Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 21.10.2013 року [PERSON] взяв унього 6000,00 грн. на виготовлення і виконання робіт по встановленню бетонного паркану біля його будинку, про що було ним надано розписку, в якій він неправильоно зазначив своє прізвище, що підтверджується розпискою від 21.10.2013 року. Однак відповідач жодних дій не вчинив та грошей не повернув. У зв»язку з невиконанням відповідачем своїх зобов»язань позивач неодноразово звертався з претензію по повернення боргу. Проте, відповідач своїх зобов»язань за договором позики не виконав, а тому просить стягнути з відповідача - 6000,00 гривень боргу за договором позики, 5000,00 грн. моральної шкоди та судові витрати у розмірі 243,60 грн.. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився. однак надіслав до суду заяву , в якій позовні вмоги підтримав в повному обсязі та просив їх задоволити. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до вимог ст.. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Доводи позивача про наявність між ними боргових зобов'язань підтверджуються матеріалами справи зокрема, розпискою, наданою відповідачем. Як вбачається із копії розписки від 21.10.2013 року, [PERSON] взяв у [PERSON] гроші у сумі 6 000 (шість тисяч) грн.. Таким чином, суд вважає вимогу позивача в частині стягнення блргу у розмірі 6000,00 грн. обґрунтованою, оскільки оцінивши досліджені в судовому засіданні підтверджуючі докази, які достовірні та повністю відображають обставини справи, приходить до висновку про підставність заявленої вимоги. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Суд не бере до уваги доводи позивача про те, що йому була завдана моральна шкода в розмірі 5000 грн., оскільки таку позивач не підтвердив належними та допустимими доказами. У відповідності ст.88 ЦПК суд стягує з відповідача судові витрати.

Outcome: approved