Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що в березні 2013 року між ним та відповідачем досягнута згода щодо купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , відповідач передав позивачу ключі від будинку та наявні документи на нерухоме майно; 23.07.2013 між сторонами було досягнуто згоди щодо вартості зазначеного нерухомого майна - 8000 грн., та позивач передав відповідачу 1000 грн. як аванс за придбання зазначеного нерухомого майна, а відповідач залишив позивачу розписку. 29.06.2016 позивач передав відповідачу 7000 грн. в рахунок придбання будинку, про що останній залишив розписку, цією розпискою підтверджується домовленість сторін, що після присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, вони укладуть та нотаріально посвідчать договір купівлі-продажу нерухомого майна. В липні місяці 2016 року документи на земельну ділянку були готові про що позивач особисто повідомив відповідача, запропонувавши йому укласти договір-купівлі продажу у нотаріуса, однак, відповідач відмовився, зазначивши, що надав позивачу довіреність на оформлення земельної ділянки та розпорядження нерухомим майном та попросив його більше не турбувати. 11.09.2018 позивач направив відповідачу лист з вимогою явитися до нотаріуса 21.09.2018 для посвідчення договору купівлі-продажу, однак, відповідач, отримавши листа, не з`явився. Тоді позивачем повторно 02.10.2018 було направлено листа відповідачу з вимогою з`явитись до нотаріуса 18.10.2018, однак, відповідач знов не з`явився. Також про дійсність намірів сторін щодо укладання договору купівлі-продажу свідчить те, що позивач з квітня 2013 року періодично проживає у спірному будинку, між позивачем та ПАТ «ЕК» Житомиробленерго» 23.05.2014 укладено договір про користування електричною енергією. Таким чином, вважає, що договір укладено належними сторонами на умовах, що оговорені під час укладання договору, всі істотні умови, які є обов`язковими сторонами виконані, окрім нотаріального посвідчення. На даний час виникла необхідність оформити належним чином дану нерухомість у нотаріальному порядку, але це неможливо зробити у зв`язку з реальним ухиленням відповідача від нотаріального посвідчення укладеного договору. Тому позивач просить суд визнати вказаний договір дійсним та визнати за ним право власності на вказане домоволодіння у судовому порядку. Позивач [PERSON] в судове засідання надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Суд вважає за можливе провести судовий розгляд без участі сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають повному задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно з рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 04.09.2012, [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] (а.с.10,16,17). 23.07.2013 між [PERSON] та [PERSON] укладено попередній договір купівлі продажу житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.13), згідно умов якого сторони взяли на себе зобов`язання щодо укладення договору купівлі-продажу вищезазначеного будинку та його нотаріального посвідчення, та складено розписку про передачу [PERSON] [PERSON] . 1000 грн. як завдатку за купівлю вищезазначеного будинку (а.с.14). 29.06.2016 складено розписку (а.с.15) про отримання [PERSON] 7000 грн. від [PERSON] в рахунок вартості будинку за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] неодноразово звертався до [PERSON] з вимогою щодо нотаріального укладення договору купівлі-продажу будинку за адресою: [ADDRESS] , про що свідчать письмові вимоги (а.с.а.с.18,19), фіскальні чеки про відправлення поштової кореспонденції (а.с.а.с.20-21), та рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.22-25). Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Відповідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір купівлі продажу житлового будинку /квартири/ або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, що встановлено ст. 657 ЦК України. Відповідно до ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Купівля-продаж будинку ніким не оспорюється, сторонами укладено попередній договір, але оформити його на даний час в нотаріальному порядку не представляється можливим. Тому суд дійшов висновку, що є достатньо підстав вважати, що даний договір є дійсними, позивач є власником вказаного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами.

Outcome: approved