Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до відповідача з позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 27.02.1988 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований міським відділом ЗАГС м. Синельникове Дніпропетровської області, актовий запис за №24. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Спільне життя між ними не склалося. Шлюбні відносини між ними припинені. На протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, не розуміє та не хоче розуміти сутність проблем, які виникають у неї, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний момент ведення ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Крім того, [PERSON] засуджений Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, за замах на її вбивство. Їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. Спору про майно не мають. У зв`язку із зазначеним, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. До початку судового засідання позивач надала суду письмову заяву, якою просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, на адресу ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4), для вручення засудженому [PERSON] направлена копія позовної заяви з додатками, для відома, однак ніяких заяв або заперечень від відповідача на адресу суду не надходило. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серія [NUMBER] виданого 27.02.1988 року міським відділом РАЦС м. Синельникове Дніпропетровської області, актовий запис за №24. Статтею 24 Сімейного кодексу України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст. 51 Конституції України у відповідності до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Як встановлено судом, що підтверджується документами, які надані позивачкою до матеріалів справи - вироком АНД районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2020 року [PERSON] був засуджений до 7 років 6 місяців позбавлення волі за замах на вбивство [PERSON] , тобто позивача у справі. Вказаний вирок суду залишений без змін Дніпровським апеляційним судом. На цей час обвинувачений відбуває покарання в місцях позбавлення волі за вчинення замаху на вбивство потерпілої під час якого їй були спричинені тяжкі тілесні ушкодження. При таких обставинах суд вважає, що примирення між сторонами неможливо і збереження сім`ї не буде відповідати інтересам позивача. З огляду на вищевикладене та беручи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені та більше не відновлювалися, позивач від позову не відмовилась, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved