Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила суд стягнути з Моторного транспортного страхового бюро України на користь [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди в розмірі понесених витрат на лікування в сумі 7009,21 гривень, відшкодування понесених витрат на поховання у зв'язку зі смертю потерпілого в розмірі 12669,00 гривень, відшкодування моральної шкоди, заподіяною смертю фізичної особи - [PERSON], в сумі 13764,00 гривень, а всього просила стягнути у вигляді одноразової виплати суму 33442,21 гривень. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 06 квітня 2013 року приблизно о 15 годині 10 хвилин в місті Маріуполі на перехресті бульвару Шевченка та вул. 9-ої Авіадивізії, неподалік від магазину «АТБ» на регульованому пішохідному переході водій автомобіля марки «Опель Омега», державний номер [NUMBER], [PERSON] скоїла наїзд на пішохода - неповнолітнього [PERSON], [INFO], який був сином позивача. У зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою на місце події були викликані співробітники відділу по ДТП МВС України в Донецькій області був проведений огляд міста дорожньо-транспортної пригоди, огляд пошкоджень автомобіля, огляд положення пішохода на проїзній частині, складена схема ДТП, а неповнолітнього [PERSON] швидкою допомогою терміново було доставлено в нейрохірургічне відділення комунального закладу охорони здоров'я міської лікарні № 5. У результаті дорожньо-транспортної пригоди сину позивача [PERSON] були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, з якими він находився на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні міської лікарні № 5 в м. Маріуполі з 06.04.2013 року по 15.04.2013 року. Діагноз при доставці до лікарні: закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку тяжкого ступеня - стволова форма, пластинчаті субдуральні гематоми, закритий перелом великої гомілкової кістки справа, забита рана нижньої губи з її розірванням близько 3,5 см, багаточисленні кровоточиві рани III, IV, V пальців правої кисті. Патологічна рухливість правої гомілки, подряпини на грудній клітині спереду та справа, забита рана підборіддя біля 2 см. За наслідками дослідчої перевірки було відкрито провадження по справі та справа внесена до Єдиного реєстру кримінальних проваджень, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм автомобіля «Опель Омега», державний номер [NUMBER], Правил дорожнього руху України. У даному кримінальному провадженні позивача визнано потерпілою особою, якій внаслідок вчинення злочину було заподіяно не тільки матеріальну шкоду, але й тяжку моральну шкоду. Так, внаслідок знаходження на лікуванні у реанімаційному відділенні нейрохірургічного відділення міської лікарні № 5 м. Маріуполя неповнолітнього [PERSON], позивачем згідно із рекомендаціями лікарів придбавались медичні препарати на лікування на суму 7009,21 гривень. Оскільки травми, спричинені сину позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, виявилися несумісним з життям, [INFO] року він помер. 17 квітня 2013 року відбулося його поховання. Витрати на поховання склали 12669,00 гривень. Також позивачеві спричинено моральну шкоду, полягає в душевних стражданнях, яких вона зазнала відразу після ДТП, оскільки дорожньо-транспортна пригода трапилась на її очах та за її присутності на місці ДТП 06 квітня 2013 року. Через трагедію позивач страждає на стійкі нервові розлади, які супроводжуються безсонням, страхом, недовірою до людей. Позивач прокидається вночі, та її нічний сон складає всього декілька годин. Вона кожен день плаче, а поїздки на кладовище для неї стають випробуванням. Через втрату сина звичайний ритм життя позивача порушено, вона відмовляється від спілкування будь з ким, не хоче нікого бачити. Крім того, вимушена була звільнитися з роботи, оскільки її психічний стан не відновлений та пригнічений. Після поховання сина позивач знаходилась в стані стресу та проходила лікування на денному стаціонарі в міській лікарні № 2. Позивач просила суд стягнути з Моторного транспортного страхового бюро України на свою користь відшкодування матеріальної шкоди в розмірі понесених витрат на лікування в сумі 7009,21 гривень, відшкодування понесених витрат на поховання у зв'язку зі смертю потерпілого в розмірі 12669,00 гривень, відшкодування моральної шкоди, заподіяною смертю фізичної особи - [PERSON], в сумі 13764,00 гривень, а всього просила стягнути у вигляді одноразової виплати суму 33442,21 гривень. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність. Представник позивача [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи зі згоди позивача та без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, що розглядається, та справи про кримінальне правопорушення, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. При вирішенні спірних правових відносин суд, перш за все, керується вимогами ст. 11 ЦПК України, за якими суд розглядає цивільну справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 06 квітня 2013 року в приблизно о 15 годині 10 хвилин в місті Маріуполі на перехресті бульвару Шевченка та вул. 9-ої Авіадивізії, неподалік від магазину «АТБ» на регульованому пішохідному переході водій автомобіля марки «Опель Омега», державний номер [NUMBER], [PERSON] скоїла наїзд на пішохода - неповнолітнього [PERSON], [INFO], який був сином позивача, в результаті чого останній загинув. Вироком Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 серпня 2015 року [PERSON] визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено відповідне покарання. Звільнено [PERSON] від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 році. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 29.10.2015 року вирок Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07.08 2015 року щодо [PERSON] в частині залишення позовних вимог потерпілої [PERSON] без розгляду скасовано з поверненням кримінального провадження до суду першої інстанції для розгляду цивільного позову потерпілої по суті у порядку цивільного судочинства. Згідно із частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Матеріалами кримінального провадження вини потерпілої особи - [PERSON] в заподіянні собі шкоди не встановлено. Володільцем джерела підвищеної небезпеки автомобіля марки «Опель Омега», державний номер [NUMBER], на момент ДТП є [PERSON], яка здійснила наїзд на пішохода - [PERSON]. Відповідно до п. 2.1 ст.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно із статтею 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) передбачено, що на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Володілець джерела підвищеної небезпеки транспортного засобу «Опель Омега», державний номер [NUMBER], [PERSON], не застрахувала своєї цивільно-правової відповідальності, не уклала такий договір із страховою організацією, що має право на здійснення обов'язкового страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів, та на момент ДТП не мала діючого полісу цивільно-правової відповідальності. Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону № 1961-IV (в редакції, яка діяла на дату ДТП) передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно із статтею 22 Закону 1961-IV передбачено, що у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Виконавши, вимоги статті 33, 35 Закону № 1961-IV, позивач своєчасно 08.04.2013 року повідомила МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди, надавши письмове повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, встановленого МТСБУ зразка та заяву про страхове відшкодування. Відповідно до статті 36 Закону № 1961-IV передбачено,що Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ)

Outcome: approved