overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи свої вимоги тим, що 17.07.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. У період шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони разом не проживають з травня 2014 року через особисті причини, сварки та непорозуміння перестали вести спільне господарство та не підтримують шлюбні відносини, шлюб носить формальний характер, а тому його збереження є недоречним. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, відповідно до ст..ст.224-227 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 липня 2010 року у відділі запису актів цивільного стану Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 92. У період шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з′ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім′єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи свої вимоги тим, що 19.08.2011 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу дітей немає. Сімейне життя не склалося, вони виявилися різними за характером та поглядами на життя людьми, що призвело до виникнення непорозумінь. В зв'язку з наведеним позивач просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити, шлюб розірвати. Відповідач проти задоволення позову заперечував, строк на примирення з позивачкою не просив. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19.08.2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1084. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з′ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи свої вимоги тим, що 22.05.2002 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо з лютого 2015 року, оскільки мають різні погляди на сімейне життя та через відсутність взаєморозуміння. Шлюб існує формально, а тому збереження шлюбу є недоречним. Сторони в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач у своїй заяві, а відповідач через телеграмне повідомлення - просили розгляд справи проводити у їх відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечують. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 травня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Деснянського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 563. У період шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з′ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім′єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи свої вимоги тим, що 25.08.1990 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. У період шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO], яка вже є повнолітньою особою. Спільне життя із відповідачем не склалося через різні життєві принципи та ставлення до сімейного життя. Часто виникали сварки та конфлікти по різними побутовим питанням, відповідач застосовував до позивачки фізичне насилля. Все вищезазначене негативно впливає на її самопочуття та призводить до того, що [PERSON] знаходиться в стані постійного стресу. Сторони втратили один до одного почуття взаємоповаги. Шлюбні відносини припинені з травня 2013 року, спільний бюджет та господарство не ведеться з того часу. Шлюб існує формально, а тому підстав для збереження шлюбу не має. У зв'язку із чим позивач і звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, відповідно до ст..ст.224-227 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 серпня 1990 року у відділі запису актів цивільного стану Слав»яносербського РИКА Луганської області, актовий запис № 33. У період шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO], яка вже є повнолітньою особою. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з′ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім′єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 11.10.2019 вищевказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків. Позивачем на виконання ухвали суду у встановлені суддею строки, було усунуто зазначені судом недоліки. Ухвалою судді від 20.11.2019 було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в підготовчому засіданні. Ухвалою суду від 22.01.2020 закрито підготовчий розгляд справи та призначено справу до судового розгляду. Позивачка та відповідач подали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд про їх задоволення. Враховуючи те, що у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Судом встановлено, що між сторонами 17.07.2004 року укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві (а/з № 849), що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб. Сторони мають трьох спільних дітей - сині [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як свідчить викладене позивачем в заяві, сторони з квітня 2018 року проживають окремо один від одного, не ведуть спільного господарства та припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи, що позивачка була звільнення згідно ухвали судді про відкриття провадження у справі від 20.11.2019 від сплати судового збору при зверненні з позовом до суду, а відтак вказана сума судового збору підлягає відшкодуванню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відсутність порозуміння у справах сім`ї призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного.Сторони живуть окремо з початку квітня 2018 року. Шлюб носить формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити спільним інтересам обох сторін. Сімейне життя і збереження шлюбу є неможливим, а примирення між сторонами неможливе. В судове засідання сторони не з`явились, про день розгляду справи повідомлені належним чином, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких позивач зазначає, що підтримує позов, а відповідач - що визнає позовні вимоги. Частина 1 ст. 206 ЦПК України визначає, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.07.2011 р., про що у відділі реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 236, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9). На підставі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 с. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивач та відповідач не мають наміру спільно проживати як сім`я, а збереження шлюбу істотно порушує право сторін через категоричність обох до примирення. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що на протязі 2016-2019 р. не проживають разом, не підтримують подружніх відносин, надалі перебувати у щлюбі немає жодного сенсу. Примирення між ними неможливе. В судове засідання сторони не з`явились, про день розгляду справи повідомлені належним чином. Подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких позивач зазначає, що підтримує, а відповідач - що визнає позовні вимоги. Частина 1 ст. 206 ЦПК України визначає, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13.06.2008р., про що у відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві складено відповідний актовий запис № 568, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.16). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.15). На підставі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 с. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивач та відповідач не мають наміру спільно проживати як сім`я, а збереження шлюбу істотно порушує право сторін через категоричність обох до примирення. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що на протязі 3 років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між нами шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім»ю. Між ними постійно виникали сварки свідком яких нерідко ставала дитина. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. В судове засідання сторони не з`явились, про день розгляду справи повідомлені належним чином. Подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких позивач зазначає, що підтримує позов, а відповідач - визнає позовні вимоги. Частина 1 ст. 206 ЦПК України визначає, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.07.2010 р., про що у відділі реєстрації актів громадянського стану Деснянського районного управління юстиції м. Києва складено відповідний актовий запис № 762, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). На підставі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 с. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивач та відповідач не мають наміру спільно проживати як сім'я, а збереження шлюбу істотно порушує право сторін через категоричність обох до примирення. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що протягом багатьох років чоловік вдається до фізичного та психологічного насилля, у них відсутні спільні інтереси з чоловіком, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Чоловік систематично не впускає її в квартиру, в якій вона проживає разом з малолітньою дитиною та власником якої являється. Подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. З метою збереження шлюбу вони намагалися знайти спільну мову і поновити сімейні відносини, проте їм не вдалося, а тому вважає, що збереження шлюбу є неможливим. Спір щодо спільного майна, місця проживання та утримання дитини відсутній. В судове засідання сторони не з`явились, про день розгляду справи повідомлені належним чином. Подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких позивач зазначає, що підтримує, а відповідач - що визнає позовні вимоги. Частина 1 ст. 206 ЦПК України визначає, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.06.2006р., про що у відділі РАЦС Деснянського районного управління юстиції у м. Києва складено відповідний актовий запис №673, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.15). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4). На підставі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 с. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивач та відповідач не мають наміру спільно проживати як сім`я, а збереження шлюбу істотно порушує право сторін через категоричність обох до примирення. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозумінняв їх відносинах як подружжя, різними поглядами на життя. Конфлікти та непорозуміння призвели до втрати почуття, любові та поваги, необхідних для подальшого сімейного життя. З початку грудня 2018 року вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо і спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше збереження шлюбу не виявляється можливим і буде суперечить її інтересам. Між ними відсутній спір щодо сплати аліментів на утримання дитини та поділу спільно нажитого майна подружжя. В судове засідання сторони не з`явились, про день розгляду справи повідомлені належним чином. Подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких позивач зазначає, що підтримує, а відповідач - що визнає позовні вимоги. Частина 1 ст. 206 ЦПК України визначає, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.02.2014р., про що у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції м. Києва складено відповідний актовий запис №195, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5). На підставі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 с. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивач та відповідач не мають наміру спільно проживати як сім`я, а збереження шлюбу істотно порушує право сторін через категоричність обох до примирення. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved