Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати розпорядження голови [PERSON] селищної ради Сколівського району Львівської області №02-3/54 від 22.09.2016 року та №02-3/67 від 29.11.2016 року про притягнення її до дисциплінарної відповідальності та оголошення їй догани. Свої вимоги мотивує тим, що з 16.10.2016 року згідно розпорядження №02-4/12, вона була прийнята на роботу до [PERSON] селищної ради Сколівського району Львівської області на посаду діловода. Згідно розпорядження №02-4/3 від 13.01.2010 року переведена на посаду спеціаліста. Розпорядженням №04-01/8 переведена на посаду юристконсульта [PERSON] селищної ради. Згідно розпорядження від 22.09.2016 року №02-3/54 вона притягнута до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за неналежне виконання посадових обов»язків. Дане розпорядження вважає незаконним і таким, що винесено з особистих мотивів селищного голови, оскільки вона не вчиняла жодних дисциплінарних проступків, не порушувала трудової дисципліни та належним чином і в повному об»ємі виконувала всі свої посадові обов»язки, визначені посадовою інструкцією. Догана оголошена за неналежне виконання посадових обов»язків, що виявилось у наданні недостовірної інформації. Недостовірною інформацією селищний голова вважає те, що вона під час судового розгляду справи за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], з участю третьої особи [PERSON] селищної ради про усунення перешкод у користуванні прибудинковою територією вказала, що земельна ділянка біля житлового будинку по вул. С. Бандери, 10, в смт. Славське, Сколівського району Львівської області, де знаходились сараї, не є прибудинковою територією. В селищній раді відсутня будь-яка землевпорядна документація на вказану земельну ділянку, то вважати її прибудинковою територією немає законних підстав. Що стосується службової записки, яка була написана нею 15.09.2016 року, то вона не мала змоги підготувати належним чином відповідь на запит на публічну інформацію, оскільки селищний голова не надав їй необхідної інформації під час усного звернення. Тому вважає такий спосіб отримання необхідної їй інформації допустимим і правильним для виконання поставленого завдання. На її підтримку працівниками селищної ради було скеровано колективне звернення селищному голові [PERSON] від 11.10.2016 року під вх. №864 про зняття дисциплінарного стягнення. Однак селищний голова не відреагував на звернення, що підтверджує його неприязне відношення до неї. Крім того, розпорядженням №02-3/67 від 29.11.2016 року її притягнуто до дисциплінарної відповідальності за те, що вона у встановлений законом термін не відповіла на звернення [PERSON] від 19 вересня 2016 року. Як їй стало відомо, після отримання копії даного розпорядження, заява була скерована їй та заступнику селищного голови з питань діяльності виконавчого органу [PERSON] для опрацювання. В журналі реєстрації заяв [PERSON] селищної ради зазначено, що отримав заяву до виконання [PERSON], що стверджується його підписом. Їй не було відомо про існування даного звернення і про те що вона є його виконавцем. У селищного голови натомість немає жодних претензій до особи, яка безпосередньо отримала згадане звернення, а догану з незрозумілих причин оголошено їй. В порушення вимог ст. 149 КЗпП України селищний голова не відібрав в неї жодних пояснень, а одразу виніс оскаржуване розпорядження про оголошення догани, чим порушив порядок застосування дисциплінарних стягнень. Залишається незрозумілим, як з»явилось оскаржуване розпорядження, 29.11.2016 року вона відпрацювала повний робочий день і після закінчення робочого часу пішла додому. Наступного робочого дня вона не вийшла на роботу у зв»язку з тим, що залишилась вдома доглядати хвору дитину, що підтверджується листком непрацездатності. Про розпорядження №02-3/67 від 29.11.2016 року дізналась випадково, коли готувала необхідні документи для захисту своїх прав до суду. Вважає, що селищний голова, видавши оскаржуване розпорядження, грубо порушив порядок застосування дисциплінарних стягнень. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, з підстав викладених у позовній заяві, просила такий задоволити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Сколівського району Львівської області юрист Хрипта Р.М. в судовому засіданні просив відмовити у позов, з підстав викладених у письмових запереченнях за вх. №1167 від 23.03.2017 року. Вважає, що такий заявлено безпідставно. Вказав, що розпорядження винесені селищним головою правомірно та без порушень, у розпорядженні №02-3/54 від 22.09.2016 року чітко зазначено підстави винесення розпорядження. Вказав також, що надані в судовому засіданні пояснення [PERSON] відповідають дійсності, оскільки земельна ділянка на якій розташовані сараї не є прибудинковою територією, землі належать громаді. Наданими в судовому засіданні [PERSON] поясненнями не було завдано шкоди селищній раді і такі не призвели до порушення посадової інструкції. Щодо розпорядження №02-3/67 від 29.11.2016 року не заперечував того факту, що до застосування дисциплінарного стягнення у [PERSON] не було відібрано письмових пояснень. Просив відмовити у позові. Суд, заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. 16.10.2016 року Розпорядженням селищного голови №02-4/12 [PERSON] прийнято на посаду діловода селищної ради з 16.10.2006 року. 13.01.2010 року Розпорядженням селищного голови №02-4/3 [PERSON] переведена на посаду спеціаліста. 