overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В позові посилається на те, що 06 квітня 2010 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошову позику в розмірі 34 500 грн., які зобов'язався повернути в строк до 06 квітня 2011 року. Однак у встановлений термін в порушення своїх зобовязань відповідач позику не повернув тим самим не виконав взятих на себе згідно боргової розписки зобов'язань. Просив стягнути з відповідача суму боргу за договором позики в розмірі 34 500 грн. та стягнути судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явився, однак до початку слухання справи подав заяву відповідно до якої вимоги позову підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча був повідомлений про день, місце та час розгляду справи належним чином про що є відомості в матеріалах справи, а тому суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 06 квітня 2010 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошову позику в розмірі 34 500 грн. та згідно умов боргової розписки зобов'язався повернути позику в строк до 06 квітня 2011 року, що підтверджується копією розписки (а.с.16). Однак у встановлений термін в порушення своїх зобов'язань відповідач позику не повернув та ігнорує вимоги позивача про повернення боргу згідно боргової розписки. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до довідки наданої відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоселицького районного управління юстиції у Чернівецькій області встановлено, що [PERSON], [INFO], змінив прізвище та ім'я на [PERSON], про що складено актовий запис про зміну імені № 29 від 20.05.2008 року. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскільки відповідач взяті на себе перед позивачем зобов'язання щодо повернення суми позики добровільно у вказаний строк до 06 квітня 2011 року не виконав і позику не повернув, то з нього необхідно стягнути на користь позивача суму боргу за договором позики в розмірі 34 500 грн. та стягнути сплачений позивачем судовий збір в сумі 468,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Враховуючи довготривалість та складність виготовлення рішення у повному обсязі, суд вважає можливим проголосити вступну і резолютивну частину рішення та відкласти складання повного рішення на п'ять днів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Враховуючи довготривалість та складність виготовлення рішення у повному обсязі, суд вважає можливим проголосити вступну і резолютивну частину рішення та відкласти складання повного рішення на п'ять днів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на те, що 20 листопада 2013 року відповідач позичив у позивача грошову суму в розмірі 230 000 гривень, які зобов'язувався повернути у строк до 20 червня 2014 року, що стверджується борговою розпискою відповідача [PERSON] від 20 листопада 2013 року, однак свого зобов'язання не виконав, внаслідок чого заборгував позивачу грошову суму в розмірі 230 000 гривень, які просить стягнути з відповідача, а також судові витрати в розмірі 2300 гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, зіславшись на обставини, що викладені у позовних вимогах та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав у повному обсязі та пояснив, що вказану грошову суму позичав у відповідача на придбання житла та мав намір у подальшому взяти кредит та повернути кошти, однак не виконав взятих на себе зобов'язань у зв'язку з важким матеріальним становищем. Судом встановлено, що визнання позову відповідачем [PERSON] не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, позовні вимоги ґрунтуються на встановлених законом підставах, оскільки: Відповідно до розписки від 20 листопада 2013 року [PERSON] позичив у [PERSON] грошову суму в розмірі 230 000 гривень, які зобов'язувався повернути у строк до 20 червня 2014 року. Таким чином відповідно до ст. 1046 ЦК України сторони уклали договір позики. Станом на день ухвалення рішення суду позичені кошти [PERSON] не повернув. Таким чином заборгованість відповідача за договором позики на даний час становить 230 000 гривень. Відповідно до ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок . За вказаних обставин судом установлено, що відповідач [PERSON], як позичальник, свого обов'язку не виконав, кошти в загальному розмірі 230 000 гривень, у строк та в порядку, що встановлені договором позики від 20 червня 2013 року, не повернув. Таким чином судом установлено порушення прав позивача [PERSON], які підлягають захисту шляхом стягнення в його користь з відповідача [PERSON] 230 000 гривень за борговими зобов'язаннями та 2300 гривень судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, [PERSON] про стягнення заборгованості за розпискою. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 15 квітня 2013 року відповідач, [PERSON] позичив у позивача кошти в розмірі 1 000 000 грн. строком до 15 липня 2013 року, про що останнім власноручно складено розписку. Проте, всупереч взятим на себе зобов'язанням, позичені грошові не повернуто, боржник ухиляється від виконання зобов'язань, тому позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 25 000 грн. 00 коп. В подальшому, збільшивши позовні вимоги, просив стягнути з боржника заборгованість у сумі 1 613 267, 44 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив стягнути з відповідача суму заборгованості та кошти в розмірі 420 грн. 00 коп., пов'язані з поданням оголошення в ЗМІ. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення в друкованому засобі масової інформації - газеті «Урядовий кур'єр», причини неявки суду невідомі. За ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, [PERSON] про стягнення заборгованості , мотивуючи свої вимоги тим, що 15 вересня 2012 року та 20 вересня 2012 року між сторонами укладено інвестиційні договори, відповідно до умов яких підприємець зобов'язався організувати та забезпечити введення об'єкту інвестування (організація групових занять математичного класу «Euler Club», шляхом надання послуг інформаційно-консультаційного характеру - репетиторство, без видачі сертифікатів), а кожен із інвесторів, в свою чергу, зобов'язався здійснити відповідне фінансування об'єкту фінансування на умовах, в порядку та строки, що передбачені договором. За умови належного виконання інвестором умов договору підприємець виплачує інвестору кошти, розмір яких встановлений договором. Попри те, що позивачем виконано умови за Договорами інвестування та передано кошти в розмірі 493 долари США, еквівалент яких станом на 15.08.2012 року склав 4 000 грн. та кошти в розмірі 4 000 грн., відповідач своїх зобов'язань за договорами не виконав, вартість об'єкту інвестування разом із нарахованими відсотками не виплатив та ухиляється від виконання зазначених зобов'язань, у зв'язку з чим [PERSON] звернувся до суду з відповідним позовом та просив стягнути з відповідача 12 274 грн. 35 коп. заборгованості, судовий збір та витрати на правову допомогу. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив стягнути з відповідача суму заборгованості, кошти в розмірі 420 грн. 00 коп., пов'язані з поданням оголошення в ЗМІ та витрати на правову допомогу у розмірі 2 500 грн. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, шляхом розміщення оголошення в друкованому засобі масової інформації - газеті «Урядовий кур'єр», причини неявки суду невідомі. За ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, [PERSON]про стягнення моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що в ході розгляду Голосіївським районним судом м. Києва цивільного позову за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно ухвалою суду від 14.08.2013 року вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] та заборони реєстрації будь-яких осіб в цьому приміщенні. Стягувачем за даною ухвалою визнано [PERSON], боржником - [PERSON]. У зв'язку із виконанням даної ухвали відповідачем нанесено моральну шкоду позивачу, яка полягала у моральних стражданнях, пов'язаних з арештом квартири та забороною реєстрації будь-яких осіб у ній. Враховуючу спричинену йому моральну шкоду позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача 30 000,00 грн. моральної шкоди та судові витрати у сумі 300 грн. В судове засідання позивач не з'явився, 23.09.2015 року надіслав до суду письмову заяву за вх. № 45864 про проведення судового засідання без його участі. В судовому засіданні відповідач та представник відповідача заперечували проти задоволення позову з підстав, викладених у письмових запереченнях. Вказали, що позивач не має жодних доказів, які б доводили незаконність дій [PERSON] під час звернення до Голосіївського районного суду м. Києва за захистом порушених права, а причинно-наслідковий зв'язок між реалізацією відповідачем права власності та моральними стражданнями [PERSON] відсутній. Враховуючи зазначені обставини просили відмовити у задоволенні позову повністю. Вислухавши пояснення відповідача, представника відповідача, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення на його користь аліментів на утримання підопічного онука [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового рівня для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. Свій позов мотивував тим, що відповідач [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно свого сина [PERSON] У зв'язку зі смертю матері неповнолітнього [PERSON] [PERSON] наданий статус дитини , позбавленої батьківського піклування, а позивача [PERSON] призначено його піклувальником. [PERSON] проживає з позивачем та перебуває на його утриманні. Відповідач ніякої допомогои на утримання сина не надає, а тому позивач просить стягнути з нього аліменти у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу) до повноліття дитини. У судове засідання сторони не з'явилися, у письмових заявах просили справу розглянути за їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідач визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 31 жовтня 2014 року, яке набрало законної сили, відповідач позбавлений батьківських прав відносно сина [PERSON] Розпорядженням голови Доманівської РДА №40 від 14.02.2015 р. [PERSON] призначений піклувальником над [PERSON] Дитина проживає з піклувальником [PERSON], про що свідчить довідка виконкому Козубівської сільської ради Доманівського району №70 від 03.03.2015 р. Відповідач [PERSON] аліменти нікому не сплачує, що підтверджене довідкою Відділу ДВС Доманівського РУЮ за №1132/02-36 від 18.03.2015 р. Згідно ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зважаючи на викладене, визнання відповідачем позовних вимог, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання онука [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення на його користь на утримання неповнолітньої дитини аліментів, зазначивши в обґрунтування заявлених вимог, що з відповідачкою по справі з 25.09.1998 року перебував в юридичному шлюбі, зареєстрованому міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Макіївки Донецької області за актовим записом №1460. 16.07.2012 року шлюб розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з ним і перебуває на його утриманні. Відповідачка, сімейні стосунки з якою не підтримують з жовтня 2009 року і проживають окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів її доходів, щомісячно, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи повідомлена про час і місце розгляду справи, про що свідчить оголошення в газеті, в судове засідання не з'явилась. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.224, 226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 25.09.1998 року перебували в зареєстрованому юридичному шлюбі. 16.07.2012 року шлюб розірвано за рішенням суду (а.с.4). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем, відповідачка - мати дитини - проживає окремо (а.с.3, 5, 6). Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що дитина здорова, знаходиться на утриманні свого батька. Відповідачка від обов'язку утримувати свою неповнолітню дитину ухиляється, тому з неї необхідно стягнути аліменти за рішенням суду. Позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь на утримання доньки аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і це не суперечить чинному законодавству. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір у сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми боргу в сумі 7500 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02 листопада 2015 року відповідач, маючи попередню домовленість, зобовязаний був сплатити за ремонт автомобіля грошові кошти в сумі, еквівалентній 300 доларів США. В звязку з відсутністю коштів обіцяв повернути заборгованість протягом 2-х місяців (тобто до 2 січня 2016 року), що підтвердив розпискою. Проте свій обовязок не виконав та коштів не повернув, від виконання зобовязання ухиляється. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, оскільки позивач не заперечує проти цього. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від божника виконання його обовязку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Судом встановлено, що відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 300 дол.США, що еквівалентно 7500 грн. та зобовязався повернути вказані кошти протягом 2-х місяців, що підтверджується його розпискою від 02.11.2015 року, тобто до 02.01.2016 року. У вказаний строк відповідач свого зобовязання не виконав, грошові кошти не повернув. Таким чином, суд вважає, що сума боргу в розмірі 7500 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір в сумі 551,20 грн., сплачений позивачем за квитанцією № 0.0.487616448.1 від 12.01.2016 року, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення трьох процентів річних, розміру інфляції та процентів від суми позики, зазначивши, що 01.07.2011 року між позивачам та відповідачем було укладено два договори позики, письмово оформлені двома розписками на суму 200 000,00 грн. та 1 400 000 грн., а всього 1 600 000 грн. [PERSON] зобов'язалась повернути грошові кошти в строк до 31.12.2011 року. Однак у зв'язку з невиконанням відповідачем взятих на себе грошових зобов'язань рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 07.06.2013 року з неї на користь позивача була стягнута сума боргу в розмірі 1600 000 грн. та три проценти річних - 36377, 05 грн. Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 23.09.2013 року рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя залишено без змін. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 19.05.2014 року з неї на користь позивача була стягнута сума інфляції грошових коштів у розмірі 9 600 грн., сума трьох відсотків річних у розмірі 70 669,69 грн., 319 613,85 грн. - проценти від суми позики, які визначені станом на 25.03.2014 року. Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 16.09.2014 року рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя залишено без змін. До теперішнього часу зазначені судові рішення не виконані. Просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь за двома договорами позики від 01.07.2011 року грошові кошти у сумі 487 366,07 грн., із яких: 34 850,15 грн. - три проценти річних, 324 800,00 грн. - інфляційне збільшення, 127 715,92 грн. - проценти від суми позики та витрати по сплаті судового збору у сумі 3654,00 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю. Наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник позивача [PERSON], [PERSON], що діє на підставі довіреності, в судове засідання не з'явилась, але надала заяву з проханням роглянути справу за її відсутністю, наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з винесенням заочного рішення по даній цивільній справі погоджується. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, у звязку з чим суд,

Outcome: approved