Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Банк «Київська Русь» про захист прав споживачів, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди. Просив стягнути з ПАТ «Банк «Київська Русь» на його користь 902305,70 грн., з яких 30029 доларів США депозитного вкладу в іноземній валюті «Вигідний 2015» від 02.03.2015 р. № 17206-49.12, що еквівалентно 659436,84 грн. по офіційному курсу НБУ гривні щодо долара США станом на 14.07.2015 р. (1 долар США=21,96 грн.), 129410 грн. депозитного вкладу,внесеного на підставі Договору банківського вкладу в національній валюті «Вигідний 2015» від 02 березня 2015 р. № 17161 - 49.12; 204,03 долара США процентів за Договором банківського вкладу в іноземній валюті «Вигідний 2015» від 02 березня 2015 р. № 17206 - 49.12, що еквівалентно 4480,50 грн. по офіційному курсу НБУ гривні щодо долара США станом на 14.07.2015 р. (1 долар США=21,96 грн.); 2308,11 грн. процентів за Договором банківського вкладу в національній валюті «Вигідний 2015» від 02 березня 2015 р. №17161 - 49.12; 6670,25 грн. 3-х процентів річних за користуванням коштами; 100000 грн. заподіяної моральної шкоди та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 02.03.2015 р. між ним та ПАТ «Банк «Київська Русь» було укладено два договори банківського вкладу «Вигідний 2015», за № 17206 - 49.12 в іноземній валюті, та за № 17161 -49.12 в національній валюті. За умовами цих договорів він передав,а банк прийняв для зберігання грошові кошти у формі депозитного вкладу у сумі 30029 дол. США та 129410 грн. на строк один місяць з кінцевою датою повернення - 02.04.2015 р. Процентна ставка по вкладу за валютним договором встановлена в розмірі 8% річних,а за гривневим договором - 21% річних. Сума процентів за період з 02.03.2015 р. по 02.04.2015 р. за валютним договором становить 204,03 долара США,що еквівалентно 4480,50 грн. по офіційному курсу НБУ гривні щодо долара США станом на 14.07.2015 р. (1 долар США=21,96 грн.), а за гривневим договором - 2308,11 грн. Сума, яка підлягала поверненню, станом на 02.04.2015 р. складає 30233,03 дол.США, що становить - 663917,34 грн. та 131718,11 грн., а загальна сума складає - 795635,45 грн. 02.04.2015 р. він звернувся до банку з вимогою повернути йому кошти, проте його вимога виконана не була у зв'язку із відсутністю коштів. Зобов'язання банку по розрахунку з ним виникло 03.04.2015 р. і до моменту подання позову, тобто до 14.07.2015 р. розмір 3% за користування його коштами за валютним договором становить - 253,46 дол. США, що еквівалентно 5565,98 грн., а за гривневим договором - 1104,27 грн., а загальна сума становить 6670,25 грн. Внаслідок протиправних дій банку він зазнає моральних страждань і тому просить стягнути з банку на його користь 100000 грн. моральної шкоди. Згодом позивач [PERSON] надав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив стягнути з ПАТ «Банк «Київська Русь» на його користь 595753,06 грн. неповернутих коштів по вкладах та процентах за договорами та залишку неповернутих коштів на його пенсійному рахунку, стягнути з ПАТ «Банк «Київська Русь» на його користь 4994,53 грн. 3 % річних за користування його коштами, стягнути з ПАТ «Банк «Київська Русь» на його користь 100000 грн. моральної шкоди та стягнути судові витрати, посилаючись на те, що 27.06-28.06.2015 р. ПАТ «Банк «Київська Русь» повернув йому через Уманську філію банку «Укргазбанк» № 148 грошові кошти на загальну суму 200000 грн. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві та додатково подав до суду доповнення до позовної заяви, в якому просив стягнути з банку на його користь моральну шкоду в сумі 77206 грн., посилаючись не те, що його дружина тяжко хворіє, їм потрібні кошти на проведення їй операції, а через протиправні дії банку вони не в змозі провести необхідне лікування. Представник відповідача у судове засідання не заявився, проте надав до суду письмові заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що з 20.03.2015 р. запроваджено тимчасову адміністрацію ПАТ «Банк «Київська Русь». Кошти [PERSON] будуть відшкодовані Фондом гарантування вкладів фізичних осіб в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами. Вимоги вкладників банку - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, задовольняються в порядку черговості, передбаченої ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Зокрема, вимоги [PERSON] мають бути задоволені в четверту чергу. У задоволенні позовної вимоги стосовно відшкодування моральної шкоди просить відмовити, оскільки позивачем не доведено та не надано доказів його моральних страждань. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 02.03.2015 р. між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ «Банк «Київська Русь» було укладено два договори банківського вкладу «Вигідний 2015», за № 17206 - 49.12 в іноземній валюті, та за № 17161 -49.12 в національній валюті. За умовами цих договорів позивач [PERSON] передав,а банк прийняв для зберігання грошові кошти у формі депозитного вкладу у сумі 30029 дол. США та у сумі 129410 грн. на строк один місяць з кінцевою датою повернення - 02.04.2015 р. Процентна ставка по вкладу за валютним договором №17206-49.12 встановлена в розмірі 8% річних,а за договором №17161-49.12 національній валюті - 21% річних. Сума процентів за період з 02.03.2015 р. по 02.04.2015 р. за валютним договором становить 204,03 долара США,що еквівалентно 4480,50 грн. по офіційному курсу НБУ гривні щодо долара США станом на 14.07.2015 р. (1 долар США=21,96 грн.), а за договором в національній валюті - 2308,11 грн. Сума, яка підлягала поверненню, станом на 02.04.2015 р. складає 30233,03 дол.США за валютним договором, що становить - 663917,34 грн. та131718,11 грн. за договором в національній валюті, а загальна сума складає - 795635,45 грн. 02.04.2015 р. позивач [PERSON] звернувся до банку з вимогою повернути йому кошти, проте його вимога виконана не була у зв'язку із відсутністю коштів. Зобов'язання банку по розрахунку з ним виникло 03.04.2015 р. і до моменту подання позову, тобто до 14.07.2015 р. розмір 3% за користування його коштами за валютним договором становить - 253,46 дол. США, що еквівалентно 5565,98 грн., а за договором в національній валюті - 1104,27 грн., а загальна сума становить 6670,25 грн. 27.06-28.06.2015 р. ПАТ «Банк «Київська Русь» повернув позивачу [PERSON] через Уманську філію банку «Укргазбанк» № 148 грошові кошти на загальну суму 200000 грн. Відповідно до п. 3.1.3 Договору вкладу банк зобов'язаний зберігати вклад, нараховувати по ньому проценти, а також повернути вкладу в порядку, визначеному цим договором. Згідно із п. 2.4Договору № 17161-49.12 банківського вкладу в національній валюті «Вигідний 2015» та аналогічного п. 2.4 Договору17206-49.12 банківського вкладу в іноземній валюті «Вигідний 2015» термін повернення вкладу - 02.04.2015 р. З настанням термін повернення вкладу грошові кошти повертаються вкладнику шляхом перерахування їх на рахунок відкритий у банку. При зверненні до банку 03.04.2015 р., банк не повернув позивачу [PERSON] суму вкладу, чим порушив зобов'язання банку, визначені вищевказаними Договорами. В матеріалах справи містяться заяви позивача [PERSON] від 24.03.2015, 04.04.2015, 05.05.2015 р.р., в яких позивач просить Голову правління ПАТ «Банк «Київська Русь» повернути йому кошти згідно вищевказаних Договорів. Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. За приписами ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Згідно зі ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Отже, конструкція договору банківського вкладу передбачає обов'язок банківської установи що прийняла від вкладника чи для нього певну грошову суму виплачувати по закінченню обумовленого у договорі періоду таку суму та відсотки за неї або дохід в іншій формі. Договір банківського вкладу є одностороннім, тобто з моменту його укладення у банка виникає обов'язок повернення суми вкладу та нарахованих відсотків чи доходу в іншій формі, а вкладника - право вимагати виконання зазначених дій. Також варто зазначити, що договір банківського вкладу, відповідно до ЦК України, відноситься до договорів, направлених на надання послуг. Враховуючи викладене, можна зробити висновок про те, що до договору банківського вкладу за участю фізичної особи застосовуються норми законодавства щодо захисту прав споживачів, зокрема Закон України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ст. ст. 526 та 629 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку, що відповідач неналежним чином виконав умови укладених з позивачем [PERSON] вищевказаних Договорів, а тому його вимоги є обґрунтованими. Зважаючи на те, що станом на 03.04.2015 банк не повернув [PERSON] його кошти згідно вищевказаних Договорів, суд задовольняє вимогу позивача про повернення коштів за вищезазначеними Договорами у розмірі 595753,06 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. У відповідності до положень ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі 3 % вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі 3% загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі. Оскільки ПАТ «Банк «Київська Русь» прострочило виконання грошового зобов'язання за Договором № 17161-49.12 банківського вкладу в національній валюті «Вигідний 2015» та Договору 17206-49.12 банківського вкладу в іноземній валюті «Вигідний 2015»від 02.03.2015 року, то зобов'язане сплатити позивачу [PERSON] 3% річних за час прострочення виконання зобов'язання за депозитними договорами в межах заявлених позовних вимог. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з ПАТ «Банк «Київська Русь» на його корить 3% річних в сумі 4995,53 грн. є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Суд відмовляє позивачу [PERSON] у його вимозі про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 100000 грн., оскільки правовідносини, що існують між сторонами, є зобов'язальними, а у разі порушення зобов'язання моральна шкода може відшкодовуватись лише тоді, якщо це встановлено договором або законом. Оскільки відшкодування моральної шкоди за порушення надання даного виду послуг Законом України «Про захист прав споживачів» не передбачено, суд відмовляє у задоволенні даної вимоги. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Виходячи з цього та розміру задоволених судом вимог позивача, звільнення його від сплати судового збору при зверненні до суду, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави 3654 грн. судового збору.

Outcome: partial