Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 18.02.2016р., просить стягнути з відповідача [PERSON] 1984,98 грн. матеріальної шкоди; 107,61 грн. витрат на проїзд з смт.Новодонецьке на засідання Апеляційного суду Донецької області та назад; витрати на проїзд з смт.Новодонецьке на засідання Добропільського міськрайонного суду; витрати на придбання лікарських препаратів, згідно платіжних чеків; 10000,00 грн. моральної шкоди, а також просив відшкодувати витрати по сплаті судового збору. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. А також зазначив, що при заміні труби відповідачкою було порушено вимоги ДБН, зокрема, замінено на трубу меншого діаметру 50 мм, замість 100мм., дані роботи здійснювалися не спеціалізованою організацією, а не кваліфікованою особою. Моральна шкода позивача полягає в тому, що він та його померла дружина близько 11 місяців мешкали в умовах затікання в їх квартиру нечистот з каналізаційної труби, що доставляло їм значного дискомфорту, змушувало нервувати. При цьому як позивач, так і його дружина мали захворювання сердцево-судинної системи. Позивач та його дружина у звязку з цим перебували на лікуванні, витрачали кошти на лікування тощо. Крім того, позивач вважає, що смерть його дружини також повязана з тим, що вона нервувала з приводу затікання в їх квартиру нечистот. Завдання незаконними діями відповідача моральної шкоди позивачеві, останній мотивує й тим, що за заявою відповідачки було ініційовано притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст..173 КУпАП, у звязку з чим позивач вимушений був доводити свою невинуватість. Він був вимушений звертатися до суду за захистом свого порушеного права, оскаржувати бездіяльність ВДВС Добропільського МУЮ, який не виконував судове рішення. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечувала, зазначаючи, що, дійсно, нею було зроблено ремонт, під час якого замінювався й стояк каналізації. Заміна стояка здійснювалася приватною особою, яку вона найняла за оголошенням, проектної та кошторисної документації, договору не складалося. Залиття квартири позивача сталося не з її вини, а тому вона не повинна йому відшкодовувати вартість ремонту пошкоджень квартири, які утворилися, внаслідок її залиття. Також відповідач, з цих же підстав, заперечувала й проти стягнення з неї моральної шкоди. Крім того, вказувала на те, що з вересня місяця 2015 року протікання у квартиру позивача припинилися. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне. Предметом спору у даній справі є відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої позивачеві [PERSON] внаслідок залиття його квартири. 14 січня 2015 року складений акт у складі комісії, до якої ввійшли представники виконавчого комітету Новодонецької селищної ради, депутат Новодонецької селищної ради, представники ФО-П [PERSON], проведено обстеження квартири [ADDRESS] з приводу усунення протікання каналізаційного стояка, встановлено, що власниця квартири №8, яка знаходиться поверхом вище квартири №4, [PERSON] під час ремонту у 2012 році замінила чавунний каналізаційний стояк у санвузлі на пластиковий. Пропозицію [PERSON] щодо заміни стояка одночасно у квартирах № 4 та №8 [PERSON] не підтримав. Всі комунікації у квартирі №8 сухі, пошкоджень не виявлено. При обстеженні квартири №4 встановлено, що у квартирі проведено перепланування кухні та санвузла, внаслідок чого каналізаційний стояк знаходиться у кухні, на стелі (навколо стояка) видно сліди затікання. При більш детальному обстежені було виявлено незначне протікання стічних вод у перекритті між поверхами на зєднанні чавуна та пластику. Комісія прийшла до висновку, що усунути аварійну ситуацію можливо шляхом одночасного проведення робіт в квартирах №4 та №8. Акт скріплений печаткою Новодонецької селищної ради. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 17.06.2015р. рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12 травня 2015 року скасовано. Позов [PERSON] до фізичної особи-підприємця [PERSON] про визнання бездіяльності субєкта господарювання неправомірним, визнання акту обстеження недійсним, зобовязання усунути причини аварійного протікання, відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Визнано бездіяльність фізичної особи-підприємця [PERSON] щодо не усунення причин протікання каналізаційного стояка в квартирі [ADDRESS] неправомірною. Зобовязано фізичну особу-підприємця [PERSON] усунути причини протікання каналізаційного стояка у перекритті між поверхами на зєднанні чавуна та пластику квартир №4 та №8 в будинку 20 по вул..Московській в смт. Новодонецьке. Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що виконавцем послуг згідно договору від 1 квітня 2014 року є фізична особа-підприємець [PERSON], яким допущена бездіяльність щодо усунення протікання каналізаційної труби, яка відноситься до внутрішньобудинкових мереж, не здійснено належний контроль за технічним станом внутрішньобудинкових мереж та інженерного обладнання, в результаті чого стало можливим втручання в мережу з боку мешканців будинку, що призвело до порушення прав інших споживачів, і саме [PERSON]. Каналізаційний стояк відноситься до внутрішньобудинкових мереж і здійснення належного контролю за його технічним станом, як і усунення аварійних ситуацій покладено саме на фізичну особу-підприємця [PERSON].\~ При цьому, судом апеляційної інстанції встановлено, що в результаті робіт по заміні чавунного каналізаційного стояка у санвузлі на пластиковий в квартирі №8, яка розташована над квартирою позивача на стелі біля стояка в квартирі позивача встановлено сліди затікання. Причиною затікання стало незначне протікання стічних вод у перекритті між поверхами на зєднанні чавуна та пластику. Також встановлено факт втручання в мережу з боку мешканців будинку, що призвело до порушення прав інших споживачів, і саме [PERSON] Зазначене рішення Апеляційного суду Донецької області від 17.06.2015р. набрало законної сили, а тому вказана, встановлена судом, обставина має преюдиційне значення при розгляді даної справи. 08.09.2015р. складений акт у складі комісії, до якої ввійшли представники виконавчого комітету Новодонецької селищної ради, депутат Новодонецької селищної ради, представники ФО-П [PERSON], згідно якого проведено обстеження квартири [ADDRESS], в якому зафіксовано, що вмивальник, ванна та унітаз встановлено згідно норм, підлога суха, наявних пошкоджень на каналізаційних відводах не виявлено. За результатами огляду, комісія дійшла висновку, що для ліквідації протікання (з квартири №8 до квартири №4) необхідно сумісно й одночасно [PERSON] та [PERSON] провести заміну каналізаційного стояка. 24.11.2015р. складено акт, у складі комісії, до якої юрист КП «Новодонецьксервіс» та головний інженер ФОП [PERSON], в якому зазначено, що [PERSON] у квартиру комісію не пустив, на запитання по протіканню каналізаційного стояка не відповідав. Дружина [PERSON] пояснила, що протікання відсутнє. 03.12.2015р. складений акт у складі комісії, до якої ввійшли представники виконавчого комітету Новодонецької селищної ради, депутат Новодонецької селищної ради, представники ФО-П [PERSON], проведено обстеження квартири [ADDRESS], в якому зафіксовано самовільне перепланування [PERSON] санвузла, шляхом перенесення унітазу в інше місце; при обстеженні квартири №8 встановлено, що унітаз встановлено згідно норм, підлога суха, протікань не виявлено. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №664, вартість ремонтно-відновлювальних робіт, повязаних із затопленням квартири №4, розташованої у будинку №20 по вул..Московській, смт.Новодонецьке, Добропільського району Донецької області, з урахуванням вартості матеріалів, на момент складання експертизи складає 1984,98 грн. Причинами течі каналізаційного стояка є наступні: можливо зєднання чавунної і пластикової частин труби виконано не у відповідності з ДБН, але оскільки воно знаходиться в перекритті, встановити чи явилось це порушення причиною течі е виявилося можливим визначити; можливо при демонтажі старої частини чавунної труби утворилася тріщина, однак, як зазначалося вище, зєднання виконано у перекритті, встановити чи явилось це порушення причиною течі е виявилося можливим визначити. Відповідь на питання щодо того, чи призвело залиття квартири за адресою: Донецька область, Добропільський район, смт.Новодонецьке, вул..Московська, 20/4 до погіршення санітарно-технічних вимог, що ставляться до житлових приміщень, у цій квартирі, експертом надано не було, у звязку з відсутністю в Донецькому НДІСЕ спеціалістів в галузі санітарно-епідеміологічної експертизи. Також у висновку експерта зазначено, що діаметр витяжної частини стояка повинен дорівнювати діаметру його стічної частини. В процесі розгляду даної справи, у судових засіданнях, відповідач [PERSON] не заперечувала, що робила ремонт у своїй квартирі, в ході якого замінювала чавунний каналізаційний стояк у санвузлі на пластиковий. Судом встановлено та сторонами не спростовано, що протікання у квартиру позивача почалося після вказаної заміни труби, а припинилося лише у вересні 2015 року, внаслідок обставин, які встановити не вдалося й сторони пояснити причини припинення протікання не змогли. Втім, факт протікання з 03 січня 2015 року по вересень 2015 року є встановленим та не оспорювався сторонами по справі. Згідно п.11.1.5. Наказу №30 від 05.07.1995 року «Про затвердження Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України», роботи з технічного обслуговування, ремонту і реконструкції систем внутрішнього водопроводу та каналізації покладаються на спеціальні служби за договорами з власниками будівель. Однак, згідно пояснень відповідача заміна стояка здійснювалася приватною особою, яку вона найняла за оголошенням, проектної та кошторисної документації, договору не складалося. Таким чином, аналіз та ретельне дослідження вказаних доказів у їх сукупності, а також пояснень сторін у справі, у їх сукупності, дають суду підстави дійти висновку про те, що залиття квартири [PERSON] сталося внаслідок дій відповідача [PERSON], а саме заміни нею труби каналізаційного стояка, яке було виконано не якісно, не спеціальною службою, яка має виконувати такого роду роботи. Внаслідок залиття квартири позивача [PERSON], її було пошкоджено (згідно висновку експерта: пошкодження оздоблення приміщення, повязані із впливом води на оздоблювальні покриття (залиття); окремими місцями на стелі та стінах плями, штукатурка та шпаклівка частково відшарувалися), і, таким чином, завдано позивачеві матеріальну шкоду у розмірі 1984,98 грн. (згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №664). Приймаючи рішення у даній справі та оцінюючи правовідносини між сторонами, а також надані докази, зокрема, рішення Апеляційного суду Донецької області від 17.06.2015р., суд зазначає, що у вказаному рішенні йдеться саме про обовязок виконавця послуг [PERSON] усунути причини протікання каналізаційного стояка у перекритті між поверхами, як внутрішньобудинкової мережі, в той час як предметом позову у даній справі є відшкодування шкоди, завданої майну позивача діями відповідача. Таким чином, у даній ситуації [PERSON], як виконавець послуг зобов'язаний усунути причини протікання у внутрішньобудинковій мережі, а відповідач, як особа, що своїми діями завдала шкоду майну позивача, зобовязана її відшкодувати. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинами, суд виходить з наступного. Громадяни зобовязані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну та теплову енергію (ст.. 10 ЖК УРСР). Відповідно ст. 151 ЖК УРСР, громадяни, що мають у приватній власності житловий будинок, квартиру, зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, тримати в порядку прибудинкову територію. Згідно з п.7. Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 р., власник квартири, зокрема, зобов'язаний: дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян. Відповідно до ч.3\~ст.386 ЦК України\~власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. За приписами ч. 1, 2 ст 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа,\~\~ яка\~\~ завдала\~\~ шкоди,\~\~ звільняється\~\~ від\~\~ її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. З огляду на наведене, враховуючи встановлення судом факту спричинення шкоди майну позивача відповідачем, відсутність даних, які б свідчили про відсутність вини відповідача у завданні шкоди, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди у сумі 1984,98 грн. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Так, п. п. 2,3 ч.2 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та знищенням чи пошкодженням її майна. Оскільки під час розгляду даної справі встановлено факт пошкодження квартири позивача діями відповідача, \~суд, відповідно до вимог ст.ст. 23,1167 ЦК України, визнає право позивача на відшкодування моральної шкоди за рахунок відповідача. Відповідно до п.п. 3, 5, 9\~Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 від 31.03.1995 року, суд має з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння моральних чи\~ фізичних\~ страждань, за\~ яких обставин і\~якими діями вони завдані, ступінь\~вини заподіювача, яких\~ моральних\~ чи фізичних страждань зазнав\~ потерпілий,\~в якій грошовій сумі він оцінює пов'язані з ними\~втрати, та з чого при цьому виходить,\~а також\~ інші обставини, які мають значення для\~ \~вирішення даного спору. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідачем, судом враховано, що позивач протягом тривалого часу з січня 2015 року по вересень 2015 року морально переживав через те, що його власність була пошкоджена, вимушений був мешкати у не зручних умовах постійного протікання у його квартиру з каналізаційної труби, тривалий же час вимушений поновлювати порушені права, у тому числі звертатися до відповідача з проханням у добровільному порядку сплатити заподіяну шкоду, але відповідач відмовся від її своєчасного відшкодування. За таких обставин, враховуючи характер моральних страждань позивача, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача в рахунок відшкодування заподіяної йому\~\~ моральної шкоди 1000,00 гривень, вважаючи таку суму співмірною тим стражданням, які переніс позивач. При цьому суд критично оцінює посилання позивача на те, що внаслідок залиття його квартири відповідачем він та його дружина перебували на лікуванні та витрачали на це кошти, оскільки прямого причинного звязку між цими обставинами не вбачається. Також суд зазначає, що позивач міг раніше усунути причини та наслідки залиття його квартири, зокрема, шляхом ремонту і в подальшому мав право вимагати відшкодування від відповідача відповідних витрат. В задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 107,61 грн. витрат на проїзд з смт.Новодонецьке на засідання Апеляційного суду Донецької області та назад суд відмовляє, оскільки як вбачається з рішення Апеляційного суду Донецької області від 17.06.2015р. судові витрати на проїзд до Апеляційного суду були стягнути на користь позивача в межах наданих проїзних документів. Вимоги про стягнення витрат на проїзд до суду по іншій справі при розгляді даної справи є необґрунтованими. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на придбання лікарських препаратів, згідно платіжних чеків, суд зазначає, що дані витрати не відносяться до судових витрат, а тому не можуть бути стягнуті в порядку ст..88 ЦПК України. Не підлягають вони також стягненню й у вигляді позовних вимог про стягнення шкоди, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами того факту, що дані витрати він поніс, внаслідок дій відповідача. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат за результатами розгляду даної цивільної справи, суд керується ст. 88 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до положень статті 79 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивача витрати, повязані з явкою його до суду, в межах представлених проїзних документів, а саме на 106,31 грн., а також витрати, повязані з проведенням судової будівельно-технічної експертизи у сумі 2304,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 248,00 грн. Витрати на організацію проїзду експерта з м.Славянську до смт.Новодонецьке у розмірі 670,00 грн., на підтвердження понесення яких позивачем надано квитанцію №4/28, яка засвідчена печаткою ФОП [PERSON], відшкодуванню не підлягають, оскільки дана квитанція не є розрахунковим документом в розумінні положень Постанови Правління Національного Банку України 15.12.2004 N 637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», а крім того, позивачем не надано ані свідоцтва про державну реєстрацію ФОП [PERSON] як субєкта господарювання, ані інших документів, які підтверджують факт його зайняття пасажирськими перевезеннями та сплату відповідних податків.

Outcome: partial