Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору органу опіки та піклування Вінницької міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.09.2004 року, який 13.03.2007 року було розірвано у судовому порядку. Від даного шлюбу у сторін є донька [PERSON], [INFO], яка в даний час проживає разом із відповідачкою за адресою: [ADDRESS]. Після розірвання шлюбу між сторонами позивач позбавлений можливості приймати участь у вихованні дитини, не може вільно та безперешкодно зустрічатись з донькою. Згідно п.2 рішення виконавчого комітету Вінницького міської ради від 24.04.2014 року №967 «Про визначення порядку участі у вихованні малолітніх дітей», встановлено порядок участі позивача у вихованні малолітньої дитини [PERSON], а саме: протягом трьох місяців 1 раз на тиждень у суботу з 10-00 год. до 13-00 год.; після закінчення тримісячного терміну у вівторок з 15-30 год. до 19-00 год.; зобов'язано батьків попереджати один одного про свої дії щодо дитини та узгоджувати їх з урахуванням режиму дня, стану здоров'я та інтересів дитини. Однак, незважаючи на вищезазначене рішення, відповідачка чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з донькою та не дозволяє бачитись із позивачем, таким чином фактично не виконує рішення виконавчого комітету Вінницького міської ради від 24.04.2014 року №967, хоча неодноразово була попереджена службою у справах дітей Вінницької міської ради. Вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідачка [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] позовні вимоги не визнали та просили у задоволенні останніх відмовити. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору органу опіки та піклування Вінницької міської ради за довіреністю [PERSON] до судового засідання не з'явилась, однак остання давала пояснення в минулих судових засіданнях, відповідно до яких позов підтримала та не заперечувала проти його задоволення, просила розгляд по справі проводити у її відсутність. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи у її відсутність. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків [PERSON], [PERSON], всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Так, як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін в судовому засіданні, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.09.2004 року, який 13.03.2007 року було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №346, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим ВРАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області 28.03.2007 року (а.с.10). Від даного шлюбу у сторін є донька [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно В ДРАЦС РС Вінницького МУЮ у Вінницькій області 13.06.2014 року, де в графі батько значиться [PERSON], а в графі мати - [PERSON]. Відповідно до ст.133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини. Таким чином, позивач та відповідачка являються батьками неповнолітньої [PERSON] Згідно довідки ТОВ «УЮТ» №417 від 24.03.2014 року неповнолітня [PERSON] проживає разом із матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.58). Згідно ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч.3 ст.157 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Вони повинні піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ст.150 СК України). Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Розглянувши заяву позивача та на підставі протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини №9 від 15.04.2014 року, виконавчим комітетом Вінницької міської ради Вінницької області винесено рішення від 24.04.2014 року №967 «Про визначення порядку участі у вихованні малолітніх дітей», відповідно до п.2 якого встановлено порядок участі позивача у вихованні малолітньої дитини [PERSON], а саме: протягом трьох місяців 1 раз на тиждень у суботу з 10-00 год. до 13-00 год.; після закінчення тримісячного терміну у вівторок з 15-30 год. до 19-00 год.; зобов'язано батьків попереджати один одного про свої дії щодо дитини та узгоджувати їх з урахуванням режиму дня, стану здоров'я та інтересів дитини (а.с.11). Однак, незважаючи на вищезазначене рішення, відповідачка чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з донькою та не дозволяє останній бачитись із позивачем, про що свідчить заява [PERSON] до начальника служби у справах дітей Вінницької міської ради від 05.05.2014 року (а.с.12), листа служби у справах дітей Вінницької міської ради від 30.05.2014 року, відповідно до змісту якого відповідачка неодноразово запрошувалась на співбесіди до служби у справах дітей, але жодного разу не з'явилась, останній направлено службою лист, у якому роз'яснено вимоги чинного сімейного законодавства України та неприпустимість чинення перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною (а.с.27). Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Таким чином, суд приходить до висновку, що права позивача дійсно порушені, оскільки останній позбавлений можливості приймати участь у вихованні дитини, безперешкодно зустрічатись з донькою та спілкуватись з останньою. А тому, надані відповідачкою та її представником в судовому засіданні висновок психолога КЗ «ВОПЛ ім. акад. О.І. Ющенка» від 13.08.2014 року (а.с.64), психологічна характеристика стану [PERSON] від 15.04.2014 року (а.с.65), в яких зазначено, що дівчинка переживає глибокі емоційні реакції з приводу теми про батька, про його дії, як на підставу про відмову в позові, суд не приймає до уваги та відноситься до останніх критично, оскільки як вбачається з пояснень представника третьої особи за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні, неповнолітня дитина була присутня на засіданні комісії опікунської ради та висловила бажання у спілкуванні з позивачем, однак пояснила, що мама забороняє їй спілкуватись з батьком. А відтак суд не приймає до уваги довідки з танцювальної студії «Альфа Денс» №3 від 16.06.2014 року (а.с.68), ТОВ КСК «Маяк» ЛТД» від 16.06.2014 року №57 (а.с.69), ЗОШ 1-3 ступенів №15 (а.с.70), показання свідків [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні, відповідно до яких батько не приймає участі у вихованні дочки, оскільки позивач позбавлений такої можливості, так як відповідачкою чиняться йому перешкоди. Окрім того, суд звертає увагу, що як вбачається з пояснень представника позивача в судовому засіданні позивач оплачує заняття доньки в танцювальній студії та з плавання в басейні, що не заперечувалось стороною відповідачки. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. Судовий збір, понесений позивачем у розмірі 243,60 грн., що підтверджується квитанцією №16062014113240 від 16.06.2014 року на суму 1,00 грн. (а.с.1) та квитанцією №25 від 16.06.2014 року на суму 242,60 грн. (а.с.2), також підлягають стягненню з відповідачки, так як у відповідності ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved