Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області до відповідачів [PERSON] , [PERSON] з позовом про визнання осіб таких, що втратили право користування житловим приміщенням, вказуючи, що їй на підставі договору дарування від 26.06.2017 р. на праві приватної власності належить квартира за адресою : [ADDRESS] . За цією ж адресою зареєстровані відповідачі [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які не проживають в житловому приміщенні понад рік без поважних причин, не приймають участь в утриманні квартирі, її ремонті, оплаті за комунальні послуги, особистих речей в квартирі не має. Ухвалою суду від 19.03.2020 року суд відкрив провадження у справі за вищезазначеним позовом і призначив розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явилась, надавши суду заяви про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідачі, у судове засідання не з`явились з невідомих суду причин. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись, про причини неявки не попередили, відзив на позовну заяву не надали. У відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі договору дарування купівлі-продажу квартири від 26 червня 2017 р. [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою : [ADDRESS] (а.с.10). Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні № 15-21/2505 від 11.03.2020 р., відділом державної реєстрації виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Як вбачається з акту про фактичне місце проживання (не проживання) громадянина за місцем його реєстрації від 05.03.2020 р., [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] не проживають за адресою : [ADDRESS] з 2016 року (а.с.12). Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 ЦК України). Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, що мають в приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України, які, окрім іншого, передбачають, що правовідносини, пов`язані зі створенням перешкод здійснення права користування своїм майном, регулюються ст. 391 ЦК України, яка встановлює, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Ст. 47 Конституції України проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Згідно ст. 6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Таким чином, реєстрація відповідачів у квартирі за адресою :[ADDRESS] , що належить позивачу на праві приватної власності чинить перешкоди позивачу у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, у зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved