Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом мотивуючи тим, що 10.11.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором № б/н від 6.04.2012 року в сумі 16173,31 грн.ю Вважає, що вищезазначений виконавчий напис вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами. Просить Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 20390 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 10.11.2017 року, щодо звернення стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 6.04.2012 року. Позивач надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, на задоволенні позовних вимогах наполягає. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник відповідач в судове засідання не з'явивсь, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подавав. Згідно до ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.11.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис про стягнення з позивача [PERSON] заборгованості за кредитним договором № б/н від 06.04.2012 року в сумі 16173,31 грн.. Відповідно до п.п. 1.1-1.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (надалі - Порядок вчинення нотаріальних дій) та ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Отже, безспірність заборгованості підтверджується документами, передбаченими Переліком документів; нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.1992 р. № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» п. 13 розяснено, що відповідно до ст. ст. 34, 36, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником предявлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Отже, на підставі документів, наданих Відповідачем нотаріусу із заявою про вчинення виконавчого напису, не можна встановити безспірність вимог Відповідача до Позивача, а отже виконавчий напис вчинено з порушенням закону. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що є достатні правові підстави вважати виконавчий напис № 20390 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 10.11.2017 року, щодо звернення стягнення заборгованості за кредитним договором вчиненим з порушенням вимог законодавства та таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Згідно п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті судові витрати за сплачений судовий збір в сумі 704-80 гривень.

Outcome: approved