Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Тетіївського районного суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі до 12.05.2014 року, від якого мають двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу проживають разом із відповідачкою. Вказує, що відповідач перешкоджає йому бачитись із синами та брати участь у їх вихованні, тому просив суд зобов»язати відповідачку не перешкоджати його спілкуванню із синами та їх вихованню та встановити такі способи його участі у вихованні дітей: побачення із синами у першу і третю п»ятницю місяця з 19.00 год. до 17.00 год. суботи та другу і четверту неділю місяця з 9.00 год. до 17.00. год ., з наданням можливості забирати дітей ночувати до себе додому. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та письмовому поясненні. Відповідач в судовому засіданні позовних вимог не визнала, з підстав зазначених в письмовому запереченні, та письмових поясненнях. Пояснила суду, що умисно не чинить позивачу перешкод в його спілкування та вихованні дітей, поодинокі випадки невиконання розпорядження Тетіївської РДА пояснює поважними причинами, такими як хвороба дітей, заняття в секції карате та їх власне небажання відвідувати батька. Заперечує проти того, щоб діти ночували за місцем проживання батька, оскільки меншому сину виповнилось лише чотири роки, дитина спить вночі із матір»ю і потребує маминої турботи і уваги, а старший син без брата також не бажає залишатися ночувати у батька. Вважає, що питання виховання дітей між нею та відповідачем слід вирішувати добровільно за спільною згодою з урахуванням інтересів дітей. Представник третьої особи Гончарова О.М. пояснила суду, що звернень позивача до служби щодо невиконання відповідачкою розпорядження Тетіївської РДА від 31.07.2014 року № 289 не надходило. Вирішення спору покладає на розсуд суду. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, показання свідків та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 17.09.2005 року до 12.05.2014 року перебували в зареєстрованому шлюбі ( а.с.-5) Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. ( а.с.-7,8) Після розірвання шлюбу між сторонами, діти проживають разом із матір»ю [PERSON], позивач проживає окремо від них. Відповідно до розпорядження Тетіївської РДА від 31 липня 2014 року № 289 позивачу визначені дні його зустрічей із синами у першу і третю п»ятницю місяця з 19.00 год. до 17.00 год. суботи та другу і четверту неділю місяця з 09.00 год. до 17.00 год. ( а.с.-6) Із показань свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] встановлено, що їм відомо про те, що сторони після розірвання шлюбу проживають окремо, і відповідач не в повній мірі виконує розпорядження РДА щодо побачень дітей із батьком, пояснюючи це поважними причинами. Відповідно до ч.2,ч.3 ст.157 Сімейного Кодексу України визначено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов»язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею та той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 159 СК України якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні , зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов»язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров»я та інші обставини, що мають істотне значення , в тому числі стан психологічного здоров»я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином на позивача в судовому засіданні покладався обов»язок довести суду докази щодо створення йому відповідачем перешкод у спілкуванні та вихованні дітей, після чого суд мав захистити його право у обраний ним спосіб, якщо такий спосіб захисту узгоджується із вимогами закону, проте він не надав суду доказів , на підставі яких можна встановити обставини створення відповідачкою систематичних перешкод позивачу у спілкуванні з дітьми. Розпорядження Тетіївської РДА щодо участі батька у вихованні дитини є способом вирішення спору, який існує між батьками дитини з цього приводу, а тому не підтверджує факту створення відповідачем перешкод позивачу в цьому. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed