Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та зазначила, що від шлюбу з відповідачем у них є неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає з 10.11.2018 р., інших утриманців не має, працездатний, отримує дохід має нерухоме майно, транспортний засіб, в зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їх сумісних дітей в розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного, щомісячно, з дня подачі позовної заяви до досягнення старшою дитиною повноліття. Ухвалою судді від 2 листопада 2020 року справу прийнято до свого провадження зазначену справу, про що повідомлені сторони. Відповідач надав заяву, за якою позов визнав повністю та просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 04.12.2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, про що зроблено актовий запис за № 148. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 14.12.2011 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, запис акта про народження № 40, свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 14.12.2011 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, запис акта про народження № 13, свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08.08.2014 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, запис акта про народження № 356 - сторони є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З довідки Дмитрівської сільської ради № 645 від 23.09.2020 р. вбачається, що до складу родини [PERSON] входять: чоловік - [PERSON] , донька - [PERSON] , 2011 р.н., син - [PERSON] , 2010 р.н., [PERSON] , 2014 р.н. Відповідно до ст. 51 Конституції України - батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Аналогічні положення містить ст. 180 СК України. Згідно ч.2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини. Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, до ч. 2 ст. 182 СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки з досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що неповнолітні діти перебувають на утриманні позивача, визнання відповідачем позову, беручи до уваги потребу дітей в матеріальному забезпеченні та догляді, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вважає, що присуджені аліменти будуть достатніми для того, щоб забезпечити виконання батьківського обов`язку відповідача щодо утримання своїх неповнолітніх дітей. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно ст. 141 ЦПК України. Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: approved