Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві вказувала, що 27 квітня 2007 року вони зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у них не склалося через те, що вони мають різні характери, погляди на життя та сімю, що призводить до сварок та непорозумінь. Прохала суд розірвати їх шлюб з відповідачем. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, на розірванні шлюбу наполягала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча відповідно до ст.ст. 75-78 Цивільного процесуального кодексу України, був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, клопотання від відповідача про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. На підставі статті 169 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зясувавши обставини справи, заслухавши позивача, дослідивши матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 квітня 2007 року у відділі РАЦС по м. Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №94 ( а.с. 4). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. На даний час позивач вважає, що їх сімя розпалась остаточно, примирення між ними не можливе, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача та дитини. Суд вважає, що підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя немає. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати. Тому із відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 640 грн.

Outcome: approved