Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області із позовом до Тернопільської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності на квартиру в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що вона з 2004 року проживала у квартирі за адресою [ADDRESS] . Через деякий час познайомилась із своєю сусідкою [PERSON] , яка була старшою віку та хвороблива, родичів у неї не було через що вона по-сусідськи повинна була допомагати їй. Протягом дев`яти років вона надавала їй посильну допомогу. Далі, [PERSON] почала скаржитись на те, що не може виходити із дому без її допомоги, не може оплатити комунальні послуги, придбати продукти, сходити за отриманням пенсії на поштове відділення, важко приготувати собі їжу. Усвідомлюючи, що за роки знайомства вони стали близькими та можуть довіряти одне одному як мати і донька. [PERSON] запропонувала їй переїхати жити до неї на що вона погодилась, оскільки розуміла, що окрім неї [PERSON] допомогти більше нікому. У березні 2013 року вона переїхала жити в квартиру [ADDRESS] та вони почали проживати однією сім`єю. З цього моменту її життя змінилось, оскільки вона усвідомлювала, що взяла на себе велику відповідальність і зобов`язана докласти багато зусиль щоб допомогти члену своєї сім`ї - [PERSON] . Позивач [PERSON] вказала, що кожного місяця вона отримувала заробітну плату за основним місцем роботи та пенсію [PERSON] в банкоматі ПриватБанку, так як пенсію [PERSON] отримувала на карту банку і вони спільно планували їхній сімейний бюджет. Значна частина їхнього сімейного бюджету витрачалась на ліки для [PERSON] , продукти харчування та оплату комунальних послуг. Щороку в літньо-осінній період вони заготовлювали продукти на весь рік - для цього вона привозила частину продуктів з села, а частину продуктів вони спільно купували на ринку. [PERSON] , як могла допомагала їй і вона розуміла, що важливо не те який об`єм роботи може зробити [PERSON] , а те, що вона підтримує її і хоче допомогти в роботі. Щотижня закупляли продукти з яких вона, практично кожного дня, готувала їжу, займалась прибиранням в їхній оселі, оскільки [PERSON] вже було тяжко нахилятись, та докладати фізичних зусиль щоб навести лад у помешканні. Спільними зусиллями вони проводили посильні ремонтні роботи так, як виявили протікання даху та спільно з [PERSON] придбали все необхідне щоб відновити стіну, яка облупилась під час потопу. Ремонт було зроблено без сторонньої допомоги. У 2018 році [PERSON] бачила, що їй тяжко самотужки готувати їжу, підтримувати чистоту в оселі та ще й ходити на роботу, а тому запропонувала щоб вони протягом кількох місяців відкладали гроші з їхнього сімейного бюджету та згодом придбали мультиварку, пилосос. Це була їхня спільна значна покупка. З цього часу [PERSON] почала готувати їм їжу на вечір чим значно полегшила її життя, оскільки у неї не було потреби бігти з роботи щоб встигнути приготувати вечерю - коли вона приходила вже все було готове. Протягом більше ніж семи років вони жили в любові та злагоді - були як мати та донька. [PERSON] по декілька разів на день телефонувала їй щоб дізнатись як справи на роботі, а вона в свою чергу цікавилась її самопочуттям. [PERSON] завжди її підтримувала і це було не просто почуття вдячності, а справжні теплі сімейні стосунки. Свідками їхнього спільного проживання були сусідки по будинку: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З цими людьми вони близько спілкувались та вони часто були у їхній з [PERSON] оселі. З часом, самопочуття [PERSON] погіршилось і їй доводилось щодня контролювати та підтримувати стан її здоров`я - вчасно давати ліки, викликати додому лікарів та при потребі викликати швидку медичну допомогу, оплачувати комунальні послуги із особистої банківської картки [PERSON] . Позивач [PERSON] вказала, що оскільки у [PERSON] не було сім`ї окрім неї, незадовго до смерті, вона сказала, що хоче залишити їй після своєї смерті квартиру у якій вони зараз спільно проживають і як тільки їй стане краще вона обов`язково звернеться до нотаріуса щоб скласти заповіт на її ім`я. Проте, в кінці вересня 2019 р. [PERSON] раптово померла, так і не встигнувши скласти заповіт, хоча про це вона говорила та планувала скласти заповіт на неї. [PERSON] вказала, що у листопаді 2019 власним коштом вона поховала її на кладовищі в с.Довжанка. про що свідчить договір замовлення №1109 на організацію та проведення поховання від 30.09.2019 року про що відповідні чеки долучені до матеріалів справи. Після смерті [PERSON] , поліцейські повідомили її, що вона повинна покинути оселю в якій проживала протягом останніх семи років, не дозволивши їй забрати з помешкання власний одяг. Далі, квартиру було опечатано, а її повідомлено про те, що вона не може до неї заходити не зважаючи на те, що живе там та має від неї ключі. Оскільки після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме - квартира у якій вони проживали за адресою [ADDRESS] , за життя померла заповіту не залишила, а вона є спадкоємцем четвертої черги за законом, а тому вона - [PERSON] , 11.02.2020 року звернулась до нотаріуса Фіголь Н.Б. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, копія якої долучена до матеріалів справи. Проте, нотаріус Фіголь Н.Б. надала їй відповідь про те, що для успадкування на підставі ст. 1264 ЦК України належного майна після смерті [PERSON] , їй потрібно звернутись до суду для встановлення факту проживання однією сім`єю. Із вказаних підстав позивач просить встановити факт проживання однією сім`єю протягом більше ніж сім років та визнати її, [PERSON] , спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В ході підготовчого засідання позивач [PERSON] подала заяву про збільшення позовних вимог у якій вказала, що вона відноситься до спадкоємців четвертої черги, оскільки спільно проживала зі спадкодавцем [PERSON] з 2013 року по 30.09.2019 рік, була пов`язана спільним побутом, мала із спадкодавцем взаємні права та обов`язки, а тому просить визнати за нею право власності на квартиру в [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Представник відповідача Тернопільської міської ради подав відзив на позовну у якому вказав, що у позовній заяві позивач себе прирівнює до спадкоємців четвертої черги спадкування, оскільки проживала з померлою [PERSON] . Однак, до матеріалів справи позивачем долучено лист ПП «ТернопільКомСервіс» №263 від 07.02.2020 року в якому зазначено, що гр. [PERSON] була зареєстрована і проживала одна в спірній квартирі до дня смерті. За запитом Тернопільської міської ради №799/05 від 21.05,2020 року до ПП «ТернопільКомСервіс», отримано відповідь №176 від 28.05.2020 року згідно якої підтверджено той факт, що відповідно поквартирної картки зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] на даний час немає. Власник померла [INFO] та після її смерті залишилось не прийняте спадкове майно - квартира, за адресою: [ADDRESS] . Листом ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» №520/07-2 від 02.06.2020 року повідомлено, що квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва виданого 08.11.1996 р. згідно розпорядження органу приватизації №19340 від 30.10.1996 р. належить на праві власності [PERSON] . Згідно інформації приватного нотаріуса Фіголь Н.Б, [PERSON] як спадкоємець, який бажає прийняти спадщину зверталася до нотаріуса. Однак, 11.02.2020 року листом №46/02-14 заявнику відмовлено у прийнятті спадщини, оскільки [PERSON] не перебуває у родинних відносинах з померлою [PERSON] , отже не є спадкоємцем майна після її смерті. Свідоцтво про прийняття спадщини нікому не видавалось. Оскільки спадкоємці на дану спадщину відсутні, на сьогоднішній день ніхто її не прийняв, 01.10.2020 року Тернопільською міською радою в рамках законодавства до Тернопільського міськрайонного суду подано заяву про визнання спадщини відумерлою. Листом ПП «ТернопільКомСервіс» №2344 від 24.11.2020 року повідомлено, що згідно поквартирної картки зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 3 осіб, в тому числі і позивач у справі. Згідно листа ПП «ТернопільКомСервіс» №2345 від 24.11.2020 року та відомостей про оплату комунальних послуг з сайту http://vyww.oplata.te.ua/ за адресою: [ADDRESS] наявна заборгованість, що спростовує доводи позивача, що вона оплачувала комунальні платежі за даною адресою. Отже, виходячи з наданих позивачем доказів до матеріалів справи, відповідач зазначає, що доказів проживання однією сім`єю, спрямованих на довготривалі відносини в спірний період, крім своїх пояснень, [PERSON] не надала до матеріалів позовної заяви. Пояснення свідків, на які посилається позивач, не можуть бути єдиною підставою для встановлення такого факту. Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Крім цього, представник Тернопільської міської ради вказав, що ознайомившись із матеріалами кримінального провадження №12019210010002857, які надіслані адресу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звертає увагу суду, на наступне. 29.09.2019 року (неділя) на адресу Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області надійшло повідомлення від гр. [PERSON] , що її сусідка гр. [PERSON] з квартири [ADDRESS] , для відкриття дверей було викликано аварійно-рятувальну частину та виявлено тіло гр. [PERSON] , 1948 р.н. При допиті свідків, слідчі під розписку повідомили їх про кримінальну відповідальність за неправдиві інформацію. Ознайомившись із своїми правами свідки повідомили наступне: - позивач, тобто гр. [PERSON] , вказала, що зареєстрована і проживає разом із своїми дітьми за адресою: [ADDRESS] . Із Сусідкою спілкується по телефону, як її відомо то до лікарів гр. [PERSON] не зверталась, а також зазначила, що померла проживала самостійно. - гр. [PERSON] в протоколі зазначила, що гр. [PERSON] проживала самостійно, спілкувалась із нею по сусідськи, не бачила жодних сторонніх осіб, які б проживала з померлою. Отже, представник відповідача Тернопільської міської ради вказав, що звертає увагу суду на те, що позивач своїми свідченнями спростовує доводи, які зазначила в позовній заяві (щодо спільного проживання їх з померлою та ведення спільного господарства) та зазначеним в позові вводить суд в оману, щоб за рішенням суду визнати право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Викладені факти в протоколах допиту свідків від 29.09.2019 року, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження підтверджуються долученими Тернопільською міською радою довідками №2344 від 24.11.2020 року та №131 від 03.02.2021 ПП «ТернопільКомСЕрвіс», яка являється обслуговуючого організації будинку де розміщена спірна квартира. Представник відповідача вказав, що у позовній заяві позивач зазначає, що у березні 2013 року вона переїхала проживати до гр. [PERSON] у квартиру [ADDRESS] , однак, представник відповідача звертає увагу також на те, що у позивача на утриманні є двоє дочок, одна з яких була малолітня (довідка №2344 від 24,11.2020 року ПП «ТернопільКомСЕрвіс»). Обов`язок гр. [PERSON] , як матері, утримувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно норм Сімейного кодексу України, малолітня дитина, тобто до досягнення дитиною чотирнадцятирічного віку повинна проживати з одним із батьків. Враховуючи наведене та усі докази, що були подані з позовною заявою, відповідач вважає, що конкретних доказів, які б підтверджували факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] , а також ведення спільного господарства ні позивачем ні її адвокатом не було надано. Із наведених підстав представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник позивач адвокат Процько І.Я. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві, просить задовольнити їх у повному обсязі. Представник Тернопільської міської ради в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечив за їх необґрунтованістю та недоведеністю. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , яка є донькою [PERSON] пояснила, що з того часу як її родина переїхала на постійне місце проживання за адресою [ADDRESS] , вони почали спілкуватися та товаришувати з сусідкою [PERSON] . Ходили один до одного в гості, святили разом паску, навіть неодноразово [PERSON] залишалася замість няні з молодшою сестрою [PERSON] , так як вона на той момент ще вчилася в школі, а мама була на роботі. [PERSON] дуже добре ставилась до них, тому вони з радістю з нею залишалися. Вона для них була як бабуся. Вони часто їздили всі разом за місто обробляти земельну ділянку. Були такі моменти, що позивач [PERSON] видавала певну суму грошей і вчила дітей як треба вміти розрахувати гроші на тиждень. Пояснювала, чого потрібно і скільки, при цьому завжди враховувала в цей список потреби [PERSON] . Також, [PERSON] вказала, що мати давала їй гроші щоб остання оплатила комунальні послуги за квартиру і давала ще певну суму для сплати квартири [PERSON] . Останні роки [PERSON] почала себе гірше почувати, їй було тяжко ходити. Коли підходила до під`їзду, завжди дзвонила або до позивача [PERSON] або до неї і просила їх про допомогу піднятися до квартири. Кошти на ліки, їжу, одяг для [PERSON] давала [PERSON] . Пару разів на тиждень її мати [PERSON] залишалася ночувати у [PERSON] . Остання була пенсіонеркою і підробляла продажем газет. Пенсійні кошти та кошти з продажі газет [PERSON] витрачала на себе. Свідок [PERSON] , яка є співробітницею та подругою позивачки [PERSON] пояснила, що їй часто по роботі приходилось бувати вдома у [PERSON] . Одного дня, коли прийшла до позивачки додому дізналась, що та проживає в квартирі за [ADDRESS] у [PERSON] , допомагає їй і по дому і готує їжу, разом роблять закрутки на зиму, печуть солодощі, білять стіни. [PERSON] почувала себе як вдома, тобто вона повністю орієнтувалася що і де лежить. Вони разом їздили на город, там разом працювали, збирали урожай. [PERSON] пояснювала, що якби не [PERSON] , їй було б важко. За свої кошти позивачка придбала холодильник, швейну машину, які знаходяться в квартирі у [PERSON] , також витрачала кошти на потрібні ліки для [PERSON] , забезпечувала їжею. Приблизно з 2013 року [PERSON] почала проживати разом з [PERSON] в квартирі [ADDRESS] . Свідок [PERSON] , яка є колишньою сусідкою [PERSON] та [PERSON] пояснила, що раніше проживала за адресою [ADDRESS] . [PERSON] знала дуже добре, оскільки були дуже близькими сусідами. Позивачка [PERSON] переїхала в кв. 51 у 2014 році. Квартири позивачки і її знаходились навпроти один від одного, тому кожного вечора свідок [PERSON] бачила, як [PERSON] майже кожного вечора заходила до [PERSON] . Після того, як [PERSON] переїхала на інше місце проживання вони із [PERSON] часто телефонували один до одного. Під час телефонної розмови [PERSON] постійно говорила про себе в множині, тобто розказувала, що вони помили вікна, що вони будуть красити вікна, що збираються робити ремонт, що вони печуть, квасять капусту. Свідок [PERSON] також часто бувала на [ADDRESS] у своєї свекрухи і одночасно провідувала [PERSON] , де неодноразово бачила [PERSON] [PERSON] розказувала їй, що бажає записати квартиру на [PERSON] . Свідок [PERSON] , яка є сусідкою [PERSON] , пояснила, що проживає в квартирі [ADDRESS] з 2001 року. [PERSON] знає давно, так як остання вже проживала в цьому будинку. З 2004 року [PERSON] почала спілкуватись та товаришувати з [PERSON] . [PERSON] хворіла на ноги, тому їй було важко самій пересуватися як по квартирі так і по вулиці, та підніматися на 5 поверх. [PERSON] їй у всьому допомагала: приносила продукти, ходила в магазин на закупи, готувала їсти, робили разом закрутки, мила вікна, ходила до аптеки за ліками, викликала лікаря, робила різні прописані лікарем процедури, робила ремонт разом із своїми дітьми, оплачувала комунальні послуги [PERSON] . Позивачка більше часу проводила у квартирі [PERSON] , вона ії доглядала, тому багато її речей знаходились в квартирі [PERSON] . Свідок вказала, що в розмові із нею [PERSON] говорила, що в знак віддяки після своєї смерті хоче залишити свою квартиру [PERSON] . Вона була дуже задоволена [PERSON] та її дітьми, бо вони також не раз приймали участь в допомозі їй. Також, свідок пояснила, що не бачила щоб хтось із родичів навідував її сусідку [PERSON] . Колись [PERSON] говорила, що в неї з рідних нікого немає. Наскільки часто ночувала [PERSON] у [PERSON] свідок [PERSON] не може сказати, але бачила як [PERSON] залишалась на ніч у [PERSON] тоді, коли робила ремонт, коли заготовляла на зиму закрутки. Свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає в одному будинку з [PERSON] , довший час вони разом працювали. Бачила як часто [PERSON] разом з [PERSON] ходила в магазин за продуктами, [PERSON] у всьому їй допомагала, привозила з села продукти, готувала їсти, ходила до аптеки, прала, робила ремонт, натирала мазями її хворі ноги. Доглядала як за рідною мамою. [PERSON] неодноразово вихвалювала позивачку і говорила, що хоче їй залишити свою квартиру у спадок, що має тільки одну надію на [PERSON] , що та її догляне. Свідок [PERSON] пояснив, що він є майстром і неодноразово за викликом [PERSON] допомагав їй по ремонту техніки, санвузлів. Коли знаходився в [PERSON] , бачив кожного разу [PERSON] . Одного разу [PERSON] виходила з квартири у верхньому одязі, який діставала із шафи. На перший погляд свідка він вважав, що [PERSON] являється донькою [PERSON] . Крім того, при зустрічі в розмові [PERSON] часто згадувала [PERSON] . Згідно довідки ПП «ТернопільКомСервіс» від 07.02.2020 року № 263 громадянка [PERSON] , 1948 року народження була зареєстрована та проживала з 11.08.1973 року в [ADDRESS] , була зареєстрована одна. Із листа ПП «Тернопількомсервіс» №176 від 28.05.2020 року, який адресований заступнику міського голови Хімейчуку І.С. вбачається, що згідно поквартирної картки зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] на час звернення немає. Власник [PERSON] померла [INFO] . Квартира була приватизована 20.03.2001 року. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла у [INFO]. До матеріалів позовної заяви позивачем [PERSON] долучено копію товарного чеку від 30 вересня 2019 року на придбання домовини, хреста, таблички з надписом; копію товарного чека від 30.09.2019 року на одягання, санобробку і зберігання тіла, а також копію чека про оплату в користь бюро ритуальних послуг 2187 гривень. Крім цього, позивачем [PERSON] долучено до матеріалів позовної заяви копію договору-замовлення на організацію та проведення поховань від 30 вересня 2109 року, згідно якого [PERSON] виступила замовником організації та проведення поховань померлої [PERSON] . 11.02.2020 року [PERSON] зверталась до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Фіголь Н.Б. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 11.02.2020 року приватним нотаріусом Фіголь Н.Б. повідомила [PERSON] про те, що для успадкування належного майна після смерті [PERSON] їй потрібно звернутись до суду для встановлення факту проживання однією сім`єю. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 08 листопада 1996 року вбачається, що квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] належить за правом приватної власності [PERSON] . Згідно довідки ПП «ТернопільКомСервіс» №2345 від 24.11.2020 року вбачається, що власник особового рахунку [NUMBER] [PERSON] , адреса: [ADDRESS] . Загальна сума боргу 1476,16 гривень. Із довідки ПП «ТернопільКомСервіс» №2344 від 24.11.2020 року вбачається, що [PERSON] дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] і займає житлову площу 11,8 кв.м. з 1 кімнати. Тип власності - приватизована. Склад сім`ї: [PERSON] - власник, зареєстрована за вказаною адресою з 03.04.2019 року, [PERSON] - мати, зареєстрована за вказаною адресою з 21.05.2013 року, [PERSON] - сестра, зареєстрована за вказаною адресою з 21.05.2013 року. Із довідки ПП «ТернопільКомСервіс» №131 від 03.02.2021 року вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Інших осіб із нею не зареєстровано. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, заслухавши пояснення сторін та їх представників, пояснення свідків вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги до задоволення не підлягають виходячи із наступного. Відповідно до статті 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п ять років до часу відкриття спадщини, суд враховує правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 Цивільного кодексу України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. За приписами частини 2 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Підставами для задоволення такого позову є сукупність юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); матеріальне забезпечення спадкодавця; надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; тривалий час здійснення зазначених вище дій; безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. За результатами встановлених судом обставин справи суд вважає, що позивачем не доведено факту її проживання із [PERSON] однією сім`єю, оскільки не доведено наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Твердження позивача про те, що вона проживала однією сім`єю із [PERSON] суд вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки допитані в судовому засіданні свідки здебільшого пояснювали, що позивач [PERSON] заходила до [PERSON] , пару разів на тиждень залишалась ночувати у [PERSON] , допомагала останній, що не доводить, на думку суду, факту проживання однією сім`єю, наявності спільного бюджету, тощо. Так, допитана в якості [PERSON] показала, що [PERSON] була пенсіонеркою і підробляла реалізацією газет, пенсійні кошти та кошти з продажу газет [PERSON] витрачала на себе. Крім цього, суд звертає увагу на те, що зареєстроване місце проживання позивача [PERSON] та [PERSON] були різні. Суд вважає, що твердження позивача про те, що нею разом із [PERSON] за спільні кошти придбавались продукти харчування, побутова техніка, оплачувались комунальні послуги - є голослівними та не доведеними у судовому засіданні. Суд вважає, що позивачем доведено факт надання різного роду допомоги [PERSON] , однак це не доводить, на думку суду, факту спільного проживання із нею. За наведених обставин суд вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed