Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 11.11.2009 року він перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано відділом РАЦС Томаківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 66. Від шлюбу вони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Протягом сумісного життя між ними виникали непорозуміння, внаслідок чого їх подальше спільне проживання і збереження шлюбу стало неможливим. Позивач зазначає, що з 2012 року він припинив з відповідачем шлюбні стосунки перестали вести спільне проживання та спільне господарство. Примирення між ними є неможливим. Вони на сьогодні проживають окремо кожен своїм життям. Шлюб розривають вперше. Сторони подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, при цьому позивач наполягає на позовних вимогах, авідповідач проти позову не заперечує. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у даній справі перебувають у шлюбі з 11.11.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КС № 153055, виданим відділом РАЦС Томаківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 66. Сторони мають спільну дитину [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 267503, виданим відділом РАЦС Томаківського управління юстиції Дніпропетровської області. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Окрім того, частиною 8 ст. 235 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, позивач наполягає на розірванні шлюбу та відповідач не заперечує, при цьому відповідачем у заяві не зазначено про бажання щодо зміни прізвища, яке остання не змінювала після реєстрації шлюбу. Статтею 115 СК України передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved