Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Запоріжжяобленерго», треті особи: ТОВ «Запоріжжяелектропостачання», Управління Державної інспекції енергетичного нагляду України у Запорізькій області, в якому просить відновити становище, яке існувало до порушення, а саме право на послугу розподілу електричної енергії на електроустановку побутового споживача - позивача [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , що здійснюється на умовах Договору про користування електричною енергією, укладений з ТОВ «Запоріжжяобленерго» № 4322989/6679 від 08.09.2015 року, особовий рахунок № [NUMBER] . Зобов`язати ТОВ «Запоріжжяоблнерго» здійснити заходи щодо надання послуг з розподілу електричної енергії на електроустановку побутового споживача - позивача [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . В обґрунтування позову зазначив, що послугу з розподілу електричної енергії на електроустановку побутового споживача - позивача за адресою: [ADDRESS] , здійснюється на умовах Договору про користування електричною енергією укладеного з ТОВ «Запоріжжяобленерго» в особі структурного підрозділу Запорізького району електричних мереж № 4322989/6679 від 08.09.2015 року. Особовий рахунок № [NUMBER] . 07.08.2019 року між ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та споживачем - позивачем укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 4322989. У грудні 2019 року та у лютому 2020 року між позивачем та відповідачем здійснено листування, щодо наявності заборгованості за надані послуги та попередження про припинення електропостачання електричної енергії. Позивач у зв`язку з непогодженням з сумою заборгованості та порядком її нарахування просив не здійснювати заходи припинення електропостачання електричної енергії. Він звернувся до оператора систем розподілу електричної енергії й електропостачальниих організацій та наголошував щодо необхідності дотримання вимог чинного законодавства і відповідно до нього не обмежувати та/або необхідності не припиняти постачання електричної енергії споживачем на період дії карантину. Такі норми прописано у Законі України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)». Зокрема, у підпунктах 4 та 5 пункту 3 розділу І Закону зазначено, що на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби, та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нараховувати та стягувати неустойки (штрафи або пеню) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги, а також припиняти/зупиняти надання житлово-комунальних послуг громадянам України у разі їх несплати або оплати не в повному обсязі. Послуги з постачання електричної енергії мають надаватися споживачам безперервно. Перерви у постачанні можуть виникати у випадку ремонтних та профілактичних робіт, а також робіт з ліквідації аварії. Відповідно до абзацу 5 підпункту 2 пункту 4 статті 9 Закону України «Про ринок електричної енергії» Держенергонагляд здійснює державний енергетичний нагляд дотримання з питань електроенергетики порядку застосування оператором системи передачі, оператором системи розподілу та електропостачальником заходів з обмеження та/або припинення постачання електричної енергії споживачам. 16.03.2020 року, позивачу було припинено електропостачання електричної енергії, будь-якого документу з цього приводу не було складено. Згідно інформації диспетчера припинено електропостачання електричної енергії за адресою позивача у зв`язку з наявною заборгованості, розмір якої не узгоджено, до суду відповідач не звертався. Оскільки строк запровадженого в Україна карантину продовжено включно до 22.04.2020 року позивач вважає, що припинення електропостачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] - є порушенням прав споживача, є неправомірною дією, є порушенням вищезазначених норм, що діють на час карантину. Згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 р. № 211, відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. Кабінет Міністрів України постановив: Установити з 12 березня 2020 р. по 24 квітня 2020 р. на всій території карантин. Заборонити до 24 квітня 2020 р.: постачальникам електричної енергії оператором систем розподілу електричної енергії здійснювати відключення та обмеження нижче технологічного мінімуму споживання електричної енергії підприємств централізованого водопостачання та водовідведення незалежно від форми власності вугледобувних підприємств. Таким чином, позивач вимушений звернутися до суду з вимогою, щодо поновлення права на отримання електроенергії за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.04.2020 року, позов [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Також, вказаною ухвалою встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України, а третім особам строк для подачі письмових пояснень щодо позову або відзиву. 04.06.2020 року від третьої особи ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» на адресу суду надійшли письмові пояснення на позов [PERSON] . Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.09.2020 року, підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача проти позову [PERSON] заперечував, просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Суду зазначив, що припинення позивача від електропостачання електричної енергії відбулося правомірно у зв`язку з наявною заборгованістю. На даний час, електропостачання електричної енергії споживачу [PERSON] було відновлено, а тому у справі відсутній предмет спору. Крім того, представник відповідача просить звернути увагу суду, не те, що припинення позивача від електропостачання мало місце у березні 2020 року, а заборона відключення у квітні. Треті особи: ТОВ «Запоріжжяелектропостачання», Управління Державної інспекції енергетичного нагляду України у Запорізькій області у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. 09.06.2020 року, від представника ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» Серебрянникова Д.В. на адресу суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи у відсутність представника ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та з урахуванням пояснень, які були надані до суду. 09.06.2020 року, від начальника Управління Державної інспекції енергетичного нагляду України у Запорізькій області Шевченко Валерія надійшло письмове повідомлення, відповідно до якого третя особа повідомляє, що відповідно до «Положення про Управління Державної інспекції енергетичного нагляду України у Запорізькій області», затвердженого наказом Державної інспекції енергетичного нагляду України, Управління є територіальним органом Державної інспекції енергетичного нагляду України як самостійний структурний підрозділ апарату без права юридичної особи, утворений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 року № 1194. Вислухавши позивача, заперечення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 01.01.2019 року ПАТ «Запоріжжяобленерго» було постачальником електричної енергії за регульованим тарифом (далі - ПРТ) на території області. У зв`язку з запровадженням нової моделі ринку електричної енергії 01.01.2019 року ПРТ ПАТ «Запоріжжяобленерго» було розділено на постачальника універсальних послуг (електропостачальника) ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та оператора системи розподілу (далі - ОСР) ПАТ «Запоріжжяобленерго». При цьому, відповідно до пункту 13 розділу ХVІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону ОРС у разі відокремлення є правонаступниками в частині прав та обов`язків, зокрема пов`язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та із провадженням діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією. Відповідно до положень пункту 8.6.2 глави 8.6 розділу ХVІІІ Кодексу комерційного обліку, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.032018 року № 311 (далі - ККО) (із змінами) індивідуальні побутові споживачі зобов`язані щомісяця зчитувати фактичні покази зі всіх лічильників, встановлених на об`єкті споживача, для яких відсутня можливість дистанційного зчитування даних, та надавати їх відповідному оператору системи розподілу або ППКО. Судом встановлено, що розподіл електричної енергії на об`єкт розташований за адресою: [ADDRESS] , з 01.01.2019 року здійснюється ОСР на підставі договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, що діє на умовах договору про користування електричною енергією від 08.09.2015 року № 432289/6679. 07.08.2019 року між ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та споживачем - позивачем укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 4322989. 20.04.2018 року позивачем були передані ПАТ «Запоріжжяобленерго» покази засобу обліку електричної енергії, у зв`язку з чим ПАТ «Запоріжжяобленерго» здійснило корегування обсягів спожитої та оплаченої споживачем електричної енергії. За результатами корегування обсягів спожитої енергії, за особових рахунком позивача [PERSON] виникла заборгованість за електричну енергію, з якою позивач не погоджується. 13.06.2019 року, у зв`язку з незгодою сумою заборгованості позивач звернувся до Запорізького РЕМ, у зв`язку з чим був виданий детальний стан розрахунків за спожиту електроенергію, за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , що підтверджується листом начальника Запорізького РЕМ від 13.02.2020 року № 62/308. Також, позивач звертався до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) із заявою щодо дій ПАТ «Запоріжжяобленерго», на що його адресу було направлено відповідь-листа за № 1506/20/8 від 19.05.2020 року. 16.03.2020 року, у зв`язку з несплатою споживачем [PERSON] суми заборгованості, електропостачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , було припинено. Звертаючись до суду з даним позовом, [PERSON] стверджує, що припинення електропостачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , у період запровадженого в Україна карантину, є порушенням прав споживача, є неправомірною дією, є порушенням норм, що діють на час карантину. Разом з тим, зміни до постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 р. № 211, яким дійсно передбачена заборона відключення та обмеження електропостачання електричної енергії були внесені постановою Кабінету Міністрів України № 255 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211» від 2 квітня 2020 р., тобто вказані норми набрали чинності 02.04.2020 року, одже після припинення електропостачання позивачу. Таким чином, позивач не довів ті обставини, на які посилався у позові. Під час розгляду справи встановлено, що на даний час право на послугу розподілу електричної енергії на електроустановку побутового споживача - позивача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , було поновлено. Як вже зазначалось вище, закон надає право звернутись до суду особі за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права. Тобто підставою для захисту є саме факт порушення, невизнання або оспорювання певного права. Порушення цивільного права є результатом протиправних дій порушника, внаслідок чого воно зазнало зменшення або ліквідації, що позбавляє його носія можливості здійснювати, реалізовувати це право повністю або частково. Відповідно до ст.ст. 2, 4, 48, 5, 81, 82 ЦПК України, позивач, звертаючись до суду з позовом, повинен довести факт порушення, невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем. Частиною другою статті 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, які не є виключними, а саме: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту, вважаючи, що таким чином буде припинене порушення його прав і законних інтересів. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент прийняття судом рішення, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, суд приходить до висновку, що будь-яких правових підстав для задоволення позову немає, вимоги позивача [PERSON] є такими, що не підлягають задоволенню, у зв`язку з недоведеністю позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак у разі відмови в задоволенні позову відшкодуванню не підлягає.

Outcome: approved