Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що 17.12.2013 року між нею та ФОП [PERSON], яка діє на підставі ліцензії Державної туристичної адміністрації України від 27.05.2010 року, серія [NUMBER] в особі директора [PERSON], який діє від імені та за дорученням туроператора «Туристичний клуб» з одного боку та на підставі субагентського договору № 125 від 01.09.2010 року через ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури»», в особі директора Шеріфа Ахмеда було укладено договір на туристичне обслуговування. За умовами договору турагент зобов'язується відповідно до замовлення туриста забезпечити надання комплексу туристичних послуг туристу, а турист зобов'язується на умовах даного договору прийняти та оплатити їх (пункт 1.1 договору). Відповідно до умов договору турагент зобов'язується згідно із замовленням туриста надати туристичний продукт - подорож на двох осіб до Андори із проживанням в готелі 4*. із перельотом трансфером та харчуванням (п.п. 2.1. 2.2. 2.5, 2.7. 2.8 договору). Загальна вартість туристичних послуг складає 2 463 евро, розрахунок проводиться в тривні по курсу туроператора на день здійснення оплати туристичних послуг. Для виконання вказаного доручення турист вносить гроші па депозит в сумі: 3600 грн. (три тисячі шістсот гривень). Вказаний договір просить визнати недійсним з тих підстав, що він не містить істотні умови, які визначені ст. 20 Закону України «Про туризм ». Договір на туристичне обслуговування від 17.12.2013 року не містять обов'язкові умови, зокрема: порядок оплати готельного обслуговування; види і способи забезпечення харчування; характеристика транспортних засобів, що здійснюють перевезення, зокрема їх вид і категорія, а також дата, час і місце відправлення та повернення (якщо перевезення входить до складу туристичного продукту);страховик, що здійснює обов'язкове та/або добровільне страхування туристів за бажанням туриста, інших ризиків, пов'язаних з наданням туристичних послуг (пункті 2.10 договору від 17.12.2013 року вказано, що умови медичного страхування викладені у страховому полісі, хоча все це має бути відображено у самому договорі); форма розрахунку (у договорі від 17.12.2013 року лише загальну вартість туристичних послуг). Окрім того, у договорі, на туристичне обслуговування від 17.12.2013 року зазначається, що ФОП [PERSON], ліцензія Державної туристичної адміністрації України від 27.05.2010 року, серія [NUMBER]. в особі директора [PERSON], який діє від імені та за дорученням туроператора «Туристичний клуб» з одного боку та на підставі субагентського договору № 125 від 01.09.2010 року через ГОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури»», в особі директора Шеріфа Ахмеда. Однак туристу було надано субагентський договір № 000081 від 01.09.2013 року, тому не зрозуміло на підставі яких повноважень взагалі діє відповідач по справі. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов з підстав, викладених у ньому, просила суд його задоволити. Відповідач та її представник проти позову заперечували та пояснили суду, що дійсно між ФОП [PERSON] (Турагент) та [PERSON] (Турист) 17.12.2013 року було укладено Договір про туристичне обслуговування (далі - Договір про туристичне обслуговування), а саме надання туристичного продукту - організація подорожі до м. Андора Jla Велла в країні Андора з 28.12.2013 до 04.01.2014. В п. 2.5. сторонами Договору про туристичне обслуговування визначено готель President 4* для проживання [PERSON] Відповідно до п. 3.1. Договору про туристичне обслуговування, вартість туристичних послуг (туристичного продукту) становить 2 463,00 євро. Розрахунок проводиться у гривні по курсу до євро. [PERSON], на виконання умов Договору внесла 3 600 грн. від вартості турпродукту та зобов'язалась оплатити повну вартість на протязі одного дня, що передбачено відповідно до п. 3.1. та 5.2.1. Договору про туристичне обслуговування. Укладаючи Договір про туристичне обслуговування ФОП [PERSON] діяла як субагент ТОВ «Мережа агентств «Гарячі тури» на підставі Субагентського договору № 000081 від 01.09.2013 (далі - Субагентський договір). Того ж дня ФОП [PERSON] було подано заявку №22742 до ТОВ «МЕРЕЖА АГЕНТСТВ «ГАРЯЧІ ТУРИ» на бронювання всіх необхідних для надання туристичного продукту послуг та належним