Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] акціонерного товариства Страхова компанія «Провідна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позову позивач зазначив, що йому на праві власності належить автомобіль [NUMBER], 1997 року випуску. 29 грудня 2014 року він рухався по автостраді в районі села Балівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області біля АТС розташованої на вулиці Леніна сталася дорожньо-транспортна пригода. Так, на його шляху біля траси перпендикулярно до неї стояв автомобіль марки Исузу, номерний знак [NUMBER], власник ТОВ «Комплекс Агромарс» та водій [PERSON]. Коли його автомобіль порівнявся із автомобілем [PERSON], останній раптово почав рухатися назад, стрімко виїхав на проїжджу частину траси і зіткнувся із його автомобілем, який на той час їхав повз нього. В результаті зіткнення його автомобіль був пошкоджений: передня права двірка, задня права двірка, заднє праве крило та інші пошкодження. Ними було складене повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду 29 грудня 2014 року о 20.40 год. і направлене відповідачу. Обидва автомобілі, учасники ДТП були застраховані. Він своєчасно повідомив страхову компанію «Провідна» про настання страхового випадку та надав передбачені законом документи. В січні 2015 року його викликали до страхової компанії за адресою м.Дніпродзержинськ вул.Медчина, 9, і запевнили, що прийняте рішення про виплату йому страхового відшкодування від завданої матеріальної шкоди його автомобілю. Однак, листом від 16.02.2015 року страхову компанію «Провідна» йому було відмовлено у виплаті страхового відшкодування з огляду на те, що повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду водіями було складено не в день, коли вона сталася 29 грудня 2014 року, а фактично 31 грудня 2014 року, що недопустимо. А також те, що його автомобіль не був застрахований, оскільки згідно інформаційної довідки із бази моторно-транспортного страхового бюро України бланк страхового полісу АІ № 491 223 значиться невикористаним, а машина відповідно не застрахованою. З рішенням відповідача про відмову у виплаті йому страхового відшкодування він не згодний. Як свідчить страховий поліс АІ № 491 5223 він вніс страховий платіж в сумі 330,48 грн. 27 грудня 2014 року в ньому є відповідна відмітка та зазначено, що договір набуває чинності не раніше моменту внесення страхового платежу. Таким чином, на сьогоднішній день страховий поліс є чинним, договір страхування ніким не припинений. Вартість ремонту автомобіля і його проведення станом на день подачі заяви з урахуванням індексу інфляції становить близько 18 000 грн. Прострочка виплати страхового відшкодування становить на день подачі заяви 01 лютого 2015 року 55 днів. Тому просить суд стягнути зі страхової компанії «Провідна» на його користь 5 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, 18 000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 1 044,24 грн. пені за прострочку виплати страхового відшкодування, а також 243,60 грн. витрати судового збору. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги та просив суд стягнути зі страхової компанії «Провідна» на його користь 5 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, 18 000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 1 044,24 грн. пені за прострочку виплати страхового відшкодування, а також 243,60 грн. витрати судового збору. В судовому засіданні посилався на обставини викладені в позові. В судове засідання представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства Страхової компанії «Провідна» у судове засіданні не зявився, надав суду заперечення, в якому просить розглядати справу у відсутності їх представника та відмовити в задоволенні позову. У своїх запереченнях посилався на те, що [PERSON] «СК «Провідна» діє на умовах Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обовязок щодо прийняття рішення стосовно виплати страхового відшкодування виникає у відповідача лише після наданих йому визначених у ст.35 Закону документів про ДТП. Обовязковою умовою звільнення учасників ДТП від інформування Державтоінспекції МВС України про подію є досягнення згоди водіїв щодо обставин скоєння ДТП, а також спільне складання повідомлення про ДТП на місці пригоди після чого допускається його залишення. При розгляді матеріалів справи встановлено, що повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду «Європротокол» на місці настання ДТП учасниками не було складено, водії автомобілів учасників ДТП залишили місце пригоди та склали «Європротокол» лише 31.12.2014 року о 12.30 год. Відповідно до інформаційної бази даних Моторного транспортного бюро України на дату ДТП 29.12.2014 року бланк полісу № АІ/4915223 значиться не використаним, а на транспортний засіб а ні з державним номером АЕ 3152 НВ, а ні з державним номером 86232 АА на дату ДТП поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не укладався. Таким чином, наданий позивачем поліс АІ/4915223 є недійсним, у звязку з чим учасники ДТП не були звільнені від дотримання передбачених правилами дорожнього руху обовязків водія, причетного до ДТП, в тому числі повідомлення про ДТП відповідний підрозділ МВС України. Враховуючи викладене, вважає, що відсутні підстави для виплати страхового відшкодування позивачу. 03.02.2015 року позивач [PERSON] та [PERSON] «СК «Провідна» уклали та підписали угоду про розмір збитку, заподіяного транспортного засобу, відповідно до якої розмір збитку, заподіяного транспортного засобу складає 8 275,40 грн. Підстав для стягнення зі страховика моральної шкоди, завданої страхувальником чинним законодавством не передбачено. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду було встановлено, що 29 грудня 2014 року відбулося зіткнення автомобіля Фольцваген позивача реєстраційний номер АЕ 31-52НВ,1997 року випуску, з автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Як вбачається з наданих суду документів, а саме свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САО № 133228 власником транспортного засобу Volkswagen polo, реєстраційний номер АЕ 3152НВ, є [PERSON], що не заперечується представником відповідача. Відповідно до п.33.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов'язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. Так, як вбачається з матеріалів справи позивачем [PERSON] та [PERSON] 29 грудня 2014 року було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Враховуючи, що обидва автомобіля були застраховані, позивач про настання дорожньо-транспортної пригоди повідомив Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Провідна», до якої направив повідомлення про дорожньо-транспортної пригоди від 29.12.2014 року та відповідні документи, що вбачається з інформаційного листа про отримання повідомлення від 31.12.2014 року. Але, своїм листом Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Провідна» від 16.02.2015 року № 17-10/1978 позивачу було відмовило у виплаті страхового відшкодування з посиланням на п.33.2 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у звязку з тим, що повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду водіями було складено не в день коли вона сталася, а фактично 31 грудня 2014 року. Із листа [PERSON] акціонерного товариства Страхова компанія «Провідна» від 16.02.2015 року № 17-10/1978 вбачається, цивільна-правова відповідальність водія транспортного засібу ISUZU NLR 85 AL, реєстраційний номер AI2610ЕА, застрахована в [PERSON] «СК «Провідна», згідно поліса № АС/4865526 від 25.12.2013 року. Посилання представника відповідача на те, що автомобіль позивача не був застрахований є безпідставним, оскільки з наданого позивачем сертифікату страхування, виданого Страховою компанією АСК «Омега» АІ № 4915223, вбачається, що він дійний з 28 грудня 2014 року по 27 грудня 2015 рік, та позивач вніс страховий платіж в сумі 330,48 грн. 27 грудня 2014 року, про що є відповідна відмітка. Відповідно до вимог ст.983 ЦК України, договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, враховуючи викладене, страховий поліс позивача [PERSON] Вікторовича АІ № 4915223 є чинним. Відповідно до вимог ст.991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов'язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров'я, честі, гідності та ділової репутації; вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку; одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; наявності інших підстав, встановлених законом. Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Згідно до п.22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. З п.37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вбачається, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов'язані з виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров'я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону); невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Так, як встановлено в судовому засіданні позивачем були надані відповідачу [PERSON] акціонерному товариству Страховій компанії «Провідна» документи, з яких можливо встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди, та будь-яких підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування позивачу в судовому засіданні не встановлено. Відповідно до вимог п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Так, як вбачається з матеріалів цивільної справи, 03 лютого 2015 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] «СК «Провідна» уклали та підписали угоду про розмір збитку, заподіяного транспортному засобу, відповідно до якої розмір збитку, заподіяного транспортному засобу складає 8 275,40 грн., який відповідно до умов угоди, зазначений розмір визнається сторонами. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи, що в судовому засіданні позивачем не доведено, чому сума збитків, яка підлягає відшкодуванню та стягненню з відповідача, на час звернення до суду склала більш ніж в угоді, укладеної між сторонами, тобто 18 000 грн., у звязку з чим, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню, тобто в розмірі 8 275,40 грн. Відповідно до п.36.5 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Згідно до вимог ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, відповідачем прострочена виплати страхового відшкодування на час подання заяви з 01 лютого 2015 року становить 55 днів, що складає 480,09 грн. Згідно до ст.26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю. Таким чином, діючим законодавством передбачено відшкодування страховиком лише моральну шкоду, повязану зі шкодою, завданою здоровю потерпілого в результаті дорожньо-транспортної пригоди, у звязку з чим, враховуючи, що позивачу не спричинена шкода здоровю, а тому відсутні підстави щодо задоволення вимог про стягнення моральної шкоди. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] акціонерного товариства Страхова компанія «Провідна» на користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Враховуючи викладене та

Outcome: partial