Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визнання за ним права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 01 липня 2010 року помер його брат [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 7,08 га в межах згідно з планом, розташованої на території Костянтинівської сільської ради Марїнського району Донецької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1423384000020000549. За життя брат заповіт не склав. Він є спадкоємцем другої черги за законом, оскільки їх мати [PERSON], яка померла 22 квітня 2012 року спадщину після померлого [PERSON] за життя не прийняла. Про те, що після смерті його брата залишилось спадкове майно, позивач дізнався наприкінці 2013 року від праівників ТОВ «Агрофірма «Агротіс» філія «Костянтинівська». Однак, в звязку з проведенням на території Марїнського району антитерористичної операції, а потім тривалою хворобою, до цього часу спадщину позивач прийняти не встиг. З зазначених підстав просить визнати за ним право власності на спадкове майно померлого. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву з проханням справу розглянути в його відсутність за участю його представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 01.07.2010 року в м. Красногорівці Марїнського району Донецької області у віці 41 років. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 22.04.2012 року в с. Костянтинівка Марїнського району Донецької області у віці 63 років. Згідно копії свідоцтва про народження, 02.08.1980 року в м. Вугледарі Донецької області народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про народження, 11.11.1968 року в с. Костянтинівка Марїнського району Донецької області народився [PERSON] Анатолійвич, батьками якого записані [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу, 28 лютого 1980 року в Петровському районному відділі ЗАГС м. Донецька, актовий запис № 87, зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON]. Після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище «Оніпко». Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії ДН № 186897, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 7,08 га в межах згідно з планом, розташованої на території Костянтинівської сільської ради Марїнського району Донецької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1423384000020000549. Відповідно до вимог ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкодавця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Викладені обставини дають суду підстави для визнання за позивачем права власності на майно померлого. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 3, 7, 82, 215 ЦПК України, ст.ст. 1262, 1268, 1278 ЦК України, суд

Outcome: approved