Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» (далі ДП «ВК «Краснолиманська») про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, в обгрунтування якого вказав, що він перебував у трудових відносинах з відповідачем, працюючи гірничим майстром, та був звільнений 01.07.2017 за власним бажанням. В день звільнення відповідач не провів з ним повний розрахунок. Фактично відповідач виплатив йому належні при звільненні суми 23.08.2017. На його письмове звернення до відповідача щодо розміру його середньоденної заробітної плати відповідач відмовив йому у наданні такої довідки. Тому, він вважає, що відповідач повинен йому сплатити середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 22279 грн 55 коп., із розрахунку його середньоденного заробітку на підставі розрахункових листів 602 грн 15 коп. х 37 робочих днів прострочення розрахунку при звільнені за період з 01.07.2017 до 23.08.2017. Вказану суму позивач просить суд стягнути на свою користь разом з понесеними ним витратами по сплаті судового збору. Позивач до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить суд розглянути позов за його відсутності, вказавши, що на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача ДП «ВК «Краснолиманська» до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, письмово повідомив суд про розгляд справи у його відсутність, надавши письмові пояснення, згідно з якими відповідач позовні вимоги не визнає, вказавши, що позивачу було нараховано: у травні 2017 року 11597,36 грн за 20 виходів, у червні 2017 року 9024,51 грн за 18 виходів. Загальна сума, належна позивачу при звільненні, становить 20621,87 грн. 23.08.2017 йому перераховано залишок 4138,43 грн. Оскільки позивач вимог до підприємства про розрахунки не заявляв, він фактично погодився з проведенням з ним відповідачем остаточного розрахунку. А тому просить суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], у періоди з 17.02.2006 по 29.03.2006 , з 10.05.2006 по 18.11.2007, з 14.12.2009 по 01.07.2017 знаходився у трудових відносинах з ДП «ВК «Краснолиманська», працюючи з 26.07.2012 гірничим майстром підземним з повним робочим днем у шахті, звідки 01.07.2017 був звільнений за ч.1 ст.38 КЗпП України за власним бажанням, що підтверджується записами з трудової книжки позивача, копіями заяв позивача про прийняття та звільнення від 14.12.2009 та від 01.07.2017 відповідно, копіями наказів підприємства про прийняття та звільнення позивача від 14.12.2009 та 03.07.2017 відповідно (а.с.5-11, 26-27). Відповідно до довідки ДП «ВК «Краснолиманська» від 23.10.2017 залишок заробітної плати позивачу в сумах 3873 грн 53 коп. та 264 грн 90 коп. був зарахований 23.08.2017 (а.с.29). За приписами ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення провести з працівником розрахунок у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України. Згідно за ст.116 КЗпП України при звільненні робітника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться у день звільнення. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити неоспорювану ним суму. Судом встановлено, що остаточний розрахунок з позивачем проведено 23.08.2017. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно роз'яснень п.25 постанови Пленуму Верхового Суду України від 24.12.1999 року «Про практику застосування сдами законодавства про оплату праці» непроведення розрахунку з працівником у день звільнення є підставою для застосування передбаченої ст.117 КЗпП України відповідальності. Тобто, проведення повного розрахунку зі звільненим працівником проводиться не на вимогу такого працівника, а закріплено законодавством. Так як підприємством у день звільнення розрахунок з позивачем не проведено, воно має відповідати перед позивачем згідно за ст.117 КЗпП України. Позивач просить суд стягнути його середній заробіток за період з 01.07.2017 до 23.08.2017 в сумі 22279 грн 55 коп., із розрахунку: 37 робочих дня х 602 грн 15 коп. Між тим, згідно із довідкою відповідача від 23.10.2017 заробіток позивача у травні 2017 року за 20 робочих дні склав 11597 грн 36 коп., у червні 2017 року за 18 робочих днів - 9024 грн 51 коп., отже середньоденна заробітна плата позивача дорівнює 542 грн 68 коп. ((11597,36 грн + 9024,51 грн) : (20 днів + 18 днів)). У судовому засіданні позивач проти даного розрахунку його середньоденного заробітку не заперечував. Перевіривши розрахунок середньоденного заробітку позивача, проведеного підприємством, суд находить його таким, що відповідає вимогам Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95 № 100. Крім того, суд вважає, що розрахунок необхідно проводити не з 01.07.2017, а з 02.07.2017 року , оскільки згідно за абз.2 п.2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністрества юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 року, днем звільнення вважається останній день роботи. Відповідно до додатку до листа Міністерства праці та соціальної політики України від 05.08.2016 № 11535/0/14-16/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік», кількість робочих днів, за які позивачеві затримано виплату зарплати, за липень 2017 року становить - 21 день, за серпень 2017 року - 16 днів, а всього 37 робочих дня. Таким чином сума середнього заробітку позивача за затримку розрахунку при звільненні за період з 02.07.2017 року до 23.08.2017 буде дорівнювати: 20079 грн 16 коп., із розрахунку: 37 робочих дня х 542 грн 68 коп. Саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. В силу ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн 00 коп. На підставі ст.ст.47, 115, 116, 117 КЗпП України, законів України «Про оплату праці», «Про компенсацію громадянам втрати доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати»,

Outcome: partial