Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою в якій просить стягувати з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO] (ІПН [NUMBER]) аліменти на її утримання під час її вагітності з дати подання позову до суду та до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/ 4 частини заробітку (доходу) [PERSON]. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач покликається на те, що 04 жовтня 2014 року вона уклала шлюб з відповідачем. Починаючи з 30 грудня 2014 року сторони проживають окремо. Станом на момент подачі позовної заяви позивач перебуває на обліку у жіночій консультації з діагнозом: 1-ша вагітність 11-12 тижнів. Відповідачу відомо про вагітність позивача, однак жодного матеріального забезпечення він позивачу не надає. Відповідач офіційно працює та має достатній місячний дохід, отже має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу. У зв'язку із вагітністю позивач несе значні витрати на відповідне харчування, одяг для вагітних, зручне взуття, а також на медикаменти, вітаміни та аналізи. Крім цього, позивачу, як майбутній матері необхідні кошти для народження дитини та закупівлі необхідних речей для дитини. На підставі наведеного позивач просить суд позов задоволити. Позивач - [PERSON] у судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання згідно ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку із повторною неявкою відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, враховуючи що позивач не заперечує проти такого, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд рахує, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Статтею 1 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.3 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до вимог ст.ст.4, 10, 11, 60, 61, 213 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Рішення суду обґрунтовується лише тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб04 жовтня 2014 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, що стверджується свідоцтвом про шлюб від 04 жовтня 2014 року, серії [NUMBER], актовий запис № 2800. Як вбачається із Медичного висновку ЛК жіночої консультації про вагітність № 20 від 28 січня 2015 року [PERSON] перебуває на обліку в жіночій консультації з діагнозом вагітність 11-12 тижнів. Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. В силу вимог ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Суд, проаналізувавши становище відповідача, щодо його можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/ 4 частки від усіх доходів щомісячно на утримання вагітної дружини, враховуючи матеріальне становище позивача, яка не працює, приходить до переконання, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання своєї вагітної дружини в розмірі 1/ 4 частини від заробітку щомісячно.

Outcome: approved