Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що наказом директора з персоналу ПАТ «Фармак» від 07.09.2018 року №141-12711 його звільнено з посади менеджера з питань регіонального розвитку у відділі маркетингу госпітальних препаратів сектора регіональних продажів внаслідок відмови від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці згідно з п.6 ст.36 КЗПП України. Відповідачем 05.06.2018 року було прийнято наказ №832 , згідно з яким змінили форму організації праці, а саме змінили підпорядкування областей по регіонам з 01.09.2018 року. Згідно з цим наказом з Північно-східного регіону, який йому підпорядковувався, було виключено всі області, що входили до цього регіону - Сумську, Харківську та Полтавську, та включено Луганську і Донецьку області. На підставі наказу №832 від 05.06.2018 року був виданий інший наказ №69 від 22.06.2018 року про зміну істотних умов праці, відповідно до якого змінено підпорядкування працівників по областям, містам та регіонам та змінено йому умови трудового договору. До внесення змін йому підпорядковувались Харківська, Полтавська та Сумська область, однак з 01.09.2018 року йому повинні були підпорядковуватись Луганська, Донецька область та м.Маріуполь. Однак, формою організації праці є спосіб використання робочої сили, а не зміна місця роботи. Наказом №832 від 05.06.2018 року та наказом №69 від 22.06.2018 pоку відповідач змінив не форму організації праці і істотні умови праці, а його місце роботи, зазначивши в наказі №69 від 22.06.2018 року його нове місце роботи - Луганська, Донецька область та м.Маріуполь. 25.06.2018 року його викликали до офісу відповідача у м.Києві, де в присутності начальника відділу кадрів Дроздовської В.В., начальника сектору регіональних продажів відділу маркетингу госпітальних препаратів Коваля В .В. та консультанта з маркетингу відділу маркетингу рецептурних препаратів №2 [PERSON] його було повідомлено про зміну істотних умов праці. В повідомленні мова йшла про те, що він буде працювати на посаді маркетолога у м.Маріуполь з заробітною платою, яка буде значно меншою, ніж на попередній його посаді. Повідомлення було зачитано у голос Дроздовською В.В. , самого тексту повідомлення, викладеного у письмовому вигляді, йому не надали і після усного ніби то повідомлення йому було запропоновано поставити підпис під повідомленням про зміну істотних умов праці. Ознайомитись з текстом повідомлення особисто йому не дали, лише була вимога Дроздовської В.В. поставити свій підпис. Він вимагав надати йому екземпляр для ознайомлення і лише після цього він зможе поставити підпис, оскільки самого тексу повідомлення він не бачив, лише сприймав на слух. Внаслідок його ніби то відмови підписати повідомлення Дроздовською В.В. , Ковалем В.В. та [PERSON] був складений та підписаний акт від 25.06.2018 року про його відмову, що не відповідає дійсності. У цьому акті він зазначив про те, що від підпису не відмовляється, а лише просить надати йому добу для ознайомлення з інформацією про нові умови праці, які містяться у повідомленні. Повідомлення йому не було надане, а отримана ним після звільнення копія повідомлення містить інший текст, ніж той, що був йому зачитаний 25.06.2018 року. Відповідно до ст.32 КЗпП України зміна місця роботи не є зміною істотних умов праці, а є зміною саме місця роботи, що згідно з ч.1 ст.32 КЗпП України допускається виключно за згодою працівника. В повідомленні ПАТ «Фармак» зазначено про те, що після зміни істотних умов праці йому буде змінено умови трудового договору та переведено за посадою менеджер з питань регіонального розвитку, з місцем роботи Луганська область, м. Маріуполь та Донецька область, із заробітною платою у розмірі 35750грн. на місяць. Графік роботи та інші умови праці залишаться без змін. Таким чином, його місце роботи буде змінено з м.Суми на м.Маріуполь, Луганська область, Донецька область. Визначивши йому місце нове роботи, відповідач діяв з порушенням закону. Наказ директора з персоналу ПАТ «Фармак» від 07.09.2018 року №141-12711 про звільнення його з роботи виданий особою, що не має повноважень на звільнення його з роботи - Кондрашихіною В.М . Незаконне звільнення завдало йому моральної шкоди, яку він оцінює в розмірі посадового окладу - 35760грн. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати незаконним та скасувати наказ директора з персоналу ПАТ «Фармак» Кондрашихіної В.М. від 07.09.2018 року №141-12711 про припинення трудового договору з ним, поновити його на роботі на посаді менеджера з питань регіонального розвитку у відділі маркетингу госпітальних препаратів сектора регіональних продажів в ПАТ «Фармак», стягнути з ПАТ «Фармак» на його користь середню заробітну плату за весь час вимушеного прогулу з 08.09.2018 року до дня поновлення його на роботі, стягнути з ПАТ «Фармак» на його користь моральну шкоду у розмірі 35760грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, просили суд їх задовольнити. Позивачем [PERSON] до суду було надано відповідь на відзив відповідача, в якому зазначено, що зміна місця роботи на іншу місцевість є не зміною істотних умов праці, а є переведенням на роботу в іншу місцевість, що може мати місце як разом з підприємством, так і без зміни місця розташування підприємства, що врегульовано ч.1 ст.32 КЗпП. Наказом змінено місце роботи [PERSON] на іншу місцевість. ПАТ «Фармак» визнає і неодноразово зазначає у своєму відзиві про те, що мала місце зміна місця роботи. Тобто, переведення його в іншу місцевість можливо лише за його згодою, а він такої згоди ПАТ «Фармак» не надавав. Робота на посаді менеджера з питань регіонального розвитку хоча і визначена у колективних договорах, як роз`їзна, однак у нього відсутні об`єкти, на яких він виконує обов`язки та фізично він не може повернутись до місця проживання або розташування підприємства, оскільки час поїздки тільки в один бік становить близько 7-8 годин. Роз`їзний характер робіт передбачає виконання роботи та повернення до місцезнаходження організації (збірного пункту) назад, що при зміні підпорядкування областей буде неможливо здійснити, а постійне виконання роботи в Донецькій, Луганській області та м.Маріуполі якраз свідчить про зміну його місця роботи. В судовому засіданні представник відповідача Прищепчук А.В. позовні вимоги не визнав. Від ПАТ «Фармак» надійшов відзив на позовну заяву. В відзиві зазначено, що з 01 квітня 2013 року, відповідно до наказу (розпорядження) про переведення на іншу роботу №318-12711 від 26.03.2013 року [PERSON] займав посаду менеджера з питань регіонального розвитку у Відділі маркетингу госпітальних препаратів, Сектору регіональних продажів. Зазначена посада, відповідно до умов трудового договору, передбачає особливий (роз`їзний) характер праці, що передбачено колективним договором ПАТ «Фармак». На це також вказують зміст згаданого наказу (розпорядження) про переведення на іншу роботу, в якому зазначено про особливий характер праці позивача та визначено місце роботи (територію): в Сумській, Харківській та Полтавській областях. 05 червня 2018 року, з метою підвищення якості, продуктивності та ефективності роботи, підвищення фінансових показників відділу маркетингу госпітальних препаратів та раціоналізацією робочих місць, ПАТ «Фармак» було вирішено змінити організацію праці в підприємстві, у відділі маркетингу госпітальних препаратів, шляхом зміни підпорядкування областей по регіонам з 01 вересня 2018 року, про що видано наказ від 05 червня 2018 року №832. Згідно із цим наказом, серед іншого, було змінено області, які відносяться до регіону з умовною назвою «Північно-східний», а саме: замість Харківської, Полтавської, та Сумської областей до регіону з умовною назвою «Північно-східний» віднесено Луганську та Донецьку області. На підставі наказу №832 від 05 червня 2018 року ПАТ «Фармак», відповідно до ч.3 ст.32 КЗпП, у зв`язку із установленням нового розподілу територій (місць) роботи, наказом від 22 червня 2018 року №69 «Про зміну істотних умов праці» було змінено підпорядкування 69-ти працівників по областям, містам та регіонам з 01 вересня 2018 року, а також, починаючи з 01 вересня 2018 року, відповідно змінено умови трудового договору 8 працівників, у яких змінилась територія роботи внаслідок нового підпорядкування областей по регіонам. З 01 вересня 2018 року змінено підпорядкування місця роботи (територію) [PERSON] з Харківської, Полтавської та Сумської області на Луганську та Донецьку області й місто Маріуполь в межах Північно-Східного регіону (п.п.44 п.1 наказу), а також, відповідно, змінено умови трудового договору [PERSON] , встановивши з 01 вересня 2018 року йому нові вказані місця роботи (п.п.6 п.2 наказу). ПАТ «Фармак» 25 червня 2018 року повідомлено позивача про такі зміни. Так, 25 червня 2018 року, в присутності начальнику відділу кадрів ПАТ «Фармак» Дроздовської В.В., начальника сектору регіональних продажів відділу маркетингу госпітальних препаратів Коваля В .В . та консультанта з маркетингу відділу маркетингу рецептурних препаратів №2 [PERSON], позивача було ознайомлено зі зміною істотних умов праці; роз`яснено порядок продовження роботи, після зміни істотних умов праці; роз`яснено порядок припинення трудового договору, у випадку відмови від продовження роботи після зміни істотних умов праці; позивачу було надано на ознайомлення наказ №832 від 05 червня 2018 року та наказ від 22 червня 2018 року №69, а також письмове повідомлення про зміну істотних умов праці. Проставити підпис про ознайомлення в письмовому повідомленні про зміну істотних умов праці позивач відмовився. Було складено та підписано Акт про відмову проставлення підпису [PERSON] про ознайомлення (акт складено 25.06.2018 о 12 год. 30 хв. і затверджено директором з персоналу Кондрашихіною В.М. ). У своїй позовній заяві позивач сам підтверджує, що 25 червня 2018 року його було повідомлено про зміну істотних умов праці. Протягом двох місяців з дня ознайомлення позивача зі змінами істотних умов праці позивач не повідомив ПАТ «Фармак» про своє рішення, не надав згоди на продовження роботи після таких змін. ПАТ «Фармак» було вжито заходів для з`ясування позиції працівника [PERSON] відносно продовження роботи з новими (зміненими) умовами праці. 07 вересня 2018 року на підставі п.6 ч.1 ст.36 КЗпП наказом (розпорядженням) №141-12711 [PERSON] звільнено з посади. Зміна місць роботи позивача в даному випадку не являється його переведенням на роботу в іншу місцевість у розумінні ч.1 ст.32 КЗпП, позаяк в даному випадку не відбувається фактичного переїзду працівника в іншу місцевість, а змінюється лише територія, на якій знаходяться об`єкти, де позивач виконує свою трудову функцію. Твердження позивача про те, що наказ від 07 вересня 2018 року №141-12711 про звільнення його з роботи виданий неуповноваженою особою не відповідає дійсності. Статутом ПАТ «Фармак», затвердженим рішенням Загальних зборів акціонерів ПАТ «Фармак», передбачено, що в Товаристві створений одноособовий виконавчий орган - Виконавчий директор, який здійснює управління поточною діяльністю Товариства (п.10.1). Згідно з абзацом 32 підпункту 10.6.2 пункту 10.6 Статуту, звільнення працівників Товариства належить до компетенції Виконавчого директора. Відповідно до абзацу 23 підпункту 10.6.2 пункту 10.6 Статуту Виконавчий директор має право делегування своїх повноважень шляхом видачі довіреностей, прийняття наказів та розпоряджень тощо. Згідно з указаними повноваженнями, довіреністю ПАТ «Фармак» від 06.08.2018 №17-10/208, директор з персоналу Кондрашихіна В .М. наділена, серед іншого, повноваженнями представляти інтереси ПАТ «Фармак» перед працівниками ПАТ «Фармак» з повноваженнями приймати кадрові рішення, зокрема, щодо припинення трудових відносин з працівниками підприємства з правом підпису організаційно-розпорядчої документації підприємства стосовно кадрових питань (особового складу), в тому числі: наказів (розпоряджень) про припинення трудових відносин (звільнення) з працівниками підприємства, крім припинення трудових відносин з керівниками структурних підрозділів і директорами за напрямками. Для цього директору з персоналу надано право підпису перелічених вище документів ПАТ «Фармак». Ця довіреність видана строком на три роки та дійсна до 06.08.2021. Посада, яку займав позивач, не відноситься до керівників структурних підрозділів і директорів за напрямками. Наказ ПАТ «Фармак» від 07 вересня 2018 року №141-12711 видано та підписано уповноваженою особою. В письмових запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача повідомив, що згідно з пунктом 1.5 посадової інструкції робоче місце працівника знаходиться в регіоні, області, населеному пункті, що встановлюється керівником підприємства. Відповідно до пункту 2.2 Посадової інструкції до обов`язків менеджера з питань регіонального розвитку відноситься, зокрема: представництво інтересів компанії на закріпленій території (в регіоні, області, населеному пункті) та виконання інформаційно-промоційної роботи в ключових лікувально-профілактичних установах; організаціях та забезпечення ефективної роботи в регіоні. Отже, функціональні обов`язки позивача полягали, зокрема, у представленні інтересів ПАТ «Фармак» в лікувально-профілактичних закладах на закріпленій за ним території (в регіоні, області, населеному пункті), що встановлена керівником підприємства, з метою створення попиту на продукцію ПАТ «Фармак». Місце роботи та/або територія, в межах якої позивач здійснював трудові функції та виконував трудові обов`язки, безперечно, є істотною умовою праці. Істотні умови праці позивача були змінені внаслідок впроваджених в ПАТ «Фармак» змін в організації праці, про що позивач був попередньо повідомлений більш ніж за два місяці; збереження попередніх умов є неможливим. При припиненні з позивачем трудового договору ПАТ «Фармак» діяло виключно на підставі та у спосіб, що передбачені чинним законодавством про працю та не порушило передбачених законом, трудовим та колективним договорами прав та гарантій [PERSON] . Ні КЗпП України, ні жоден інший закон України не встановлює ніяких вимог щодо необхідності подання керівника структурного підрозділу підприємства для звільнення працівника цього підрозділу (а так само й обов`язковості ознайомлення працівника з таким поданням), а також необхідності погодження керівником за напрямком наказу власника або уповноваженої ним особи про припинення трудового договору з цим працівником, зокрема, з підстав, передбачених п.6 ч.1 ст.36 КЗпП України. Просили суд відмовити [PERSON] у задоволенні позову повністю. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав: Судом установлено, що з 07 серпня 2012 року по 07 вересня 2018 року [PERSON] перебував у трудових відносинах із ПАТ «Фармак». З 01 квітня 2013 року відповідно до наказу (розпорядження) про переведення на іншу роботу №318-12711 від 26.03.2013 року [PERSON] займав посаду менеджера з питань регіонального розвитку у Відділі маркетингу госпітальних препаратів, Сектору регіональних продажів з місцем роботи в Сумській, Харківській та Полтавській областях. Зазначена посада, відповідно до умов трудового договору, передбачає особливий (роз`їзний) характер праці, що передбачено колективними договорами ПАТ «Фармак», які містять перелік професій та посад працівників ПАТ «Фармак» з роз`їзним характером праці. Викладені обставини підтверджуються наказом про прийняття позивача на роботу (а.с.16 т.1), наказом про переведення на іншу посаду (а.с.18 т.1), колективними договорами на 2013-2018 роки ПАТ «Фармак» (а.с.47-199 т.1). Відповідно до рішення загальних зборів акціонерів ПАТ «Фармак» з 05.07.2019 року змінено найменування й тип акціонерного товариства «Фармак» з Публічного акціонерного товариства «Фармак» на Акціонерне товариство «Фармак» (а.с.99-101 т.2). Згідно з ст.32 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Під змінами в організації виробництва і праці слід розуміти об`єктивно необхідні дії власника або уповноваженого ним органу, обумовлені, за загальним правилом, впровадженням нової техніки, нових технологій, вдосконаленням структури підприємства, установи, організації, режиму робочого часу, управлінської діяльності, що спрямовані на підвищення продуктивності праці, поліпшення економічних і соціальних показників. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз`яснено, що припинення трудового договору за пунктом 6 частини першої статті 36 КЗпП України при відмові працівника від продовження роботи зі зміненими істотними умовами праці може бути визнане обґрунтованим, якщо зміна істотних умов праці при провадженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою викликана змінами в організації виробництва і праці (раціоналізацією робочих місць, введенням нових форм організації праці, у тому числі перехід на бригадну форму організації праці, і, навпаки, впровадженням передових методів, технологій тощо). Згідно з ст.32 КЗпП України якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу. Відповідно до п.6 ч.1 ст.36 КЗпП України підставою припинення трудового договору з працівником може бути відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці. Аргументи позивача [PERSON] , що роботодавець змінив не форму організації праці і істотні умови праці, а його місце роботи на іншу місцевість, що є переведенням на роботу в іншу місцевість, не заслуговують на увагу. Згідно з наказом про переведення з 01.04.2013 року [PERSON] обіймав посаду менеджера з питань регіонального розвитку, місце роботи [PERSON] було визначено в Сумській, Харківській та Полтавській областях, а не в м.Суми. При визначенні умов роботи [PERSON] не обумовлювалося, що [PERSON] буде виконувати свої функціональні обов`язки в Сумській, Харківській та Полтавській областях з таким розрахунком, що він буде кожного дня повертатися до м.Суми, де він проживає. З метою підвищення якості, продуктивності та ефективності роботи, підвищення фінансових показників відділу маркетингу госпітальних препаратів та раціоналізацією робочих місць наказом від 05.06.2018 року №832 змінена форма організації праці, а саме, змінено підпорядкування областей по регіонам з 01.09.2018 року в ПАТ «Фармак» (а.с.8-9 т.1). Зокрема, згідно з цим наказом, було змінено області, які відносяться до регіону з умовною назвою «Північно-східний», а саме, замість Харківської, Полтавської та Сумської областей до регіону з умовною назвою «Північно-східний» віднесено Луганську та Донецьку області. Сумська область була віднесена до регіону з умовною назвою «Центральний», Харківська та Полтавська області віднесені до регіону з умовною назвою «Східний» (а.с.8-9 т.1). На підставі наказу №832 від 05.06.2018 року згідно з ч.3 ст.32 КЗпП України наказом №69 від 22.06.2018 року змінена форма організації праці, а саме, змінено підпорядкування працівників по областям, містам та регіонам та змінено умови трудового договору працівників, у яких змінилась територія роботи внаслідок нового підпорядкування областей по регіонам (а.с.199а-205 т.1). Як підстава в цьому наказі зазначена службова записка начальника відділу маркетингу рецептурних препаратів госпітальних препаратів від 20.06.2018 року. У [PERSON] з 01.09.2018 року змінено підпорядкування місця роботи з Харківської, Полтавської та Сумської областей на Луганську та Донецьку області й м. Маріуполь в межах Північно-Східного регіону (а.с.10 т.1). Наказом №69 від 22.06.2018 року відповідно змінено умови трудового договору і інших працівників, зокрема, менеджерів з питань регіонального розвитку - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , провідних маркетологів [PERSON], [PERSON], [PERSON], у яких змінилась територія роботи внаслідок нового підпорядкування областей по регіонам. Посадовою інструкцією менеджера з питань регіонального розвитку №44-06 (а.с.5-8 т.2) передбачено, що призначенням (ціллю) посади є створення попиту на госпітальний портфель препаратів компанії «Фармак» на фармацевтичному ринку України в лікарняно-профілактичних закладах згідно визначеного керівником відділу переліку продуктів. Згідно з пунктом 1.5 посадової інструкції робоче місце працівника знаходиться в регіоні, області, населеному пункті, що встановлюється керівником підприємства за поданням керівника підрозділу для кожного працівника особисто. Відповідно до пункту 2.2 посадової інструкції до обов`язків менеджера з питань регіонального розвитку відноситься, зокрема: представництво інтересів компанії на закріпленій території (в регіоні, області, населеному пункті) та виконання інформаційно-промоційної роботи в ключових лікувально-профілактичних установах; організація та забезпечення ефективної роботи в регіоні. Отже, функціональні обов`язки позивача полягали, зокрема, у представленні інтересів АТ «Фармак» в лікувально-профілактичних закладах на закріпленій за ним території (в регіоні, області, населеному пункті), що встановлена керівником підприємства, з метою створення попиту на продукцію АТ «Фармак». Отже, місце роботи та/або територія, в межах якої позивач здійснював трудові функції та виконував трудові обов`язки, є істотною умовою праці. Запровадження змін в організації виробництва і праці є правом роботодавця, який вправі самостійно визначати найбільш вигідні умови для здійснення його господарської діяльності. Роботодавець має право проводити зміни в організації праці, змінюючи підпорядкування працівників по областям, де вони будуть здійснювати трудові функції, з метою підвищення ефективності роботи. Наказ від 05.06.2018 року №832 «Про зміни в організації виробництва і праці» позивачем не оскаржувався. [PERSON] в установлений строк було повідомлено про зміну істотних умов праці. Позивач відмовився від підпису письмового повідомлення про ознайомлення зі змінами істотних умов праці. З акту про відмову від проставлення підпису про ознайомлення від 25.06.2018 року (а.