Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] , у якому просить визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позову покликається на те, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Крім нього, у квартирі зареєстровані його батько [PERSON] , дружина [PERSON] , донька [PERSON] та відповідач, який є його братом. На протязі тривалого часу, а саме з 1999 року відповідач не проживає у квартирі [ADDRESS] , оскільки після одруження добровільно переїхав проживати до дружини за адресою: [ADDRESS] . З цього часу спірною квартирою він не користується, ніколи не виконував обов`язки, пов`язані з утриманням, оплатою комунальних, не ніс витрат на ремонт та утримання квартири. Всі зазначені витрати несе він з дружиною. Жодних перешкод відповідачу у користуванні житлом позивач не чинив. Відповідач протягом тривалого часу не приходять до позивача, добровільно знятися з реєстрації відмовляється. Відтак просить позов задоволити. Ухвалою судді від 28.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про дату, час та місце проведення розгляду справи, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити, щодо заочного розгляду справи та прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча згідно із ст.130 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу заочно за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджено свідоцтвом про право власності на квартиру від 07.08.1996, витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №78101684 та №78105046 (а.с.4, 5, 6). У цій квартирі окрім позивача, зареєстровані також [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та відповідач [PERSON] , який є братом позивача, що підтверджено інформаційною довідкою №23 від 16.07.2020 виданої ОСББ «Демнянська 18» (а.с.27). Відтак, між сторонами виникли цивільні правовідносини щодо права членів сім`ї власника житла на користування цим житлом, яке регулюється статтею 405 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Суд встановив, що відповідач [PERSON] фактично не проживає у спірній квартирі більше одного року, що підтверджено актами комісії ОСББ «Демнянська 18» № 76 від 06.12.2016, №02 від 10.01.2017, №27 від 30.01.2017, №125 від 05.06.2017, №167 від 15.08.2017, «273 від 15.12.2017, №291 від 19.01.2018, №9 від 09.02.2018, №64 від 23.04.2018, №102 від 24.05.2018, №153 від 07.08.2018, №190 від 17.09.2018, №243 від 29.10.2018, №278 від 27.12.2018, №05 від 21.01.2019, №51 від 10.03.2020, №65 від 23.04.2020, №77 від 21.05.2020, №93 від 17.06.2020, №107 від 16.07.2020 (а.с.7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26). Жодних поважних причин відсутності [PERSON] за вказаною адресою суд не встановив, а відтак приходить до переконання, що такий не проживає у квартирі без поважних причин понад встановлені строки. Із матеріалів справи суд також не встановив жодних домовленостей між сторонами щодо права на користування цим майном. Таким чином, беручи до уваги зазначені вище висновки, суд прийшов до переконання, що відповідач добровільно залишив спірну квартиру, без поважних причин не проживає у вказаній квартирі понад встановлений строк збереження права користування такою, будь-яких інших домовленостей з цього питання між сторонами не встановлено. Тому, суд прийшов до висновку, що відповідача необхідно визнати таким, що втрати право користування квартирою [ADDRESS] . Таким чином, враховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 840,80 грн, що підтверджено квитанцією, яка міститься у матеріалах справи, який необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved