Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, третя особа на стороні відповідача: державний нотаріус Уманської міської державної нотаріальної контори Кравець Галина Василівна, про визнання права власності. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в Уманському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебувало зведене виконавче провадження № 21385751, яке розпочате 04.12.2013 відносно боржника [PERSON] , до складу якого входило виконавче провадження № 36183964 із примусового виконання виконавчого листа № 2318/3234/2012 від 28.12.2012, виданого Уманським міськрайонним судом Черкаської області по стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованості за кредитним договором. Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 23.08.2016 у справі № 705/3397/13-ц ухвалено рішення, яким виділено [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 7110800000:05:003:0052, розташовану по [ADDRESS] , яка позначена на додатку №2 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 16.06.2014 сірим кольором, загальною площею 0,0450га; змінено виконання рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22.03.2013, звернувши стягнення на майно боржника [PERSON] : Ѕ частини будинку [ADDRESS] та Ѕ частину земельної ділянки по [ADDRESS] , з кадастровим номером 7110800000:05:003:0052. Вказане рішення суду Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України від 06.09.2017 залишено без змін. 27.11.2017 в межах вищевказаного виконавчого провадження було описано майно боржника [PERSON] , яке в подальшому було передано до Державного підприємства «СЕТАМ» для його подальшої реалізації, а саме: земельна ділянка, площею 0,0450га, яка розташована по [ADDRESS] , що складає Ѕ земельної ділянки загальною площею 0,0900га, кадастровий номер 7110800000:05:003:0052 за вище вказаною адресою. 24.05.2018 Державним підприємством «СЕТАМ» Міністерства юстиції України у відповідності до ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження» та розділу V Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів було проведено реалізацію арештованого майна через систему електронних торгів та реалізовано предмет іпотеки, а саме: земельної ділянки, площею 0,0450га, яка розташована по [ADDRESS] . Переможцем вказаних торгів визнано [PERSON] . 24.05.2018 на адресу позивача Уманським міським відділом ДВС ГТУЮ у Черкаській області було направлено Акт про реалізацію предмета іпотеки , а саме: земельної ділянки, площею 0,0450га, яка розташована по [ADDRESS] ; іпотекодержатель (стягував): ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк»; іпотекодавець (боржник): [PERSON] ), в якому зазначено, що переможцем торгів по реалізації предмета іпотеки є [PERSON] . Оскільки позивач вважав, що в результаті торгів він став набувачем вказаного майна, а Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, також він повністю розрахувався за придбане ним майно на електронних торгах, сплативши на розрахунковий рахунок 44450,00 грн., через свого представника 14.03.2019 він звернувся до державного нотаріуса Уманської міської державної нотаріальної контори Кравець Г.В. із заявою щодо видачі на його ім?я Свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) на вище зазначену земельну ділянку, яка була реалізована шляхом проведення електронних торгів. Проте, державним нотаріусом йому було відмовлено у видачі такого Свідоцтва з посиланням на те, що дані, зазначені в Акті про реалізацію предмета іпотеки не співпадають з даними, зазначеними у Витягу з Державного кадастру про земельну ділянку, оскільки зазначено: кадастровий номер 7110800000:003:0052, площа земельної ділянки - 0,0900га та прізвище, ім?я і по батькові власника - [PERSON] . Позивач вважає, що такою відмовою порушено його законне право, тому за його захистом звернувся з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з?явився, подавши до суду заяву, в якій підтримує подану ним позовну заяву, просить її задовольнити та справу розглядати у його відсутність. Від представника відповідача Уманського МВ ДВС центрального міжрегіонального управління УЮ (м. Київ) Сидоренко Л.О. надійшла заява, в якій він не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить справу розглядати у відсутність представника. \~ \~ \~ \~Від третьої особи - державного нотаріуса Уманської міської державної нотаріальної контори Кравець Г.В. надійшла заява, в якій вона не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить справу розглядати у її відсутність. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом вказаних процесуальних норм, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, і саме вони є підставою для звернення особи за захистом із застосуванням відповідного способу захисту. Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1,ч.2, ч.3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання права власності, але вважає, що його право було порушене відмовою державного нотаріуса Уманської міської державної нотаріальної контори Кравець Г.В. у видачі Свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) на земельну ділянку розміром 0,0450га, що розташована по [ADDRESS] , та складається з 1/2 частини земельної ділянки загальною площею 0,0900га, яка була реалізована шляхом проведення електронних торгів. При цьому, в позові також вказує, що у Витягу з Державного кадастру про земельну ділянку, власником земельної ділянки зазначена - [PERSON] . Відповідно до ч. 2\~ст. 51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі належному відповідачеві. На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`являти позов до належного відповідача. Крім того, Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови від\~12\~червня 2009\~року №\~2\~«Про застосування\~норм цивільного\~процесуального законодавства\~при розгляді\~справ у\~суді першої\~інстанції» роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Зважаючи на вищевикладене та враховуючи те, що Уманський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області в даній справі не може бути відповідачем, оскільки позивачем не доведено порушення, невизнання та/або оспорення його прав власника спірного нерухомого майна відповідачем, тому в задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed