Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до Дзержинського районного суду міста Харкова із позовом до відповідача, яким просила суд визнати незаконним та скасувати наказ генерального директора Державного підприємства «Харківський національний академічний театр опери та балету ім. М. В. Лисенка» від 30 квітня 2015 року № 56К «Про звільнення», поновити [PERSON] на роботі в Державному підприємстві «Харківський національний академічний театр опери та балету ім. М. В. Лисенка» на посаді концертмейстера з класу балету підрозділу балетна трупа, а також стягнути з Державного підприємства «Харківський національний академічний театр опери та балету ім. М. В. Лисенка» на мою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 50 000, 00 грн. В обґрунтування заявлених вимог, з урахуванням уточнення, позивачем вказано про те, що згідно з наказом генерального директора Державного підприємства «Харківський національний академічний театр опери та балету ім. М. В. Лисенка» від 30 квітня 2015 року № 56К «Про звільнення», [PERSON], звільнено з роботи з посади концертмейстера з класу балету підрозділу балетна трупа за скороченням штату працівників на підставі п. 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України. Зазначений наказ позивач вважає незаконним у звязку із тим, що він не відповідає вимогам частини першої статті 42 Кодексу законів про працю України, якою встановлено переважне право на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, а саме - при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. У судовому засіданні позовну заяву [PERSON] підтримала у повному обсязі та посилалася на вказані у позовній заяві та заяві про зміну підстав позову підстави. Представник відповідача проти позову заперечував та просив у задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд при ухваленні рішення керувався наступним. Згідно з вимогами частини третьої статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України. Звільнення працівника у звязку із скороченням штату врегульовано статтями 36, 40, 42, 49-2 КЗпП України. Згідно трудового договору від 15 серпня 2012 року та Витягу з Наказу по Харківському державному академічному театру опери та балету ім. М.В. Лисенка від 15.08.2012 року № 89 к, [PERSON] прийнята на посаду концертмейстера балету. Наказом по театру № 18 від 03.02.2015 року внесені зміни до штатного розпису, а саме: з 01.05.2015 р. виключена одна посада концертмейстера з класу балету підрозділу „Балетна трупа. Тим же наказом для визначення переважного права на залишення на роботі у звязку з скороченням штату створена комісія у складі девяти працівників театру. Наказ по театру № 18 від 03.02.2015 року [PERSON] не оскаржувався. Згідно витягу з протоколу засідання комісії з питання переважного права для залишення на роботі у звязку із скороченням штату від 13.02.2015 року (а.с. 51), враховуючи порівняльні характеристики усіх концертмейстерів з класу балет, генеральному директору театру запропоновано кандидатуру [PERSON] на звільнення (а.с. 51, 58-60). При визначенні кандидатури на звільнення, комісією враховувались такі критерії як склад сім'ї (наявність неповнолітніх дітей, що перебувають на утриманні утриманців), освіта, стаж роботи в театрі, наявність заохочень, зауважень і доган, наявність соціальних гарантій, що дають переважне право залишатися на роботі, була дана порівняльна оцінка рівня професійної майстерності кожного концертмейстера і оцінка їх ставлення до виконання своїх посадових обов'язків. Стаж роботи в підрозділі «Балетна трупа» за посадою концертмейстер з класу балету у [PERSON] найменший порівняно з іншими концертмейстерами цього підрозділу, її загальний стаж концертмейстера у театрі з 10.08.2010 р. складає 4 роки 6 місяців, вона має вищу освіту відповідного напрямку; заохочень чи подяк не має, відсутні соціальні гарантії, що дають переважне право залишатися на роботі, творча характеристика задовільна з зауваженнями та пропозиціями. Інші ж концертмейстери, на відміну від позивача, мали заохочення, надбавки за високі досягнення у праці, деякі з них мають неповнолітніх дітей на утриманні, що також було враховано комісією. Таким чином, вимоги ст. 42 КЗпП роботодавцем виконані у повному обсязі. Наказами 26-к від 23.02.2015 року та 55-к від 29.04.2015 року, у звязку із майбутнім звільненням із займаної посади, у звязку із скороченням штату, позивачу були запропоновані вакантні посади. Копії наказів [PERSON] отримані, від запропонованих посад вона відмовилась (а.с. 52, 53,56). Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 17.06.2015 року, залишеному без змін Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 08.08.2015 року, позов [PERSON] про визнання незаконним та скасування наказу керівника ДП «ХНАТОБ» від 23.02.2015 року № 26-к (зі змінами, внесеними наказом № 55к від 29.04.2015 року) залишено без задоволення, судом визнано оскаржуваний наказ таким, що був винесений відповідно до вимог закону. Таким чином, рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено виконання вимог КЗпП України при визначенні кандидатури на звільнення при скороченні штату працівників. 30 квітня 2015 року наказом № 56к [PERSON] звільнено на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України. Наказом по театру від 16.07.2015 року № 93/к дату на зміну наказу № 56к від року «Про звільнення» зазначено «вважати датою звільнення концертмейстера з класу балету підрозділу «Балетна трупа» [PERSON] 16 липня 2015 року». Листом театру від 16.07.2015 року вих. № 01-07/656 [PERSON] було доведено зміст наказу № 93/к від 13.07.15 р. про зміну дати її звільнення, наданий для ознайомлення перелік вакантних посад, які не потребують спеціальної освіти, досвіду роботи та вакантні станом на 16.07.15 р. Лист театру отриманий Позивачем 23.07.2015 р., про що свідчить її особистий підпис в повідомлені про вручення поштового відправлення. (а.с. 68-71). Таким чином, суд вважає, що спірний наказ був виданий у відповідності до вимог КЗпП України і відсутні підстави для його скасування, а тому позов задоволенню не підлягає. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed