Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який було зареєстровано 12.09.2002 Черкаським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною розпаду сімї явилось те, що сторони мають різні погляди на життя, між ними відсутнє взаєморозуміння та спільні інтереси. Подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, на даний час не веде спільного господарства та мешкає окремо один від одного. Подальше спільне життя та примирення з відповідачем стало не можливим, а тому вона прийшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Окрім того позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 з усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до повноліття дитини, посилаючись на те, що відповідач є працездатною особою, а тому може сплачувати аліменти. Позивач [PERSON], скориставшись своїм процесуальним правом, до початку підготовчого засідання надіслала до суду заяву про уточнення позовних вимог, у якій змінила розмір аліментів та просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки: [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до повноліття дитини. Дану заяву позивач обґрунтовує тим, що їх донька [PERSON], [INFO], є інвалідом дитинства та потребує додаткових витрат на забезпечення лікування. На підтвердження цього факту додала копію посвідчення від 20.03.2007 серії ААБ №141349 та копію медичного висновку №7 від 19.01.2017. Також позивач подала до суду заяву про проведення підготовчого засідання без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог. Відповідач [PERSON] до залу суду не зявився, однак подав до суду заяву, в якій просить провести підготовче засідання без його участі, а також зазначив, що позов визнає з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог. Згідно з п.3 ч.2 ст.197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12.09.2002 Черкаським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1397, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії 1-СР №072585. Шлюб між сторонами на даний час носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Примирення між ними стало неможливим, про що позивач зазначив у своїй заяві. Обмеження права на подання позову, визначені ч.2 ст.110 СК України, судом не встановлені. Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У звязку з вищевикладеним суд приходить до висновку, що позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. У судовому засіданні також встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-СР №117951, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Соснівського районного управління юстиції м. Черкаси Черкаської області 14.11.2002. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 27 цієї Конвенції держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання своєї дитини, так як є особою працездатного віку та не має на утриманні інших осіб, суд вважає, що позовна вимога про стягнення аліментів з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог підлягає задоволенню. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також визначено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 352 гривні 40 копійок. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352, 40 грн. Оскільки позовна вимога про стягнення аліментів підлягає задоволенню, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у сумі 704, 80 грн. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved