Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суд Київської області з даним позовом мотивуючи його тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 6 листопада 2004 року по 9 серпня 2011 року. За рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області, від 9 серпня 2011 року шлюбу між сторонами було розірвано. У спільному шлюбі у сторін народилось двоє дітей: син [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] [INFO]. Після розірвання шлюбу відповідач припинив надання матеріальної допомоги на сімю та утримання дітей, тобто фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання малолітніх дітей не надає. Тому позивач просила стягнути аліменти з [PERSON], [INFO], на користь позивача на утримання сина [PERSON] [INFO] та доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 33 % з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка направив до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач направив до суду заяву в якій просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги визнав. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що від шлюбу позивач та відповдіач мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження Серія І-ОК № 017074), та дочку [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження Серія І-ОК № 017075). Згідно заяви від 21.05.2015 року відповідачем було визнано вимоги позову. Стаття 174 ЦК України передбачає, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Стан здоров'я та матеріальний стан відповідача дозволяють йому утримувати своїх неповнолітніх дітей. Доказів про сплату на інших дітей аліментів або стягнень за виконавчими документами відповідачем не надано. Згідно з ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до ст.7 Закону України Про Державний бюджет України на 2014 рік установлено у 2015 році прожитковий мінімум на одну особу, а саме дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2015 року - 1286 гривень, з 1 грудня - 1455 гривень. Обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений рівною мірою на обох батьків, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі. За таких умов, суд, приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок в дохід держави.

Outcome: approved