Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовною заявою в суд, у якій вказав, що 15 квітня 2002 року помер його дід [PERSON], який проживав в [INFO], але на день смерті був зареєстрований та проживав зі своїм сином [PERSON], в кв. 8 по вул.50 років СРСР в м.Маріуполь. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, яке йому належало- земельну частку (пай) на території Глібівської сільської ради Новоушицького району та грошовий вклад в банківській установі. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], проте на протязі шестимісячного строку не подав заяви до нотаріуса про прийняття спадщини через те, що йому не було відомо про наявність заповіту. У звязку з пропуском передбаченого законом строку нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] Позивач та його представник за дорученням [PERSON] в судове засідання не зявились, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій позов визнає, просить його задовольнити та розглядати справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте направив на адресу суду письмові заперечення, в яких позов не визнає, мотивуючи тим, що померлий [PERSON], який є його батьком, останні роки свого життя проживав із ним та перебував на його повному утримані, він поніс усі витрати на поховання батька. Вважає причини пропуску шестимісячного строку для звернення до нотаріальної контори позивачем неповажними і просить відмовити в задоволені позову. Перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що в задоволені позову необхідно відмовити з таких підстав. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НО № 749516 спадкодавець [PERSON] помер 15 квітня 2002 року. Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Глібівської сільської ради 05.12.1997 року та зареєстрованого в реєстрі за №127, який є чинним, [PERSON] заповів усе своє майно позивачу. Постановою нотаріуса першої Маріупольської державної нотаріальної контори від 13 січня 2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке належало [PERSON], оскільки він у передбачений законом строк не подав заяви про прийняття спадщини і вважається таким, що спадщину не прийняв. Також в постанові нотаріус зазначила, що відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцем за законом померлого є син померлого [PERSON], який звернувся до нотаріальної контори 23 грудня 2013 року із заявою про фактичне прийняття спадщини та видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до матеріалів спадкової справи спадщину після смерті [PERSON] прийняв його син [PERSON], подавши 23.12.2013 року заяву до Першої Маріупольської державної нотаріальної контори. Відповідно до матеріалів спадкової справи та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі після смерті [PERSON] 23.12.2013 року заведена спадкова справа №55533066 Першою Маріупольською державною нотаріальною конторою. Таким чином, позивач спадщину за заповітом після смерті [PERSON] не прийняв, оскільки на день його смерті з ним постійно не проживав та у визначений законом шестимісячний строк заяви до нотаріуса про прийняття спадщини не подавав. Відповідно до ч.1\~ст.1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст.1272 ЦК України). Відповідно до розяснень, даних в п.24\~постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані із обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували наявність обставин, що обєктивно перешкодили йому своєчасно прийняти спадщину після смерті спадкодавця. Наведені ним причини пропуску строку для прийняття спадщини, а саме те, що він не знав про наявність заповіту, не повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача на вчинення цих дій та нічим не підтверджені. Приймаючи до уваги, що позивач з дня відкриття спадщини (15 квітня 2002 року) та до закінчення строку на прийняття спадщини мав змогу подати до нотаріальної контори заяву про прийняття ним спадщини і для цього не існувало істотних труднощів та перешкод, суд не знаходить можливим визнати причини пропуску строку, на які вказує позивач, поважними, а відтак, відсутні підстави для задоволення позову.

Outcome: dismissed