Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 05.11.1996 року Ворошиловським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, актовий запис № 470. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач зазначав, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри, різні погляди на життя. Шлюбно-сімейні відносини припинені з серпня 2013 року, проживають окремо з відповідачем, спільне господарство не ведуть. Вважає, що поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сім'ї не можливе. Майнового спору не мають. Дитина після розірвання шлюбу залишається проживати з відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи за його відсутністю. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву, де просить слухати справу за її відсутністю, проти задоволення позову не заперечує, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб , які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст.197 ЦПК України , судом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 05.11.1996 року Ворошиловським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, актовий запис № 470 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). Судом встановлено, що сторони з серпня 2013 року мешкають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, не ведуть спільне господарство. Відповідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення . Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме , що сторони тривалий час не мешкають разом, не ведуть спільне господарство, у них відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] залишити без змін - «[PERSON]». Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Згідно квитанції № ПН2122 від 25.12.2013 року позивачем при пред'явленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 229,41 грн. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved