Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Полтавська область, Полтавський район, село Байрак, вулиця Миру, будинок №10. В обґрунтування позову посилається на те, що оформити свої спадкові права він не має можливості в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, надав заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності, проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. У 1991 році [PERSON] був добудований будинок в с. Байрак Полтавського району Полтавської області. Для цих цілей [PERSON] виділялась земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд і для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до довідки №1653 від 18.08.2017 року, яка видана виконавчим комітетом Мачухівської сільської ради Полтавського р-ну Полтавської області, згідно запису земельно-кадастрової книги №57 на 1991 рік значиться земельна ділянка 0,30 га за [PERSON] в селі Байрак по вулиці Миру, 10 Полтавського району Полтавської області, цільове призначення 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд і 0,05 га для ведення особистого селянського господарства. Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок №10 по вулиці Миру в селі Байрак Полтавського району Полтавської області, що виготовлений ФОП [PERSON] станом на «20» вересня 2017 року, житловий будинок літ. «А-1» складається з наступних приміщень: веранда (І) пл. 10,4 кв.м., коридор (1) пл. 3,2 кв.м., кухня (2) пл. 14,7 кв.м., кімната (3) пл. 15,9 кв.м., загальна площа будинку складає 44,2 кв.м., житлова площа - 15,9 кв.м. Відповідно до п.п.6 п. 3.2. «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна», яка затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001 р. ( остання редакція 29.01.2013 року), не належать до самочинного будівництва: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року. З іншого боку, згідно [PERSON] Кабінету міністрів України від 05.08.1992 року №443 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів державного замовлення», обовязок громадян по введенню в експлуатацію новоствореного майна покладено на обєкти будівництва, які побудовані після 05.08.1992 року і обєкти нерухомості, що побудовані до цієї дати не потребують введення в експлуатацію. [PERSON] КМУ №443 від 05.08.1992 року також підтверджує, що житловий будинок належний позивачу не являються самочинним. За статтею 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Отже дана норма Цивільного кодексу України не розповсюджується на житловий будинок, тому що у позивача право власності на житловий будинок виникло з моменту завершення будівництва. Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин суд вважає , що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно підлягають задоволенню у повному обсязі На підставі викладеного,

Outcome: approved