Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу , пояснює свої вимоги тим, що в листопаді 2012 року відповідач взяв в нього в борг 8280 гривень та 52992 гривні, про що були написані розписки, строк повернення боргу встановлений до 08.11.2013 року. Також відповідач в травні взяв в борг 10608 гривень, про що також була написана розписка, дата повернення за таким боргом також 08.11.2013 року. На час подачі позову та розгляду справи борг за всіма розписками не повернутий. На підставі ст.. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача 3% річних від кожної просроченої суми боргу , а також застосувати індекс інфляції до боргових зобов*язань. В судовому засіданні позивач позов підтримав, наполягає на задоволенні. Представник відповідача та сам відповідач позов не визнали частково, пояснивши, що борг по розпискам 8280 грн. та 10608 гривень визнає, а борг 52992 гривні не визнає, так як з позивачем в 2012 році був укладений договір позики 52992 гривні, строк повернення боргу становив 08.11.2012 року, в забезпечення такого договору позики був укладений нотаріально посвідчений договір іпотеки нерухомого майна-житлового будинку та земельної ділянки за адресою м.Генічеськ, вул. Колгоспна,3. З цього приводу Генічеським районним судом Херсонської області постановлено рішення 07.12.2016 року про стягнення з нього боргу 111239 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Тому пояснюють, що це один й той самий договір позики, та з цього приводу є рішення суду. Також представник відповідача пояснив, що позивачем розрахований борг з урахуванням індексу інфляції з 2012 року, а повинно бути з дня настання розрахунку, тобто з листопада 2013 року . В суді встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: Відповідно до оригіналу розписки [PERSON] взяв в борг 08.11.2012 року у [PERSON] 52\~992 гривні, зобов*язався повернути 08.11.2013 року. Згідно оригіналу розписки від 25.05.2013 року [PERSON] взяв в борг у [PERSON] 10608 гривні, зобов*язався повернути 08.11.2013 року. На підставі оригіналу розписки [PERSON] взяв в борг у [PERSON] 8280 гривні, зобов*язався повернути 08.11.2013 року. Відповідно до\~ст.16 Цивільного Кодексу\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним з способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до правопорушення і інше. На підставі\~ст.57 ЦПК України\~доказами по справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановить наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин ,які мають значення по справі. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно вимог\~ст.58 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування. Свої зобов'язання відповідач своєчасно не виконав в повному обсязі, грошові кошти в обумовлений в договорі сторонами строк не повернув, що змусило позивача звернутися в суд за захистом порушеного права. На підставі\~ст.1046 Цивільного Кодексу України\~за договором позики одна сторона(позикодавець) передає у власність другій стороні(позичальникові) грошові кошти або інші речі, які визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підставі\~ст.1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш чим як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках коли позикодавцем є юридична особа,- незалежно від суми. На підставі\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого ж самого роду та такої ж самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлено договором. Згідно вимог\~ст.509 ЦК України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона(боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони(кредитора) певну дію( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право від боржника вимагати виконання його обов'язку. На підставі\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно вимог\~ст.1050 ЦК України 2003 року\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити суму відповідно до\~ст.625 ЦК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляція - це знецінювання грошей і безготівкових коштів, що супроводжується ростом цін на товари і послуги (п. 2 Методологічних положень щодо організації статистичного спостереження за змінами цін (тарифів) на споживчі товари (послуги) і розрахунку індексу споживчих цін, затверджених\~наказом Державного комітету статистики України від 14 листопада 2006 року № 519). Тобто за змістом\~ст. 625 ЦК України\~встановлений індекс інфляції враховується до суми боргу в разі наявності між сторонами грошових зобовязань у валюті України гривні. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позову щодо стягнення індексу інфляції за вказаним договором позики ґрунтуються на законі, та вимоги про стягнення 3% річних відповідають нормам\~ст. 625 ЦК України. Як вбачається з позову [PERSON] просить суд відповідно до вимог\~ст.. 625 ЦК України\~стягнути з відповідача 3% річних від простроченої суми, а також індекс інфляції за період прострочки сплати боргу ( з кожної суми боргу) , а саме сума індекса інфляції від 8280 грн. становить 6235 грн.( з листопада 2012 р. по день подачі позову) , від суми 52992 становить 39903 грн. .( з листопада 2012 р. по день подачі позову), від суми 10608 становить 7966 грн.( з травня 2013р.) Разом з тим, позивачем суду не надано розрахунку даної суми відсотків та індексу інфляції. У звязку з чим судом самостійно зроблений такий розрахунок по кожній сумі боргу, але починаючи з дня настання строку повернення суми боргу, тобто з 09.11.2013 року. Таким чином сума інфляції з суми боргу 8280 грн. становить 8286 гривні, з суми 52992 грн. становить 54\~206 грн, з суми 10608 грн. становить 10616 грн. Такий розрахунок є більшим ніж заявлений позивачем, але на підставі ст..11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог, тому вийти за межі позову суд не може, таким чином задоволенню підлягає сума заявлена позивачем. Розрахунок 3% річних по кожній сумі зроблений позивачем є правильним. За таких умов позов підлягає задоволенню. Пояснення відповідача та його представника про те, що розписка на 52992 гривні є договором позики та з цього приводу є рішення суду не ґрунтується на фактичних обставинах так як суду надано оригінал розписки. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved