Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 11 жовтня 2015 року помер іі батько [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно, яке складається з: житлового будинку з відповідними господарськими спорудами та побудовами, розташованого за адресою: м. Родинське, Донецької області, вул. Зарічна, буд. 26; земельної ділянки для обслуговування вказаного житлового будинку та господарських будівель, загальною площею 0,1000 га; та 1/3 частини квартири № 26, за адресою: м. Родинське, Донецької області, вул. Пушкіна, буд. 10. Позивач вказує, що 1/3 частини квартири № 26, за адресою: м. Родинське Донецької області, вулиця Пушкіна, будинок № 10 належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло № 1-409, виданого 13 грудня 2005 року Комунальним підприємством Управління міського господарства» та зареєстрованого Красноармійським бюро технічної інвентаризації в книзі 4, номер запису 10, за реєстраційним номером 13465916. Житловий будинок належав спадкодавцеві [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області 21 березня 2013 року, витягу № 1466909. Земельна ділянка належала [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], 21 березня 2013 року, реєстр № 682 та зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 21.03.2013 року, індексний номер витягу 1464713. Кадастровий номер земельної ділянки 1413270600:01:004:0268. Також позивач вказує, що спадщину після [PERSON] вона прийняла. Зокрема, приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] 29 квітня 2016 року по реєстру № 643 їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири, за адресою: [ADDRESS], та на житловий будинок з відповідними господарськими спорудами та побудовами, за адресою м. Родинське, Донецька область, вул. Зарічна, буд. 26. Водночас, що стосується свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,1000 га, призначену для обслуговування жилого будинок за адресою: м. Родинське, Донецька область, вул.. Зарічна, 26, то у видачі такого нотаріусом відмовлено, оскільки [PERSON] з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, який необхідно надати нотаріусу для видачі свідоцтва про право на спадщину, як це передбачено п.4.20 глави 10 розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5 не містить інформацію про власника цієї земельної ділянки. З огляду на вищенаведене, просила суд задовольнити позов та визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну ділянку загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер 1413270600:01:004:0268, призначеної для обслуговування житлового будинку з відповідними надвірними будівлями та спорудами, за адресою: Донецька область, м. Родинське, вул. Зарічна, 26 після смерті її батька [PERSON] . Позивач [PERSON]у судове засідання не з'явилася, про час, день та місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час, день та місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача [PERSON] міської ради у судове засідання не зявився, про час, день та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надіслав заяву із клопотанням про розгляд справи у його відсутності, а також не заперечує щодо задоволення позову. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставна та таку слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 57 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. Згідно із ч.ч.1,4 ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії ІІІ-НО № 463424 народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Згідно свідоцтва про одруження серії І-НО № 142589, виданого Виконкомом [PERSON] міської ради Донецької області, зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) (а.с. 7). Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-НО № 920309, виданого Виконавчим комітетом [PERSON] міської ради м. Красноармійська Донецької області 13 жовтня 2015 року, [PERSON] помер 11 жовтня 2015року, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 179 (а.с. 8). Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відтак, спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач [PERSON], мати [PERSON], сестра [PERSON] Згідно заяви [PERSON]. від 15 грудня 2015 року, [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь [PERSON] (а.с. 36) Згідно заяви [PERSON] від 01 грудня 2015 року, [PERSON]О відмовилася від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь [PERSON] (а.с. 39). Відповідно до [PERSON] зі Спадкового реєстру № 43748397 від 29 квітня 2016 року, [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] (а.с. 13). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 квітня 2016 року [PERSON] є власником будинку з надвірними побудовами та спорудами № 26, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Родинське, вул.. Зарічна, який належав спадкодавцю [PERSON] на підставі договору купівлі продажу житлового будинку, посвідченого 21 березня 2013 року приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] за реєстровим № 685 (а.с. 9). Відповідно даних спадкової справи, 15 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] (а.с. 34-65). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29 квітня 2016 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, після померлого [PERSON], оскільки [PERSON] з Державного земельного кадастру про земельну ділянку повинен містити відомості про земельну ділянку та права на неї, відомості про власника (користування земельної ділянки, крім персональних даних, які є інформацією з обмеженим доступом та не підлягають відображенню у відкритому доступі (реєстраційний номер облікової картки платника податків, серія та номер паспорта громадянина України, місце проживання, дата народження фізичної особи) (а.с. 18). Згідно зі\~ст.126 Земельного кодексу України,\~право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Згідно копії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21 березня 2013 року (а.с. 10-11) та витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21 березня 2013 року (а.с. 12) [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1 га, за кадастровим номером 1413270600:01:004:0268, призначеної для обслуговування житлового будинку з відповідними надвірними будівлями та спорудами, яка розташована за адресою: Донецька область, м. Родинське, вул. Зарічна, 26. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1401946892016 від 25 квітня 2016 року [PERSON] надано заяву для реєстрації земельної ділянки, що розташована за адресою: Донецька область, м. Родинське, вул. Зарічна, буд. 26 (а.с 14). Відповідно до ч. 1\~ст. 1225 Цивільного кодексу України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року\~\~\~«Про судову практику у справах про спадкування»\~розяснено, що відповідно до\~статті 1225 ЦК України, \~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ч.5\~ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. За вимогами ст.ст.328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність прав власності не випливатиме із закону. Згідно з п. 9 п. 1\~ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Згідно зі\~ст.11 ЦК України, \~цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами, цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права, а у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права можуть виникати з рішення суду. Відповідно до\~ст.15 ЦК України, \~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання і у випадку невизнання права особи, вона згідно вимог\~ст.16 ЦК України\~має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що право власності на земельну ділянку, яке засвідчене державним актом, мав батько позивача, однак не оформив право власності на свою земельну ділянку, а нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, захистити свої права позивач може лише в судовому порядку, відтак суд приходить до висновку, що позивач має право на спадкове майно, як спадкоємець першої черги, після смерті [PERSON]

Outcome: approved