Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] , укладений 12.01.2011 року та зареєстрований виконкомом Баратівської сільської ради Новобузького районну Миколаївської області, за актовим записом №01. В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що 12 січня 2011 року [PERSON] зареєстрував з відповідачкою шлюб. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Сімейне життя з відповідачкою не склалось, оскільки у них різні характери, різні погляди на життя, через що між ними постійно виникали непорозуміння та сварки. За таких обставин, вважає подальше подружнє життя з [PERSON] неможливим, воно буде суперечити їхнім інтересам. Їхній шлюб остаточно розпався і зберегти його неможливо. В добровільному порядку у відповідності до ч.1 ст.106 СК України, відповідачка відмовляється розірвати шлюб, тому позивач змушений звернутись до суду із даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Після розірвання шлюбу бажає зашити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, а відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 січня 2011 року, який зареєстровано Виконкомом Баратівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис №01. Згідно з ч.ч. 2,4 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністюта інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, встановлено, що розлад у сім`ї є стійким, сторони спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують хоча проживають за однією адресою. Як встановлено судом, спору між сторонами про поділ майна на час розгляду цієї справи немає. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розірвання шлюбу та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін, а тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення, внаслідок чого шлюб між сторонами слід розірвати. На стягненні з відповідачки судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній не наполягав, а тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами.

Outcome: approved