Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом , в якому зазначила, що на праві приватної власності їй належить земельна ділянка площею 7,0215 га, розташована на території Оборотнівської сільської ради, цільове призначення (використання) земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зазначене підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 073165, виданим 15 грудня 2003 р.. 01 січня 2008 року між нею та відповідачем СФГ «Відродження» було укладено договір оренди землі, за умовами якого позивач надав, а відповідач прийняв в строкове платне користування належну позивачу земельну ділянку площею 7,0215 га. Укладений договір оренди землі від 01.01.2008 р. зареєстровано Луганською регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 240845/040841700052. 18.06.2014 року між сторонами, а саме [PERSON] та СФГ «Відродження» в особі Топчій В.В. було підписано угоду про дострокове розірвання договору оренди землі від 01.01.2008 року за № 240845/040845/040841700052. Відповідно до цієї угоди повернення об'єкта оренди здійснюється на підставі акту приймання - передачі після збирання врожаю 2014 року. Дана угода була зареєстрована в реєстраційній службі Сватівського районного управління юстиції, та земельна ділянка була повернута орендарем власнику. Однак за 2014 рік відповідно до умов договору оренди землі від 01.01.2008 року № 240845/040841700052 СФГ «Відродження» не здійснило нарахування та виплату орендної плати за користування земельною ділянкою, яка становить відповідно до умов договору оренди 3600 грн. На її постійні телефонні дзвінки голова СФГ «Відродження» Топчій В.В. не відповідає. Відповідно до ст.. 2 Закону України «Про оренду землі», якою унормовано правові засади оренди землі, встановлено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч.3 ст. 509 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.. 629 ЦК України). В порушення ст.ст.. 509, 526, 626, 629 ЦК України, відповідач, прийняті на себе зобов'язання за договором оренд землі від 10.01.2007 р. в частині сплати позивачу орендної плати систематично не виконує. Так, відповідачем не сплачена орендна плата за 2014 рік в сумі 3600 грн. В даному випадку способом захисту суб'єктивного майнового права позивача є стягнення з відповідача в судовому порядку заборгованості по сплаті орендної плати за договором оренди землі від 01.01.2008 р. в сумі 3600 грн. Просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по сплаті орендної плати в сумі 3600 грн. та судових витрати на сплату судового збору. В судовому засіданні позивач [PERSON] на позові наполягає з підстав, зазначених у ньому та просить його задовольнити. Пояснила, що на даний час між нею та відповідачем укладена угода про дострокове розірвання договору оренди землі від 18.06.2014 року, проте за 2014 рік , коли земельна ділянка ще перебувала в оренді у відповідача , останній взагалі не сплатив їй орендну плату в розмірі 3600 грн. . Про такий розмір орендної плати за 2014 р. їй відомо від інших осіб-орендодавців, яким відповідач в 2014 р. сплатив орендну плату в такому розмірі. До 2014 року орендна плата їй відповідачем щорічно сплачувалась. Вона намагалась додзвонитись відповідачу для врегулювання спору, але він не відповідає на її дзвінки. Просить суд задовольнити позов. Представник відповідача Топчій В.В. в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв про перенесення чи про розгляд справи за його відсутності, від нього до суду не надходило. 03.03.2015 року суд на місці ухвалив відповідно до ст..224 ЦПК України провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного: Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 073165 від 15.12.2003 року позивач є власником земельної ділянки загальною площею 7,0215 га з кадастровим номером 44240084500:11:001:0011, яка розташована на землях СФГ «Василина» Оборотнівської сільської ради Сватівського району Луганської області (а.с.5). Згідно копії договору оренди від 01 січня 2008 року, , акту приймання - передачі дану земельну ділянку позивач передав у оренду відповідачеві (а.с.7,9-10). Згідно зазначеного договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 2% від нормативної грошової оцінки - 1183 грн.92 коп. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, орендна плата вноситься у такі строки: один раз на рік до 20 числа першого за звітним роком місяця. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3 % несплаченої суми за кожний день прострочення (а.с.9-10). Згідно угоди про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки № 240845/040841700052 від 01.01.2008 р., даний договір оренди розірвано 18.06.2014 р. П.2 цієї угоди встановлено, що повернення об'єкта оренди здійснюється на підставі акта прийому-передачі після збирання врожаю 2014 року (а.с.6). Як стверджує позивач , розмір заборгованості з орендної плати за 2014 рік становить 3600 грн.. Представник відповідача Топчій В.В., отримавши копію позовної заяви з додатками до неї та будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не надав суду жодних заяв, заперечень проти позову та доказів на їх підтвердження, що суд розцінює, як визнання обставин, викладених позивачем в позові. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень , крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ст..61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі , не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю, встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачене договором оренди. Згідно ст.. 24 цього Закону, орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ст.. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно до ст.. 96 Земельного кодексу України, землекористувачі зобов'язані, зокрема своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Згідно ст.. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст..88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню, оскільки суду не надано доказів того, що заборгованість з орендної плати відсутня. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved