Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до Рівненської сільської ради Любомльського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовано тим, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на нерухоме майно. До складу спадкового домоволодіння входять: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами та земельна ділянка, що знаходяться по [ADDRESS]. Спадкоємцем всього майна після смерті [PERSON] є позивач, як дружина померлого, яка вступила в управління і володіння вищевказаним спадковим майном з дня смерті чоловіка, де постійно з ним проживала і проживає по даний час. Своїх спадкових прав на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями в нотаріальному порядку позивач оформити не може через відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно, приналежне спадкодавцю, про що нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні відповідних нотаріальних дій. З викладених підстав позивач звернулась до суду за захистом свого права та просить визнати за нею право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка, яке знаходиться по [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилась, в канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Представник відповідача - голова Рівненської сільської ради Любомльського району Волинської області подав до суду клопотання від 11.03.2014 року за №84/2-14 про розгляд справи у відсутності представника ради. Разом з тим, у поданому клопотанні повідомив, що Рівненська сільська рада не заперечує проти даного позову та просить його задовольнити. За таких обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.1 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого повторно Любомльським районним відділом реєстрації актів громадянського стану 26.01.1999 року, встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в с. Рівне Любомльського району Волинської області (а.с.3). Відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), чинної на день відкриття спадщини, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого Рівненською сільською радою Любомльського району Волинської області 01.03.1960 року, стверджується та обставина, що позивач у справі є дружиною спадкодавця [PERSON] (а.с.4). Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року) вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. З довідки, виданої Рівненською сільською радою Любомльського району Волинської області від 21.05.2013 року № 276 слідує, що спадкодавець був зареєстрований та проживав до дня смерті по [ADDRESS]. В управління та володіння спадковим майном [PERSON] після його смерті вступила дружина [PERSON], яка прийняла спадщину, оскільки проживала зі спадкодавцем на день відкриття спадщини (а.с.5). Таким чином, позивач [PERSON] у відповідності до положень п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) вважається такою, що прийняла спадщину після смерті спадкодавця - її чоловіка [PERSON] З матеріалів спадкової справи №6 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що на ім'я позивача видані свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.01.1999 року, що складається з 1/2 частини автомобіля марки «ГАЗ-5204», 1976 року випуску, 1/2 частини автомобіля марки «ВАЗ-2105», 1982 року випуску, грошового вкладу з нарахованими відсотками та відповідними компенсаціями, що знаходиться на збереженні у відділенні «Ощадбанку» с.Рівне Любомльського району Волинської області, права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Радянська Україна», правонаступник - к-в «Ровенчанка», розміром 2,23 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (а.с.27-41). Матеріали зазначеної спадкової справи також свідчать про те, що інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно померлого [PERSON], немає. Згідно п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Постановою Любомльської державної нотаріальної контори Волинської області від 20.02.2014 року №138/02-31 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] після смерті [PERSON] (а.с.19). Право спадкодавця [PERSON] на зазначене нерухоме майно доводиться витягом з погосподарської книги №2 за 1996-2000 роки Рівненської сільської ради Любомльського району Волинської області та довідкою Рівненської сільської ради від 21.05.2013 року № 276, з яких вбачається, що по особовому рахунку № [NUMBER] житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться по [ADDRESS], належить [PERSON] (а.с.5-6). Реєстраційна служба Любомльського районного управління юстиції Волинської області своїм рішенням № 11477901 від 07.03.2014 року щодо отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за результатом розгляду запиту суду повідомила про відсутність записів щодо об'єкта нерухомого майна, що розташоване за адресою: [ADDRESS] (а.с.42-43). Комплексним висновком відповідності державним будівельним, санітарним, протипожежним нормам, містобудівній документації, правилам забудови, земельному та природоохоронному законодавству стверджено факт відповідності встановленим нормам нерухомого майна: житлового будинку, двох прибудов, літньої кухні, сарая, вбиральні, огорожі, колодязя, які знаходяться по [ADDRESS] та їх придатність до експлуатації, а будинку - для проживання. Рішенням комісії рекомендовано позивачу [PERSON] узаконити вказане спадкове нерухоме майно (а.с.7-11). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В порядку ч.1 ст.61 ЦПК України фактичні обставини, на які позивачка покладається як на підставу своїх вимог, у зв'язку із визнанням позову суд вважає доведеними. Таким чином, в судовому засіданні здобуто достатньо доказів на підтвердження права позивача [PERSON] на нерухоме майно, зокрема домоволодіння, розташоване по [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON].

Outcome: approved