Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь грошові кошти в розмірі 16080. 40 грн., як отримані без достатньої правової підстави. Також просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати по справі в розмірі 704. 80 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 05.07.2018 року позивачем було здійснено перерахування грошових коштів в сумі 14070. 35 грн. та 2010. 05 грн. на картку відповідача, двома платежами, в якості передоплати за виконання зобовязань по організації перевезення вантажу, що підтверджується квитанціями від 05.07.2018 року. Однак, в звязку з тим, що відповідач не мав на меті здійснювати виконання попередньої домовленості та не уклав договір на виконання домовленості, вважає, що кошти перераховано відповідачеві без достатньої правової підстави та вони підлягають поверненню. Всього відповідачу помилково перераховано 16080. 40 грн. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобов»язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Позивач 28.08.2018 року надіслав відповідачу вимогу про повернення безпідставно перерахованих коштів, однак жодної відповіді на вимогу позивача від відповідача не надійшло. До теперішнього часу дана вимога залишилась без реагування зі сторони відповідача. 2 січня 2019 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова вищезазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. 26 лютого 2019 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова закрито провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, в поданій до суду заяві просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзив на позов та клопотання про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3\~ст.\~12,\~ч.1\~ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Судом встановлено, що 05.07.2018 року [PERSON] здійснено перерахування грошових коштів двома платежами в сумі 14070. 35 грн. та 2010. 05 грн. на картку відповідача [PERSON], що підтверджується копіями дублікатів чеків Приватбанку від 05.07.2018 року (а.с. 5). 28.08.2018 року [PERSON] надіслав відповідачу вимогу про повернення безпідставно перерахованих коштів (а.с.6). Загальні підстави для виникнення зобов'язань у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами\~глави 83 ЦК України. Відповідно до частин 1,2 ст.1212 ЦК України - особа,\~яка набула\~майно або\~зберегла його\~у себе\~за рахунок\~іншої особи\~(потерпілого)\~без достатньої\~правової підстави\~(безпідставно\~набуте майно),\~зобов'язана\~повернути потерпілому\~це майно.\~Особа зобов'язана\~повернути майно\~і тоді,\~коли підстава,\~на якій\~воно було\~набуте,\~згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Стаття 1212 ЦК України\~ регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які вникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених\~статтею 11 ЦК України). Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. За змістом\~статті 1212 ЦК України\~безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті\~11, частин першої, другої статті\~509 ЦК України\~цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, установлених\~статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання повинне належно виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться. Згідно з частиною першою\~статті 177 ЦК України\~об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою\~статті 11 ЦК України. Загальна умова частини першої\~статті 1212 ЦК України\~звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов'язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi\~статті 1212 ЦК України\~тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання. Тобто, у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна,\~стаття 1212 ЦК України\~може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Отже,\~жодних підстав\~для стягнення\~з [PERSON]\~на користь\~[PERSON]\~грошових коштів\~в розмірі\~16080.\~40\~грн,\~як отримані\~без достатньої\~правової підстави\~не має. Аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не доведені та не підтверджені доказами, у зв'язку з чим не підлягають задоволенню. Відповідно ч.ч.\~1,2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~повязані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі відмови в позові на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed