overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Запорізького районного суду Запорізької області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. Шлюб між сторонами по справі було зареєстровано 22 червня 2001 року Веселівською сільською радою Запорізького району Запорізької області за актовим записом № 03. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей. З листопада 2013 року сімейні відносини між сторонами по справі припинені. Сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Позивач зазначає про неможливість збереження шлюбу та подальшого шлюбного життя з відповідачем. Заявила про те, що збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей. В судовому засіданні позивач уточнила позов та просила суд стягнути на її користь з відповідача судовий збір та витрати на правову допомогу. Майновий спір у справі відсутній. Примирення між сторонами не відбулося. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги і просила суд розірвати їх з відповідачем шлюб та стягнути вказані суми. Відповідач до суду не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час та дату розгляду справи. 04 серпня 2015 року судом було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що подальше збереження шлюбу між сторонами є неможливим та суперечить інтересам позивача та дітей. В позовній заяві позивач просила суд залишити їй шлюбне прізвище «Артюшина». Судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ч. 1 ст.\~88 ЦПК України. Відповідно до ст. 84 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 250 гривень, оскільки вони підтверджені квитанцією від 01 липня 2015 року № 003988 (а.с. 18). На підставі ст. ст. 110, 112, 160 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась до Запорізького районного суду Запорізької області з позовною заявою до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. Шлюб між сторонами по справі було зареєстровано 27 липня 2002 року Степненською сільською радою Запорізького району Запорізької області за актовим записом № 02. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Протягом останніх кількох років сімейні відносини між сторонами погіршились і позивач з 2010 року проживає окремо від відповідача. Позивач зазначає про неможливість збереження шлюбу та подальшого шлюбного життя з відповідачем. Майновий спір у справі відсутній. Примирення між сторонами не відбулося. Позивач подала до суду письмову заяву про проведення розгляду справи без її участі. На позові позивач наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, хоча був сповіщений про час та місце судового розгляду в порядку, визначеному ч. 5 ст. 74 ЦПК України. На підставі вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши подані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони разом не проживають тривалий час, спільного господарства не ведуть. Така ситуація виникла через різність характерів, поглядів на життя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач у позовній заяві просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Суд не бачить підстав для відмови у задоволенні зазначеної заяви. Місце проживання неповнолітньої дитини суд визначає за матір'ю. На підставі ст. ст. 110, 112, 160 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась до Запорізького районного суду Запорізької області з позовною заявою до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. Шлюб між сторонами по справі було зареєстровано 29.09.2001 року Біленьківською сільською радою Запорізького району Запорізької області за актовим записом № 33. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. З березня 2016 року сторони фактично не мешкають разом, сімейне життя між ними припинилося, спільне господарство вони не ведуть. Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Позивач втратила до відповідача почуття кохання та поваги. Позивач зазначає про неможливість збереження шлюбу та подальшого шлюбного життя з відповідачем. Шлюб у сторін перший. Майновий спір у справі відсутній. Примирення між сторонами не відбулося. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати разом з відповідачем. Питання щодо зміни прізвища позивачем не ставилось. У попереднє судове засідання позивач не з'явилась, але надала заяву, згідно якої підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі і просить суд їх задовольнити, розгляд справи провести без її участі в попередньому судовому засіданні. Відповідач у попереднє судове засідання не з'явився, але надав заяву, згідно якої визнав позовні вимоги у повному обсязі і не заперечував проти розірвання їх з позивачем шлюбу, розгляд справи провести без його участі в попередньому судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В попередньому судовому засіданні позивач виявила бажання розірвати шлюб з відповідачем, а відповідач не заперечував проти цього. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову відповідачем проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Суд не вбачає підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, так як це визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. ст. 88, 110, 112, 160 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась до Запорізького районного суду Запорізької області з позовною заявою до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. Шлюб між сторонами по справі було зареєстровано 29 серпня 2008 року Біленьківською сільською радою Запорізького району Запорізької області за актовим записом № 28. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини між сторонами погіршились і позивач з 2015 року проживає окремо від відповідача. Позивач зазначає про неможливість збереження шлюбу та подальшого шлюбного життя з відповідачем. Майновий спір у справі відсутній. Примирення між сторонами не відбулося. Позивач подала до суду письмову заяву, в якій наполягала на задоволенні позову та не заперечила проти ухвалення судового рішення в попередньому судовому засіданні. Відповідач також подав до суду письмову заяву, в якій позов визнав та не заперечив проти ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні. Сторони просили розглянути справу без їх участі. Суд, дослідивши подані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони разом не проживають тривалий час, спільного господарства не ведуть. Така ситуація виникла через різність характерів, поглядів на життя. Обидві сторони бажають розірвати шлюб. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Місце проживання неповнолітніх дітей суд визначає за матір'ю. Судові витрати суд розподіляє між сторонами на підставі статті 88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 110, 112, 160 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Запорізького районного суду Запорізької області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. Шлюб між сторонами по справі було зареєстровано 31 серпня 2007 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції за актовим записом № 538. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Протягом останніх кількох років сімейні відносини між сторонами погіршились і позивач вже тривалий час проживає окремо від відповідача. Позивач зазначає про неможливість збереження шлюбу та подальшого шлюбного життя з відповідачем. Майновий спір у справі відсутній. Примирення між сторонами не відбулося. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги і просила суд розірвати їх з відповідачем шлюб. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суду не повідомив, хоча був сповіщений про час та місце судового розгляду в порядку, визначеному ч. 5 ст. 74 ЦПК України. На підставі вимог ч.\~1 ст.\~224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши подані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Така ситуація виникла через різність характерів, поглядів на життя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач у позовній заяві просить залишити їй прізвище «Гончарова». Суд не бачить підстав для відмови у задоволенні зазначеної заяви. Місце проживання неповнолітньої дитини суд визначає за матірю. На підставі ст. ст. 110, 112, 160 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Запорізького районного суду Запорізької області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, посилаючись на наступні обставини. Шлюб між сторонами по справі було зареєстровано 07 липня 2007 року Наталівською сільською радою Запорізького району Запорізької області за актовим записом № 08. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини між сторонами погіршились через постійні сварки та скандали. Позивач зазначає про неможливість збереження шлюбу та подальшого шлюбного життя з відповідачем. Майновий спір у справі відсутній. Незважаючи на те, що ухвалою суду від 03 березня 2017 року сторонам, в порядку статті 111 Сімейного кодексу України було надано строк для примирення, примирення між сторонами не відбулося. Позивач подала до суду письмову заяву про проведення розгляду справи без її участі. На позові позивач наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач подав заяву, в якій погодився на розірвання шлюбу. Суд, дослідивши подані докази, прийшов до наступних висновків. Спільне сімейне життя сторін є неможливим, оскільки між ними часто виникають сварки та конфлікти, що призвело до втрати почуттів любові та поваги між ними. Така ситуація виникла через різність характерів, поглядів на життя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач у позовній заяві просить залишити їй прізвище «Мухіна». Суд не бачить підстав для відмови у задоволенні зазначеної заяви. Місце проживання неповнолітніх дітей суд визначає за матірю. Крім того, у відповідності до ст. 180 СК України утримання дитини до досягнення нею повноліття є обовязком батьків. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу особи, з якої вони стягуються, або у твердій грошовій сумі. Ч. 1 ст. 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, відповідач [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, що свідчить про можливу мінливість та нерегулярність його доходу. З огляду на вищевикладене, позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання двох малолітніх дітей підлягають задоволенню саме в твердій грошовій формі. На підставі ст. ст. 110-112, 160, 180, 181, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась до Запорізького районного суду Запорізької області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, посилаючись на наступні обставини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 жовтня 2006 року. Від шлюбу у позивача з відповідачем є неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю та перебувають на її утриманні. Між позивачем та відповідачем не досягнуто домовленості про участь останнього в утриманні дітей, через що позивач вимушена звернутися до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі ? частки від усіх видів доходу відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, на кожну дитину. Позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Заявила про можливість розгляду справи в попередньому судовому засіданні. Відповідач до суду не з'явився, направивши до суду заяву про повне визнання позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши подані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У відповідності до ст. 180 СК України утримання дитини до досягнення нею повноліття є обов'язком батьків. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу особи, з якої вони стягуються, або у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, окрім випадків встановлення аліментів у твердій грошовій сумі - ч. 2 ст. 182 СК України. Максимальний розмір аліментів, визначений законодавством України, становить 50 % заробітку особи, з якої вони стягуються - ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження». Позовні вимоги повністю відповідають вищезазначеним мінімальній та максимальній межам розміру аліментів, визнані відповідачем і є повністю обґрунтованими і підтвердженими матеріалами справи. Спільна дитина сторін перебуває на повному утриманні матері, про що свідчить довідка від 05 травня 2015 року (а.с. 6). Відповідач має сталий дохід, що вбачається з позовної заяви та не оспорюється відповідачем. Суд не вбачає підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, так як це визнання не порушує права інших осіб і не суперечить їх інтересам. Вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на вимоги статей 79, 84 та 88 ЦПК України та на підтвердження факту таких витрат (а.с. 10). Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу аліментів за один місяць. На підставі ст.ст. 180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Запорізького районного суду Запорізької області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та коштів на її утримання до досягнення малолітнім сином [PERSON] трьох років, посилаючись на наступні обставини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.06.2009 року. Від шлюбу у позивача з відповідачем є неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з матірю та перебувають на її утриманні. Між позивачем та відповідачем не досягнуто домовленості про участь останнього в утриманні дітей, через що позивач вимушена звернутися до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 516 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення кожною дитиною повноліття та про стягнення коштів в розмірі 300 гривень щомісячно на утримання позивача з дня подачі позовної заяви та до досягнення малолітнім сином [PERSON] трирічного віку. Позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Заявила про можливість розгляду справи в попередньому судовому засіданні. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Не заперечував проти розгляду справи в попередньому судовому засіданні. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши подані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. У відповідності до ст. 180 СК України утримання дитини до досягнення нею повноліття є обовязком батьків. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу особи, з якої вони стягуються, або у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, окрім випадків встановлення аліментів у твердій грошовій сумі ч. 2 ст. 182 СК України. Максимальний розмір аліментів, визначений законодавством України, становить 50\~% заробітку особи, з якої вони стягуються ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до вимог ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Позовні вимоги повністю відповідають вищезазначеним мінімальній та максимальній межам розміру аліментів, визнані відповідачем і є повністю обґрунтованими і підтвердженими матеріалами справи. Спільні діти сторін перебувають на повному утриманні матері, про що свідчить довідка від 16 червня 2015 року (а.с. 7). Суд не вбачає підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, так як це визнання не порушує права інших осіб і не суперечить їх інтересам. Вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки позивачкою не надано будь-якого документу на підтвердження факту таких витрат. Відповідно до\~ст. 367 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу аліментів за один місяць. На підставі ст.ст. 180-183 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Запорізького районного суду Запорізької області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. До початку попереднього судового засідання позивач подала до суду письмову заяву, в якій зменшила позовні вимоги, зазначивши про те, що вона просить не стягувати на її користь з відповідача аліменти на [PERSON], а просить стягнути лише аліменти на [PERSON]. Позов обґрунтовано наступним. Позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2008 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю. Відповідач не виконує в повній мірі своїх обовязків по вихованню неповнолітньої доньки, який встановлено статтею 180 Сімейного кодексу України. Позивачу одному важко утримувати неповнолітню дитину, через що вона вимушена звернутися до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання доньки в розмірі ? частки усіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення донькою повноліття. Просила розглядати справу без її участі. Не заперечила проти розгляду справи в попередньому судовому засіданні. Відповідач також подав до суду письмову заяву, в якій визнав уточнені позовні вимоги та погодився з позовними вимогами про стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання його доньки [PERSON]. Просив суд розглядати справу без його участі та не заперечував проти розгляду справи в попередньому судовому засіданні. Суд, дослідивши подані докази, вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС № 058402, сторони [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 29 серпня 2008 року. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 317584 на імя [PERSON], [INFO], її батьками є позивач та відповідач. У відповідності до ст. 180 СК України утримання дитини до досягнення нею повноліття є обовязком батьків. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу особи, з якої вони стягуються, або у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, окрім випадків встановлення аліментів у твердій грошовій сумі ч. 2 ст. 182 СК України. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави на підставі ч.\~3\~ст. 88 ЦПК України. Відповідно до\~ст. 367 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу аліментів за один місяць. На підставі ст.ст. 84, 180-183 СК України,

Outcome: approved