overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 28 листопада 2006 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають та надалі будуть проживати з нею. Спору про місце проживання дітей немає. Спільне життя у подружжя не склалося через постійні сварки і втрату взаємних почуттів, у зв'язку з чим шлюбні відносини між ними фактично припинились з жовтня 2015 року. На підставі викладеного позивач попросить суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Позивачка на своїх вимогах наполягає, просить суд шлюб розірвати та розглянути справу без її участі, про що надала суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.15-16). За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 листопада 2006 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від спільного проживання сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.7-8), які проживають та надалі будуть проживати з позивачкою. Спору про місце проживання дітей немає. Сторони однією сім'єю не проживають, миритися не бажають, клопотань про вжиття заходів щодо примирення подружжя шляхом надання строку на примирення не заявляли. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За наявності зазначених вище обставин суд вважає, що збереження цього шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому надалі є недоцільним. Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та залишити їй після розірвання шлюбу прізвище [PERSON], оскільки згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 29 липня 1995 року, від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Шлюбні відносини припинені через те, що у сторін різні погляди на сімейне життя та на ґрунті цього виникали постійні сварки у сім'ї. Миритися та жити з відповідачем не бажає, у зв'язку з чим просить суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу просить відновити її дошлюбне прізвище [PERSON]. Позивач надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що на позові наполягає та просить розглянути справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 липня 1995 року, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.8). Від спільного проживання сторони неповнолітніх дітей не мають. Сторони однією сім'єю не проживають, миритися не бажають, клопотань про вжиття заходів щодо примирення подружжя шляхом надання строку на примирення не заявляли. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За наявності зазначених вище обставин суд вважає, що збереження цього шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому надалі є недоцільним. Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та відновити її дошлюбне прізвище [PERSON], оскільки згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2014 року. Від спільного проживання з ним має сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у подружжя не склалося. Шлюбні відносини припинені з 25 листопада 2014 року. Миритися та жити з відповідачем не бажає, у звязку з чим просить суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] та стягнути на її користь понесені судові витрати. Позивач надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що на позові наполягає та просить розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання призначене на 14 вересня 2015 року, не зявився з невідомих для суду причин. Про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Ухвалою суду від 14 вересня 2015 року Миргородському міськрайонному суду Полтавської області було доручено провести процесуальні дії щодо допиту відповідача [PERSON], але на виклики суду відповідач також не з'явився, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.08.2014 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Від спільного проживання сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає та надалі буде проживати з позивачем. Спору про місце проживання дитини та про поділ майна немає. Сторони однією сімєю не проживають з 25 листопада 2014 року, миритися не бажають, клопотань про вжиття заходів щодо примирення подружжя шляхом надання строку на примирення не заявляли. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За наявності зазначених вище обставин суд вважає, що збереження цього шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому надалі є недоцільним. Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та залишити їй після розірвання шлюбу прізвище [PERSON], оскільки згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору в сумі 487,20грн. належить стягнути з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 30 липня 1994 року, від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживають разом із позивачем та відповідачем. Шлюбні відносини припинені з травня 2015 року через те, що відповідач постійно застосовує фізичне насильство щодо неї, а також нецензурно ображає її та зловживає спиртними напоями. Миритися з відповідачем не бажає, у звязку з чим просить суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Позивач надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що на позові наполягає та просить розглянути справу без її участі. Відповідач з позовом згоден, про що надав суду письмову заяву, і просить розглянути справу за його відсутність. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 липня 1994 року, що підтверджено свідоцтвом про укладення укладення шлюбу (а.с.4). Від спільного проживання сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.10), яка згідно довідки Давидівської сільської ради № 320 від 08 червня 2015 року проживає зі сторонами (а.с.11). Спору про місце проживання неповнолітньої дитини та про поділ майна немає. Сторони миритися не бажають, клопотань про вжиття заходів щодо примирення подружжя шляхом надання строку на примирення не заявляли. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За наявності зазначених вище обставин суд вважає, що збереження цього шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому надалі є недоцільним. Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та залишити їй після розірвання шлюбу прізвище [PERSON], оскільки згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2012 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає із позивачем. Шлюбні відносини припинені з лютого 2015 року через те, що під час спільного проживання з відповідачем не склалися нормальні шлюбні відносини. Миритися та жити з відповідачем не бажає, у зв'язку з чим просить суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Позивач надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що на позові наполягає та просить розглянути справу без її участі. Відповідач з позовом згоден, про що надав суду письмову заяву, і просить розглянути справу за його відсутність. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2012 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає та надалі буде проживати з позивачем. Спору про місце проживання дитини та про поділ майна немає. Сторони однією сім'єю не проживають, миритися не бажають, клопотань про вжиття заходів щодо примирення подружжя шляхом надання строку на примирення не заявляли. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За наявності зазначених вище обставин суд вважає, що збереження цього шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому надалі є недоцільним. Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та залишити їй після розірвання шлюбу прізвище [PERSON], оскільки згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з липня 2004 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з батьком. Шлюбні відносини припинені з серпня 2013 року через те, що під час спільного проживання з відповідачем не склалися відносини. Миритися та жити з відповідачем не бажає, у зв'язку з чим просить суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Позивачка надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що на позові наполягає та просить розглянути справу без її участі. Відповідач з позовом згоден, про що надав суду письмову заяву, і просить розглянути справу за його відсутність. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.07.2004 року, що підтверджено свідоцтвом про одруження (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає та надалі буде проживати з відповідачем. Спору про місце проживання дитини та про поділ майна немає. Сторони однією сім'єю не проживають, миритися не бажають, клопотань про вжиття заходів щодо примирення подружжя шляхом надання строку на примирення не заявляли. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За наявності зазначених вище обставин суд вважає, що збереження цього шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому надалі є недоцільним. Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та залишити їй після розірвання шлюбу прізвище [PERSON], оскільки згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах з 2011 року, а з 27 січня 2015 року зареєструвала шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Пирятинського РУЮ. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], спору про місце проживання дитини немає. Спільне життя у подружжя не склалося у зв'язку з різним ставленням до інституту сім'ї, втрату взаємних почуттів та різне ставлення до виховання і забезпечення дітей, що призвело до остаточного припинення шлюбних відносин. Спільне життя між сторонами припинено з березня 2015 року, у зв'язку з чим позивач просить суд шлюб розірвати. Позивачка на своїх вимогах наполягає, просить суд шлюб розірвати та розглянути справу без її участі, про що надала суду письмову заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, по час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.23-24, 29-30). За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 січня 2015 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.9). Від спільного проживання сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження (а.с.8). Сторони однією сім'єю не проживають, миритися не бажають, клопотань про вжиття заходів щодо примирення подружжя шляхом надання строку на примирення не заявляли. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За наявності зазначених вище обставин суд вважає, що збереження цього шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому надалі є недоцільним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем по справі. Від спільного життя сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачем, знаходиться на її утриманні та потребує матеріальної допомоги відповідача, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менш 30% прожиткового мінімуму, встановленого державою для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала до суду заяву, у якій підтримала заявлений позов у повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач надав суду заяву, у якій визнав позов у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити рішення на підставі письмових матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 ЦПК України розгляд даної справи належить до компетенції суду. Згідно вимог ч. ч. 3, 4 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З письмових пояснень позивача вбачається, що вона з відповідачем по справі перебувала у фактичних шлюбних відносинах, від спільного життя вони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого вони записані батьками /а.с. 4/. Відповідач не оспорює того, що він не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Беручи до уваги, що відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, що він підтвердив, визнавши позов, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менш 30% прожиткового мінімуму, встановленого державою для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття, оскільки ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину стягуються по рішенню суду з дня пред'явлення позову. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 04.12.1993 року між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Дітей від шлюбу немає. У теперішній час, у зв'язку з відносинами, що склалися між сторонами і призвели до фактичного розпаду сім'ї, подружжя припинило сумісне проживання. Між [PERSON] та її чоловіком виникла психологічна несумісність, часто виникають сімейні конфлікти. Позивач вважає, що примирення є неможливим, у зв'язку з чим, просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 04.12.1993 року Орільською селищною радою Лозівського району Харківської області, між нею та відповідачем . Позивач у судове засідання не з'явилася, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду, у разі виникнення обставин викладених в ч. 1 ст. 224 ЦПК України (а. с. 15). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи (а. с. 18, 21-25), причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, у зв'язку з чим зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 169 ч. 4, 224, 225 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Суд дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 04.12.1993 року Орільською селищною радою Лозівського району Харківської області був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], після чого дружині присвоєно прізвище «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про одруження, серія [NUMBER], актовий запис № 58 (а.с. 7). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не спростовані доказами доводи позивача щодо неможливості збереження шлюбних стосунків, у зв'язку із чим суд приймає до уваги доводи позивача щодо неможливості збереження шлюбу і вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. З урахуванням вищевикладеного, а також того, що шлюб повинен ґрунтуватися на вільній згоді чоловіка та жінки, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved