Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON], про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. 30.03.2000 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя з відповідача [PERSON] на користь останньої стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] - [INFO], щомісячно у розмірі ? частини з усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття. Син [PERSON] є студентом бюджетної форми навчання 1 курсу Машинобудівного факультету Запорізького національного технічного університету. На підставі викладеного позивач [PERSON]просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання сина - [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, на фіксації судового процесу не наполягає. Відповідач [PERSON] повідомлений судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Третя особа [PERSON] повідомлений судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 27.04.2000 року серія [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарською районною адміністрацією Запорізької міської ради встановлено, що шлюб між сторонами розірвано 30.03.2000 року, актовий запис № 153. Відповідно до свідоцтва про народження від 07.05.1996 року, серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського району м. Запоріжжя, батьками дитини - [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. На цей час [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON], що підтверджується довідкою № 7 від 26.03.2014 року, виданої головою правління ЖБК «Комунаровець-13». [PERSON], [INFO], є студентом бюджетної форми навчання 1 курсу, денного відділення (М-613, фах. 8.05110202 «Авіаційні двигуни та енергетичні установки») Машинобудівного факультету Запорізького національного технічного університету ІV рівня акредитації, термін навчання з 01.09.2013 року по 31.05.2017 рік, що підтверджується довідкою № 2338 від 30.05.2014 року. Згідно довідки № 19 від 21.03.2014 року виданою завідувачем ДНЗ Ясир Л.Л., [PERSON] працює вихователем в дошкільному навчальному закладі (ясла-садку) № 219 на 1,03 ставки з окладом 1474 гривні згідно тарифікації. Згідно довідки про доходи № 116-1109 від 03.06.2014 року, виданою заступником директора ЗДП «Радіоприлад» Кручковим О.Г., загальна сума доходу [PERSON] за період з листопада 2013 року по квітень 2014 року складає 11675,51 гривень. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст.ст. 181, 182, 200 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При цьому, син, дочка, які продовжують навчання, для виникнення права на утримання повинні потребувати матеріальної допомоги. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх сина (доньку), які продовжують навчання після досягнення повноліття виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення сином (донькою) віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; наявність у батьків такої можливості. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно зі ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Сімейного кодексу України. З урахуванням зазначених обставин, інтересів дитини, яка продовжує навчання на бюджетній формі навчання, денного відділення (М-613, фах. 8.05110202 «Авіаційні двигуни та енергетичні установки») Машинобудівного факультету Запорізького національного технічного університету, у зв'язку з чим не має можливості працевлаштуватися та отримувати дохід, враховуючи ту обставину, що відповідач [PERSON] отримує регулярний дохід, та не заперечує проти позову, виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності, закріплених у ст. 7 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання, але не пізніше ніж до досягнення дитиною 23 років, і цей розмір аліментів не перевищує можливостей відповідача надавати допомогу. В силу ст. 88 ЦПК України, у разі задоволення позову позивача, який звільнений від сплати судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок при подачі позову про стягнення аліментів, цей судовий збір підлягає стягненню у дохід держави з відповідача.

Outcome: approved