Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Мирногадської міської ради про визнання права власності на жилий будинок, в обґрунтування якого вказав, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої увійшов жилий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Цей будинок належав померлому на підставі договору купівлі-продажу будинку, зареєстрованого на регіональній товарній біржі «Юго-Восток» 18.08.2000, реєстровий № 596, та в КП «БТІ» 28.08.2000 за № 659. Згідно з постановою від 08.02.2018 державний нотаріус Мирноградської державної нотаріальної контори відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний жилий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Оскільки він не може оформити в позасудовому порядку свої спадкові права, позивач просить суд визнати за ним право власності на жилий будинок (А-1) загальною площею 66,1 кв.м, у тому числі жилою 26,3 кв.м, та господарські споруди: Б-1 літня кухня, Г-1, Е-1 сараї, Д вбиральня, пг-1 погріб, № 1 огорожа, І замощення, ІІ водопровід, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] до суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, наполягаючи на позові, подали суду заяви про розгляд справи в їх відсутність. Представник відповідача Мирноградської міської ради до суду не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, заяв по суті справи не надав. Третя особа [PERSON] також до суду не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, заяв по суті справи не надала. Згідно з ухвалою судді від 13.08.2021 у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання та за клопотанням позивача витребувано у державного нотаріуса письмові докази. Згідно з ухвалою суду від 08.09.2021 за клопотанням представника позивача витребувано з Донецького обласного державного нотаріального архіву письмові докази. Згідно з ухвалою суду від 26.10.2021 за клопотанням представника позивача було замінено відповідача [PERSON] на належного відповідача Мирноградську міську раду. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно з ухвалою суду від 01.12.2021 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження та про смерть (а.с.11, 73, 74, 75). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з жилого будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належав померлому на підставі договору купівлі-продажу будинку від 18.08.2000, згідно з яким [PERSON] продала, а [PERSON] придбав жилий будинок загальною площею 65,0 кв.м, в тому числі жилою 26,3 кв.м, з відповідними надвірними спорудами та побудовами: А-1 житловий будинок, Б-1 літня кухня, Г-1, Е-1 сараї, Д вбиральня, пг-1 погріб, № 1 огорожа, І замощення, ІІ водопровід. Вказаний жилий будинок належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Димитрівської державної нотаріальної контори Богатовою І.О. 15.09.1993 за реєстровим № 1269, зареєстрованим у БТІ м.Димитрова 19.09.1994 у реєстровій книзі № 2доп., реєстровий № 659 стор.185. Укладена між сторонами угода була оформлена і зареєстрована на регіональній товарній біржі «Юго-Восток» 18.08.2000 за реєстраційним № 596, що підтверджується копіями договору, технічного паспорту на домоволодіння (15-16, 18-22). Відповідно до відомостей КП «БТІ» Мирноградської міської ради від 17.01.2018 жилий будинок [ADDRESS] до 01.01.2013 належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу будинку, зареєстрованого на регіональній товарній біржі «Юго-Восток» 18.08.2000, реєстраційний номер 596. Договір купівлі-продажу будинку зареєстровано в БТІ м.Димитров 28.08.2000, реєстровий № 659 (а.с.14). Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 14.07.2021 відомості про право власності на жилий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , у вказаних реєстрах відсутні (а.с.17). Відповідно до постанови від 08.02.2018 державним нотаріусом Мирноградської державної нотаріальної контори Свиридовою А.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки позивачем на підтвердження права власності на жилий будинок не було надано документ, посвідчений нотаріально (а.с.12-13). Відповідно до листа Мирноградської державної нотаріальної контори від 18.08.2021 на майно, що залишилося після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , згідно даних інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 66069507 від 18.08.2021 та № 66069486 від 18.08.2021 29.08.2003 відкрита спадкова справа № 314/2003 Мирноградською державною нотаріальною конторою. У зв`язку з тим, що справи Мирноградської (Димитрівської) державної нотаріальної контори за 2002-2006 роки передано на зберігання до Донецького обласного державного нотаріального архіву за адресою: Донецька область, Покровський район, м.Покровськ, вул.Європейська, б.51, надати інформацію стосовно заяв про прийняття спадщини або відмови від прийняття спадщини спадкоємцями [PERSON] не виявляється можливим. Заповіти від імені [PERSON] не посвідчувались (а.с.51-53). З матеріалів спадкової справи, копії яких отримані від Донецького обласного державного нотаріального архіву, вбачається, що після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Димитрівської державної нотаріальної контори зверталася мати померлого [PERSON] , у зв`язку з чим 29.08.2003 була заведена спадкова справа № 314/2003. Також з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до державного нотаріуса Димитрівської державної нотаріальної контори 04.08.2003 звернувся сина померлого [PERSON] , позивач у справі, та 13.09.2003 донька померлого [PERSON] , третя особа у справі (а.с.71-83). Відповідно до угоди про розподіл спадкового майна, посвідченої 13.09.2003 державним нотаріусом Димитрівської державної нотаріальної контори Довгалем С.В., [PERSON] та [PERSON] (матері та сину померлого) перейшов на праві приватної власності жилий будинок з відповідними йому надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] (доньці померлого) перейшов на праві приватної власності автомобіль ВАЗ 21063, на який [PERSON] 13.09.2003 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.84, 87). [PERSON] [INFO] померла, не отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ За правилами ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] після смерті свого батька прийняв спадщину, звернувшись до нотаріуса з відповідною завою в передбачений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця. Але оформити свої спадкові права на спадковий жилий будинок позивач не зміг через те, що правовстановлюючий документ на цей будинок (договір купівлі-продажу будинку від 18.08.2000) не був нотаріально посвідчений через його реєстрацію на товарній біржі. Відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Згідно зі ст.224 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на час укладення угоди, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму. Право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором (ст.128 ЦК УРСР). Статтею 227 ЦК УРСР передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст.47 цього Кодексу). Реєстрація бюро технічної інвентаризації за [PERSON] права власності на спірний будинок на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого товарною біржею, а не нотаріусом, станом на серпень 2000 року не суперечила чинному законодавству. Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.1998 № 121, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 26.06.1998 № 399/2839, передбачала підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржею. За приписами п.5 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 № 1952-1У право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19). Враховуючи те, що оформлений і зареєстрований на товарній біржі договір купівлі-продажу спірного жилого будинку відповідно до вимог ч.2 ст.227 ЦК УРСР був зареєстрований у БТІ, а також те, що у передбаченому законом порядку угода купівлі-продажу з підстав недотримання нотаріальної форми судом не визнавалася недійсною, слід вважати, що спадкодавець [PERSON] на підставі статей 128, 153 ЦК УРСР і ст.49 Закону України «Про власність» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) набув право власності на будинок і правомірно володів ним. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі ст.392 ЦК України якщо право власності оспорюється або не визнається іншою особою, до суду може бути подано позов про визнання цього права. Беручи до уваги, що позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті свого батька, який правомірно володів спірним жилим будинком, те, що нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на цей будинок у зв`язку з відсутністю нотаріально посвідченого правовстановлюючого документа, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на вказаний жилий будинок у порядку спадкування за законом, тим самим задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі. На підставі ст.ст.392, 1216, 1218, 1268 ЦК України, ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»,

Outcome: approved