Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ «СК «Країна» про стягнення суми страхового відшкодування, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] року, близько 17:00 год., в с. Іванів Калинівського району Вінницької області мала місце дорожньо-транспортна пригода, у якій було здійснено наїзд автомобілем ГАЗ 31029, д.н.з. [NUMBER], з двома причепами, під керуванням [PERSON] на пішохода [PERSON]. Внаслідок скоєної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] помер в кареті швидкої медичної допомоги. Дана пригода сталася з вини [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого забезпечена в ПАТ «СК «Країна», згідно полісу обов'язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/0405225 від 24.04.2014 року. Матеріальних претензій у позивача до [PERSON] як винуватця в смерті батька не має, однак є претензії до відповідача як відповідальної особи за шкоду заподіяну життю внаслідок ДТП під час страхування транспортного засобу винуватця. 14.03.2017 року та 15.03.2017 року позивач звернувся до представників Вінницької філії ПАТ «СК «Країна» з вимогою щодо виплати страхового відшкодування у зв'язку зі смертю батька позивача, однак жодної відповіді так і не отримав. А відтак, позивач вважає, що у відповідача виникло зобов'язання сплатити на його користь суму страхового відшкодування заподіяну життю згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/0405225 від 24.04.2014 року в розмірі 100 000 грн., а також за 1 024 дня прострочення сплати страхового відшкодування штрафні санкції з урахуванням індексу інфляції в розмірі 90 762,52 грн., штрафні санкції з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ в розмірі 107 394,51 грн., штрафні санкції в розмірі 3% річних в розмірі 8 416,44 грн. (а.с.1-2). 12.10.2017 року позивач звернувся до суду із заявою про зменшення позовних вимог в силу ч.2 ст.31 ЦПК України в редакції 2004 року, яка була прийнята судом та відповідно до якої просив стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 14 616,00 грн. та витрати на поховання та спорудження надгробного пам'ятника у розмірі 28 994,10 грн., а також пеню в розмірі 2 598,68 грн., витрати від інфляції в розмірі 915,81 грн., 3% річних в розмірі 311,84 грн., а також судові витрати (а.с.105-107). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.02.2018 року цивільну справу за позовом [PERSON] до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про стягнення суми страхового відшкодування і штрафних санкцій в частині позовних вимог про відшкодування витрат на поховання та спорудження надгробного пам'ятника в сумі 28 994,10 грн., стягнення моральної шкоди в сумі 7 308,00 грн., пені в сумі 2 598,68 грн., витрат від інфляції в сумі 915,81 грн., трьох відсотків річних в сумі 311,84 грн., - провадженням закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову в цій частині і прийняття судом відмови на підставі п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України (а.с.174). В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові та відповіді на відзив, а саме: просили стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 7 308,00 грн., а також витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000 грн. В судовому засіданні представник відповідача за довіреністю Ястреб Т.І. позовні вимоги не визнала та просила в задоволенні останніх відмовити з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с.162-169). Заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних міркувань. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що згідно Витягу з кримінального провадження №12014020160000454 від 26.08.2014 року [INFO] року, близько 17:00 год., в с. Іванів Калинівського району Вінницької області мала місце дорожньо-транспортна пригода, у якій було здійснено наїзд автомобілем ГАЗ 31029, д.н.з. [NUMBER], з двома причепами, під керуванням [PERSON] на пішохода [PERSON]. Внаслідок скоєної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] помер в кареті швидкої медичної допомоги (а.с.8), що також підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] виданим виконкомом Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області 27.08.2014 року (а.с.5). 24.04.2014 року між ПАТ «СК «Країна» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/0405225, строк дії якого з 25.04.2014 року по 24.04.2015 року (надалі - Поліс). За даним Полісом ПАТ «СК «Країна» було застраховано цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу марки «ГАЗ», державний реєстраційний номер 14631ВТ (а.с.7). Основним нормативно-правовим документом в даній сфері господарської діяльності є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до статті 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода (в тому числі моральна шкода), пов'язана, зокрема зі смертю потерпілого. Статтею 27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено порядок розрахунку страхового відшкодування шкоди, пов'язаної зі смертю потерпілого. Пунктом 27.1 статті 27 вищезазначеного Закону передбачає, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Згідно п.27.3 ст.27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Згідно свідоцтва про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER], виданого Іванівською сільською радою Калинівського району Вінницької області 20.11.1964 року, позивач був сином [PERSON] (а.с.6), а відтак має право на отримання страхового відшкодування у відповідності до п.27.3 ст.27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В той же час, з матеріалів справи вбачається, що смертю [PERSON] була також заподіяна моральна шкода його дружині [PERSON], яка померла [INFO] року у с. Іванів Калинівського району Вінницької області, що достеменно підтверджується свідоцтвом про смерть останньої серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області 21.03.2016 року (а.с.114). Таким чином, смертю [PERSON] була заподіяна шкода двом особам: [PERSON] та [PERSON] Розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» на день настання страхового випадку - 25.08.2014 року - становив 1 218,00 грн. Отже, загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачем) та дітям (усиновленим) стосовно одного померлого становить 14 616,00 грн. (1 218,00 грн. х 12 = 14 616,00 грн.). Таким чином, розмір страхового відшкодування моральної шкоди, належний до виплати позивачу, становить 1/2 частки від 14 616,00 грн., тобто 7 308,00 грн., що також знайшло своє відображення у страховому акті №44028/Ж/3.2.29, затвердженому начальником управління врегулювання страхових випадків ПАТ «СК Країна» Варавка Н.А. від 02.01.2017 року (а.с.167). Суд звертає увагу, що вищезазначений розмір моральної шкоди був сплачений відповідачем позивачу згідно платіжного доручення №17 від 03.01.2018 року (а.с.168), що сторонами не заперечувалось. Що ж стосується думок та тверджень сторони позивача, що у зв'язку з тим, що дружина померлого [PERSON] [PERSON] померла, так і не скориставшись своїм правом на отримання страхового відшкодування, натомість про таке відшкодування заявив син померлого [PERSON], і, оскільки, інших осіб, які за законом мали би право на відшкодування моральної шкоди, не має, а відтак отримати це відшкодування має право позивач у повному обсязі, то суд з останніми не погоджується з наступних міркувань. Закон пов'язує спричинення та відшкодування шкоди, в тому числі моральної, з настанням страхового випадку. Як вбачається з матеріалів справи, на день настання страхового випадку - 25.08.2014 року моральна шкода була спричинена як позивачу, так і його матері та дружині померлого [PERSON] [PERSON], яка померла [INFO] року, в рівних частках по 7 308,00 грн. кожному. І лише той факт, що померла [PERSON] за життя не скористалась своїм правом на отримання страхового відшкодування моральної шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого, не є правовою підставою для отримання на разі позивачем такого відшкодування у повному обсязі. Згідно ст.ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому в задоволенні останніх слід відмовити. Що ж стосується вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 4 000 грн., які позивач поніс згідно договору про надання правової допомоги адвокатом №30 від 25.09.2017 року (а.с.89), то останні згідно п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України у зв'язку із відмовою в позові не підлягають стягненню та покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed