Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, та в обґрунтування заявлених вимог вказала, що на праві приватної власності їй належить будинок, розташований за адресою: м. Сватове Луганської області, вул. Чайковського, буд. 41. У 2010 році її син [PERSON] уклав шлюб з відповідачем після чого вони разом проживали у вищевказаному будинку, у звязку з чим [PERSON] була там зареєстрована. У 2014 році шлюб було розірвано, відповідач створила іншу сімю та в будинку не проживає, не знявшись з реєстрації. Як власник житлового приміщення, позивач позбавлена можливості вільно користуватися своєю власністю, оскільки, реєстрація відповідача є тягарем і обмежує його право власності, вважає, що відповідач втратила право на користування будинком. Позивач в судовому\~\~засіданні участі не брала та нею завчасно надана заява про розгляд справи за її відсутності та згоду із заочним розглядом справи. Відповідач в дане та попередні судові засідання не зявилась, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, жодних заяв суду не надавала. Представник третьої особи - Сватівська міська рада Луганської області, належним чином повідомлений до суду не прибув та жодних заяв суду не надавав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У відповідності з ч. 1 ст. 225 ЦПК України суд на місці постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів враховуючи, що позивач не\~ заперечує проти такого вирішення справи. Суд, беручи до уваги заяву позивача, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку, розташованого за адресою: м. Сватове Луганської області, вул. Чайковського, буд. 41 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 жовтня 2007 року (а.с. 5), яке зареєстровано згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нерухоме майно, дата прийняття рішення про реєстрацію 23.10.2007 року, реєстраційний номер номер 20550468 (а.с. 6), відповідно до запису у домовій книзі [PERSON] зареєстрована за адресою - м. Сватове Луганської області, вул. Чайковського, буд. 41 (а.с. 8-9). Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до\~ЗУ від 17 липня 1997 року № 475/97\~ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. Згідно\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Приписами\~ст.\~\~383 Цивільного кодексу України\~та\~ст. 150 ЖК України\~передбачено право власника використовувати житло для власного проживання членів сім'ї, інших осіб, та розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно до ч.1\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1\~ст. 391 ЦК України, передбачено, що\~\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Відповідно до п. 34 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав» від 07.02.2014 р., усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. У відповідності до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України\~від 02 березня 2016 р. № 207, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим\~ приміщенням,\~ про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи встановлено, що відповідач перебувалу у шлюбі з сином позивача та нині шлюб розірвано, власником квартири за адресою: м. Сватове Луганської області, вул. Чайковського, буд. 41 є позивач, зареєстрована за вищевказаною адресою [PERSON] в зазначеній квартирі не проживає, обов'язки щодо утримання квартири і сплати комунальних послуг не несе, а отже, своєю реєстрацією в квартирі чинить перешкоди власнику позивачу у розпорядженні своїм майном. Таким чином, порушення права власності мають бути усунуті відповідно до положень ст. 321 ЦК України, оскільки право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права, або обмежений у його здійсненні. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved