Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду 12.09.2019 р. із позовом до [PERSON] , треті особи без самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування Березівської районної адміністрації, Орган опіки та піклування Волноваської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 2002 р. по 2007 рік. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . У позовній заяві позивач зазначає, що дитина проживає із нею за адресою: [ADDRESS] . Батько дитини проживає окремо, ніякої участі в утриманні та вихованні дитини не приймає, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, взагалі не спілкується з дитиною вже тривалий час. Позивач просить суд позбавити батьківських прав відповідача відносно його дитини. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, з позовними вимогами погоджується, написану у нотаріуса заяву підтверджує. Представник Березівської районної адміністрації також до зали суду не з`явився, просить розглядати позовні вимоги за відсутності їх представника, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник Волноваської районної державної адміністрації у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини та вважає, що підлягає до задоволення з наступних підстав. [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , який 16.01.2007 року було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 16.01.2007 року, актовий запис №02. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2002 року по 2007 рік. Між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.11.2011 року, актовий запис №108. Дитина проживає із позивачем за адресою: [ADDRESS] . Березівською районною державною адміністрацією Одеської області надано висновок від 16.08.2019 року № 15/01-22/1658 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Батько дитини проживає окремо, ніякої участі в утриманні та вихованні дитини не приймає. Відповідачем надана заява, яка посвідчена приватним нотаріусом Волноваського районного нотаріального округу Бельдєй М.І., реєстровий №855, про те, що [PERSON] не заперечує про позбавлення його батьківських прав та відмовляється від виховання та утримання свого сина [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Враховуючи наведене, суд вважає, що у судовому засіданні, встановлено, що [PERSON] не піклується про фізичний та духовний розвиток сина, взагалі не спілкується з дитиною вже тривалий час. Захищаючи права та інтереси малолітніх та вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Також підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved