Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ „АрселорМіттал [PERSON] Ріг про стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що він в період з 21.05.1997 по 18.03.1999 та з 16.05.2001 по 31.03.2008 року працював слюсарем-ремонтником на КДГМК «Криворіжсталь», правонаступником якого є ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг». 31.03.2008 року звільнився з ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» у звязку з виходом на пенсію. Тривала праця на підприємстві відповідача в умовах шкідливих факторів викликала в нього виникнення двох профзахворювань : коніотуберкульоз: сидиросилікоз легень 1 ст. ( множинні вогнища) та емфізема легень 1 ст. Актом розслідування профзахворювання № 34 від 14.10.2008 року встановлено, що профзахворювання виникло внаслідок тривалої роботи протягом 24 років 4 місяців в умовах запиленості повітря робочої зони, в тому числі вміст вільного двоокису кремнію, що перевищують ГДК внаслідок недосконалості технологічних процесів та конструктивних недоліків обладнання. За висновком МСЕК 29.10.2008 року первинно встановлено 55% втрати професійної працездатності. Повторним висновком МСЕК від 27.10.2016 року безстроково встановлено 65 % втрати профпрацездатності та третя група інвалідності. Через профзахворювання йому доводиться постійно зазнавати моральних та фізичних страждань. Задишка навіть при незначному фізичному навантаженні значно обмежує його фізичні можливості. В звязку з цим він знаходиться в постійному нервовому стані. Задля підтримання себе в задовільному стані доводиться витрачати значну часнику коштів на придбання медикаментів. Це ставить його та його сімю в тяжке матеріальне становище, що погіршує стосунки з членами родини, внаслідок чого він відчуває себе пригніченим та неповноцінним як особистість. Все це призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків та вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 320\~000 грн. без урахування податків та зборів. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, суду пояснила, що крім всього, позивача неодноразово перебував та перебуває на лікуванні в онкодиспасері з приводу раку гортані, що є наслідком множинних вогнищ легень. Просила позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує. Просить в задоволенні позову відмовити, так як позивачем не надано доказів про перенесення позивачем моральних страждань та переживань, позивач не обґрунтував розмір моральних страждань та переживань та вважає, що позивач сам обрав такі умови праці, про які був попереджений.. Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та не оспорюється сторонами, що позивач в період з 21.05.1997 по 18.03.1999 та з 16.05.2001 по 31.03.2008 року працював слюсарем-ремонтником на КДГМК «Криворіжсталь», правонаступником якого є ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг». 31.03.2008 року звільнився з ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» у звязку з виходом на пенсію. В період роботи на підприємстві відповідача в умовах шкідливих факторів викликала в позивача виникнення двох профзахворювань : коніотуберкульоз: сидиросилікоз легень 1 ст. ( множинні вогнища) та емфізема легень 1 ст. Актом розслідування профзахворювання № 34 від 14.10.2008 року встановлено, що профзахворювання виникло внаслідок тривалої роботи протягом 24 років 4 місяців в умовах запиленості повітря робочої зони, в тому числі вміст вільного двоокису кремнію, що перевищують ГДК внаслідок недосконалості технологічних процесів та конструктивних недоліків обладнання. За висновком МСЕК 29.10.2008 року первинно встановлено 55% втрати професійної працездатності. Повторним висновком МСЕК від 27.10.2016 року безстроково встановлено 65 % втрати профпрацездатності та третя група інвалідності. Суд не може погодитися із запереченнями представника відповідача, що позивач був ознайомлений із шкідливими умовами праці, через що відсутня вина підприємства у заподіянні шкоди, оскільки той факт, що роботодавець ознайомив свого працівника з умовами праці, в тому числі її шкідливими факторами, не позбавляє підприємства від законодавчо встановленого обовязку забезпечити якісні та безпечні умови праці, а в даному випадку показники шкідливих факторів, що стали причиною профзахворювань позивача, як визначено висновками комісії при розслідуванні профзахворювань, і які не оспорило підприємство - відповідач. Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків. Статею 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя. Обговорюючи розмір відшкодування позивачу [PERSON] моральної шкоди, суд враховує, характер та об'єм його фізичних, душевних, психічних страждань від одержаних професійних захворювань, тривалість лікування, втрату можливості його трудової та соціальної реабілітації, що призвело до значних тяжких змін його життєвих зв'язків, а саме дійсно позивач втратив частину професійної працездатності в розмірі 65%, що потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, що компенсацію в заподіяні моральні страждання слід призначити [PERSON] у розмірі 30\~000 грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням які зазнає позивач, а в задоволенні іншої частини позову позивачу слід відмовити.

Outcome: partial