Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 07.03.2013 Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №84. Позивач зазначив, що від даного шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що подружжя має різні погляди на сімейне життя та обов`язки, подружжя проживає окремо, шлюбні стосунки та спільне господарство перестали вести з березня 2019 року, можливості зберегти сім`ю не має. За таких обставин позивач зазначає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам, на примирення не згоден, тому вважає необхідним розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про підтримання позову та про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про визнання позову та про розгляд справи без її участі, після розірвання шлюбу бажає собі залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Таким чином, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у справі матеріалів. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вбачається, що у сім`ї склалися не нормальні відносини, сторони не розуміють одна одну по більшості питань сімейного життя, відсутня спільна ціль у шлюбі, взаємоповага та любов, шлюбні відносини припинено, подружжя проживає окремо, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача [PERSON] , що має істотне значення. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя неможливе і шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] , яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, виявила бажання після розірвання шлюбу залишити собі прізвище « [PERSON] ». Встановлено, що позивач [PERSON] на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судових витрат при подачі позову до суду, так як є інвалідом І групи. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на викладене, з відповідача [PERSON] належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі, визначному п.п.3 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», який становить 768,4грн., оскільки позивача [PERSON] звільнено від сплати судових витрат при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved