Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання припиненими права власності та інші речові права, визнання права на матеріальну компенсацію і погашення суми боргу по утриманню нерухомого майна та інших послуг. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що квартира [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності. За життя [PERSON] проживала за кордоном, а саме в Німеччині. Позивач утримував нерухоме майно [PERSON] , а саме сплачував комунікаційні послуги, послуги з розподілу газу, послуги з централізованого опалення; послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, послуги з технічного обслуговування. Таким чином, позивач звернувся до суду для забезпечення погашення боргів по утриманню нерухомого майна. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва під головуванням судді [PERSON] від 02.03.2017 відкрито провадження у зазначеній вище справі. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва під головуванням судді [PERSON] від 31.10.2017 задоволено клопотання позивача [PERSON] про направлення окремого доручення до Міністерства юстиції України щодо надання міжнародної правової допомоги компетентними органами ФРН для проведення допиту відповідача [PERSON] . 29.11.2017 Деснянського районного суду міста Києва під головуванням судді [PERSON] направлено до Головного територіального управління юстиції в м. Києві запит про міжнародну правову допомогу. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 січня 2018 року, вищезазначена справа за єдиним унікальним номером 754/15132/16-ц, номер провадження 2/754/424/18, передана судді Бабко В.В. у зв`язку з звільненням судді [PERSON] . Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 13.04.2018 поновлено провадження у справі за позовом [PERSON] . Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 14.05.2018 клопотання позивача [PERSON] про направлення окремого доручення до Міністерства юстиції України щодо надання міжнародної правової допомоги компетентними органами ФРН для отримання доказів, що стосуються предмету позову задоволено та зупинено провадження. 11.06.2018 Деснянського районного суду міста Києва направлено до Головного територіального управління юстиції в м. Києві запит про міжнародну правову допомогу. 21.09.2018 до суду з Головного територіального управління юстиції у місті Києві надійшло доручення щодо отримання доказів, що стосуються предмету позову. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 14.05.2018 відновлено провадження по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] . 06.11.2018 в судовому засіданні за клопотанням позивача [PERSON] було замінено відповідача [PERSON] у зв`язку з встановленим фактом смерті на Київську міську раду. 25.03.2019 позивач [PERSON] подав до суду заяву про зміну підстав позову та у зв`язку зі зміною підстав, просив суд прийняти та розглядати уточнення в новій редакції позовні вимоги, а саме: 1) визнати припиненими з 09.02.2015 право власності та інші речові права громадянки ФРН [PERSON] померлої [INFO] в м. Мюнстер ФРН на нерухоме майно (квартира-житло), що знаходиться в Україні в [ADDRESS] ; 2) Зобов`язати КМР невідкладно вжити заходів та вирішити в місячний строк до 01.05.2019 питання щодо повного погашення чи списання суми боргів перед третіми особами (зокрема на надані адресою послуги) та укласти договір із [PERSON] щодо продовження забезпечення утримання і догляду нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на правах тимчасового користування до терміну ухвалення та набрання законної сили рішення суду по іншому окремому провадженню про визнання спадщини громадянки ФРН [PERSON] відумерлою; 3) визнати за [PERSON] право на матеріальну компенсацію від Київської міської ради в розмірі збитків (витрат) до 10% від ринкової вартості нерухомого майна за догляд і утримання нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] до терміну ухвалення та набрання законної сили рішення суду по іншому окремому провадженню про визнання спадщини громадянки ФРН [PERSON] відумерлою. Судом прийнята заява про зміну підстав та нова редакція позовних вимог до розгляду. 11.05.2019 позивач подав до суду уточнення позовних вимог, які прийняти судом. З уточнених позовних вимог вбачається, що [PERSON] померла, що підтверджується відповіддю на запит міжнародної правової допомоги компетентними органами ФРН, а тому враховуючи встановлений факт, позивач просить суд: 1) визнати припиненими з 09.02.2015 право власності та інші речові права громадянки ФРН [PERSON] померлої [INFO] в м. Мюнстер ФРН на нерухоме майно (квартира-житло) що знаходиться в Україні в [ADDRESS] із застосуванням юридичних наслідків для [PERSON] та для Київської міської ради; 2) визнати за Київською міською радою обов`язок погасити борг за гр. [PERSON] перед третіми особами стосовно утримання нерухомого майна у розмірі 16107,10грн; 3) визнати за [PERSON] право на матеріальну компенсацію від Київської міської ради за витрати понесені стосовно часткової оплати за утримання будинку та прибудинкової території на загальну суму 653,98грн; 4) визнати за [PERSON] право на матеріальну компенсацію від Київської міської ради за витрати понесені стосовно припинення надання окремих послуг на загальну суму 167,50грн; 5) визнати за [PERSON] право на матеріальну компенсацію від Київської міської ради в розмірі одного прожиткового мінімуму за дії протягом тривалого строку по догляду в частині нерухомого майна (квартира-житло) що знаходиться в Україні в [ADDRESS] визначеного на дату як термін ухвалення та набрання законної сили рішення суду по іншому окремому провадженню про визнання спадщини громадянки ФРН [PERSON] відумерлою. 19.06.2019 позивачем [PERSON] до суду подана заява про окремі уточнення позовних вимог, яка частково задоволена судом, а саме: перший пункт вимог в такій редакції: визнати припиненими з 09.02.2015 право власності та інші речові права громадянки ФРН [PERSON] померлої [INFO] в м.Мюнстер ФРН на нерухоме майно (квартира-житло) що знаходиться в Україні в [ADDRESS] та у зв`язку з відсутністю спадкоємців як за законом так і за заповітом застосувати юридичні наслідки для Київської міської ради як органу місцевого самоврядування; інші пункти позовних вимог зазначені в заяві від 11.05.2019 залишити не змінними та розглядати саме в такій редакції. 28.02.2019 та 24.06.2019 до суду надійшов відзив від представника відповідача Хрущ А., відповідно до яких зазначено, що представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, оскільки визнати за Київською міською радою обов`язок погасити борг за [PERSON] перед третіми особами за утримання нерухомого майна, а також визнати за позивачем право на матеріальну компенсацію від Київської міської ради за витрати понесені стосовно часткової оплати за утримання будинку та прибудинкової території та за утримання нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] чинним законодавством не передбачено обов`язку органів місцевого самоврядування погашати борги перед третіми особами за утримання нерухомого майна що перебуває у приватній власності та компенсацію за сплату комунальних послуг. Крім того, зазначили, що відповідно до ст. 1277 ЦК України, заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. З метою підготовки заяви про визнання спадщини відумерлою, Департаментом будівництва та житлового забезпечення в інтересах Київської міської ради направлено відповідні запити задля отримання інформації, після отримання необхідної інформації та за наявністю законних підстав буде подана заява до суду. Позивач [PERSON] в судових засіданнях підтримав уточненні позовні вимоги від 11.05.2019 та просив їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на докази які містяться в матеріалах справи та на обставини, які викладені в позовній заяві. Представник Київської міської ради в судові засідання не з`явився, надіслав до суду відзив, відповідно до якого просив суд відмовити в позовних вимогах та розглядати справу у відсутності представника відповідача. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши позивача, оцінивши всі необхідні, зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право власності квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , свідоцтво видане Відділом приватизації Ватутінської районної держадміністрації від 25.06.1997. Судом установлено, що [PERSON] останні роки життя проживала за кордоном, а саме в Німеччині, в місті Мюнстер , Федеральна земля Північна Рейн-Вестфалія. Позивач [PERSON] зазначає, що під час перебування [PERSON] за кордоном, він опікувався за усною домовленістю її квартирою [ADDRESS] , що підтверджується копією квитанцій оплачених за житлово-комунальні послуги з 1999 по 2014 роки, копією листа від Київської міської філії ПАТ «Укртелеком» від 11.05.2016, копією листа від Публічного акціонерного товариства «Київгаз» від 16.05.2016, копією листа від КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» від 01.06.2016, претензією Публічного акціонерного товариства «Київенерго» від 13.10.2016, листуванням між в рамках надання правової допомоги у цивільних справах відповідно до Гаазької конвенції про отримання за кордоном доказів відносно [PERSON] . За клопотанням [PERSON] , виконуючи приписи ст. 498 ЦПК України, судом були направлені до Головного територіального управління юстиції в м.Києві запити щодо надання міжнародної правової допомоги компетентних органів ФРН стосовно отримання доказів, що стосуються предмету позову, затрати по виконанню отримання доказів від компетентних органів ФРН для надання належним чином (з перекладом) до суду взяв на себе позивач [PERSON] . Відповідно до відповіді на запит в рамках надання правової допомоги в цивільних справах, згідно з Гаазькою конвенцією від 18.03.1970 про судове слідство за кордоном у цивільних або комерційних справах, компетентними органами ФРН встановлено, що [PERSON] допитати неможливо, оскільки особа померла. Згідно із формуляру С, країни Федеративної Республіки Німеччина, Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Мюнстер, витягу із запису про смерть №S 482/2015, зазначено, що дата та місце смерті [PERSON] - [INFO] м. Мюнстер. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року, а також ст. 1 Додаткового протоколу до неї передбачають право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускаючи позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнають право держави на здійснення контролю за використанням власності з урахуванням загальних інтересів або для забезпечення стягнення податків, інших зборів чи штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплюються і у національному законодавстві України. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно Цивільного кодексу України підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини, зокрема, також і в порядку спадкування після смерті громадянина. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Правомочність володіння розуміють як передбачену законом (тобто юридично забезпечену) можливість мати (утримувати) в себе певне майно. Правовомочність користування означає передбачену законом можливість використовувати, експлуатувати майно, отримувати від нього корисні властивості, його споживання. Згідно до ст. 319 ЦК власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: partial