чином виконано свої обов'язки перед [PERSON] [PERSON] подала заяву до ФОП [PERSON] про перебронювання готелю з готелю President 4* на готель Font D'Argent Canillo 4*, в зв'язку з відсутністю в першому «гідної лазні та спа салонів». [PERSON] вдруге подала заяву до ФОП [PERSON], якою повідомила що відмовляється від запропонованого готелю President 4*, оскільки рішення про його обрання було нею прийнято поспіхом, а також відмовляється від поїздки в запропоновані їй готелі, через їх «низький рівень». Всі істотні умови для даного виду договорів були дотримані. Даний позов розцінюють як намір позивача уникнути матеріальної відповідальності, яку поніс турагент внаслідок невиконання зі сторони [PERSON] умов договору. Заслухавши сторони дослідивши матеріали справи судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 17.12.20013 року між ФОП [PERSON] (Турагент) та [PERSON] (Турист) укладено Договір про туристичне обслуговування. Предметом договору є надання туристичного продукту - організація подорожі до м. Андора Лa Велла в країні Андора з 28.12.2013 до 04.01.2014. В п. 2.5. сторонами Договору про туристичне обслуговування визначено готель President 4* для проживання [PERSON] Відповідно до п. 3.1. Договору про туристичне обслуговування, вартість туристичних послуг (туристичного продукту) становить 2 463,00 євро. Розрахунок проводиться у гривні по курсу до євро. [PERSON], на виконання умов Договору внесла 3 600 грн. від вартості турпродукту та зобов'язалась оплатити повну вартість на протязі одного дня, що передбачено відповідно до п. 3.1. та 5.2.1. Договору про туристичне обслуговування. Укладаючи Договір про туристичне обслуговування ФОП [PERSON] діяла як субагент ТОВ «Мережа агентств «Гарячі тури» на підставі Субагентського договору № 000081 від 01.09.2013 (далі - Субагентський договір). Того ж дня ФОП [PERSON] було подано заявку №22742 до ТОВ «МЕРЕЖА АГЕНТСТВ «ГАРЯЧІ ТУРИ» на бронювання всіх необхідних для надання туристичного продукту послуг. В подальшому позивач подала заяву до ФОП [PERSON] про пере бронювання готелю з готелю President 4* на готель Font D'Argent Canillo 4*, в зв'язку з відсутністю в першому «гідної лазні та спа салонів», а потім вдруге подала заяву до ФОП [PERSON], якою повідомила що відмовляється від запропонованого готелю President 4*, оскільки рішення про його обрання було нею прийнято поспіхом, а також відмовляється від поїздки в запропоновані їй готелі, через їх «низький рівень». Частиною 1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.( ст. 627 ЦК ). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Звертаючись до суду з даним позовом позивач стверджує, що договір на туристичне обслуговування є недійсним внаслідок того, що не містить всі істотні умови для даного виду договорів, які визначені ст. 20 Закону України «Про туризм». Між тим, як встановлено в судовому засіданні дані твердження є безпідставними оскільки матеріалами справи підтверджується, що істотні умови о договору були узгоджені з позивачкою у формі, яка вимагається законом, інформація про послугу була доведена до відома позивачки, що під твердили в судовому за сіданні свідки. Так зокрема, порядок оплати готельного обслуговування визначено в п. 3.1. Договору на туристичне обслуговування; види і способи забезпечення харчування - в п. 2.7. Договору (система харчування є НВ (сніданок + вечеря), характеристика транспортних засобів, що здійснюють перевезення, зокрема їх вид і категорія, а також дата, час і місце відправлення та повернення (якщо перевезення входить до складу туристичного продукту) - в п. 2.5. Договору де зазначено, шо транспортне обслуговування «авіа», а дані по авіа перельоту вказуються в інформаційному листі, який надається окремо вже після укладення Договору та бронювання квитків у авіаперевізника. У п. 2 Постанови Пленуму роз'яснено запроваджену ст. 203 ЦК України норму, у якій закріплені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину . Згідно з цією нормою насамперед зміст правочину (його умови) не має суперечить вимогам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Жодних доказів на підтвердження недійсності договору про надання туристичних послуг, суду не надано. За таких обставин суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed