Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що 31 січня 2008 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області. У шлюбі у них народилася донька [PERSON] (15.05.2011 р.н.). Сімейне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини між подружжям припинені з 01 вересня 2014 року. Між ними досягнуто угоди про утримання дитини, яка залишається проживати з матірю. Спору про поділ майна, яке є їхньою спільною власністю, немає. На переконання позивача подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. У звязку з наведеним, просить суд розірвати їхній шлюб. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві, просив їх задовольнити. Відповідач та її представник проти позову не заперечували. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 31 січня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис № 34, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб (повторним) Серія І-ФМ № 137596 від 11.05.2016. У шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 612, що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія 1-ФМ № 195941, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області. Батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. Згідно з ч. 1 ст. 121 Сімейного кодексу України (далі СК України), права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України). Як встановлено судом, подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалося, шлюбні відносини між подружжям припинилися 01 вересня 2014 року. Між сторонами досягнуто угоди про утримання дитини, яка залишається проживати з матірю. Спору про поділ майна, яке є їхньою спільною власністю, немає. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважають неможливими. Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між [PERSON] та [PERSON] шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 3 ст. 209 та ч. 1 ст. 218 ЦПК України 15 вересня 2016 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 19 вересня 2016 року. На підставі ст.ст. 104, 105, 109, 110, 112, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved