Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в Монастириський районний суд Тернопільської області з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на: - земельні ділянки площею 0,35 га, 0,08 га, 0.06 га, які розташовані на території Задарівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №048463; - майновий пай в розмірі 608 грн. в спілці селян «Колос» Монастириського району Тернопільської області. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 02.05.2010 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з: - земельних ділянок площею 0,35 га, 0,08 га, 0.06 га, які розташовані на території Задарівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №048463; - майнового паю в розмірі 608 грн. в спілці селян «Колос» Монастириського району Тернопільської області. Позивач вважає, що саме вона повинна успадковувати за померлою спадкодавцем, оскільки є спадкоємцем за заповітом. Позивач після смерті [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте оформити спадщину нотаріус не зміг, оскільки виявилося, що заповіт складено на земельний пай, а вже видано державний акт на земельну ділянку. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить їх задовольнити. Відповідач - представник Задарівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області в судове засідання не зявився, суду подав заяву про розгляд справи у відсутності їхнього представника, проти позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Статтею 346 ЦК України передбачено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Судом встановлено, що 02.05.2010 року в с.Красіїв Монастириського району Тернопільської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ИД №098421 виданого 03.05.2010 року. Ще за життя померлій належали: земельна ділянка загальною площею 0,4900 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Задарівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно копії Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №048463, з яких: - земельна ділянка площею 0,35 га, розташована на території Задарівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №048463, що підтверджується інформацією про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №318/86-16 від 24.06.2016 року; - земельну ділянку площею 0,06 га, розташована на території Задарівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №048463, що підтверджується інформацією про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №318/86-16 від 24.06.2016 року; - земельну ділянку площею 0,08 га, розташована на території Задарівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №048463, що підтверджується інформацією про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №318/86-16 від 24.06.2016 року; Майновий пай в розмірі 608 грн., який знаходиться в спілці селян «Колос» с.Задарів Монастириського району Тернопільської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ТР-ХІ №007281. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно заповіту, складеного 19.11.1997 року, зареєстрованого в реєстрі за №68 спадкодавець [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла належні їй на праві власності трудовий та земельний паї та нараховані дивіденди, які знаходяться в селянській спілці «Колос» Монастириського району Тернопільської області [PERSON]. Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. В звязку з вищевказаним суд приходить до переконання, що [PERSON] має право на прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] яка померла 02.05.2010 року, як спадкоємець за заповітом. Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, у зв?язку з тим, що заповіт складено на земельний пай, а вже на дану земельну ділянку видано державний акт позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що підтверджується відмовою державної нотаріальної контори №622/01-16 від 17.06.2016 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину. Як слідує з матеріалів справи на даний час на підставі сертифікату на земельну частку пай Монастириською райдержадміністрацією 03.09.2003 року було видано на ім?я [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку серії ТР №048463 загальною площею 0.4900 га, яка розташована на території Задарівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, а на трудовий пай видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства ТР-ХІ №007281. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При цьому в положенні п. 3.1 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, розяснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкове майно [PERSON] фактично прийняла так як є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] За таких обставин, суд вважає, що позивачем доведено обставини викладені нею в позовній заяві, а отже вона, як спадкоємець за заповітом має право на спадкове майно. На підставі викладеного

Outcome: approved