Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Органу опіки та піклування виконкому Попівської сільської ради про встановлення опіки над малолітніми особами. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 27.02.2020 року від батьків [PERSON] та [PERSON] відібрано їх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав. Батько дітей [PERSON] є сином дружини позивача - [PERSON] та [INFO] помер. Мати дітей не позбавлена батьківських прав, але самоусунулася від виховання дітей, не виявляє бажання повернути дітей, місце її перебування не відоме. Діти влаштовані до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Полтавської обласної ради, позивач та його дружина їх регулярно відвідують та мають бажання забрати дітей у свою родину та оформити опіку. Перешкодою для цього є те, що у їх сім`ї вже проживають двоє дітей - внуки позивача - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з яких [PERSON] має інвалідність та медичним закладом не надана інформація щодо можливості негативного впливу стану його здоров`я на здоров`я інших дітей у родині, їх фізичний, психологічний, моральний стан або інтелектуальний розвиток, а у служби у справах дітей райдержадміністрації відсутні повноваження визначити самостійно його стан здоров`я, у зв`язку з чим вимушений був звернутися до суду. Ухвалою від 09.10.2020 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати її за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 14.12.2020 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі. Пояснили, що у ситуації, яка склалася у сім`ї позивача, немає іншого способу оформити опіку на дітей, які перебувають у КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Полтавської обласної ради, тому позивач змушений був звернутися до суду з метою оформлення опіки над неповнолітніми [PERSON] та [PERSON] та влаштування їх до своєї родини. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з клопотанням розглядати справу без участі їх представника. Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, у з`язку з чим суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник Служби у справах дітей Карлівської районної державної адміністрації Капралом М.М. у судовому засіданні пояснив, що позивач звертався до них із заявою про оформлення опіки на неповнолітніми [PERSON] та [PERSON] , зібрав необхідний пакет документів, проте вказану процедуру не можливо завершити, оскільки у його родині проживає неповнолітній онук [PERSON] , який страждає тяжкою розумовою відсталістю і [PERSON] не надана інформація щодо можливості негативного впливу стану здоров`я вказаного онука на здоров`я інших дітей, а служба у справах дітей не має повноважень визначити самостійно стан здоров`я цієї дитини. Зауважив, що жодна інша особа не виявила бажання забрати дітей під опіку. Позовні вимоги підтримав та не заперечував проти їх задоволення. Третя особа [PERSON] у судовому засідання позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Пояснила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі із позивачем та виховує разом з ним двох його онуків та хоче забрати у свою родину і двох своїх онуків, які в даний час перебувають у КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Полтавської обласної ради. Суд, заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно з п.2.2 п.2 «Правил опіки та піклування, затверджених наказом Держкомітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.99 р. №34/166/131/88 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 17.06.99 р. за №387/3680, Опіку (піклування) може бути встановлено і при житті батьків неповнолітніх дітей у випадках, коли батьки: судом позбавлені батьківських прав або прийнято рішення про відібрання дитини і передачу її під опіку незалежно від того, позбавлені вони батьківських прав чи ні, оскільки перебування з ними небезпечне для життя дитини. Відповідно до рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 27.02.2020 року, задоволено позовні вимоги Служби у справах дітей Карлівської районної державної адміністрації до [PERSON] , [PERSON] про відібрання дітей від батьків без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Відібрано малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , від [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав (а.с.43-44). Відповідно до ст.243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно ст.244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Не можуть бути опікунами, піклувальниками дитини особи, зазначені в статті 212 цього Кодексу. Статтею 212 СК України визначено, що не можуть бути усиновлювачами особи, які: 1) обмежені у дієздатності; 2) визнані недієздатними; 3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; 5) перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; 6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; 7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); 8) страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; 9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; 10) були засуджені за кримінальні правопорушення проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших кримінальних правопорушень; 11) за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; 12) є особами без громадянства; 13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Як встановлено судом [PERSON] є повнолітньою, дієздатною особою, має постійне місце проживання, являється пенсіонером та має постійний дохід, на обліку у психоневрологічному чи наркологічному диспансері не перебуває, характеризується позитивно, не має судимості. Позивач [PERSON] перебуває у шлюбі із [PERSON] . Шлюб зареєстровано 12.11.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Карлівського районного управління юстиції, актовий запис №151 (а.с.11). Як встановлено судом, [PERSON] є повнолітньою, дієздатною особою, на обліку у психоневрологічному чи наркодиспансері не перебуває, не має судимості та відповідає усім вимогам, передбаченим пунктами 3-6, 8 і 10 ч.1 ст.212 СК України. Обмеження щодо неможливості призначення [PERSON] опікуном, зазначені в статті 212 СК України, судом не встановлені. Згідно довідки про склад сім`ї [PERSON] від 29.05.2020 року, виданої Попівською сільською радою Карлівського району Полтавської області, разом з ним за адресою: [ADDRESS] проживає його дружина - [PERSON] та підопічні - [PERSON] і [PERSON] (а.с.16). Далі встановлено, що згідно повідомлення Служби у справах дітей Карлівської районної державної адміністрації від 19.11.2020 року №01-23/1225, у сім`ї позивача проживає двоє його онуків: [PERSON] , який відвідує ДНЗ Попівського НВК №1 та [PERSON] , який має інвалідність, не може самостійно себе обслуговувати та потребує постійного стороннього догляду та контролю з боку дорослих, хлопець постійно перебуває вдома, школу не відвідує. Враховуючи це, служба у справах дітей не має можливості призначити опікуна, оскільки адміністрацією КНП «Карлівська центральна районна лікарня ім.Л.В.Радевича» не надано інформації щодо можливості негативного впливу стану здоров`я [PERSON] на здоров`я інших дітей у родині, їх фізичний, психічний, моральний стан та інтелектуальний розвиток, а у служби у справах дітей райдержадміністрації відсутні повноваження визначити самостійно стан здоров`я (а.с.19). Інформацію про те, чи може стан здоров`я неповнолітнього [PERSON] негативно вплинути на здоров`я інших дітей також не надано і на запит суду, повідомлено, що цим питанням займається судово-психіатрична експертиза (а.с.87). Відповідно до висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини від 23.12.2020 року №139 Комунальної установи «Карлівський інклюзивно-ресурсний центр», [PERSON] , [INFO] , на момент огляду соматично здоровий, має діагноз: СНМ важкого ступеню, Алалія, Тотальне недорозвинення пізнавальних процесів. Особливі освітні потреби: складні порушення розвитку (тяжка розумова відсталість). Рекомендована освітня програма: корекційно-реабілітаційна програма у закладах соціального захисту населення. Агресивний проявів у поведінці не встановлено. Довідкою КНП «Карлівська центральна районна лікарня ім.Л.В.Радевича» від 26.01.2021 року підтверджено, що [PERSON] , дитина з інвалідністю, перебуває під диспансерним наглядом психіатра з 2011 року з діагнозом: тяжка розумова відсталість з загальним недорозвиненням мови ІІІ рівня без порушень поведінки. Оглянутий психіатром 26.01.2021 р. - агресії не виявляє, розладів поведінки не виявлено, має місце дефект у вигляді тяжкої розумової відсталості. Аналізом вищевказаних доказів, встановлено, що наразі у сім`ї позивача відсутня загроза для життя або здоров`я дітей. Абзацом 1 пункту 51 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженої постановою КМУ «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» №866 від 24.09.2008 року, встановлено, що у разі наявності такої загрози - негайно приймається рішення про відібрання дитини у опікуна. Зважаючи на вищевикладене, на даний час перешкоди для призначення [PERSON] опікуном малолітніх дітей відсутні. Тому суд вважає за необхідне позовні вимоги про призначення [PERSON] опікуном малолітніх [PERSON] та [PERSON] задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved