Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. У своєму позові позивач зазначив, що між ним та відповідачами 18 серпня 1997 року був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого він придбав квартиру [ADDRESS] (проспект [PERSON]) в м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області, загальною площею 117,9 кв.м., житловою площею 65,1 кв.м. Договір був підписаний сторонами та зареєстрований на Товарній біржі «Дніпродзержинська». У звязку з тим, що договір нотаріально не посвідчено, хоча право власності вже зареєстровано, він не має можливості повною мірою реалізувати своє право власності, тому просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 18 серпня 1997 року між [PERSON], [PERSON], яка діяла в інтересах своїх та своєї дитини [PERSON], [INFO], та [PERSON], зареєстрованого Товарною біржею «Дніпродзержинська» за реєстровим номером 001/098-Н, право власності зареєстровано 19.08.1997 року за [PERSON] в Дніпродзержинському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 155, за реєстровим номером 22232, за яким відбувся перехід права власності квартири [ADDRESS], загальною площею 117,9 кв.м., житловою площею 65,1 кв.м. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву, у якій просить суд розглянути справу у його відсутність та наполягає на задоволені позову. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявились, надали суду заяву, у якій просить суд розглянути справу у їх відсутність та не заперечують на задоволені позову. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що станом на 18 серпня 1997 року відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12.01.1994 року, що вбачається з матеріалів справи. Відповідно до вимог ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. В судовому засіданні встановлено, що 18 серпня 1997 року між сторонами позивачем [PERSON] та відповідачами [PERSON], [PERSON], яка діяла в своїх інтересах та в інтересах [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу обєкту нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS], загальною площею 117,9 кв.м., житловою площею 65,1 кв.м., що вбачається з наданого суду договору. Як встановлено в судовому засіданні, даний договір був здійснений по спільному волевиявленню сторін та сторонами по справі були виконані всі умови договору, що підтверджується підписами сторін у самому договору. Із матеріалів справи вбачається, що даний договір 18 серпня 1997 року був зареєстрований Товарною біржею «Дніпродзержинська», реєстраційний номер 001-098-Н, також вбачається, що даний договір підлягає реєстрації в бюро технічної інвентаризації, а тому, у покупця, та у продавця, не було ніяких підстав сумніватися в законності реєстрації їх угоди. Із вищевикладеного випливає, що 18 серпня 1997 року між [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], [PERSON], яка діяла в своїх інтересах та в інтересах [PERSON], з другої сторони, був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], загальною площею 117,9 кв.м., житловою площею 65,1 кв.м., і сторонами даного договору були виконані всі умови. Відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в іншій письмовій формі. Сторони мають право обрати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно до вимог ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Так, до вимог ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Ст.627 ЦК України зазначає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. В ч.2 ст. 220 ЦК України зазначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно до вимог ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 3 ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Окрім цього необхідно зазначити, що позивач здійснив реєстрацію свого право власності 19.08.1997 року в Дніпродзержинському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 155, за реєстровим номером 22232, за яким відбувся перехід права власності квартири [ADDRESS], загальною площею 117,9 кв.м., житловою площею 65,1 кв.м. Так, у судовому засіданні достовірно було встановлено, що 18 серпня 1997 року між [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], [PERSON], яка діяла в своїх інтересах та в інтересах [PERSON], з другої сторони, був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], загальною площею 117,9 кв.м., житловою площею 65,1 кв.м. Даний договір було укладеного по спільній згоді сторін, умови договору сторонами виконано. Дана угода здійснена у відповідності до діючого законодавства та не суперечить йому. На підставі викладеного та

Outcome: approved