Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, посилаючись на те, що між нею та відповідачем 04 червня 2011 року укладений шлюб, від якого вони мають дитину [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, інших утриманців не має, стягнення з нього за виконавчими документами не здійснюються. В зв'язку з чим просить стягнути з відповідача по справі на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, в якій уточнила позовні вимоги та просить стягувати з відповідача по справі на її користь аліменти до повноліття дитини. Також просить розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення уточненого позову не заперечує, з розміром аліментів погоджується. Крім цього, повідомив, що не працює, не є інвалідом, хронічними захворюваннями не страждає, інших утриманців та аліментних зобов'язань не має, стягнення за виконавчими листами з нього не проводяться, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Частиною 1 статті 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить вимоги позивача законними, обґрунтованими, а позов таким, що належить задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу в них є малолітня дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Варварівської сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області 23.11.2011 року. Відповідно до даного свідоцтва відповідач по справі є батьком дитини, оскільки він записаний батьком в документі про народження. На даний час відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Сторонами не надано доказів того, що батьками досягнута угода про утримання дитини, а також доказів добровільного виконання відповідачем своїх обов'язків по утриманню дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач є працездатним, не є інвалідом, хронічними захворюваннями не страждає, інших утриманців не має, не працює, стягнення за виконавчими листами з нього не проводяться. Відповідач зі своєї сторони доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти на свою неповнолітню дитину в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, не надав. Тому суд вважає, що відповідач має можливість надавати утримання дитині. Право дитини на такий рівень життя, що необхідний для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, закріплено в ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства». При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін. Також суд враховує, що відповідач є працездатним, не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. На підставі ст.ст. 182, 183 Сімейного кодексу України суд встановлює аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів суд вважає достатнім для задоволення розумних потреб дитини. Враховуючи все зазначене вище, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Outcome: approved