Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування та виділ частки із спільного майна, та просить визнати за ним право власності на 1/3 частину автомобіля ЗАЗ FORZA.2012 року випуску, № кузова Y6DAF6854C0009866, реєстраційний номер [NUMBER] в порядку спадкування після смерті його сина [PERSON], який помер 06.03.2016 року. Стягнути з [PERSON] на його користь грошову компенсацію вартості 1/3 частки автомобіля ЗАЗ FORZA в сумі 28206 гривень 60 копійок. Припинити право спільної часткової власності. В поданому позові позивач [PERSON] посилаються на те, що він та померла [PERSON] є батьками [PERSON], який помер 08.03.2016 року. [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] Спільних дітей подружжя не мало. За час спільного проживання їхній син і відповідачка придбали автомобіль ЗАЗ FORZA, 2012 року випуску, номер кузова У6DAF6854С0009866, реєстраційний № [NUMBER]. Рішенням Генічеського районного суду від 28.07.2017 року частково були задоволені позовні вимоги [PERSON] і з урахуванням того, що він та померла [PERSON] також мають право на спадщину (по 1/3 частці кожний), суд визнав за відповідачкою право власності в порядку спадкування на 1//3 частку вказаного автомобіля. Згоди між співвласниками спадкового майна щодо добровільного вирішення питання, про отримання компенсації вартості належних часток, сторонами не досягнуто. Оскільки [PERSON] померла, у звязку з цим ухвалою суду від 21 березня 2018 року позов було розєднано і справу за позовом [PERSON] до [PERSON] зупинено до встановлення правонаступника. В судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] повністю підтримав заявлені позовні вимоги і вказані у позові обставини також просить суд визнати за [PERSON] право власності на 1\\3 частку вказаного автомобіля, стягнувши з [PERSON] на користь позивача грошову компенсацію, у розмірі 28 206 грн.60 коп. Припинити право позивача на частку у праві спільної часткової власності у цьому майні з дня отримання ним від [PERSON] 28 206 грн.60.коп. Представник відповідачки [PERSON] позовні не визнав, пояснивши, що автомобіль було придбано за кредитні кошти, які подружжя самотужки сплатило банку. Крім того, вважає, грошова компенсація завищена, оскільки з моменту придбання автомобіля його експлуатували, а тому на даний час його вартість значно меншою. Суд вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є батьком, а відповідачка дружиною, [PERSON], який помер 08.03.2016 року. Обидва є спадкоємцями першої черги майна померлого 08.03.2016 року [PERSON]. За життя спадкодавцю належав автомобіль ЗАЗ FORZA, 2012 року випуску, № кузова У6DAF6854С0009866, реєстраційний № [NUMBER]. В 2017 році відповідачка звернулась до Генічеського районного суду і з позовом до батьків спадкодавця про визнання права власності на вказаний автомобіль. Рішенням Генічеського районного суду від 28.07.2017 року позовні вимоги були задоволені частково і з урахуванням того, що батьки померлого також є спадкоємцями першої черги і вважаються такими, що прийняли спадщину (по 1 /3 частці кожний), суд визнав за відповідачкою право власності в порядку спадкування на 1 /3 частку вказаного автомобіля. Оскільки зазначені вище обставини встановлені рішенням суду, тому відповідно до вимог ч.4 ст. 82 ЦПК України не доказуються при розгляді даної справи. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб. Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 1-3 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до вимог ч.2 ст.183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Автомобіль є неподільною річчю, оскільки виділ у натурі частки із цього спільного майна є неможливим. За даних обставин, згідно з приписами ч.2 ст. 364 ЦК України позивач, як співвласник майна, що перебуває у спільній частковій власності, має право на одержання від іншого співвласника, який фактично використовує автомобіль грошової компенсації вартості належної йому часток. Згідно специфікації та акту приймання передачі спірного автомобіля, який надавався суду самою відповідачкою в судовому засіданні під час розгляду її позову до батьків спадкодавця, його вартість становить 84 620 грн. Враховуючи, що автомобіль є неподільною річчю і перебуває у користуванні відповідачки, а позивач погодився на отримання компенсації вартості його частки у цьому майні, позов в цій частині підлягає задоволенню. Як вбачається із відповіді нотаріуса позивачу відмовлено в оформлені спадщини через відсутність у нього документів на вказаний автомобіль, тому його вимоги щодо визнання права власності, як його визнано за відповідачкою рішенням суду, підлягають задоволенню. В судовому засіданні представнику відповідача судом було розяснено його право у разі не згоди з вартістю автомобіля визначити його дійсну вартість шляхом призначення товарознавчої експертизи, але такого клопотання у спосіб визначений процесуальним законом заявлено не було, тому визначаючи вартість спірного майна суд виходив з доказів наданих сторонами. У відповідності до ст.141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому оскільки позовні вимоги позивача задоволені, тому сплачений судовий збір в сумі 846,25 гривень підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved