Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням в житловому будинку, що розташований за адресою: вулиця Макаренка, будинок 67 в місті Кременчуці Полтавської області. Свої вимоги мотивував тим, що він являється власником ? частини будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: вулиця Макаренка, будинок 67 в місті Кременчуці Полтавської області. Іншим співвласником вказаного будинку є [PERSON] 16 січня 2002 року позивач зареєстрував своє місце проживання за зазначеною адресою. 18 травня 2011 року за цією адресою також був зареєстрований [PERSON] з метою постійного проживання. Однак, як вказує позивач, протягом тривалого часу, а саме з 2011 року і по теперішній час відповідач за даною адресою не проживає. Позивач, [PERSON] зазначає, що йому, як співвласнику житла, доводиться одноособово сплачувати всі обовязкові платежі та нести відповідні витрати по утриманню даного будинку. Місце перебування відповідача позивачу невідомо, за місцем його реєстрації особисті речі відсутні, будь-яке господарство за цією адресою відповідачем не ведеться. Окрім того, як пояснює позивач, [PERSON] не оплачує вартість нарахованих комунальних послуг, не несе інших витрат по утриманню будинку. Оскільки реєстрація місця проживання відповідача за адресою: Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Макаренка, будинок 67, створює позивачу, як власнику житла, перешкоди в реалізації його прав володіння, користування, розпорядження майном на власний розсуд, позивач і вимушений звернутись до суду із даним позовом. Позивач, [PERSON], в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, хоча належним був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не повідомив суд про причини неявки. Третя особа, [PERSON], в судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, надала до суду заяву, згідно якої просила розглянути справу без її участі та зазначила, що позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник третьої особи, ТОВ «Добробит», в судове засідання не зявився, хоча належним був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не повідомив суд про причини неявки. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних в справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 28 березня 2016 року державним нотаріусом Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі за номером 2-273, позивачу, [PERSON], належить ? частка житлового будинку з господарськими будівлями №67, що знаходиться по вулиці Макаренка в місті Кременчуці Полтавської області. Факт володіння вказаною частиною домоволодіння на праві приватної власності [PERSON] також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №56315258 від 30 березня 2016 року. Власником іншої ? частини житлового будинку з господарськими будівлями №67, що знаходиться по вулиці Макаренка в місті Кременчуці Полтавської області, є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого 21 вересня 1998 року державним нотаріусом Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за номером 2-1615, та відміткою у цьому свідоцтві державного нотаріуса Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] 28 березня 2016 року за реєстровим номером 2-273. Згідно зі статтею 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно довідки про склад сімї та реєстрацію ТОВ «Добробит» №1873/36 від 05 вересня 2016 року, у будинку №67 по вулиці Макаренка в місті Кременчуці Полтавської області зареєстровані власники [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Факт реєстрації зазначених осіб у вищезазначеному домоволодінні підтверджується також записами у домовій книзі будинку №67 по вулиці Макаренка в місті Кременчуці Полтавської області. Як вбачається з акту ТОВ «Добробит» про непроживання від 05 вересня 2016 року, посвідченого [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідач [PERSON] за адресою: вулиця Макаренка, будинок 67 в місті Кременчуці, не проживає з 2011 року і по теперішній час. Відповідно до вимог статті 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до частини 1 статті 386 власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиненню нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем внаслідок наявності його реєстрації у домоволодінні, що належить на праві власності позивачу в ? частині, порушено право останнього на володіння та розпорядження своїм майном; [PERSON], будучи зареєстрованим в належному позивачу будинку, порушує права та законні інтереси власника на свій розсуд володіти і розпоряджатись належним йому майном, в зазначеному домоволодінні не проживає. Вимогами частини 1 статті 71 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно зі статтею 72 Житлового кодексу Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до статті 163 Житлового кодексу Української РСР, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, [PERSON], зареєстрований в [INFO], що належить в ? частині позивачу. Однак, згідно акту про не проживання від 05 вересня 2016 року, відповідач, [PERSON], не проживає у зазначеному домоволодінні з 2011 року по теперішній час. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем втрачено право на користування зазначеним житлом, оскільки він відсутній у вказаному будинку більше шести місяців без поважних причин. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи ті обставини, що реєстрація відповідача перешкоджає позивачу, як власнику будинка, в повній мірі користуватися належними йому правами в зазначеному будинку та розпоряджатися своєю власністю, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON], у звязку з чим вони підлягають задоволенню.

Outcome: approved