Про приватизацію земельних ділянок індивідуальної забудови» вирішено передати у приватну власність земельні ділянки декільком особам, де у списку до рішення [PERSON] зазначений під № 110, тобто рішення стосується також інших осіб, а не лише одного батька позивача - [PERSON] (а.с. 108,109). Більш того, позивач просить скасувати рішення Кіровоградської міської ради, проте, вказана позовна вимога заявлена до відповідача Управління земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Міської ради м. Кропивницького, яке є неналежним відповідачем у справі. Відповідно до ч.1 ст.155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Державні акти на право приватної власності на землю є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі рішень органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення так і самі акти на право власності на землю. Відповідно ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом. Відповідно до ч. 2 ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом повинен довести факт порушення невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів (чи особи (осіб), від імені яких він звернувся) саме вказаним ним відповідачем (відповідачами). Разом з тим і суд зобов`язаний роз`яснити позивачу наслідки подання позову до неналежного відповідача (відповідачів) та його право подати клопотання про залучення належного, заміни неналежного належним, тощо. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 8 постанови від 12 червня 2009 року №12 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 51 ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. ЦПК не передбачає можливості заміни позивача за ініціативою суду. Таким чином, правом на заявлення клопотання про заміну неналежного відповідача належним, залучення співвідповідача наділений виключно позивач, який у випадку заміни відповідача (відповідачів), залучення нового, зобов`язаний вказати вимоги до нового відповідача (відповідачів) та підстави заявлення таких саме до нього. Однак, позивач під час судового розгляду на роз`яснення судом права подання такого клопотання не скористався своїм правом щодо заміни неналежного відповідача належним. За наведених обставин, суд вважає, що позивачем не доведено та не надано належних та допустимих доказів на підставі яких суд встановив би наявність порушення прав позивача, у зв`язку з чим позовні вимоги про скасування кадастрових номерів, державного акту та рішення сесії міської ради задоволенню не підлягають. Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності судом відзначається наступне. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). За п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову у позові з цих підстав, якщо про застосування строку позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Таким чином, відсутність встановлення факту порушення, невизнання або оспорення права позивача виключає застосування у спорі положення законодавства про позовну давність, оскільки позовна давність у передбачених законом випадках застосовується судом лише у випадку обґрунтованості позовних вимог. Враховуючи недоведеність та необґрунтованість позовних вимог [PERSON] позовна давність заявлена відповідачем судом не застосовується.

Outcome: dismissed