с.11-12, 13-14 т.1) вбачається, що [PERSON] було ознайомлено зі зміною істотних умов праці; позивачу роз`яснено порядок продовження роботи після зміни істотних умов праці; позивачу роз`яснено порядок припинення трудового договору, у випадку відмови від продовження роботи після зміни істотних умов праці; позивачу було надано на ознайомлення наказ №832 від 05 червня 2018 року «Про зміни в організації виробництва і праці» ПАТ «Фармак» та наказ від 22 червня 2018 року №69 «Про зміну істотних умов праці»; позивачу було надано на ознайомлення письмове повідомлення про зміну істотних умов праці; позивачу було двічі зачитане письмове повідомлення про зміну істотних умов праці; позивач особисто ознайомився із письмовим повідомленням про зміну істотних умов праці. Цей акт підписаний начальником відділу кадрів ПАТ «Фармак» Дроздовською В.В., начальником сектору регіональних продажів відділу маркетингу госпітальних препаратів Коваль В.В. та консультантом з маркетингу відділу маркетингу рецептурних препаратів №2 [PERSON] . Позивач [PERSON] не підтвердив доказами, що йому не надавали для ознайомлення письмове повідомлення про зміну істотних умов праці. Протягом двох місяців з дня ознайомлення позивача зі змінами істотних умов праці він не повідомив АТ «Фармак» про своє рішення, не надав згоди на продовження роботи після таких змін. Починаючи з 22 серпня 2018 року [PERSON] був відсутній на роботі, 29 серпня 2018 року АТ «Фармак» забезпечено виїзд працівників підприємства за адресою місця проживання [PERSON] в м.Суми. [PERSON] повідомив, що відмовляється працювати після зміни істотних умов праці, про що був складений акт від 29 серпня 2018 року (а.с.206-207 т.1). 07 вересня 2018 року на підставі п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП наказом (розпорядженням) №141-12711 [PERSON] звільнено з посади менеджера з питань регіонального розвитку Відділу маркетингу госпітальних препаратів, сектору регіональних продаж у зв`язку з відмовою від продовження роботи у зв`язку зі зміною істотних умов праці (а.с.7 т.1). Аргументи позивача, що наказ від 07 вересня 2018 року №141-12711 про звільнення його з роботи виданий неуповноваженою особою спростовуються наступним. Статутом ПАТ «Фармак», затвердженим рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ «Фармак», зокрема, п.10.1 передбачено, що в Товаристві створений одноособовий виконавчий орган - Виконавчий директор, який здійснює управління поточною діяльністю Товариства (а.с.212-247 т.1). Згідно з абзацом 32 підпункту 10.6.2 пункту 10.6 Статуту, звільнення працівників Товариства належить до компетенції Виконавчого директора. Відповідно до абзацу 23 підпункту 10.6.2 пункту 10.6 Статуту Виконавчий директор має право делегування своїх повноважень шляхом видачі довіреностей, прийняття наказів та розпоряджень тощо. Довіреністю ПАТ «Фармак» від 06.08.2018 №17-10/208 (а.с.248 т.1) директор з персоналу Кондрашихіна Вікторія Миколаївна наділена повноваженнями представляти інтереси ПАТ «Фармак» перед працівниками ПАТ «Фармак» з повноваженнями приймати кадрові рішення, зокрема, щодо припинення трудових відносин з працівниками підприємства з правом підпису організаційно-розпорядчої документації підприємства стосовно кадрових питань (особового складу), в тому числі, наказів (розпоряджень) про припинення трудових відносин (звільнення) з працівниками підприємства, крім припинення трудових відносин з керівниками структурних підрозділів і директорами за напрямками. Посада, яку займав позивач, не відноситься до керівників структурних підрозділів і директорів за напрямками. Отже, наказ ПАТ «Фармак» від 07 вересня 2018 року №141-12711 видано та підписано уповноваженою особою. Як вбачається з позовної заяви [PERSON] , неузгодженість порядку його звільнення відповідно до положення п.1.3 посадової інструкції не була підставою позову. Заяву про зміну підстав позову [PERSON] в порядку, передбаченому ст.49 ЦПК України, не подавав. Зміст п.1.3 посадової інструкції не впливає на законність оспорюваного позивачем звільнення. Звільнення позивача проведено згідно з установленим законом порядку. Оскільки істотні умови праці позивача були змінені внаслідок впровадження в ПАТ «Фармак» змін в організації праці, про що позивач був попередньо повідомлений за два місяця, збереження попередніх умов було неможливим, не відповідало встановленому новому розподілу територій (місць) роботи працівників відділу маркетингу госпітальних препаратів, позивач [PERSON] не погодився на продовження роботи в нових умовах, ПАТ «Фармак» з дотриманням вимог трудового законодавство звільнило позивача на підставі п.6 ч.1 ст.36 КЗпП України. Отже, з викладених підстав в задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити повністю.

Outcome: dismissed