Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Мостобудівельна компанія «МСУ», третя особа - [PERSON] про стягнення заробітної плати. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.09.2012р. він прийнятий охоронцем в ТОВ «Мостобудівельна компанія «МСУ». З грудня 2012р. по грудень 2013 відповідач недоплатив позивачу заробітну плату. На неодноразові письмові звернення позивача до відповідача ТОВ «Мостобудівельна компанія «МСУ» про надання довідки про розмір заробітної плати та її заборгованості відповіді він не отримав. Просив стягнути з ТОВ «Мостобудівельна компанія «МСУ» на його користь заборгованість по недоплаченій заробітній платі за період з грудня 2012р. по грудень 2013р., та моральну шкоду в сумі 5000,00 грн. В судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримував у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. В судове засідання відповідач не з'явився по невідомим суду причинам, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи, що підтверджується поштовою розпискою про вручення повістки. Третя особа - [PERSON] судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи, що підтверджується поштовою розпискою про вручення повістки. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, за згодою позивача, проводиться заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 58 ЦПК України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Судом встановлено і підтверджується матеріалами, що наказом від 01 вересня 2012 року позивач [PERSON] був прийнятий на роботу на посаду охоронника ТОВ «Мостобудівельна компанія «МСУ» та працюю на цій посаді по цей час на будівництві мостів в с.Абазівка Полтавського району Полтавської області. З грудня 2012 року і по цей час відповідач не виплачує [PERSON] заробітну плату. Встановлено, що в 2013 році колектив охоронців, в тому числі і позивач, звернулись до генерального директора ТОВ «Мостобудівельна компанія МСУ» з проханням надати їм довідки про розмір заробітної плати і заборгованості по її виплаті за вищевказаний період, але відповіді не отримали. Після чого вони зверталися з листами про порушення наших прав на оплату праці до прокуратури Полтавського району, територіальної державної інспекції з питань праці у Полтавській області Міністерство соціальної політики України, але позитивних наслідків з виплати заборгованості по заробітній платі не настало. Згідно довідки № 26/04-19/590, виданої Територіальною державною інспекцією з питань праці в м. Києві від 08.04.2014р., встановлено факт того, що станом на 12.09.2013р. заборгованість ТОВ «Мостобудівельна компанія МСУ» по заробітній платі перед працівником [PERSON] становить 6198 грн. Згідно з ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Зміст статті 21 Закону України «Про оплату праці» говорить, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору Згідно із статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, які фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. За змістом п.п.5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року (зі змінами й доповненнями) - відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо),яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Встановлено, що [PERSON] завдано душевних страждань у зв'язку із неналежним виконанням зі сторони ТОВ «Мостобудівельна компанія «МСУ» договірних зобов'язань по оплаті праці. Судом також встановлено, що відповідач своїми неправомірними діями по невиплаті заробітної плати порушив законні права та інтереси позивача, який поніс втрати нормальних життєвих зв»язків, в зв»язку з відсутністю матеріальних засобів для прожиття, що негативно вплинули на його фізичний і психічний стан здоров»я, і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя, а тому, відповідно до ст. 237-1 КзППУ, суд вважає правомірною вимогу позивача про стягнення з відповідача суми моральної шкоди в розмірі 5000 грн. Враховуючи зазначене суду вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі за період з грудня 2012р. по 12 вересень 2013р. так як дані обставини підтверджені доказами по заборгованості та підлягає до стягнення сума моральної шкоди. Судові витрати по справі на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial