Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся з позовом про стягнення неустойки з відповідача - [PERSON] в розмірі 295 470,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 08.04.2015 р. між сторонами було укладено договір позики, який був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом КМНО Гурак Ольгою Василівною. Відповідно до п. 1 договору позивач надав відповідачеві грошові кошти на загальну суму 480 000,00 грн., а відповідач зобов'язався повернути вказану суму грошових коштів до 10.06.2015 року. В обумовлений Договором строк відповідач грошові кошти у належному розмірі позивачеві не повернув, однак, 24.06.2015 року повернув лише частину позичених коштів в розмірі 43 000,00 грн., про що позивачем була складена нотаріально посвідчена заява. Не повернутою є сума в розмірі 437 000,00 грн. З огляду на те, що кошти за Договором відповідач повинен був повернути в строк до 10.06.2015 року, з того часу відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання, що є підставою для застосування відповідальності, передбаченої договором та законом. 28.12.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва в справі № 755/19798/15-ц було постановлено заочне рішення у справі, яким позов [PERSON] до [PERSON] було задоволено частково, вирішено стягнути основну суму боргу (позики), 3% річних, суму індексу інфляції, у задоволенні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача пені було відмовлено. Пунктом 6 Договору позики, за кожен день прострочення виконання зобов'язання щодо повернення позики Позичальник зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі 0,3 % від суми позики. Враховуючи неналежне виконання відповідачем умов Договору позивач просить стягнути з відповідача неустойку, яка становить , згідно розрахунку позивача, 295 470,00 грн. Підтримавши позовні вимоги з вищенаведених підстав, представник позивача просила позов задовольнити, у випадку неявки відповідачів в судове засідання не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судових засідань у справі розгляду справи вважається повідомленим належним чином, - згідно вимог ст. 74-77 ЦПК України. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. За згодою представника позивача суд ухвалив про заочний розгляд справи, - на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 08.04.2015 р. між сторонами було укладено договір позики, який був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом КМНО Гурак Ольгою Василівною. Відповідно до п. 1 договору позивач надав відповідачеві грошові кошти на загальну суму 480 000,00 грн., а відповідач зобов'язався повернути вказану суму грошових коштів до 10.06.2015 року. В обумовлений Договором строк відповідач грошові кошти у належному розмірі позивачеві не повернув, однак, 24.06.2015 року повернув лише частину позичених коштів в розмірі 43 000,00 грн., про що позивачем була складена нотаріально посвідчена заява. Не повернутою є сума в розмірі 437 000,00 грн. З огляду на те, що кошти за Договором відповідач повинен був повернути в строк до 10.06.2015 року, з того часу відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання, що є підставою для застосування відповідальності, передбаченої договором та законом. Відповідно до ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. 28.12.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва в справі № 755/19798/15-ц було постановлено заочне рішення у справі, яким позов [PERSON] до [PERSON] було задоволено частково, вирішено стягнути основну суму боргу (позики), 3% річних, суму індексу інфляції, у задоволенні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача пені було відмовлено. Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від договору не допускається, а зобов'язання має виконуватись належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно із ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Пунктом 6 Договору позики, за кожен день прострочення виконання зобов'язання щодо повернення позики Позичальник зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі 0,3 % від суми позики. У зв'язку з неналежним виконанням умов Договору позики у позивача виникло право стягнення з відповідача неустойки в розмірі, зазначеному в Договорі позики. Неустойка за період з 11.06.2015 року по 24.06.2015 року становить 14 днів та складає (480000,00 грн. х 0,3%) х 14 днів = 20 160,00 грн. Неустойка за період з 25.06.2015 року по 21.01.2016 року складає 210 днів та становить (437 000,00 грн. х 0,3%) х 210 днів = 275 310,00 грн. Таким чином, загальний розмір неустойки за Договором позики становить 295 470,00 грн. Відповідно до ст. 60 Цивільного кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своєї вимоги і заперечень. Доказів належного виконання відповідачем умов договору позики в матеріалах справи немає. За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки за договором позики обґрунтованими, доведеними, а відтак, такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, підлягають присудженню понесені та документально підтверджені судові витрати позивача, а саме: 2 954,70 грн. судовий збір. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved