Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Бершадського району про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності з тих підстав, що як стверджує, він є власником 1/2 частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель по вул. Перемоги 170, в с. Бирлівка Бершадського району Вінницької області згідно свідоцтва про право на спадщину за законом. Цей будинок був успадкований ним після смерті батька [PERSON], який помер 06 грудня 2012 року. Інша 1\\2 частина даного будинку належала [PERSON], котрий помер 25.06.2000 року. Після смерті [PERSON] спадкоємців, які б прийняли спадщину у вигляді спірного будинку, чи звертались до нотаріальної контори про прийняття спадщини у вигляді спірного будинку, чи вчиняли дії, які б свідчили про їх намір прийняти спадщину у вигляді спірного будинку, чи заявляли б у встановленому законом порядку про своє право на спадкування спірного будинку - немає, що підтверджується довідкою сільської ради. Тому весь час після смерті останнього, спочатку батько, а потім він постійно користувалися його частиною будинку та доглядали його. Таким чином вони відкрито і безперервно володіли й користувалися частиною будинку, належною [PERSON] з 2000 року по теперішній час, сплачуючи податки, обробляючи земельну ділянку необхідну для обслуговування будинку. Оскільки він разом з батьком користувалися нічийним майном на протязі більше пятнадцяти років, просить визнати за ним право власності на половину вищевказаного житлового будинку за набувальною давністю. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позовні вимоги в повному об'ємі. Відповідач [PERSON] сільська рада надала суду заяву про слухання справи у її відсутність та про те, що позов визнає. Згідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майно і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно. Відповідно до ч. 2 ст. 344 особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем вона є. Згідно до п. 8 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до п. 1 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, останній набирає чинності 01 січня 2004 року. Таким чином правила про набувальну давність застосовуються з 01 січня 2001 року. Позивач [PERSON] відкрито і безперервно користується 1/2 частиною житлового будинку, розташованого в с. Бирлівка Бершадського району по вул. Перемоги 170, з врахуванням часу, на протязі якого користувався нею його батько [PERSON], більше десяти років, це майно може бути обєктом набувальної давності, інші особи, які претендують на це майно, відсутні, також відсутня і підстава у позивача для володіння та набуття права власності (безтитульність). Це майно не визнано відумерлим і не передане на баланс територіальної громади, строк позовної давності для предявлення такого позову пропущений. Суд вважає, що позивач [PERSON] та його батько, спадкодавець [PERSON], добросовісно заволоділи 1/2 частиною житлового будинку, оскільки відповідно до ст. 388 ЦК України володіння вважається добросовісним, коли особа не знала і не могла знати про те, що володіння нею майном є незаконним, вони були впевнені, що на це майно не претендують інші особи і вони отримали його з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього, набули це майно не злочинним шляхом чи способом, який завідомо суперечить основам правопорядку і моралі. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, воно підлягає прийняттю, а позов задоволенню. На підставі вищенаведеного, ст.ст. 344, 388, п.п.1,8 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України,

Outcome: approved