Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який уточнив та яким просив визнати за ним в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого 26.10.2005 року, після смерті [PERSON], померлої 24.06.2014 року та після смерті [PERSON], померлої 26 квітня 2016 року право власності на 7/8 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Новопаркова, б. 1, мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що ним не надані документи, що підтверджують право власності на спадкове майно за спадкодавцем, а також між спадкоємцями існує спір з питання розподілу спадкового майна. В свою чергу відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом, яким просив визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері [PERSON], померлої 26 квітня 2016 року право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Суворова, б. 209, мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку із тим, що позивачем не надані документи, що підтверджують право власності на спадкове майно за спадкодавцем, а також між спадкоємцями існує спір з питання розподілу спадкового майна. Крім цього, відповідач [PERSON] також звернувся до суду із зустрічним позовом, який уточнив та яким просив встановити факт того, що [PERSON], яка померла 24.06.2014 року являється матірю [PERSON], померлого 26 жовтня 2005 року, а також визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], померлої 24 червня 2014 року право власності на 1/8 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Новопаркова, б. 1, мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку із тим, що відсутні документи, які підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити, а також не заперечують, щодо задоволення зустрічних позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою зустрічні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, а також не заперечує щодо задоволення позовів з якими звернулися [PERSON] та [PERSON] В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою зустрічні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, а також не заперечує щодо задоволення позовів з якими звернулися [PERSON] та [PERSON] Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що первісний позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню та зустрічній позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню, а також зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог статей 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлено, що згідно виписки з рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області від 29.09.1987 року за № 439, [PERSON] була виділена земельна ділянка на якій був побудований житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Новопаркова, б. 1. Згідно довідки наданої фізичною особою підприємцем [PERSON] від 22.03.2017 року, вищезазначений житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Новопаркова, б. 1 побудований у 1989 році та відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», щодо прийняття в експлуатацію обєктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт» від 13 січня 2015 року за № 92 VIII та наказу Мінрегіону № 79 «Про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорії складності, які збудовано без дозволу на виконання будівельних робіт», не підлягає прийняттю в експлуатацію. Відповідно до ст. 60 СК України майно, придбане подружжям під час шлюбу, належить їм на праві загальної спільної власності. Згідно до ст. 63 СК України, подружжя має рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної власності. Якщо інше не встановлено договором між ними. За вимогами ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Оскільки відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-ЖД № 254943 від 17.06.1989 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу Одеської області [PERSON] 17 червня 1989 року уклав шлюб зі [PERSON], яка після укладення шлюбу змінила прізвище на «Гончарову», а вищезазначений житловий будинок розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Новопаркова, б. 1 побудований у 1989 році, тому, він належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної власності. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 037748 від 25.11.2005 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер 26.10.2005 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Новопаркова, б. 1. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 50096238 від 30.11.2017 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Як встановлено в судовому засіданні спадкоємицею за законом першої черги після смерті [PERSON] є його матір [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON], серії І-ЖД № 088288 від 14.11.1996 року, повторно виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Ізмаїльського міськвиконкому, в якому матірю [PERSON] зазначена саме [PERSON]. Також, спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є: - дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-ЖД № 254943 від 17.06.1989 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу Одеської області; - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 067357 від 06.03.1996 року виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міськвиконкому; - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 019419 від 25.01.1995 року виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міськвиконкому. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як було встановлено судом [PERSON] мати спадкодавця та [PERSON] дружина спадкодавця будучи спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернулись до Ізмаїльської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, тому вважаються такими, що фактично прийняли спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України Частиною 4 ст. 1268 ЦК України передбачено, що малолітня, неповнолітня особа, а також особа цивільна дієздатність якої обмежена вважаються такими, що прийняли спадщину крім випадків встановлених частинами другою четвертою статті 1273 цього Кодексу. Як було встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини були малолітніми та неповнолітніми особами, тому вважаються такими, що фактично прийняли спадщину відповідно до вимог ч. 4 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 378810 від 25.06.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла 24 червня 2014 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/8 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Новопаркова, б. 1, яку вона фактично прийняла після смерті свого сина [PERSON], але юридично не встигла оформити своїх спадкових прав. Відповідно до заповіту від 16.04.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області за № 2/3590, [PERSON] усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде їй належати і на що за законом вона матиме право заповіла [PERSON]. 12 листопада 2014 року відповідач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON], що підтверджено нотаріально посвідченою завою від 12.11.2014 року за № 3610, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 447217 від 27.04.2016 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла 26.04.2016 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Суворова, 209, що належав їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.01.2009 року за № 2-257, що також підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, видане комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 21825801 від 10.02.2009 року та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.10.2001 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області за № 2/8734. А також, на 5/8 частин житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Новопаркова, б. 1, з яких 1/2 частина належала їй на праві спільної власності подружжя, а 1/8 частину вона фактично прийняла після смерті чоловіка [PERSON], але юридично не встигла оформити своїх спадкових прав. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є: - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 067357 від 06.03.1996 року виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міськвиконкому; - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 019419 від 25.01.1995 року виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міськвиконкому. 25.08.2016 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON], померлої 26.04.2016 року, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 25.08.2016 року за № 3231, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Частиною 2 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. 24.02.2017 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] із заявою, якою надав згоду на подання заяви про прийняття спадщини [PERSON], [INFO], як таким що пропустив шестимісячний строк на прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 26 квітня 2016 року. 24.02.2017 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті матері [PERSON], що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 24.02.2017 року за № 371, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Статтею 1267 ЦК України встановлено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Як було зясовано судом, [PERSON] та [PERSON] розподілили між собою належне їм за законом спадкове майно, а саме, [PERSON] не заперечує щодо визнання за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 26.10.2005 року та після смерті матері [PERSON], померлої 26.04.2016 року право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Суворова, б. 209, а [PERSON] не заперечує щодо визнання за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 26.10.2015 року та після смерті матері [PERSON], померлої 26.04.2016 року права власності на 7/8 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Новопаркова, б. 1. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 26.10.2005 року та після смерті матері [PERSON], померлої 26.04.2016 року право власності на 7/8 частин житдовго будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Новопаркова, б. 1. А також, вважає за необхідне задовольнити зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та встановити факт того, що [PERSON], яка померла 24.06.2014 року являється матірю [PERSON], померлого 26 жовтня 2005 року, а також визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 24 червня 2014 року право власності на 1/8 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Новопаркова, б. 1. Крім цього, задовольнити зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та за [PERSON] визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 26.10.2005 року та після смерті матері [PERSON], померлої 26.04.2016 року права власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Суворова, б. 209. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved