Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до територіальної громади с. Ржавенці в особі Ржавинецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області про встановленя факту прийняття спадщини за законом, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном після смерті батька [PERSON], померлого 08.11.1996 року в с.Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 11.06.2001 року виконавчим комітетом Ржавинецької сільської ради на підставі рішення виконкому Ржавинецької сільської ради №32 від 17.05.2001 року, та визнання за ним право власності на житловий будинок, що розташований по вул. О.Кобилянської,98 в с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 08.11.1996 року в с.Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області. В обґрунтування позову посилається на те, що 08.11.1996 року в с. Ржавенці Заставнівського району Чернівецької області помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул.О.Кобилянської,98 в с. Ржавенці Заставнівського району Чернівецької області, право на земельну частку (пай). [PERSON] від спадщини не відмовився, прийняв вчасно спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. З метою оформлення спадщини, він звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на згаданий будинок, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на дане майно за [PERSON] Відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, він змушений в судовому порядку визнавати право власності на спадщину за законом після смерті сестри. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з»явилися подали до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили задовольнити. Представник відповідача територіальної громади с. Ржавенці Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не зявився, подав суду заяву про визнання позову та проханням розглянути справу в його відсутності. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований і його слід задовольнити в повному обсязі, виходячи з наступного. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Дана правова позиція також закріплена в п.9 Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року, в якому зазначено: «якщо спадщина відкрилась до набрання чинності ЦК, судам слід враховувати, що ст. 549 ЦК УРСР було визначено перелік дій, які свідчать про прийняття спадщини фактичний вступ у володіння та управління спадковим майно». Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, чинного на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 того ж Кодексу, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Судом встановлено, що [PERSON] помер 08.11.1996 року, що підтверджується із копії свідоцтва про смерть серії І-МИ №026571 від 09.11.1996 року, актовий запис №36. (а.с.14). Після смерті останнього відкрилася спадщина на все належне йому майно, до складу якого входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул.О.Кобилянської,98, с. Ржавенці Заставнівського району Чернівецької області; право на земельну частку (пай), розміром 1,04 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності ССС «Ржавинецька», що належала покійному на підставі сертифікату серії ЧВ №0043898. Судом встановлено, що зазначений житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями належав померлому [PERSON], що підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, копією інвентарної справи, довідкою-характеристикою будинку, господарських будівель та споруд, довідками виконкому Ржавинецької сільської ради, свідоцтвом про право приватної власності на житловий будинок від 11.06.2001 року, яке видане на імя [PERSON] після його смерті. Відповідно до ст.ст.\~524,\~525,\~526,\~527 ЦК УРСР\~спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в\~статті 21 цього Кодексу. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Судом встановлено, що позивач [PERSON] від спадщини не відмовився, в шестимісячний термін вступив в управління та володіння спадковим майном: обробляв присадибну земельну ділянку, доглядав та управляв будинком, що є об'єктом спадкового майна. Спадкове майно перебуває у фактичному користуванні у позивача, інших претендентів на спадщину не має. Крім того, встановлено, що спадкоємці, які б мали право на обов'язкову частку спадкового майна померлого [PERSON] при спадкуванні відсутні. Відповідно до ч.4\~прикінцевих та перехідних положень ЦК України,\~Цивільний кодекс України\~застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності\~Цивільним кодексом України, положення цього\~Кодексу\~застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно ч. 1 ст.\~1268, ч. 1 ст.\~1297 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по вул.О.Кобилянської,98 с. Ржавенці Заставнівського району Чернівецької області позивач [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою, однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки ним не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за [PERSON], що вбачається спадкової справи №30/2015, яка витребувана судом та досліджена в судовому засіданні, постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №482/02-31 від 05.05.2017 року. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69. З довідки виконавчого комітету Ржавинецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №1608 від 12.08.1017 р. вбачається, що згідно запису по господарської книги за №02 особовим рахунком 0093-2 значиться житловий будинок із по господарськими будівлями по вул. О.Кобилянської,98, який належав [PERSON], який помер 08.11.1996 року. В п. 3.3.Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних). Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. Частинами 3, 4\~ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що оскільки житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, розташований по вул. О.Кобилянської,98 в с. Ржавенці Заставнівського району Чернівецької області побудований на відведеній ділянці, сільська рада зареєструвала його у по господарській книзі, головою домогосподарства указала спадкодавця [PERSON] то останній набув право власності на спірний житловий будинок, проте за життя не оформив право власності на нього належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого\~Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. На даний час позивачем [PERSON], як спадкоємцем майна померлого [PERSON] за законом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок, згідно звіту про оцінку майна, характеристики будинку, господарських будівель та споруд їх вартість становить 45522 (сорок п»ять тисяч п»ятсот двадцять два) гривень. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved