Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому зазначає, що він з відповідачкою перебував в фактичних шлюбних відносинах з березня 2009 по вересень 2011 року. 26 березня 2010 року у них народилась дитина [PERSON], він визнав своє батьківство. Після припинення шлюбних відносин син проживати залишився з ним. Рішенням суду було визначено місця мешкання дитини з ним. Відповідачка життям дитини не цікавиться, не приймає участі в його вихованні, на даний час дитина знаходиться на його утриманні, відповідачка матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому просить суд стягувати аліменти з [PERSON], [INFO], на його користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частки доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до її повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутні, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, так як дитина проживає не з позивачем, а з його батьками. Вона хоче забрати дитину, та виконувати свої батьківські обовязки. Вислухавши відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], батьком дитини є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, видане Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.2). Відповідно до рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 28 грудня 2012 року визначено місце мешкання дитини - [PERSON], [INFO], з батьком [PERSON], [INFO] за адресою: м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, вул.. Сировця, 33-14 (а.с.3-6). На даний час дитина [PERSON] проживає разом з позивачем його батьком [PERSON] та знаходиться на його утриманні, що підтверджується довідкою про склад сімї № 3/2157 від 30.03.2017 р. (а.с.8). Посилання відповідача [PERSON] на те, що дитина знаходиться на утриманні бабусі та її наміри забрати дитину в судовому засіданні не знайшло підтвердження, та будь яких доказів в підтвердження цієї обставини відповідачем не було надано. Як передбачено ст. 11 Закону України «Про охорону дитинство», батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст. 150, 157, 164 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні, у випадку ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що на даний час дитина знаходиться на утриманні позивача та те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому суд вважає позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. В силу ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову, а відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ із відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved