Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», ТзОВ «Тотус» про визнання недійсними договору іпотеки та договору застави, укладених 29.10.2009 року між ТзОВ «Тотус» та ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», посвідчених приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є учасником ТЗОВ «ТОтус» з моменту його державної реєстрації по даний час, однак про укладення зазначених договорів іпотеки та застави від 29.10.2009 року йому не було відомо, участі у загальних зборах товариства на яких було прийнято рішення улести вказані договори він не приймав, згоди на їх укладення не надавав. Також зазначив, що приватним нотаріусом [PERSON] у договорі іпотеки та договорі застави зазначено від 29.10.2009 року вказано один номер реєстру-2966, що суперечить вимогам Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5, що діяла на момент укладення спірних договорів, а отже зазначені договори не є нотаріально посвідченими, що є підставою для визнання договорів недійсними у зв»язку із недотриманням форми їх вчинення. Із врахуванням наведеного просить позов задовольнити. Представник позивача позовні вимоги [PERSON] підтримала та просить їх задовольнити у повному обсязі. Представник ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» відносно позову заперечив та просить у його задоволенні відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов, посилаючись на те, що оспорювані позивачем договори іпотеки та застави від 29.10.2009 року були в установленому порядку нотаріально посвідчені з присвоєнням реєстрових номері 2965 та 2966, що підтверджується копіями зазначених договорів та витягом з державного реєстру обтяжень рухомого майна від 09.09.2011 року. Позивач був присутній на загальних зборах учасників ТзОВ «Тотус» 29.10.2009 року та сам висловив пропозицію укласти оспорювані договори, що підтверджується копією протоколу загальних зборів №9, окрім цього в подальшому [PERSON] особисто від імені ТзОВ «Тотус» укладалися та посвідчувалися договори про внесення змін до договору іпотеки від 29.10.2009 року. Зазначені докази повністю спростовують твердження позивача та вказують на те, що йому було відомо про існування оспорюваних договорів з моменту їх укладення, а тому просить у задоволенні позову відмовити. Крім цього вказав, що позивачем пропущений строк позовної давності звернення до суду за захистом порушених прав. Представник ТзОВ «Тотус» у судове засідання не з»явився, не повідомивши причин неявки, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні обставини. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 29.10.2009 року між ТзОВ «Тотус» в особі [PERSON] та ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України»(АТ «Укрексімбанк»), з метою забезпечення виконання зборов»язань ТзОВТ «Тотус» за кредитними угодами №6609К2 від 06.02.2009 року, №6607К17 від 01.08.2007 року, №6606К36 від 26.07.2006 року. №6606К37 від 26.07.2006 року, №6606К27 від 27.04.2006 року було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстром № 2966, предметом якого є нежиле приміщення-побутовий корпус цеху перегородок під літ. «Ж», що знаходиться за адресою м. Тернопіль, вул. Промислова,30, загальною площею 282,7 кв.м. Також 29.10.2009 року між ТзОВ «Тотус» та ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» було укладено договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстром № 2965, відповідно до якого ТзОВ «Тотус» передало у заставу банку транспортні засоби: сідловий тягач марки VОLVO FH 12.380 д.н.з.[NUMBER], сідловий тягач марки DAF-95, д.н.з 03560 ТЕ, напівпричіп бортовий марки SCHMITZ S01д.н.з ВО 0756 ХХ, напівпричіп бортовий марки SCHMITZ SPR 24L д.н.з. [NUMBER]. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Двостороннім правочином є погоджена дія двох сторін. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору; істотними умовами цивільно-правового договору є умова про предмет договору; умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду; усі інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди-ч.1 ст.638 ЦК України. У відповідності до ч.1 ст.18 Закону України «Про іпотеку» № 898-IV від 05.06.2003 року іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону- ст.4 Закону. Частиною 1 ст.13 Закону України «Про заставу» № 2654-XII від 02.10.1992 року у випадках, коли предметом застави є транспортні засоби, що підлягають державній реєстрації, договір застави повинен бути нотаріально посвідчений на підставі відповідних правовстановлюючих документів. У відповідності до ч.1,3 ст.577 ЦК України якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, установлених законом. 3. Застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Відповідно до п. 25 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій затвердженої наказом Міністерства юстиції України №20/5 від 03.03.2004 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 283/8882 від 03.03.2004 року, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, про всі нотаріальні дії робиться запис у реєстрах для реєстрації нотаріальних дій після того, як нотаріус зробить посвідчувальний напис на документі або підпише документ, що ним видається. Кожній нотаріальній дії присвоюється окремий порядковий номер. Номер, під яким нотаріальна дія зареєстрована в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, позначається на документах, що видаються нотаріусом, чи в посвідчувальних написах. Запис у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій є доказом вчинення нотаріальної дії. Як вбачається із витягу з державного реєстру обтяжень рухомого майна №32899557 від 09.09.2011 року, запис №17 29.10.2009 року під №9197693 зареєстровано заставу рухомого майна на підставі договору застави від 29.10.2009 року посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], за реєстром №2965. У відповідності до витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна №25163611 від 29.10.2009 року до реєстру внесено реєстраційний запис про заборону на нерухоме майно-побутовий корпус цеху перегородок під літ. «Ж», загальною площею 282,7 к.в.м. на підставі договору іпотеки від 29.10.2009 року. посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], за реєстром №2966. Згідно листа Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 18.10.2016 року № 11275/4-04-49 відповідно до ст. 30 Закону України «Про нотаріат» п. 14 Положення про порядок реєстрації приватної нотаріальної діяльності, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 04 березня 1994 року № 10/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 березня 1994 року за № 41/250, наказу Головного управління юстиції у Тернопільській області від 26.11.2009 року за № 513-од, на підставі заяви приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] з 30.11.2009 року нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] було припинено, реєстраційне посвідчення - анульовано. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31.05.2017 року провадження у справі за позовом [PERSON] до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання недійними договору іпотеки та договору застави, укладених 29.10.2009 року між ТзОВ «Тотус» та ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» закрито. Із оглянутого у судовому засіданні реєстру №2 для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] за 2009 рік, встановлено, що 29.10.2009 року приватним нотаріусом [PERSON] вчинено дві нотаріальні дії за зверненням ПАТ«Державний експортно-імпортний банк України» та ТзОВ «Тотус», які зареєстровані у реєстрі за №2965-договір застави та за №2966-договір іпотеки. Наведене свідчить про те, укладені 29.10.2009 року між ТзОВ «Тотус» та ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» договори іпотеки та застави були в установленому порядку нотаріально посвідчені та зареєстровані приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] у реєстрі вчинення нотаріальних дій за відповідними номерами -2965 та 2966, а тому посилання позивача на те, що вказані договори були зареєстровані приватним нотаріусом [PERSON] під одним реєстраційним номером-2966 і з цієї підстави підлягають визнанню недійсними не відповідають дійсності та є безпідставними. Суд також критично оцінює доводи позивача про те, що йому як учаснику ТзОВ «Тотус» не було відомо про укладення товариством оспорюваних ним договорів іпотеки та застави від 29.10.2009 року і зазначені договори укладені без його згоди, оскільки останні повністю спростовуються дослідженими судом доказами. Так із протоколу №9 загальних зборів учасників ТзОВ «Тотус» від 29.10.2009 року вбачається, що саме позивач [PERSON], перебуваючи на посаді генерального директора ТзОВ «Тотус», виступив з ініціативою укладення між ТзОВ «Тотус» та АТ «Укрексімбанк» договору іпотеки нежилого приміщення-побутового корпусу цеху перегородок під літ. «Ж» та договору застави рухомого майна-транспортних засобів марки VОLVO FH 12.380, DAF-95, SCHMITZ S01, SCHMITZ SPR 24L з метою забезпечення виконання кредитних зобов»язань ТОВ «Тотус». Окрім цього, 26.05.2010 року між ТзОВ «Тотус» в особі генерального директора [PERSON] та ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» (АТ «Укрексімбанк») укладено договір про внесення змін до договору застави, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] 29.10.2009 року за реєстром №2965 та договір про внесення змін до договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] 29.10.2009 року за реєстром №2966. За таких обставин, суд не приймає до уваги наданий позивачем в обґрунтування своїх вимог протокол зборів №1 ТзОВ «Тотус» від 29.10.2009 року. Інших доказів на обґрунтування своїх вимог у відповідності до ст.60 ЦПК України позивачем не надано. Частиною 1 ст. 215 ЦК встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Виходячи з положень ст. 215 ЦК України та п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Такими підставами є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч.ч. 1- 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. В свою чергу ст.203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, відповідно до яких: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. У відповідності до положень статті 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних та юридичних осіб, інтересів держави. Аналізуючи досліджені докази, суд приходить до переконання, що укладені 29.10.2009 року між ТзОВ «Тотус» та ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром №2966 та договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром №2965 відповідають усім вимогам чинного законодавства щодо їх змісту, форми та порядку укладення, вказані договори укладені з ініціативи та з відома позивача, у встановленому законом порядку нотаріально посвідчені та зареєстровані у реєстрі вчинення нотаріальних дій під відповідними окремими номерами, а тому підстави для визнання їх недійсними відсутні. Позовні вимоги [PERSON] не ґрунтуються на належних та допустимих доказах та не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи. Таким чином, на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього з'ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з'ясувавши їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову [PERSON] до ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», ТзОВ «Тотус» про визнання недійсними договорів іпотеки та застави, укладених 29.10.2009 року між ТзОВ «Тотус» та ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», посвідчених приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: dismissed