Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом про стягнення з відповідача [PERSON] «Сіті [PERSON]» невиплаченої заробітної плати за період з травня 2013 року по вересень 2013 року в сумі 15\~625 грн., а також середньої заробітної плати за період затримки розрахунку за період з 27.09.2013 р. по день ухвалення рішення. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що працювала у відповідача на посаді провідного інженера-технолога цеху програмної обробки листа та 27.09.2013 року звільнилась за згодою сторін. Однак, при звільненні з нею не проведено повний розрахунок, а відтак, враховуючи її посадовий оклад а розмірі 3\~500 грн., просить позов задовольнити та стягнути заборгованість по заробітній платі, що утворилась за період роботи з травня по вересень 2013 року. В судове засідання позивач не зявилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Від представника відповідача надійшли письмові заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки розрахунок заборгованої заробітної плати жодним чином не доведений позивачем та не надано документів, які б стверджували той факт, що позивач відпрацювала за спірний період у [PERSON] «Сіті [PERSON]». Просить відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча належним чином в порядку ст.ст.75-76 ЦПК України\~ викликався до суду, а тому згідно зі ст.224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу заочно у його відсутності за наявності у справі достатніх матеріалів, проти чого позивач не заперечила. У звязку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно\~\~із ст. 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. За умовами ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п.20, 25\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»\~не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої\~ст. 117 КЗпП України. Суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Встановлено, що позивач [PERSON] з 15 травня 2013 р. працювала на посаді провідного інженера-технолога цеху програмної обробки листа структурного підрозділу [PERSON] «Сіті [PERSON]» та 27 вересня 2013 р. була звільнений із займаної посади на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін (а.с.5-5зв. копія трудової книжки). Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 09 березня 2016 р. в порядку ст.137 ЦПК України про витребування доказів,\~ витребувано у відповідача, зокрема, інформацію про розмір нарахованої та фактично виплаченої заробітної плати позивачу з 15 травня 2013 року по 27 вересня 2013 року (а.с. 18-19). Відповідачем на вказану ухвалу суду жодних відомостей не надано, а відтак у відповідності до ст.ст.10, 60 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів наданих позивачем. Як вбачається з матеріалів справи, а саме розпорядження генерального директора [PERSON] «Сіті [PERSON]» [PERSON] (а.с.12), посадовий оклад позивача становив 3 500 грн. Згідно інформації центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів, відповідач протягом оспорюваного періоду виплатив позивачу заробітну плату в розмірі, що не відповідає його розмірам посадового окладу. Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем на момент звільнення з роботи становить 15 625 грн., яку і слід стягнути. Оскільки належні до виплати суми при звільненні в повному обсязі не виплачено до даного часу, то позивач має право на стягнення середнього заробітку за період з 27 вересня 2013 р. по 22 липня 2016 р. Виходячи із середньоденного заробітку позивача в сумі 166,67 грн., обчисленого відповідно до Порядку обчислення середньої зарплати, затвердженої постановою КМУ від 8 лютого 1995 р. за №100, середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 27 вересня 2013 р. по 22 липня 2016 р. становить 117\~502 грн. 35 коп. (166,67 грн. * 705 робочих днів за вказаний період). Таким чином, суд прийшов до висновку, що саме даний розмір підлягає до стягнення. Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 15\~625 грн. заборгованості із невиплаченої заробітної плати та 117\~502 грн. 35 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27 вересня 2013 р. по 22 липня 2016 р., а всього 133\~127 грн. 35 коп. Крім того, згідно із ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід\~ стягнути\~ 1\~134 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved