Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом, посилаючись на те, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 23.01.200 року. Після смерті останньої відкрилась спадщина до складу якої увійшло право на земельну частку (пай), розташовану на території Коноплянської сільської ради, площею 7,7 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до сертифікату про право на земельну частку (пай) серії ОД №0143937 від 28.02.1997 року. Позивач спадщину прийняла, вступивши в управління та розпорядження спадковим майном. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) в порядку спадкування у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачений, тому звернулась до суду. Позивач у судове засідання не зявилася, проте надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність на задоволенні позову наполягала, зазначила також, що сертифікат був втрачений у пожежі, яка сталася у її будинку, на підтвердження чого її односельчанка надала до суду заяву. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, заяв та клопотань до суду не надав, тому суд визнає його неявку з неповажних причин. Відповідно до ч.2\~ст.158 ЦПК України\~особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч.2\~ст.197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 23 січня 2000 року. Відповідно до свідоцтва про шлюб, дошлюбне прізвище позивача «Іванець». Позивач є рідною донькою померлої, що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до довідки №845 від 17 листопада 2016 року разом з померлою [PERSON] до дня її смерті проживала її донька, [PERSON] Як вбачається з копії заповіту від 24.11.1997 року, [PERSON] заповідала все своє майно [PERSON] Відповідно до постанови державного нотаріуса від 16 листопада 2016 року №853/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на зазначене майно. Відповідно до довідок виданих відділом Держгеокадастру у Іванівському районі Одеської області від 29.03.2017 року [PERSON] було видано сертифікат серії ОД №0143937, зареєстрований від 28.02.1997 року на право на земельну частку (пай) площею 7,7 умовних кадастрових га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на землях Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області. Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності\~Цивільним кодексом України\~від 01 січня 2004 року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм\~Цивільного кодексу Української РСР\~в редакції 1963 року.\~\~ Відповідно до ч.1\~ст.524 ЦК Української РСР 1963р. спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Згідно ч.1, 2\~ст.549 цього ж Кодексу\~визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з п.17\~Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ч.1\~ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Необхідність визнання прав на землю виникає тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного суб'єктивного земельного права, суб'єктивне право заперечується чи створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянку чи права користування нею через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку. Як вбачається з заяви свідка [PERSON] та заяви позивача, сертифікат був втрачений, а саме згорів у пожежі, яка сталася в будинку позивача у 2016 році. Зважаючи на викладене, суд вважає, що встановлені обставини по справі дають право позивачу [PERSON], як спадкоємцю за заповітом після смерті [PERSON] на успадкування права на земельну частку (пай).

Outcome: approved