Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі. Позов мотивований тим, що сторони перебували у шлюбі з 20.11.1993 року, від якого мають четверо дітей, з яких: один син - [PERSON], [INFO], є уже повнолітнім, та троє дітей на даний час є неповнолітніми: син - [PERSON], [INFO], донька - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO]. 04 вересня 2014 року шлюб між сторонами розірвано. Оскільки відповідач не виконує свого батьківського обов'язку, не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, тому вони перебувають на повному утриманні позивача. Хоча позивач й працює та отримує заробітну плату, однак її доходи не забезпечують в повному обсязі потреб дітей у придбанні одягу, взуття, продуктів харчування та всього іншого, необхідного для їх нормального розвитку. Крім цього, взимку діти хворіють простудними захворюваннями та потребують додаткових коштів на лікування. Відповідач постійного місця роботи не має, однак має нерегулярні, тимчасові заробітки, оскільки виконує роботи у приватних осіб та має тимчасові нерегулярні заробітки, у зв'язку із чим позивач просила стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 50 гривень щомісячно на кожного з дня подачі позовної заяви до суду та рішення суду в межах суми платежу за місяць допустити до негайного виконання. В судове засідання сторони не з'явились, однак в канцелярію суду подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. При цьому, у своїй заяві позивач заявлені вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, а відповідач проти задоволення позову не заперечив. За таких обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з'ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підставний і підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 1993 року, який було розірвано рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 04 вересня 2014 року, що стверджується копією вказаного рішення (а.с. 5). Від шлюбу у сторін народилось четверо дітей, з яких на даний час троє є неповнолітніми: син - [PERSON], [INFO], донька - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серій [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] виданими відділом реєстрації актів громадянського (цивільного стану) Любомльського районного управління юстиції Волинської області 04.11.1998 року, 08.05.2002 року та 10.04.2009 року, відповідно (а.с.3-4). Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З довідки про склад сім'ї, виданої Любомльською міською радою Волинської області 02.10.2014 року за №2226, встановлено, що неповнолітні діти сторін та їх повнолітній син [PERSON] проживають разом з позивачем (а.с.7). Копією довідки №387, виданої 25.07.2014 року ТМО Любомльського і Шацького районів, стверджено, що позивач працює молодшою медсестрою (прибиральницею) ТМО Любомльського і Шацького районів та її середньомісячний заробіток становить 1648,68 грн. (а.с.6). Та обставина, що неповнолітні діти періодично хворіють на різні види простудних захворювань (анемія, бронхіт, ГРЗ, отит тощо) доводиться виписками із медичної картки амбулаторного хворого, виданими комунальним закладом «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Любомльського і Шацького районів ТМО від 07.10.2014 року за №№150, 151 та від 08.10.2014 року №152 (а.с.11-13). Як стверджується позивачем, відповідач [PERSON] офіційно не працює, однак отримує доходи, розмір яких є мінливим, нестабільним. Відповідач не подав суду доказів того, що він не має таких доходів. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином вбачаються підстави для стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі. Відповідач також не подав доказів існування обставин, які істотно обмежують його працездатність, докази існування у нього зобов'язань по утриманню інших осіб, докази існування інших обставин, які мають істотне значення, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 50 грн. щомісячно на кожну дитину. Враховуючи вказані положення матеріального та процесуального закону, встановлені судом фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Таким чином, з відповідача слід стягувати аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 50 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду - з 30.10.2014 року і до досягнення ними повноліття. Згідно п. 1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов'язкового негайного виконання. Згідно зі ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved