Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кіровського районного суду м. Донецька з позовом до [PERSON], третя особа: КП «БТІ м. Донецька» «про витребування майна від добросовісного набувача» В процесі розгляду справи позивачем були надані заяви від 20.05.2013 року та 11.11.2013 року про збільшення позовних вимог. Свої позовні вимоги позивач [PERSON] мотивує наступним. [PERSON] є власником вбудованого нежитлового приміщення площею 574,5 кв. метрів (літера А-5), розташованого за адресою: [ADDRESS]. Її право власності підтверджується договором купівлі-продажу від 14.03.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] 14.03.2008 року за реєстровим №1658. Право власності на підставі договору купівлі-продажу було зареєстроване в БТІ м. Донецька 21.03.2008 р., реєстраційний №22441959. У цей час право власності [PERSON] порушено відповідачами, оскільки належне їй майно без її згоди як власника, таємно від неї вибуло з її власності, і вона не має можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ним. З власності позивача майно вибуло у зв'язку з тим, що 24.10.2010 року рішенням Кіровського районного суду м. Донецька по справі №2- 531X10 за позовом ПП «Текстиль-Контакт» до ПФ «Нептун», [PERSON], визнаний недійсним договір купівлі-продажу вбудованого нежитлового приміщення площею 574,5 кв. метрів (літера А-5), розташованого за адресою: [ADDRESS], від 14.03.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] 14.03.2008 року за реєстровим №1658. Позивач вказує, що не була обізнана про вказане судове рішення, оскільки не викликалась до суду. 13.11.2012 року рішенням Апеляційного суду Донецької області по справі №22ц059098902012 рішення Кіровського районного суду м. Донецька від 24.10.2010 року було скасоване, ухвалене нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог ПП «Текстиль Контакт» до ПФ «Нептун», [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 14.03.2008 року. Після ухвалення вказаного судового рішення від 13.11.2012 року, в грудні 2012 року позивачу стало відомо, що належне їй вбудоване нежитлове приміщення площею 574,5 кв. метрів (літера А-5), розташоване за адресою: [ADDRESS], без її волевиявлення як власника продане ПП «Нептун» Приватному підприємству «ТК- РІЕЛІНВЕСТ» на підставі договору купівлі-продажу від 04.04.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №1313. 04.04.2011 року між ПФ «Нептун» як продавцем та ПП «ТК РІЕЛІНВЕСТ» як покупцем підписаний акт приймання -передачі вказаного вбудованого приміщення. Право власності ПП «ТК РІЕЛІНВЕСТ» зареєстроване в КП «БТІ м. Донецька» 05.05.2011 року, реєстраційний №22441959. Відповідно до п. 1.2. договору купівлі-продажу від 04.04.2011 р., вказано, що ПФ «Нептун» (Продавець) є власником цього приміщення на підставі договору купівлі-продажу від 06.04.2000 р. На підставі цього ж самого договору від 06.04.2000 р. ПФ «Нептун» як власник майна продав приміщення позивачу за договором купівлі-продажу від 14.03.2008 р. та її право власності було зареєстроване в КП БТІ м. Донецька 21.03.2008 року. Також позивачу стало відомо, що станом на грудень 2012 року за даними реєстру власників нерухомого майна з 23.11.2012 року власником її приміщення є невідомий їй громадянин [PERSON], якому вона своє приміщення будь-якими способами ніколи у власність не передавала. Дізнавшись про вказані обставини, на підставі яких вона була незаконно позбавлена свого права власності на спірне приміщення, 13.12.2012 року позивач звернулася в Кіровський районний суд м. Донецька з позовом до [PERSON], третя особа КП БТІ м. Донецька «про витребування майна від добросовісного набувача». 05.03.2013 року до судового засідання з'явився [PERSON] - представник відповідача [PERSON], та надав суду копію договору купівлі-продажу від 04.04.2011 року з додатками, акт приймання передачі від 04.04.2011 року, підписані між ПФ «Нептун» та ПП «ТК РІЕЛІНВЕСТ», Витяг КП БТІ м. Донецька від 05.05.2011 р. про державну реєстрацію прав на спірне приміщення за ПП «ТК РІЕЛІНВЕСТ» на підставі договору купівлі-продажу від 04.04.2011 року. Також представник [PERSON] надав до матеріалів справи копію Свідоцтва від 06.11.2012 року про право власності [PERSON] на спірне приміщення, видане приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №4695 на підставі Акту про проведені прилюдні торги, затвердженого начальником ВПВР УДВС ГУЮ у Донецькій області 05.11.2012 року, і Витяг КП БТІ м. Донецька від 23.11.2012 року про реєстрацію права власності на спірне приміщення за [PERSON] на підставі вказаного свідоцтва від 06.11.2012 року. Ознайомившись з наданими документами, 20.05.2013 року позивачем була подана уточнена позовна заява, в якій фактично збільшений обсяг заявлених нею позовних вимог, вона просила суд визнати недійсним договір купівлі-продажу від 04.04.2011 року та витребувати у [PERSON] належне їй вбудоване приміщення. В судовому засіданні 27.09.2013 року, на вимогу суду представник [PERSON] надав копію Протоколу №0512561-1 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, що є предметом іпотеки, яке належить ПП «ТК РІЕЛІНВЕСТ», та копію Акту про проведені прилюдні торги, затвердженого начальником ВПВР УДВС ГУЮ у Донецькій області 05.11.2012 року. Відповідно до вказаних документів [PERSON] придбав з торгів належне позивачу спірне приміщення, але продане від імені власника ПП «ТК РІЕЛІНВЕСТ». 04.04.2011 року між ПП «Нептун» як продавцем та ПП «ТК-РІЕЛІНВЕСТ» як покупцем укладений договір купівлі - продажу, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №1313. Відповідно до вказаного договору ПП «Нептун» продав, а ПП «ТК-РІЕЛІНВЕСТ» купив вбудоване нежитлове приміщення площею 574,5 кв.метрів (літера А-5), розташоване за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п. 1.2. договору купівлі-продажу від 04.04.2011 р. вказано, що ПП «Нептун» (Продавець) є власником цього приміщення на підставі договору купівлі-продажу від 06.04.2000 р. 04.04.2011 року між ПФ «Нептун» як продавцем та ПП «ТК-РІЕЛІНВЕСТ» як покупцем підписаний акт приймання-передачі вказаного приміщення. Право власності ПП «ТК РІЕЛІНВЕСТ» зареєстроване в КП «БТІ м. Донецька» 05.05.2011 року, реєстраційний №22441959. Вказаний договір купівлі-продажу від 04.04.2011 року є недійсним з наступних підстав: Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1,3 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Укладений 04.04.2011 року між ПФ «Нептун» та ПП «ТК-РІЕЛІНВЕСТ» договір купівлі-продажу суперечить вимогам ч. 1, 3 ст. 203, ст. 317, 319, 658 ЦК України, у зв'язку з чим, є недійсним на підставі ч. 1 ст. 215 ЦК України. 14.03.2008 року між ПФ «Нептун» як продавцем та позивачем [PERSON] як покупцем був укладений договір купівлі - продажу, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №1658. Відповідно до умов договору від 14.03.2008 року позивач придбала у власність вбудоване нежитлове приміщення площею 574,5 кв. метрів (літера А-5), розташоване за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до положень ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до положень ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Право власності позивача на підставі договору купівлі-продажу було зареєстроване в БТІ м. Донецька 21.03.2008 р., реєстраційний №22441959. Спір про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 14.03.2008 року розглядався Кіровським районним судом м. Донецька по цивільній справі за позовом ПП «Текстиль-Контакт» до ПФ «Нептун», [PERSON], [PERSON], третя особа - приватний нотаріус [PERSON], але рішенням Апеляційного суду Донецької області від 13.11.2012 року у задоволенні позову відмовлено. Рішення Апеляційного суду Донецької області від 13.11.2012 року набрало чинності 13.12.2011 року та не скасоване. Таким чином, з 21.03.2008 року по цей час позивач є власником вбудованого нежитлового приміщення площею 574,5 кв.метрів (літера А-5), розташоване за адресою: [ADDRESS]. У даному випадку, ПП «ТК-РІЕЛІНВЕСТ» як покупець за договором від 04.04.2011 року не набув права власності на вбудоване нежитлове приміщення площею 574,5 кв.метрів (літера А-5), розташоване за адресою: [ADDRESS], оскільки позивач має право витребувати вказане майно. Відповідно до ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскільки спірне приміщення вибуло з володіння позивача не з її волі, воно не придбано ПП «ТК-РІЕЛІНВЕСТ» в порядку, встановленому для виконання судових рішень, позивач має право його витребувати. Станом на 04.04.2011 року ПФ «Нептун» не був власником спірного приміщення на підставі договору купівлі-продажу від 06.04.2000 р., оскільки власником цього приміщення з 21.03.2008 року є позивач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 14.03.2008 року, посвідченим нотаріально, зареєстрованим 21.03.2008 року, укладеним між ПФ «Нептун» як продавцем, що володів вказаним приміщенням на підставі договору купівлі-продажу від 06.04.2000 р., та позивачем як покупцем. З дати укладання вказаного договору купівлі - продажу від 14.03.2008 року та з дати реєстрації свого права власності на приміщення з 21.03.2008 року позивач нікому його не відчужувала, не передавала, у власність ПФ «Нептун» позивач це приміщення не повертала. Таким чином, з 21.03.2008 року тільки позивач як власник вбудованого нежитлового приміщення площею 574,5 кв. метрів (літера А-5), розташоване за адресою: [ADDRESS], мала право користуватися, володіти та розпоряджатися вказаним майном, тобто тільки позивач мала право на його продаж. Таким чином, договір купівлі-продажу від 04.04.2011 року суперечить положенням ч. 1 ст. 203, ст.ст. 317, 319, 658 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Позивач як власник спірного приміщення 04.04.2011 року не надавала своєї згоди, не здійснювала свого волевиявлення на продаж вбудованого нежитлового приміщення площею 574,5 кв. метрів (літера А-5), розташоване за адресою: [ADDRESS], ні на користь ПП «ТК-РІЕЛІНВЕСТ», ні на користь інших осіб. Позивач як власник цього приміщення бажає здійснювати свої права власника щодо нього та ніколи не мала наміру продавати його. У зв'язку з цим, договір купівлі-продажу від 04.04.2011 року суперечить вимогам ч. 3 ст. 203 ЦК України та з цих підстав також є недійсним відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України. Відповідно до наданих представником відповідача [PERSON] документів, [PERSON] придбав право власності на належне позивачу майно на підставі протоколу №0512561-1 проведення прилюдних торгів від 02.11.2012 року, акту про затвердження результатів прилюдних торгів від 05.11.2012 року, свідоцтва про право власності від 06.11.2012 року. 24 жовтня 2012 року Верховним Судом України розглянута справа №6-116 цс 12 , предметом якої був спір про визнання прилюдних торгів недійсними. Під час розгляду цієї справи Верховний Суд України зазначив, що правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - переможця прилюдних торгів. Крім того, враховуючи особливості, передбачені законодавством, складання за наслідками проведення прилюдних торгів відповідного акта є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах , а отже є правочином. Таким чином, відповідно до правових позицій Верховного Суду України з вказаного питання, викладених зокрема в постанові від 24.10.2012 року по справі №6-116цс12, ураховуючи, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до договорів купівлі-продажу, такий договір може визнаватися недійсним на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину (статті 203,215 ЦК України). Позивач вважає недійсними прилюдні торги з реалізації вбудованого нежитлового приміщення площею 574,5 кв. метрів (літера А-5), розташованого за адресою: [ADDRESS], проведені 02.11.2012 року, та документи, складені за результатами торгів - протокол №0512561-1 від 02.11.2012 року, акт про проведені прилюдні торги від 05.11.2012 року, свідоцтво на ім'я [PERSON] від 06.11.2012 року №4695, на підставі ст. 215, 203 ч. 1, З ЦК України з наступних підстав: 02.11.2012 року ПП «НИВА-В.Ш.» філія 05 складений протокол №0512561-1 проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна, що є предметом іпотеки, яке належить ПП «ТК-РІЕЛІНВЕСТ». Відповідно до вказаного протоколу. 02.11.2012 року ПП «НИВА-В.Ш.» здійснений продаж з прилюдних торгів вбудованого нежитлового приміщення площею 574,5 кв.метрів (літера А-5), розташованого на цокольному поверсі житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Переможцем торгів став [PERSON], який запропонував найвищу ціну 192 100, 00 гривень за придбання вказаного приміщення. 05.10.2012 року начальником Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області Олійником І.Ю. затверджений Акт про проведені прилюдні торги (про реалізацію предмета іпотеки). Відповідно до вказаного акту продаж з публічних торгів належного позивачу на праві власності вбудованого нежитлового приміщення площею 574,5 кв. метрів (літера А-5), розташованого за адресою: [ADDRESS], здійснений на підставі виконавчого напису №4736, виданого 20.07.2012 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] про звернення стягнення на нерухоме майно - вказане приміщення, яке, як вказано в акті, належить ПП «ТК- РІЕЛІНВЕСТ». За рахунок отриманих від реалізації коштів задоволені вимоги [PERSON] в сумі 102 300, 00 гривень. Вказаним актом встановлено, що реалізація предмета іпотеки відбулась з дотриманням вимог законодавства і цей акт є підставою для видачі нотаріусом свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. 06.11.2012 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] відповідачу [PERSON] видане свідоцтво за реєстровим №4695, відповідно до якого [PERSON] на підставі акту про проведені прилюдні торги від 05.11.2006 року належить на праві власності вбудоване приміщення загальною площею 574,5 кв. метрів на цокольному поверсі житлового будинку літера А-5, вартістю 192 100,00 гривень, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 23.11.2012 року [PERSON] на підставі свідоцтва від 06.11.2012 року зареєстрував своє право власності в КП БТІ м. Донецька. Відповідно до п. 1.4 «Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України N 68/5 від 27.10.1999 р. (далі - Тимчасове положення) організація та проведення прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки здійснюються з урахуванням вимог Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ст. 33 Закону України, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Також відповідно до п. 1.2. Тимчасового положення, прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна за заявкою державного виконавця організовує і проводить спеціалізована організація, з якою органом державної виконавчої служби укладено відповідний договір. Відповідно до п. 2.1. Тимчасвого положення, арештоване нерухоме майно - це майно боржника, на яке звернено стягнення і яке підлягає реалізації. Оскільки позивач не була боржником за іпотечним договором, жодних іпотечних договорів щодо належного їй на праві власності майна - вбудованого нежитлового приміщення площею 574,5 кв.метрів (літера А-5), розташованого за адресою: [ADDRESS], не укладала, щодо неї як власника вказаного приміщення виконавчих написів нотаріуса не здійснювалось та щодо неї стосовно звернення стягнення на вказане майно не ухвалювалось судових рішень, відповідач ПП «НИВА-В.Ш.» не мав права здійснювати реалізацію спірного приміщення. У даному випадку прилюдні торги суперечать положенням п. 1.2., 1.4. Тимчасового положення та ст.ст. 33, 41 Закону України «Про іпотеку». Крім того, з торгів реалізоване не належне боржнику ПП «ТК-РІЕЛІНВЕСТ» майно, оскільки станом на 02.11.2012 року ПП «ТК-РІЕЛІНВЕСТ» не був власником спірного приміщення в вказаних вище підстав. У зв'язку з цією обставиною, проведені 02.11.2012 року прилюдні торги суперечать вимогам п. 1.2. Тимчасового положення. За таких обставин, позивач просить суд визнати недійсними проведені 02.11.2012 року Приватним підприємством «НИВА- В.Ш.» філія 05 прилюдні торги по реалізації арештованого нерухомого майна - вбудованого нежитлового приміщення площею 574,5 кв. метрів (літера А-5), розташованого на цокольному поверсі житлового будинку за адресою: [ADDRESS], що є предметом іпотеки, яке належить ПП «ТК-РІЕЛІНВЕСТ» та визнати недійсними документи, складені за результатами торгів: протокол №0512561-1 від 02.11.2012 року проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна - вбудованого нежитлового приміщення площею 574,5 кв. метрів (літера А-5), розташованого на цокольному поверсі житлового будинку за адресою: [ADDRESS], що є предметом іпотеки, яке належить ПП «ТК-РІЕЛІНВЕСТ», складений Приватним підприємством «НИВА-В.Ш.» філія 05; Акт про проведені прилюдні торги (про реалізацію предмета іпотеки) від 05.10.2012 року, затверджений начальником Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області Олійником І.Ю., про продаж [PERSON] з прилюдних торгів 02.11.2012 року вбудованого нежитлового приміщення площею 574,5 кв. метрів (літера А-5), розташованого за адресою: [ADDRESS]; Свідоцтво видане [PERSON] приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 4695, відповідно до якого [PERSON] на підставі акту про проведені прилюдні торги від 05.11.2006 року належить на праві власності вбудоване приміщення загальною площею 574,5 кв. метрів на цокольному поверсі житлового будинку літера А-5, вартістю 192 100, 00 гривень, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а також витребувати у [PERSON] у власність [PERSON] вбудоване нежитлове приміщення площею 574,5 кв. метрів (літера А-5), розташованого за адресою: [ADDRESS], належне їй на підставі договору купівлі-продажу від 14.03.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №1658, зареєстрованого в КП БТІ м. Донецька 21.03.2008 р., реєстраційний №22441959, стягнути з відповідача всі судові витрати. В судовому засіданні представники позивача [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та просили суд позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідачів [PERSON] та ПП «ТК-РІЕЛІНВЕСТ» - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, вважав що не має підстав для витребування спірного нерухомого майна від добросовісного набувача, оскільки воно було придбано на прилюдних торгах у встановленому законом порядку і будь яких підстав для задоволення позову не існує. Представник відповідача ПП «НИВА-В.Ш.» Малишева К.Г., в судове засідання не з?явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, надала суду заперечення в яких позов не визнала, вважала що не має підстав для визнання прилюдних торгів не дійсними, оскільки реалізація арештованого майна відноситься до повноважень Державної виконавчої служби, тоді як ПП «Нива - В.Ш.» в особі філії № 5 лише організовує та проводить дії по реалізації такого майна по договору з державною виконавчою службою. Дії по організації та проведенню прилюдних торгів по реалізації спірного нерухомого майна проводились у відповідності з діючим законодавством і не було допущено жодних порушень, тому підстав для визнання прилюдних торгів недійсними немає. Представник відповідача - відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області Буханцов О.В. в судове засідання не з?явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Третя особа - приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні було встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 14.03.2008 року, укладеного між Приватною фірмою «Нептун» та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] 14.03.2008 року за реєстровим №1658 позивач [PERSON] придбала нерухоме майно - вбудоване нежитлове приміщення площею 574,5 кв. метрів (літера А-5), розташованого за адресою: [ADDRESS]. Право власності на дане нежитлове приміщення за [PERSON] на підставі вказаного договору купівлі-продажу було зареєстроване в БТІ м. Донецька 21.03.2008 р., реєстраційний №22441959. Рішенням Кіровського районного суду м. Донецька 24.10.2010 року по справі № 2- 531/10 за позовом ПП «Текстиль-Контакт» до ПФ «Нептун», [PERSON], визнаний недійсним договір купівлі-продажу вбудованого нежитлового приміщення площею 574,5 кв. метрів (літера А-5), розташованого за адресою: [ADDRESS], від 14.03.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] 14.03.2008 року за реєстровим №1658. 04.04.2011 року був укладений договір купівлі-продажу між ПФ «Нептун» в особі ліквідатора Вишневської Н.М. та ПП «ТК- РІЕЛІНВЕСТ», відповідно до якого ПП «ТК- РІЕЛІНВЕСТ» придбало нерухоме майно: вбудоване нежитлове приміщення площею 574,5 кв. метрів (літера А-5), розташованого за адресою: [ADDRESS]. 05.05.2011 року право власності на вказане приміщення за ПП «ТК РІЕЛІВЕСТ» зареєстроване в КП «БТІ м. Донецька» 05.05.2011 року, реєстраційний №22441959. 02 листопада 2012 року, на підставі виконавчого напису № 4736, виданого 20.07.2012 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] про звернення стягнення на нерухоме майно: вбудоване нежитлове приміщення площею 574,5 кв. метрів (літера А-5), розташованого за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності ПП «ТК РІЕЛІНВЕСТ», були проведені прилюдні торги з продажу вказаного арештованого нерухомого майна, що є предметом іпотеки. У відповідності з протоколом № 0512561-1 від 02 листопада 2012 року проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна, що є предметом іпотеки, а саме: вбудованого нежитлового приміщення площею 574,5 кв. метрів (літера А-5), розташованого за адресою: [ADDRESS], яке належить ПП «ТК РІЕЛІНВЕСТ», переможцем вказаних прилюдних торгів визнаний [PERSON]. 13.11.2012 року рішенням апеляційного суду Донецької області по справі №22ц/0590/9890/2012 рішення Кіровського районного суду м. Донецька від 24.10.2010 року було скасоване, ухвалене нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог ПП «Текстиль Контакт» до ПФ «Нептун», [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 14.03.2008 року. Таким чином, у зв?язку з скасуванням рішення Кіровського районного суду м. Донецька від 24.10.2010 року, право власності на спірне нерухоме майно за [PERSON] має бути поновлене. Разом з цим, на підставі угоди купівлі-продажу від 04.04.2011 року та в подальшому проведення прилюдних торгів від 02.11.2012 року спірне нерухоме майно було відчужено і вданий час право власності зареєстроване за відповідачем [PERSON] У відповідності до вимог ст.655 ЦК України, за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до п.2 роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, від 6 листопада 2009 року № 5 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», судам необхідно врахувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Відповідно п.4 роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, від 6 листопада 2009 року № 5 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання таким судом. Судом встановлено, що на час укладення між ПФ «Нептун» в особі ліквідатора Вишневської Н.М. та ПП «ТК- РІЕЛІНВЕСТ» нотаріально посвідченого договору купівлі продажу спірного нерухомого майна - вбудованого нежитлового приміщення площею 574,5 кв. метрів (літера А-5), розташованого за адресою: [ADDRESS], він відповідав вимогам Цивільного Кодексу України, Закону України «Про нотаріат» та інструкції «Про порядок здійснення нотаріальних дій нотаріусами України». Незважаючи на це суд приходить до висновку, що права [PERSON] були порушені, але вони не підлягають захисту шляхом задоволення позову до добросовісного набувача шляхом і з використанням правового механізму, встановленого статями 215, 216 ЦК України. Такий захист можливий лише шляхом задоволення віндікаційного позову, якщо є підстави, передбачені ст.388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача, яким є [PERSON] За приписами ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо майно: було загублено власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадено у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або, особи якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. У відповідності до Постанови Верховної Суду України від 16 квітня 2014 року по справі № 6-146цс13, майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею. Згідно з п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до положень частини першої статті 388 ЦК власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій статті 388 ЦК. За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] щодо витребування майна від добросовісного набувача, а саме витребувати нерухоме майно - вбудоване нежитлове приміщення площею 574,5 кв. метрів (літера А-5), розташованого за адресою: [ADDRESS] від [PERSON] у власність [PERSON]. Посилання представника відповідача у первісних запереченнях на ч. 2 ст. 388 ЦК України і на підставі цієї норми Закону неможливість витребування спірного нерухомого майна від добросовісного набувача, оскільки воно було придбано у порядку, встановленому для виконання судових рішень, не може бути прийнято судом до уваги, оскільки вказане майно було придбано на підстав прилюдних торгів, призначених в порядку виконання виконавчого напису нотаріуса і не може вважатися придбаним в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Крім цього відповідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 26 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»). Тому суд, у відповідності зі ст.ст.19, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», п.2.6 наказу Міністерства юстиції України № 3502/5 від 12 грудня 2011 року «Про затвердження Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» вважає за необхідне скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна - вбудованого нежитлового приміщення площею 574,5 кв. метрів (літера А-5), розташованого за адресою: [ADDRESS] та поновити реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно за позивачем [PERSON] Що стосується позовних вимог позивача щодо визнання недійсними торгів по реалізації арештованого нерухомого майна і документів, складених за результатами торгів, суд вважає що в цій частині вони не підлягають задоволенню з наступних підстав. В обґрунтування свого позову в частині визнання недійсними проведені 02.11.2012 року Приватним підприємством «НИВА- В.Ш.» філія 05 прилюдні торги по реалізації арештованого нерухомого майна - вбудованого нежитлового приміщення площею 574,5 кв. метрів (літера А-5), розташованого на цокольному поверсі житлового будинку за адресою: [ADDRESS], що є предметом іпотеки, яке належить ПП «ТК-РІЕЛІНВЕСТ», а також укладеного 04.04.2011 року між ПФ «Нептун» та ПП «ТК-РІЕЛІНВЕСТ» договір купівлі-продажу спірного нерухомого майна позивач посилається на невідповідність їх ст.ст. 203, 215 ЦК України. Однак з цією позицією позивача погодитись не можливо, оскільки дане ствердження не є правильним. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1,3 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вбачається з матеріалів справи, на момент укладення 04.04.2011 року між ПФ «Нептун» та ПФ «ТК-РІЕЛІНВЕСТ» договір купівлі-продажу спірного нерухомого майна, право власності за продавцем - ПФ «Нептун» було зареєстроване у встановленому законом порядку. Таким чином ПФ «Нептун» мав право власності на дане майно. Відповідно до положень ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Таким чином, ПФ «Нептун» як власник майна, зареєстрованого у встановленому законом порядку мав всі права на розпорядження ним. В даний час, згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, 15 червня 2011 року зареєстровано припинення ПФ «Нептун» у зв?язку з визнанням її банкрутом. Оскільки доказів існування порушень під час проведення прилюдних торгів проведені 02.11.2012 року Приватним підприємством «НИВА- В.Ш.» філія 05 прилюдні торги по реалізації арештованого нерухомого майна - вбудованого нежитлового приміщення площею 574,5 кв. метрів (літера А-5), розташованого на цокольному поверсі житлового будинку за адресою: [ADDRESS], що є предметом іпотеки, яке належить ПП «ТК-РІЕЛІНВЕСТ», позивачем не надано, і в судовому засіданні таких порушень встановлено не було, суд не вбачає підстав для визнання вказаних торгів недійсними. Також позивач в обгрунтування недійсності правочинів посилається на порушення її прав як власника нерухомого майна, що передбачено ст.ст. 317,319 ЦК України. Однак суд враховує той факт, що на час укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна - вбудованого нежитлового приміщення площею 574,5 кв. метрів (літера А-5), розташованого на цокольному поверсі житлового будинку за адресою: [ADDRESS] між ПФ «Нептун» та ПП «ТК-РІЕЛІНВЕСТ» позивач [PERSON] була позбавлена права власності на підставі відповідного рішення суду і не була власником спірного майна. Згідно з ч. 2 ст. 321 ЦК України, особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Позбавлення права власності на підставі рішення суду передбачено чинним цивільним законодавством України. Відповідно п.8 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 5 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсних наступних правочинів щодо відчуження майна, які були вчиненні після недійсності правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочинну, шляхом подання віндікаційного позову, зокрема від добросовісного набувача з підстав передбачених частиною першої статті 388 ЦК України. Тому підстав для визнання недійсними правочинів щодо відчуження спірного нерухомого майна не має. На підставі викладеного,

Outcome: partial