Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку в обґрунтування якого вказав (з врахуванням уточненої позовної заяви), що з 06.03.2010р. по 01.11.2014р. він працював у відповідача та був звільнений у зв'язку з виходом на пенсію. У порушення ст.116 КЗпП України, йому не були сплачені всі суми, що належать йому при звільненні, а саме компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати. Відповідно до ст.117 КЗпП України, підприємство повинно йому сплатити середній заробіток за період: 100 робочих днів х 337,50 грн. середньоденного заробітку = 33750 грн. У зв'язку з цим просить стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 33750 грн. Позивач до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі та за участю його представника. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та пояснив суду, що 25.06.2015р. було зарахування коштів, це була компенсація втрати доходів, що йому було усно роз'яснено. В останній день роботи позивач не працював, але в заяві про звільнення він просив провести з ним розрахунок. Представник відповідача Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» у судовому засіданні надала письмові заперечення на позов, які підтримала у судовому засіданні, де зазначила, що на дату звільнення заборгованість підприємства перед позивачем із заробітної плати складала 19388,95 грн. Належні позивачу при звільненні суми були перераховані у наступні строки: 16.12.2014р. - 1635,70 грн. (залишок за травень 2014р.); 17.12.2014р. - 392,32 грн. (залишок за червень 2014р.); 30.12.2014р. - 2797,41 грн. за липень 2014р.; 20.01.2015р. - 2797,41 грн. за липень 2014р.; 29.01.2015р. - 3185,51 грн. за серпень 2014р.; 11.11.2014р. - 1,93 грн. заробітна плата за вересень 2014р.; 25.11.2014р. - 350,00 грн. за жовтень 2014р.; 01.12.2014р. - 1489,30 грн. за жовтень 2014р.; 05.12.2014р. - 2058,94 грн. за жовтень 2014р.; 10.12.2014р. - 2058,94 грн. за жовтень 2014р.; 17.12.2014р. - 1310,74 грн. за листопад 2014р.; 25.12.2014р. - 1310,75 грн. за листопад 2014р. У червні 2015р. позивачу нараховано компенсацію в сумі 1189,72 грн. за несвоєчасну виплату заробітної плати та 25.06.2015р. на особовий рахунок позивача перераховано 957,01 грн. (з урахуванням утримання податків та обов'язкових платежів). Щодо стягнення середнього заробітку на користь позивача, то відповідач заперечує проти цього та зазначає, що однією з підстав відповідальності пере робітником є вина власника або уповноваженого ним органа. Підприємством були вжиті всі необхідні заходи щодо повного розрахунку з позивачем, що й було остаточно здійснено 29.01.2015р. Це свідчить про добросовісність та вчинення усіх можливих дій та заходів з боку ОКП «Донецьктеплокомуненерго» та відокремленого підрозділу у м.Димитров для запобігання шкідливих наслідків, які можливі внаслідок затримки розрахунку. Так, 28.08.2014р. та 29.08.2014р. відповідачу ТПП України видані сертифікати № 26/44/05-4 та № 2713/05-4, яким засвідчено ОКП «Донецьктеплокомуненерго» та відокремленого підрозділу у м.Димитров настання обставин непереборної сили з 02.06.2014р. при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов'язкових платежів. Виплата працівникам заробітної плати можлива лише у разі оплати єдиного соціального страхового внеску. За період травень-грудень 2014р. підприємством несвоєчасно сплачено ЄСВ, тому своєчасність виплати заробітної плати стало неможливим. Звільнення від відповідальності за несвоєчасну сплату ЄСВ підтверджено рішеннями Донецького окружного адміністративного суду. Отже, відповідно до ст.61 ЦПК України, відсутність вини відповідача доведена та відповідачем надано суду відповідні копії рішення судів. Довідкою Державного ощадного банку України від 13.06.2015р. підтверджено, що станом на 01.11.2014р. та на 02.11.2014р., на рахунках ВП «Виробнича одиниця «Димитровтепломережа» відповідача, залишок грошових сум складав 0,00 грн. Відповідно до діючого законодавства, м.Димитров Донецької області віднесено до населеного пункту, де здійснюється антитерористична операція. З огляду на зазначене та враховуючи те, що виплата працівникам заробітної плати та звільненим з підприємства працівникам можливо лише у разі оплати єдиного страхового внеску, що перераховується підприємством на користь державної податкової інспекції одночасно з видачею працівникам зарплатні, до підприємства не застосовується відповідальність, штрафні та фінансові санкції за невиконання обов'язків платника єдиного внеску у період з 14.04.2014р. до закінчення антитерористичної операції. З урахування викладеного, просять у позові відмовити. Крім цього, представник відповідача пояснила у судовому засіданні, що заробітна плата перераховується з рахунку відокремленого підрозділу, куди перераховує кошти. На день звільнення позивача, юридична особа була зареєстрована у м.Донецьк. Компенсація та індексація нараховувалася. Заходи своєчасного розрахунку - це часткова сплата заборгованості. Складність виплати заробітної плати - наявність воєнного конфлікту, рефінансування банків, що потягло неможливість взяти кредити. Відсутність коштів також якимось чином вплинуло на несвоєчасність розрахунку. У лютому 2015р. відповідач перереєструвався у м.Краматорськ Донецької області. З 15.10.2014р. деякі працівники відповідача стали перебувати у м.Костянтинівка Донецької області. Сертифікат ТПП є достатнім доказом для звільнення відповідальності по здійсненню виплати податків, але виплата заробітної плати нерозривно пов'язана з виплатою податків. Заява про розрахунок разом зі звільненням надходила. 337,50 грн. - розрахунок середньоденної заробітної плати виходячи з робочих днів, 256,04 грн. - виходячи з календарних днів. Судом встановлено, що позивач з 06.10.2010р. по 01.11.2014р. знаходився у трудових відносинах з відповідачем та був звільнена за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію згідно ч.1 ст.38 КЗпП України, розрахунок проведений 25.06.2015р., що встановлено на підставі пояснень представників сторін, трудової книжки, наказами про прийняття на роботу та про припинення трудового договору (а.с.4-6, 18-22, 30, 32). Згідно Сертифікату (висновку) про настання обставин непереборної сили № 2713 від 29.08.2014р. Торгово-промислової палати України, відповідно до п.п.100.4 та 100.5 ПК України, засвідчено настання обставин непереборної сили з 02.06.2014р. «Виробнича одиниця Обласного комунального підприємства «Донецьктепломережа» «Димитровтепломережа» при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотримання законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків і обов'язкових платежів. На момент видачі сертифікату (висновку) ТПП України, обставини непереборної сили тривають та закінчення їх терміну встановити неможливо (а.с.29). Згідно довідки відповідача, середньоденний заробіток позивача складає 337,50 грн. (а.с.51, 56). Згідно Сертифікату (висновку) про настання обставин непереборної сили № 2644 від 28.08.2014р. Торгово-промислової палати України, відповідно до п.п.100.4 та 100.5 ст.100 ПК України, засвідчено настання обставин непереборної сили з 02.07.2014р. «Виробнича одиниця Обласного комунального підприємства «Донецьктепломережа» «Димитровтепломережа» при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотримання законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків і обов'язкових платежів. На момент видачі сертифікату (висновку) ТПП України, обставини непереборної сили тривають та закінчення їх терміну встановити неможливо (а.с.69). Згідно наказу відповідача від 14.08.2014р., у зв'язку з проведенням АТО на території м.Донецька, всі служби та відділи апарату управління відповідача переведені з 15.10.2014р. на адресу: вул.Ємельянова, 69, м.Костянтинівка Донецької області (а.с.70). Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільнені робітника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться у день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Як встановлено судом, позивач звільнився 01.11.2015р., але остаточний розрахунок з позивачем був здійснений 25.06.2015р. Оскільки відповідачем порушені вимоги закону, у відповідності до ст.117 КЗпП України, з відповідача належить стягнути на користь позивача його середній заробіток за весь час затримки належних йому при звільненні сум по день фактичного розрахунку. Суд вважає, що стягненню підлягає сума: 36112,50 грн. з розрахунку 337,50 грн. х 107 робочих днів за період з 02.11.2014р. по 07.04.2015р. Однак, враховуючи ст.11 ЦПК України, суд вважає за необхідно стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку в межах позовних вимог, а саме в сумі 33750 грн. Суд не приймає до уваги позицію відповідача щодо відсутності вини в діях підприємства у несвоєчасній виплаті заборгованості по заробітній платі. Згідно сертифікатів про форс-мажорні обставини, на які в обґрунтування своєї позиції посилається представник відповідача, Торгово-промислова палата України засвідчила настання форс-мажорних обставин підприємству з 02.06.2014 року та з 02.07.2014р. при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотримання норм законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків і обов'язкових платежів. Обставини непереборної сили пов'язані з територіями, де проводиться антитерористична операція. Оскільки підприємство з 15 жовтня 2014 року, а структурний підрозділ відповідача «Димитровтепломережа» (де працював позивач) без зміни свого місця розташування, здійснюють свою господарську діяльність на території, підконтрольній українській владі, зазначені сертифікати, не можуть бути взяті судом, як доказ на підтвердження відсутності вини підприємства у порушенні строків виплати належних звільненому працівникові сум, оскільки форс-мажорні обставини перестали існувати для відповідача і ніяким чином не торкалися питань заробітної плати, зокрема, виниклої поза межами активної фази АТО заборгованості позивача. Скрутне фінансове становище, на яке у своєму запереченні також звертає увагу представник відповідача, не виключає відповідальності підприємства. На підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню, пропорційно задоволених вимог, судовий збір у розмірі 337,50 грн. На підставі ст.43 Конституції України, ст.ст.47, 116, 117, 2371 КЗпП України,

Outcome: approved