Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення моральної та матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до вироку Варвинського районного суду Чернігівської області від 20 квітня 2017 року [PERSON] визнано винним у тому, що він 31 липня 2016 року, керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись автодорогою Прилуки-Варва-Срібне-Обухове в напрямку від с.м.т. [PERSON] області до с.м.т. Дігтярі Срібнянського району Чернігівської області, порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність та не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників обїзду перешкоди, та здійснив зіткнення з мопедом HONDA LEAD AF 48, д.н.з. СВ АВ 1217, під керуванням [PERSON]. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми тулуба у формі закритих переломів 4-9 правих ребер, правобічного гемопневматораксу, чисельних саден грудної клітки та поперекової ділянки; чисельних саден правої верхньої та нижньої кінцівок, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 434 від 6 жовтня 2016 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоровя. У звязку з отриманими тілесними ушкодженнями ним були витрачені кошти на лікування та відновлення стану здоров'я в сумі 5\~276,50 грн. Крім того, значних технічних пошкоджень зазнав мопед. Відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ-2105, д.н.з. [NUMBER], [PERSON], застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/6631829 від 03 грудня 2015 року, а тому матеріальні збитки, заподіяні шляхом пошкодження мопеда в сумі 12 998,12 грн., витрати на проведення автотранспортного дослідження збитків в сумі 600,00 грн. та витрати на лікування в сумі 5 276,50 грн. просить стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта». Водночас повідомляє, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди йому, крім матеріальної шкоди, завдана також моральна шкода, яка полягає в фізичному болю від отриманих тілесних ушкоджень та душевних хвилюваннях, адже був порушений звичний стан його життя, довелось тривалий час лікуватись та відновлювати стан здоровя. Розмір моральної шкоди він оцінює в 5 000 грн., яку в сумі 263,83 грн. просить стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта», а в сумі 4 736,17 грн. - з [PERSON]. Разом з тим під час кримінального провадження, як на досудовому слідстві так і в суді, йому надавалась правова допомога адвокатом АК «Логос» [PERSON], за що сплачено 5 000 грн., а згодом ще 3 000 грн. за представництво інтересів по даній цивільній справі. Таким чином просить стягнути з [PERSON] 8 000 грн. До того ж ним були втрачені кошти на доставку експерта для проведення автотранспортного дослідження збитків в сумі 600,00 грн. та понесені витрати в сумі 1 200,00 грн. за пальне (бензин) на поїздки мого адвоката в слідчі органи та до суду, які, на його думку, належать до судових витрат та повинні бути стягнені з [PERSON]. Відповідно до ст. ст. 22, 23, 24, 26-1, 28, 29, 34, 35, 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України, просить стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» вартість відновлювального ремонту мопеда у сумі 12 998,12 грн., 600,00 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження, 5 276,50 грн. витрат на лікування та 263,83 грн. моральної шкоди, а з [PERSON] 8 000,00 грн. витрат на правову допомогу, 600,00 грн. витрат на транспорт для приїзду експерта для проведення експертизи, 1 200,00 грн. витрат на пальне та 4 736,17 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Пояснив, що [PERSON] ще в березня 2017 року відшкодував йому 10000,00 грн. моральної шкоди, але на сьогоднішній день він вважає, що цієї суми замало і він хоче ще 5000,00 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов щодо вимог про стягнення з нього на користь [PERSON] грошових коштів не визнав, подав суду письмові заперечення проти позову (а.с. 39-43), пояснив, що моральну шкоду в сумі навіть не 5000,00 грн., а 10000,00 грн. в рахунок повного відшкодування моральної шкоди, що заподіяна під час ДТП, яка сталась 31 липня 2016 року, він відшкодував [PERSON] ще до ухвалення вироку, що підтверджується власноруч написаною [PERSON] розпискою та вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 20 квітня 2017 року. Представник ПАТ НАСК «Оранта» в судове засідання не зявився. Від представника ПАТ НАСК «Оранта» [PERSON] до суду надійшли письмові заперечення (а.с. 60-62), відповідно до яких страхова компанія не визнає заявлений позов, адже, з матеріалів справи та доданих до позовної заяви документів вбачається, що існує вирок від 20 квітня 2017 року, яким [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а на час написання ПАТ НАСК «Оранта» листа від 15 лютого 2017 року їм не було відомо про факт порушення кримінального провадження стосовно [PERSON] Відсутні докази того, що [PERSON] звертався до НАСК «Оранта» з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку ст. 35 Закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відсутнє повідомлення про ДТП, заява про виплату страхового відшкодування, докази їх отримання ПАТ «НАСК «Оранта». Тобто, оскільки на сьогоднішній день відсутнє рішення ПАТ «НАСК «Оранта» про відмову здійснити страхове відшкодування, у [PERSON] відсутнє право звертатись до суду з вимогою про захист свого цивільного права. Крім того, позивач невірно визначив вартість збитку за пошкодження мопеда в сумі 12 998,12 грн., адже згідно висновку експертного дослідження вартість матеріального збитку, завданого власнику мопеда, визначена в сумі 9 081,70 грн. Водночас зазначає, що на даний час позивач повинен надати страховику вирок, що набрав законної сили, після чого одразу ж буде відновлено розгляд справи і йому буде проведено страхове відшкодування. Повідомляє, що можливе мирне та скоріше врегулювання спору на умовах взаємних поступок, якщо позивач має таке бажання. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника позивача адвоката [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, визначившись з юридичною природою спірних правовідносин, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з таких підстав. Відповідно до вироку Варвинського районного суду Чернігівської області від 20 квітня 2017 року [PERSON] визнано винним у тому, що він 31 липня 2016 року, керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись автодорогою Прилуки-Варва-Срібне-Обухове в напрямку від с.м.т. [PERSON] області до с.м.т. Дігтярі Срібнянського району Чернігівської області, порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність та не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників обїзду перешкоди, та здійснив зіткнення з мопедом HONDA LEAD AF 48, д.н.з. СВ АВ 1217, під керуванням [PERSON], який здійснював маневр повороту ліворуч в напрямку табору «Веселка» (а.с. 7-8). В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми тулуба у формі закритих переломів 4-9 правих ребер, правобічного гемопневмотораксу, чисельних саден грудної клітки та поперекової ділянки; чисельних саден правої верхньої та нижньої кінцівок, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 434 від 6 жовтня 2016 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоровя. За змістом ст. ст. 1166-1167 ЦК України майнова та моральна шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується за наявності її вини. Відповідно до ч. 2 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 1.3 ст. 1 Закону № 1961-ІV потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоровю та або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Статтею 3 Закону № 1961-ІV встановлено, що обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 9 Закону № 1961-ІV страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоровю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого, а за шкоду, заподіяну майну потерпілих, - 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Пунктом 22.1. ст. 22 Закону № 1961-ІV від 01 липня 2004 року\~«Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що в разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 23 Закону № 1961-ІV шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, повязана з лікуванням потерпілого; шкода, повязана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя. Згідно п. 24.1. ст. 24 Закону № 1961-ІV у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоровя. За змістом ст. 28 Закону № 1961-ІV шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, повязана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/6631829 від 03 грудня 2015 року відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ-2105, д.н.з. [NUMBER], застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» (а.с 123). Згідно п.п. 33.1.4. п. 33.1. ст. 33 Закону № 1961-ІV у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобовязаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. В матеріалах страхової справи знаходиться повідомлення про ДТП від 01 серпня 2016 року, подане страхувальником [PERSON], який застрахував в ПАТ «НАСК «Оранта» цивільно-правову відповідальність під час експлуатації транспортному засобу ВАЗ-2105, д.н.з. [NUMBER] (а.с. 120), а також повідомлення про ДТП від 15 грудня 2016 року потерпілого [PERSON] (а.с. 121). Як зазначено у ст. 35 Закону №1961-ІV, для отримання страхового відшкодування потерпілий протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. До заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ,\~\~яким\~\~відповідно\~\~до\~\~законодавства\~\~України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника\~\~на\~\~отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа;\~\~г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну;) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого;\~д) документи,\~\~що\~\~підтверджують\~\~витрати\~\~на\~\~поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у звязку зі смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності). В грудні 2016 року позивач [PERSON] подав страховику ПАТ НАСК «Оранта» дві заяви про страхове відшкодування (а.с. 122, 137). \~\~\~\~ Статтею 36 Закону №1961-ІV встановлено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхових виплат, або про відмову в їх виплаті. Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» з урахуванням змісту статті 979 ЦК України та статті 16 Закону України «Про страхування»\~у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку.\~При цьому суди також повинні мати на увазі, що порушення страхувальником визначеного договором страхування строку подання документів, що стосуються страхового випадку, не є порушенням визначеного договором строку повідомлення про настання страхового випадку. Крім того, згідно правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 29 червня 2016 року по справі № 6-192 цс 16, право особи на звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права виникає (та відповідно перебіг позовної давності починається) з моменту, коли право цієї особи порушене (особа довідалась про порушення свого права), тобто з моменту відмови страховика у виплаті страхового відшкодування. З матеріалів справи вбачається, що 01 листопада 2016 року та 15 лютого 2017 року ПАТ «НАСК Оранта» відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування (а.с. 21, 133, 138). Згідно висновку № 015/16 експертного автотоварознавчого дослідження, складеного 27 березня 2017 року (а.с. 84-90), вартість відновлювального ремонту пошкодженого в ДТП від 30 липня 2016 року мопеда HONDA LEAD AF 48, реєстраційний номерний знак СВ АВ 1217, у відповідності до технологічних вимог завода-виробника, станом на 27 березня 2017 року становить 12 998,12 грн. (дванадцять тисяч девятсот девяносто вісім гривень 12 коп.). Вартість матеріального збитку, завданого власнику HONDA LEAD AF 48, реєстраційний номерний знак СВ АВ 1217, станом на 27 березня 2017 року в результаті його пошкодження в ДТП від 30 липня 2016 року становить 9 081,70 грн. (девять тисяч вісімдесят одна гривня 70 коп.). При цьому у розділі 4 висновку експерта зазначено, що мопед [PERSON] має строк експлуатації понад 12 років, а тому коефіцієнт фізичного зносу становить 0,7. За таких вихідних даних вартість відновлювального ремонту мопеда з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових становить 5\~431 (пять тисяч чотириста тридцять одну) гривню 58 копійок. Водночас експерт у своєму висновку дає визначення вартості матеріального збитку КТЗ вартісне визначення реальних витрат, які несе власник при пошкодженні або розкомплектації колісного транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу (п. 2.7. Методики). Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Оскільки згідно висновку № 015/16 експертного автотоварознавчого дослідження вартість матеріального збитку більша за вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта зносу складових, суд не вбачає підстав вважати, що транспортний засіб позивача фізично знищений. Крім того, сам позивач [PERSON] теж не згодний з тим, що його транспортний засіб (мопед) фізично знищено, адже просить суд стягнути витрати на відновлюваний ремонт. Відповідно до ст. 29 Закону №1961-ІV у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. В пункті 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що при визначені розміру та способу відшкодування шкоди, завданого майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Проаналізувавши все вищенаведене, зважаючи на відсутність клопотання страховика про призначення судової автотоварознавчої експертизи для визначення розміру витрат, повязаних з відновлювальним ремонтом мопеда з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, суд приходить до висновку, що з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь [PERSON] слід стягнути 5\~431,58 грн. матеріальної шкоди, повязаної з пошкодженням мопеда, оскільки саме ця сума визначена у наявному в матеріалах справи висновку експертного автотоварознавчого дослідження як вартість відновлювального ремонту мопеда з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових. Судом встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 31 липня 2016 року, [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми тулуба у формі закритих переломів 4-9 правих ребер, правобічного гемопневматораксу, чисельних саден грудної клітки та поперекової ділянки; чисельних саден правої верхньої та нижньої кінцівок, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 434 від 6 жовтня 2016 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоровя. Згідно копії довідки КЛПЗ «Варвинська ЦРЛ» від 29 серпня 2016 року [PERSON] знаходився на лікуванні в хірургічному відділенні з 31 липня 2016 року по 22 серпня 2016 року з діагнозом: закритий перелом ІV-ІХ ребер справа, правосторонній пневмогемоторекс (а.с. 74, 136). Суд визнає копію довідки КЛПЗ «Варвинська ЦРЛ» від 29 серпня 2016 року (а.с. 136), копії товарних чеків, якими підтверджується придбання лікарських засобів в період з 31 липня 2017 року по 13 серпня 2017 року (а.с. 22-27, 77-80, 139, 140, 141, 143, 143) належними доказами, що підтверджують витрати, повязані з лікуванням потерпілого [PERSON] від страхового випадку, та приходить до висновку, що обгрунтованою є сума коштів, витрачених позивачем на лікування в КЛПЗ «Варвинська ЦРЛ» для придбання лікарських засобів, необхідних для проведення обстеження, лікування та виконання рекомендацій лікаря, які вказані у довідці КЛПЗ «Варвинська ЦРЛ» від 29 серпня 2016 року. При цьому, у стягненні витрат на придбання мінеральної води та ліків, які не зазначені у довідці КЛПЗ «Варвинська ЦРЛ» від 29 серпня 2016 року, слід відмовити. Отже, суд,

Outcome: partial