Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] сільської ради Ужгородського району, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Ужгородська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивує наступним, 11.02.2016 року померла мати позивача [PERSON], батько позивача [PERSON] помер 12.09.1981 року. У квітні 1969 року батьки [PERSON] отримали у користування земельну ділянку розташовану за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, село Ботфалва, вул.Прикордонна, 142. Матір [PERSON] після смерті свого чоловіка та батька позивача [PERSON], у 1987 році за власні кошти розпочала будівництво будинку на вказаній земельній ділянці. Виконавчий комітет [PERSON] сільської ради рішенням від 12.03.1987р. № 30 надав дозвіл на перебудову індивідуального житлового будинку на старому місці. Перед початком будівництва [PERSON] було оформлено будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, який зареєстровано виконкомом Ужгородської районної ради народних депутатів Закарпатської області під № 126 від 30.03.1987 року. Відповідно до відомостей даного будівельного паспорту: забудовником було визначено [PERSON]; місцем забудови було визначено адресу Закарпатська область, с. Прикордонне, 142; забудова земельної ділянки дозволена на підставі рішення виконкому Ужгородської районної ради народних депутатів № 117 від 13.05.1987 року. Ужгородською районною архітектурою видано дозвіл на виконання будівельних робіт за № 1 від 13.05.1987 року. Вказаний житловий будинок було збудовано у визначені дозвільною документацією строки. Будівництво велось у відповідності до діючих на той момент норм та не є самочинним. 11 лютого 2016 року забудовник житлового будинку матір позивача - [PERSON] померла. До складу спадкового майна померлої [PERSON] входив житловий будинок з надвірними спорудами розташований за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Ботфалва, вул. Прикордонна, 142, яка в результаті перейменування та зміни нумерації на даний час визначається як - Закарпатська область, Ужгородський район, село Ботфалва, вулиця Шандора Петефі, будинок 68.До спадкоємців першої черги за законом належать діти померлої [PERSON], а саме позивач - [PERSON], [INFO], його брати [PERSON], [PERSON], сестри позивача [PERSON] та [PERSON]. На момент смерті спадкодавця серед ймовірних спадкоємців за законом в першій черзі була лише зареєстрована та проживаюча в даному житловому будинку дочка померлої - [PERSON]. Інші діти спадкодавця ще до смерті спадкодавця були зареєстровані та проживають за іншими адресами, відмінними від адреси проживання померлої матері позивача. Вказані особи заяв про прийняття спадщини за законом не подавали. 3 лютого 2016 року спадкодавець [PERSON] уклала на позивача заповіт посвідчений головою [PERSON] сільської ради Ужгородського району [PERSON]. Відповідно до даного заповіту усе належне їй майно та майно що їй належатиме на день смерті [PERSON] заповіла [PERSON]. За наслідками даних обставин позивачем у встановлений законом термін до Ужгородської районної державної нотаріальної контори було подано заяву про прийняття спадщини за заповітом та подано всі наявні документи, що засвідчують факт смерті заповідача, факт вчинення заповіту, відомості про склад, адресу та характеристику спадкового майна, відомості про ймовірних спадкоємців за законом у порядку обовязкової частки на спадщину. Серед спадкоємців за законом у порядку першої черги на спадкування тільки [PERSON], яка у встановлений законом строк подала до Ужгородської районної державної нотаріальної контори заяву про відмову від обов'язкової частки у спадщині на користь позивача, що підтверджується копією заяви [PERSON] від 04.07.2016 року та листа Ужгородської районної державної нотаріальної контори за № 730 від 28.11.2016 року. За наслідками подання вказаних документів, що обґрунтовують можливість отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом Ужгородською районною державною нотаріальною конторою в Спадковому реєстрі 22 липня 2016 року було зареєстровано спадкову справу № 152/2016. Таким чином, позивач є таким, що прийняв спадщину. Крім того, позивач зазначає, що законодавством про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень визнаються речові права, які виникли до набрання ним чинності. Згідно Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набрав чинності з 12 березня 2011 року, пунктом 9 Розділу V «Прикінцеві положення» передбачається певний строк для проходження процедури прийняття в експлуатацію обєктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами їх технічного обстеження. Зокрема, до таких обєктів було віднесено індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року. Враховуючи наведене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпні 1992 року не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію, у тому числі по окремо визначеній «спрощеній» процедурі. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування обєкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий обєкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації. Саме на такому правозастосуванні вказує Мінюст в листі від 23.02.2016 № 8.4-35//18/1 «Щодо державної реєстрації права власності на обєкти нерухомого майно, збудованих до 5 серпня 1992 року». Проте реєстрація прав власності за померлою особою діючим законодавством не передбачена. У позивача немає правовстановлюючих документів для реєстрації права власності на житловий будинок за померлою [PERSON] Вказані обставини є перешкодою для реалізації позивачем права на спадщину, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.09.2016р. 8 вересня 2016 року Державним нотаріусом Ужгородської районної державної нотаріальної контори [PERSON] було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з належними до нього господарським будівлями та спорудами, який знаходиться в с. Ботфалва, вул. Шандора Петефі, буд. 68 Ужгородського району Закарпатської області з причин відсутності правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок. На підставі вищенаведеного позивач просить визнати за [PERSON] (вул. Шандора Петефі, буд. 68, с. Ботфалва Ужгородського району Закарпатської області, 89420) право власності у порядку спадкування за заповітом на житловий будинок (літ. А) з належними до нього господарськими будівлями та спорудами: гараж-літня кухня (літ. Б), сарай (літ. В), сарай (літ. Г), огорожа (літ. № 1-4), які знаходяться в селі Ботфалва, вулиця Шандора Петефі, будинок 68, Ужгородського району Закарпатської області. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Ужгородського району в судове засідання не зявився. Сільський голова направив на адресу суду лист про розгляд справи без їх участі, у задоволені позову [PERSON] сільська рада Ужгородського району не заперечує. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Ужгородської районної державної нотаріальної контори, в судове засідання не зявився, направив на адресу суду лист про розгляд справи без їх участі. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частина 3\~статті 10 ЦПК України\~передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно свідоцтва про одруження ЯР № 796966 від 1 червня 1948 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Згідно свідоцтва про народження VII-УР № 0437615 від 28 травня 1966 року народився [PERSON], батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до фотокопії свідоцтва про смерть І-ФМ № 345541 від 14 вересня 1981 року, [PERSON] помер 12 вересня 1981 року. Виконавчий комітет [PERSON] сільської ради рішенням від 12.03.1987р. № 30 надав дозвіл на перебудову індивідуального житлового будинку на старому місці. Перед початком будівництва [PERSON] було оформлено будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, який зареєстровано виконкомом Ужгородської районної ради народних депутатів Закарпатської області під № 126 від 30.03.1987 року. Відповідно до відомостей даного будівельного паспорту: забудовником було визначено [PERSON]; місцем забудови було визначено адресу Закарпатська область, с. Прикордонне, 142; забудова земельної ділянки дозволена на підставі рішення виконкому Ужгородської районної ради народних депутатів № 117 від 13.05.1987 року. Ужгородською районною архітектурою видано дозвіл на виконання будівельних робіт за № 1 від 13.05.1987 року. Згідно будівельного паспорту виданого Ужгородською районною радою народних депутатів 13 травня 1987 року № 117, [PERSON] надано дозвіл на будівництво за адресою село Прикордонне, 142 Ужгородського району Закарпатської області. Постановою Президії Верховної Ради України Про відновлення окремим населеним пунктам Берегівського, Виноградівського, Мукачівського та Ужгородського районів Закарпатської області колишніх найменувань від 2 березня 1995 року № 137/95-ПВ, в Ужгородському районі село Прикордонне перейменовано на Ботфалва. Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради від 11 липня 2016 року № 584, будинок № 68 по вул. Шандора Петефі с. Ботфалва Ужгородського району, належить [PERSON]. 11 лютого 2016 року померла [PERSON], свідоцтво про смерть серії І-ФМ № 208004 від 12 лютого 2016 року. Відповідно до ч.1,2 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. [PERSON] залишила заповіт від 3 лютого 2016 року зареєстрований у реєстрі [PERSON] сільської ради Ужгородського району Закарпатської області за № 05, згідно якого усе майно заповіла сину [PERSON]. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 22 липня 2016 року № 44544597, зареєстровано спадкову справу № 59267037 спадкодавцем по якій являється [PERSON] Згідно довідки Ужгородської районної державної нотаріальної контори від 28 листопада 2016 року № 730, спадкоємцем за заповітом до майна померлої 11 лютого 2016 року [PERSON] є [PERSON]. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій державного нотаріуса Ужгородської районної державної нотаріальної контори [PERSON] від 8 вересня 2016 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в селі Ботфалва, вулиця Шандора Петефі, будинок 68, Ужгородського району Закарпатської області. Відповідно до наявної у матеріалах справи фотокопії технічного паспорту на житловий будинок з надвірними будівлями та огорожею № 68 вул. Ш. Петефі с. Ботфала Ужгородського району Закарпатської області серії АЕ № 003889 від 18 липня 2016 року, замовником технічної інвентаризації в якому зазначено [PERSON], загальна площа житлового будинку складає 31,4 м.кв. Згідно висновку субєкта оціночної діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON] від 3 листопада 2016 року, ринкова вартість будинку за адресою: с. Ботфалва, вул. Ш. Петефі, буд. 68 Ужгородського району Закарпатської області, становить 11700 гривень. Згідно наявних у матеріалах справи документів [PERSON], [INFO], зареєстрований та фактично проживає за адресою: [INFO]. Як передбачено ч. 1 ст. 46 Закону України Про нотаріат нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 цього Закону нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 8 вересня 2016 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в селі Ботфалва, вулиця Шандора Петефі, будинок 68, Ужгородського району Закарпатської області, у звязку з необхідністю надати до Ужгородської районної державної нотаріальної контори Закарпатської області правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок. Відповідно до розяснень, викладених в абз. 3 п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до вимог\~ ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою на якій вони розміщенні. Згідно ст. 1296 ч.3 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщин) або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до ст. ст. 1268, 1269 ЦК України, Позивач звернувся до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини та надав всі наявні в нього документи на житловий будинок. Відповідно до змісту ст. 1216 ЦК України, у разі спадкування права та обов'язки спадкодавця переходять до спадкоємців. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно пп. 4.18 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, [PERSON] з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право власності на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до п. 24. Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - відповідачами у таких справах є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Отримати належним чином оформлений дублікат (примірник) свідоцтва про право власності та провести його державну реєстрацію позивач не має можливості, оскільки згідно ч. 1\~ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~заява про державну реєстрацію прав та оригінали документів, необхідні для відповідної реєстрації, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством. Згідно пп. 3 п. 1\~ст. 2 цього закону\~заявником є, зокрема, власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав. Пунктами 6 (абзац 1) та 9 (абзаці 1) Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127, визначено, що державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб'єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. Разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідні для відповідної реєстрації, та документи, що підтверджують сплату адміністративного збору та/або внесення плати за надання інформації з Державного реєстру прав. Тобто позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку - шляхом отримання нотаріального свідоцтва про право на спадщину за законом оформити свої права на вказаний будинок. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги є такими, що підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved