Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, третя особа: [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю та стягнення одноразової допомоги внаслідок смерті від нещасного випадку на виробництві. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] трагічно загинула його мати -[PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої та актом № 1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом . Після її смерті позивач звернувся до відповідача із заявою щодо виплати одноразової допомоги у разі смерті матері внаслідок нещасного випадку на виробництві, відповідно до ч.6.ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» , яка передбачає, що уразі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім'ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та одноразова допомога кожній особі, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату. Але листом Відділення ВД ФССНВ у місті Синельникове №148 від 04.04.2017 року йому було відмовлено у виплаті одноразової допомоги у зв'язку з тим, що не доведений факт ведення спільного господарства з померлою та те, що вони мали взаємні права та обов'язки, а тому позивача неможливо вважати сім'єю потерпілої.Також Фонд послався на те, що з заявою на отримання одноразової допомоги до них також звернувся чоловік потерпілої - батько позивача [PERSON], який надав свідоцтво про одруження та зазначив, що він є членом сім`ї загиблої. Вважає дії відповідача, які виразилися у відмові виплатити одноразову допомогу в результаті смерті матері, незаконними, а твердження третьої особи про те, що він є членом сім`ї матері позивача та має право на отримання допомоги у разі її смерті такими, що не відповідають дійсності, з наступних підстав. Позивач знаходиться у кровному спорідненні з померлою [PERSON], постійно проживав разом з нею за однією адресою, вони були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, вели спільне господарство та мали спільний бюджет, тобто згідно зі ст..3 СК України складали з нею одну сім'ю, а тому він маю право на отримання одноразової допомоги, передбаченої Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» . Натомість, батько позивача - [PERSON], який теж звернувся до Фонду з заявою про отримання одноразової допомоги після загибелі [PERSON], хоча і знаходився з померлою у зареєстрованому шлюбі, але протягом останніх 25 років з нею не проживав, мав іншу сім'ю- спочатку одну, потім другу, в іншій сім'ї в нього також народилася ще одна дитина. З початку 2000-х років він значиться зареєстрованим в м.Синельникове, де і проживає по теперішній час. З часу їх фактичного розлучення з матір`ю позивача він ніколи не цікавився їх життям, хоча позивач з братом на той час ще були неповнолітніми, не допомагав нам, не підтримував матеріально. А тому ніякого відношення до сім'ї загиблої [PERSON] він фактично не має і тому не може вважатися членом її сім'ї. До відділення Фонду для отримання одноразової допомоги позивачем були надані як свідоцтво про народження, що підтверджує кровний зв'язок з потерпілою, так і довідка з місця проживання про склад сім'ї та фактичного місця проживання. Оскільки позивачем був наданий повний пакет документів на отримання одноразової допомоги, відповідач повинен був виплатити її позивачеві у розмірі, визначеному законодавством, а не посилатися на існування спору між ним, як сином загиблої, та її чоловіком [PERSON], який фактично не був членом сім`ї загиблої та не надавав Фонду необхідних документів, які підтверджують вказаний факт. Враховуючи неправомірні дії відповідача, позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Просить встановити факт спільного проживання однією сім'єю [PERSON] з [PERSON] до моменту її смерті- [INFO] та стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровської області на його користь, як члена сім'ї померлої, одноразову допомогу у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату. Від відповідача - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому просять в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити з тих підстав, що станом на дату смерті [PERSON] вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], але за однією адресою з ним не проживала з об`єктивних причин. Дані обставини ускладнюють встановлення факту хто є сім`єю померлої [PERSON] - чоловік, який знаходився у зареєстрованому шлюбі за життя з померлою та проживав за іншою адресою, або син, який проживав в будинку матері зі своєю окремо створеною сім`єю.[PERSON] також звернувся до Фонду з заявою про намір отримати одноразову допомогу в разі смерті його дружини. У зв`язку з тим, що відповідач не є органом, уповноваженим встановлювати факти, що мають юридичне значення, його дії при відмові позивачу у виплаті одноразової допомоги були правомірними. Третя особа - [PERSON] письмових пояснень щодо позову та відзиву на позов не надав. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що відповідач буде згоден з будь-яким рішенням суду. Однак в подальшому зазначила, що позивачем не доведений факт його спільного проживання з [PERSON], тому просила у задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи на стороні відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволенні позовних вимог заперечував з тих підстав, що право на отримання одноразової допомоги після смерті від нещасного випадку [PERSON] має батько позивача - [PERSON], оскільки він перебував з померлою [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, вони проживали однією сім'єю за однією адресою, у зв'язку з чим позивач не міг бути членом сім'ї померлої матері. В судовому засіданні були допитані свідки зі сторони позивача: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Свідок [PERSON] пояснив суду, що знає позивача приблизно з 2003-2004 року. Весь цей час він проживав разом зі своєю матір`ю - [PERSON] в одному будинку. Вони вели спільне господарство та були однією сім`єю. Бачив кілька разів, як до них приходив батько позивача [PERSON], але це було дуже рідко і до кого він приходив свідок не знає. Свідок [PERSON] пояснила суду, що з 1997 року вона мешкає по сусідству з позивачем. Знає позивача з дитинства. Вони проживали разом з мамою, вели спільне господарство, тримали корову, обробляли город. Коли діти ходили до школи, свідок часто приходила до матері позивача в гості. У 2016 році вона також приходила до [PERSON] додому, купувала в неї молоко, та бачила вдома тільки її, позивача, його дружину та дитину. [PERSON] вона не бачила там жодного разу. [PERSON] працювала з 08-00 год. до 17-00год. та кожного дня приблизно о 20 год. заводила додому корову. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що проживає по сусідству з позивачем. Вони теж тримають корову та бачив , як мати позивача постійно водить свою корову . Вони дуже часто ходили в гості один до одного, разом відмічали поминки з батьками свідка у дворі [PERSON] До 2014 року у[PERSON] був співмешканець [PERSON], який теж постійно був присутній на всіх святах. Батько позивача [PERSON] разом з ними не мешкав, його жодного разу не було ні на святах, ні в будні свідок його ніколи не бачив у позивача вдома. Знає, що [PERSON] винаймала квартиру на ст.Івковка, де працювала, та залишалася там ночувати , коли не мала можливості добратися додому в с.Запорізьке. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що видала довідку, згідно якої померла [PERSON] до дня смерті проживала разом з чоловіком [PERSON], не будучи впевненою в тому, що [PERSON] дійсно проживала разом з [PERSON] в [ADDRESS], оскільки жодного разу її не бачила. Довідку надавала зі слів [PERSON] і з тих документів, які їй надала колишня квартальна, де було записано, що [PERSON] дійсно проживає за вказаною адресою. Їй [PERSON] пояснив, що зазначена довідка йому необхідна для оформлення спадщини після смерті дружини. Зі сторони третьої особи на стороні відповідача в судовому засіданні були допитані свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Свідок [PERSON] пояснив, що знає [PERSON] з 90-х років. По сусідству з ним став проживати з 2015 року та з цього часу вони стали часто спілкуватися. У 2016 році в червні-липні місяці він бачив, як [PERSON] разом з дружиною утеплювали будинок, разом обробляли город. Коли померла дружина [PERSON] йому на роботі надали допомогу на поховання. Свідок [PERSON] пояснив, що він проживавав по сусідству з [PERSON] в м.Синельникове, знає його з початку 2007 року. З 2015 року знає його дружину - [PERSON]. Знає, що вони проживали разом та вели спільне господарство, разом утеплювали будинок. Бачив їх приблизно 1 раз на тиждень, інколи заходив до них. Останній раз він бачив [PERSON] у 2016 році. Свідок [PERSON] пояснив, що часто бував у гостях у [PERSON], який проживав в [ADDRESS]. Вони разом випивали, а дружина [PERSON] накривала їм на стіл. Бачився він з [PERSON] приблизно один раз на 10-14 днів. Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, вивчивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, приходить до наступного. Як було встановлено судом, 11 листопада 2016 року настав нещасний випадок на регіональній філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» , в результаті якого було травмовано працівника [PERSON], [INFO]. Даний факт підтверджується Актом №1 про нещасний випадок , пов`язаний з виробництвом, від 01.03.2017 (а.с.10-25). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та померлою [PERSON] підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] про народження [PERSON] (а.с.9). Після смерті матері [PERSON] позивач звернувся до відповідача із заявою щодо виплати одноразової допомоги у разі смерті матері внаслідок нещасного випадку на виробництві, відповідно до ч.6.ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» . Листом Відділення ВД ФССНВ у місті Синельникове №148 від 04.04.2017 року позивачеві було відмовлено у виплаті одноразової допомоги у зв'язку з тим, що ним не доведений факт ведення спільного господарства та те, що він мав взаємні права та обов'язки з померлою, а тому його неможливо вважати сім'єю потерпілої та виплачувати одноразову допомогу на сім`ю. На підтвердження факту сумісного проживання та ведення спільного господарства позивачем були надані довідки виконавчого комітету Гірківської сільської ради Синельниківського району №165 від 05.12.2016 та №585 від 14.11.2017, згідно з якими [PERSON], [INFO], проживала та була зареєстрована по день смерті за адресою: [ADDRESS]. До складу її сім`ї входили син [PERSON], [INFO], невістка [PERSON], [INFO], та онука [PERSON], [INFO]. Зазначені обставини також були підтверджені в судовому засіданні поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] До показань допитаних зі сторони третьої особи свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] суд ставиться критично. Так, до матеріалів цивільної справи представником третьої особи були долучені копії адміністративної справи №191/1338/17 за позовом [PERSON] до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, третя особа: [PERSON], про визнання дій протиправними та зобов'язання вачинити певні дії. Під час розгляду зазначеної адміністративної справи, як вбачається з постанови суду від 16 листопада 2017 року, представник третьої особи у судовому засіданні пояснював, що [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з померлою [PERSON] Вони постійно підтримували сімейні відносини, а їх син [PERSON] створив свою сім'ю і хоча фактично проживав в одному будинку з матір'ю, однак спільного побуту вони не мали. Проживав [PERSON] окремо від дружини у зв'язку з роботою, оскільки він мешкав поблизу місця розташування своєї роботи, тоді як дружині [PERSON] було далеко та незручно добиратися до місця її роботи. Отже, показання, надані зі сторони третьої особи у даній справі, різняться з показаннями, наданими нею під час судового розгляду справи в порядку адміністративного судочинства. Також за клопотанням третьої особи [PERSON] до матеріалів справи в якості письмового доказу була долучена довідка голови квартального комітету кварталу №1 [PERSON] , відповідно до якої померла [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] з 10.02.2006 по день смерті - [INFO]. Проживала разом з чоловіком [PERSON], який проживав та був зареєстрований за вказаною адресою з 10.02.2006 року по теперішній час. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила суду, що видала вказану довідку не будучи впевненою в тому, що [PERSON] дійсно проживала разом з [PERSON] в [ADDRESS], оскільки жодного разу її не бачила. Довідку надавала зі слів [PERSON] Отже, суд вважає зазначену довідку неналежним доказом, оскільки службова особа, яка її видала, підтвердила той факт, що вона не впевнена в правдивості її змісту. Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Отже, під «членом сім'ї» розуміється особа, що перебувала з потерпілим у правовідносинах, природа яких визначається кровними (родинними) зв'язками або шлюбними відносинами, постійним проживанням, веденням спільного господарства, про утворення особами сім'ї можуть свідчити і інші обставини, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Однією з ознак сім'ї є спільне проживання двох чи більше осіб: подружжя, батьків та дітей, братів, сестер тощо. Припинення спільного проживання засвідчує кількісні зміни у складі сім'ї або навіть її розпад. Про ознаки проживання однією сім'єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім'ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. В судовому засіданні було встановлено з показань допитаних зі сторони позивача свідків та підтверджено матеріалами справи, що померла [PERSON] дійсно проживала та була зареєстрована за однією адресою з позивачем [PERSON], вони були пов`язані спільним побутом та вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, тобто складали одну сім`ю. Факт перебування третьої особи [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з померлою [PERSON] не може свідчити про наявність між ними подружніх відносин та існування взаємних прав та обов`язків, оскільки, як було встановлено в судовому засідання, тривалий час подружжя проживало окремо. [PERSON] з 2006 року був зареєстрований в [ADDRESS], та став постійно мешкати за вказаною адресою з 2014 року. З 2006 року він не проживав разом з дружиною та сином в с.ЗапорізькеСинельниківського району. Крім того, [PERSON] деякий час проживала з іншим чоловіком - [PERSON], що спростовує той факт, що з 2006 року [PERSON] проживала разом з [PERSON] в м.Синельникове. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю з померлою [PERSON] є обґрунтованими, підтверджені належними та допустимим доказами, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом. Відповідно до ч.2 ст.10 ЗУ«Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» Фонд зобов'язаний забезпечувати фінансування та виплачувати матеріальне забезпечення, страхові виплати і надавати соціальні послуги, передбачені цим Законом. Враховуючи, що факт проживання однією сім`єю та ведення спільного проживання позивача [PERSON] з його матір`ю [PERSON] був встановлений в судовому засіданні, позивач є особою, яка має право на отримання одноразової допомоги у разі смерті матері, позовні вимоги про стягнення з відповідача на його користь зазначених виплат підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК Українипідлягає стягненню з відповідача на користьдержависудовийзбір в розмірі 1409,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved