Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із вказаним позовом і просить встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON], померлого [INFO], у зв'язку з проживанням однією сім'єю протягом 1989 по 1999 роки, визнати за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування після смерті її батька [PERSON], померлого [INFO] року. Позовні вимоги обгрунтовувує тим, що вона являється рідною дочкою [PERSON], той в свою чергу проживав однією сім'єю по день смерті [PERSON] з останнім в одній квартирі, здійснив обряд поховання та фактично прийняв спадщину, однак її не оформив . Відповідач являється сестрою померлого [PERSON], та також деякий час проживала разом з [PERSON], який являвся другим чоловіком їхньої матері і за законом має право на спадкування земельної ділянки [PERSON]. Враховуючи, що відповідач відмовилася від спадкування земельної ділянки за законом, позивач просить визнати за нею право власності на земельну ділянку. До судового засідання представник позивача подав до суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, а справу слухати у їх відсутність. Відповідач [PERSON] подала до суду нотаріально посвідчену заяву про визнання позовних вимог та у зв'язку з похилим віком та станом здоров»я просила слухати справу у її відсутність. Від Другої рівненської державної нотаріальної контори надійшла заява про слухання справи без участі їхнього представника та рішення по справі винести на розгляд суду. Враховуючи пояснення сторін та їх представників, дослідивши та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] - являється дочкою, [PERSON] померлого [INFO]. Після смерті батька позивачка згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.12.2002року успадкувала квартиру [ADDRESS]. Стосовно успадкування іншого майна, зокрема земельної ділянки під вищевказаною квартирою, за адресою [ADDRESS], позивачці було відмовлено нотаріусом, оскільки дана земельна ділянка належна на праві власності [PERSON], тому дане нерухоме майно не входить до об'єму спадкової маси по спадщині [PERSON], який помер [INFO]. За життя [PERSON] проживав та був зареєстрований разом з його [PERSON] та [PERSON], другим чоловіком матері - за адресою: [ADDRESS]. Так, мати [PERSON] - [PERSON], померла [INFO] року, тобто раніше за свого чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року. Рідних дітей у [PERSON], який помер [INFO] - не було. Згідно даних з реєстру спадкових справ, спадкова справа після смерті [PERSON]- не відкривалась. Другою дочкою [PERSON] є [PERSON] (відповідач -2). Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка с спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Згідно з ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України, відповідач [PERSON] визнали у даній справі обставини, що батько позивача більше п'яти років до часу відкриття спадщини проживав з померлим [PERSON] однією сім'єю, опікувався ним, матеріально забезпечував, надавав іншу допомогу, оскільки [PERSON] через похилий вік та відсутність інших родичів(дітей) перебував у безпорадному стані. Судом встановлено, що за життя, за договором дарування від 14 вересня 1996 року, посвідченого Ткачук М.Ю., державним нотаріусом Другої Рівненської нотаріальної контори та зареєстрованому в реєстрі за №1-2251 , [PERSON] та [PERSON] подарували [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Однак у встановленому законом порядку земельну ділянку під квартирою перереєстровано не було, та згідно Державного акту на право приватної власності на землю Серія РВ 01071 від 04 серпня 1999року земельна ділянка площею 0,0396 гектарів , що розташована на території [ADDRESS] для будівництва та обслуговування частини житлового будинку та господарських будівель належить громадянину [PERSON]. Відповідач [PERSON], яка за законом має право на спадкування , визнала вимоги щодо визнання за позивачем права власності на земельну ділянку площею 0,0396 гектарів, за адресою [ADDRESS]. За змістом статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його прав власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право. Згідно із ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.131 Земельного Кодексу України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування. Таким чином є всі правові підстави для визнання позивача власником земельної ділянки. На підставі наведеного та

Outcome: approved