04.05.2016 року Розпорядженням селищного голови №04-01/8 спеціаліста [PERSON] переведено на посаду юрист-консульт з 04.05.2016 року. В судовому засіданні встановлено, що 22.09.2016 року Розпорядженням селищного голови [PERSON] юристконсульту [PERSON] селищної ради [PERSON] за неналежне виконання своїх посадових обов»язків, що виявилось у порушенні вимог законодавства та наданні недостовірної інформації, оголошено догану. Так у розпорядженні зазначено, що 05.05.2016 року Сколівським районним судом Львівської області прийнято рішення за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], з участю третьої особи [PERSON] селищної ради про усунення перешкод у користуванні прибудинковою територією, яким у позові [PERSON] відмовлено. Під час розгляду справи [PERSON] зазначила, що земельна ділянка, на якій розташовані сараї якими користуються співвласники багатоквартирного будинку не є прибудинковою територією. Позиція юристконсульта суперечить позиції органу місцевого самоврядування, адже факт перешкоди у користуванні прибудинковою територією через самовільну організацію стоянки-зберігання автомобільного причепу, позбавляє можливості вільно користуватись прибудинковою територією та господарськими будівлями на цій території, було встановлено [PERSON] селищною радою, на що остання зреагувала листом з вимогою прибрати будівельні матеріали та автомобільний причеп, яка була виконана частково, було прибрано будівельне сміття. Про позицію [PERSON] селищної ради було відомо [PERSON], саме така суб»єктивна думка мала ключовий вплив на прийняття судом відповідного рішення. Крім цього 13.09.2016 року до [PERSON] селищної ради звернувся гр. [PERSON] із запитом на публічну інформацію, який стосувався прийнятого радою рішення №526 від 15.08.2016 року. Всупереч правилам діловодства [PERSON] 15.09.2016 року підписала службову записку селищному голові, пізніше неналежно підготовлено проект відповіді на запит. Вказані обставини підтверджують її письмовими поясненнями від 16.09.2016 року. Такі дії свідчать про неналежне виконання [PERSON] своїх посадових обов»язків та ставить під сумнів рівень її професійної компетентності. У зв»язку з чим було оголошено догану. Суд вважає безпідставним зазначення у розпорядженні №02-3/54 від 22.09.2016 року, що суб»єктивна позиція [PERSON] мала визначальний вплив на прийняття судом рішення, оскільки твердження представника селищної ради про те що земельна ділянка, на якій розташовані сараї, користуються співвласники багатоквартирного будинку не є прибудинковою територією, відповідають фактичним обставинам справи, надання пояснень [PERSON] в судовому засіданні не спричинило шкоди селищні раді, що не було враховано селищним головою при винесенні розпорядження. Щодо підстави для оголошення догани - неналежне підготовлення проекту відповіді на запит на публічну інформацію, суд вважає таку безпідставною з наступних підстав. У відповідності до підпунктів 1, 18 ч.4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова: забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання\~Конституції\~та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади. Забезпечує на відповідній території додержання законодавства щодо розгляду звернень громадян та їх об'єднань. З врахуванням наведеного суд вважає безпідставним зазначення у розпорядженні такої причин, оскільки це суперечить вимогам Закону України «Про місцеве самоврядування», так як сільський голова зобов»язаний забезпечувати додержання законодавства щодо розгляду звернень громадян, оскільки саме селищний голова організовує роботу селищної ради в межах визначених Законом. В матеріалах справи наявна посадова інструкція юристконсульта [PERSON] селищної ради Сколівськогорайону Львівської області, згідно якої у функціональні обов»язки юристконсульта не входить надання відповідей на запити про надання інформації відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» або підготовлення проекту відповіді. Крім того, 29.11.2016 року [PERSON] розпоряденням селищного голови №02-367 оголошено догану за неналежне виконання своїх посадових обов»язків. Як вбачається із оскаржуваного розпорядження 19.09.2016 року до [PERSON] селищної ради Сколівського району Львівської області звернулась жителька смт. Славське [PERSON] Заяву скеровано на опрацювання [PERSON] На сьогоднішній день [PERSON] відповіді не надано. Відтак, [PERSON] оголошено догану. Як встановлено в судовому засіданні заяву [PERSON] було скеровано на опрацювання [PERSON] та [PERSON] За одержання заяви розписався лише [PERSON], юристоконсульт [PERSON] заяви [PERSON] не отримувала, про що свідчить запис у журналі реєстрації заяв [PERSON] селищної ради, копія якого наявна в матеріалах справи. У відповідності до ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Згідно до ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Судом встановлено, і цього не заперечував представник [PERSON] селищної ради [PERSON] до застосування дисциплінарного стягнення у [PERSON] не було відібрано письмових пояснень. Розпорядження про оголошення догани їй під розписку вручено не було. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що надання пояснень юрисконсультом [PERSON], як представником селищної ради в судовому засіданні відповідали фактичним обставинам справи, і надання таких не завдано шкоди селищній раді, така підстава для оголошення догани як неналежне підготовлення проекту на публічну інформацію є необгрунтованою, оскільки надання відповідей на публічну інформацію не входить в посадові обов»язки юристконсульта, що не було враховано селищним головою. При винесенні розпорядження не було відібрано письмових пояснень у [PERSON], розпорядження про оголошення догани їй під розписку вручено не було, чим було порушено порядок застосування дисциплінарного стягнення, відтак суд вважає, що позов є підставним та підлягає задоволенню в повному обсязі, тому слід визнати протиправними та скасувати розпорядження голови [PERSON] селищної ради від 22.09.2016 року №02-3/54 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON]В.». та розпорядження голови [PERSON] селищної ради від 29.11.2016 року №02-3/67 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON]В.». У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] селищної ради Сколівського району Львівської області на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по справі у розмірі сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору, який, у даному випадку, складає 1102 грн. 40 коп.

Outcome: approved