Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову вказав, що з 26 травня 2003 року по 17 березня 2014 року проживав з [PERSON] у цивільному щлюбі, мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. В даний час позивач з відповідачкою розірвав стосунки, спільно не проживають, а неповнолітній син залишився проживати разом з ним. [PERSON] не бажає добровільно виділяти кошти на утримання дитини. Оскільки син знаходиться повністю на його утриманні, а відповідачка маючи постійну роботу та заробіток, добровільно матеріальної допомоги не надає, позивач просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивачКарпенко В.П. пояснив, що син проживає з ним і він забезпечує його потреби в одязі та харчуванні. Відповідачка проживає окремо, працює в ТОВ «Понори», має постійний заробіток, проте коштів на утримання дитини не надає. Тому просить стягнути з неї аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від її заробітку. Відповідачка [PERSON] позов не визнала. Пояснила, що працює на посаді завідуючої їдальнею ТОВ «Понори» та має постійний заробіток. Син проживає з позивачем, приходить до неї в гості. Часто вона його годує і давала кишенькові гроші, але доказів на підтвердження цього в неї немає. За станом здоровя вона потребує лікування, також в неї ще є повнолітня донька, яка навчається, і вона хоче їй допомогти. Тому просила в позові відмовити. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються нормами Сімейного кодексу України Позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЕЛ №088936 від 18.10.2004 року (а.с.4). Дитина проживає з позивачем та перебуває на його утриманні, що підтверджується довідкою Понорівської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області № 54 від 15.03.2016 року (а.с.2). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до роз'яснення в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Оскільки відповідачка має постійну роботу, та постійний дохід ( заробітну плату), що підтверджується довідкою ТОВ «Понори» від 15.06.2016 року, згідно якої [PERSON] працює на посаді завідуючої їдальнею в даному товаристві, то суд приходить до висновку, що відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, необхідно стягнути з неї аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів її доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На думку суду визначений розмір аліментів є необхідним для забезпечення утримання неповнолітньої дитини, з врахуванням положень ст. 141 СК України щодо рівних прав та обовязків матері та батька щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. У відповідності до вимог ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. на користь держави. Відповідно до ст. 367 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved