Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON], третя особа [PERSON] державного архітектурно будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської Ради, в якому просив зобовязати відповідачів надати доступ представникам [PERSON] державного архітектурно будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської Ради до квартири [ADDRESS] для здійснення перевірки дотримання державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт, перепланування та реконструкції (дообладнання) квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позову позивач зазначив, що він є власникам квартири 194, що розташована за адресою м. Харків, пров. Баний, 1. Останнім часом мешканцям будинку, зокрема і квартири 194, став заважати шум, що доносився із квартири 201. Мешканцями та власниками цієї квартири є відповідачі. За характером та силою звуків, що доносяться з квартири відповідачів йому стало зрозуміло, що у квартирі проводяться будівельно-ремонтні роботи. У зв'язку з тим, що будівельно-ремонтні роботи створювали занадто великий шум, він разом з іншими мешканцями своєї квартири прийшов до квартири 201, щоб попросити будівельників працювати тихіше. Зайшовши до квартири, він побачив, що у квартирі проводиться будівельна реконструкція. В порушення приписів наведеної норми відповідачами не було здійснено повідомлення мешканців будинку про початок ремонтних робіт та не було отримано дозволу про проведення робіт у святкові та неробочі дні. Так, робітниками, що проводили роботи з реконструкції та перепланування були знесені колони, які в конструкції вказаного будинку виконують функцію несучих конструкцій. Зазначив, що протиправність дій власника квартири 201 полягає у в порушенні обов'язків забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку; використовувати його за призначенням; дотримуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; забезпечувати додержання вимог житлового й містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного та капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин тощо. Станом на момент звернення до суду із даним позовом відповідачі ухиляються від надання доступу уповноваженим особам [PERSON] до власної квартири, тому третя особа позбавлена можливості вжити заходів щодо встановлення, фіксації фактів протизаконного перепланування квартири та пошкодження несучих конструкцій будинку з метою їх припинення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], а відповідачі є власниками квартири [ADDRESS] та є сусідами. [PERSON] та інші мешканці будинку 1 по провулку Банному в м. Харкові звернулися із заявою від 09/09 від 09.09.2016р. до Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, заявою від 22.09.2016р. до [PERSON] державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради з приводу реконструкції та перепланування відповідачами квартири [ADDRESS]. (а.с. 7-11, 12-13) У відповідь на вказане вищезазначене звернення від 22.09.2016р. щодо протиправних дій відповідачів [PERSON] державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради надіслала листа від 10.10.2016р. №1617/0/250-16, у якому зокрема зазначено, що під час проведення [PERSON] перевірки суб'єкт містобудування, що має відношення до даного об'єкта, був відсутній. Доступу до квартири [ADDRESS] не надано. Згідно п. 9 Порядку державного архітектурного будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ №553 від 23.05.2011 року, здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва. [PERSON] направлено листа власникам квартири [ADDRESS] щодо прибуття до [PERSON] для розгляду фактів, викладених у заяві та вжиття відповідних заходів. (а.с.14) Відповідно до ст. 10 Житлового Кодексу України громадяни зобов'язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об'єктами нерухомого майна. Крім того, відповідно до ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов'язані зокрема: забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм;забезпечувати додержання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин. Відповідно до ч. 1\~ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»\~(у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа відповідної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням. Наведені норми кореспондують з повноваженнями посадових осіб інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю, якій під перевірки мають право, зокрема, видавати обов'язкові для виконання приписи щодо:а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил;б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (п. 3 ч. 4\~ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»). Аналогічні норми містяться в Порядку державного архітектурно будівельного контролю, затвердженого Постановою КМУ № 553 від 23.05.2011 року, відповідно до якого, інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю надається право, зокрема, видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельним нормам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт; проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомок, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва. Зі змісту наведених норм вбачається, що передумовою звернення органу державного архітектурно-будівельного контролю до суду з позовом про припинення будівельних робіт та знесення самочинного будівництва, є видання таким органом відповідного припису. І тільки в разі його невиконання, орган державного архітектурно-будівельного контролю має підстави для звернення до суду з відповідним позовом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що здійснення перевірки дотримання державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт, перепланування та реконструкції,в порядку, передбаченому Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку державного архітектурно будівельного контролю, затвердженого Постановою КМУ № 553 від 23.05.2011 року, законодавством покладено на третю особу - [PERSON] державного архітектурно будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської Ради, як на орган, що здійснює управління у сфері містобудівної діяльності, архітектурно-будівельного контролю та нагляду. Ініціювання звернення до суду із позовами про захист прав у зазначеній сфері законодавством також покладено на третю особу - [PERSON] державного архітектурно будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської Ради, а не на відповідача. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Виходячи з принципу диспозитивності, закріпленого ст.11 ЦПК України, право вибору відповідача та способу захисту є прерогативою позивача. Статтею 64 Конституції України\~передбачено\~\~право\~\~кожного на судовий захист. Відповідно до\~ст.15 Цивільного кодексу України\~кожна\~\~особа\~\~має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого\~\~інтересу,\~\~який\~\~не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до\~ст.16 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права;2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування\~\~збитків\~\~та\~\~інші\~\~ способи\~\~ відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади,\~\~органу\~\~влади Автономної\~\~Республіки\~\~Крим\~\~або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Реалізуючи передбачене\~ст.64 Конституції України\~право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові,\~\~оскільки, завданням суду є саме захист порушених або оспорюваних прав та інтересів особи.\~\~ Суд вважає, що обраний позивачем спосіб судового захисту порушеного цивільного права чи цивільного інтересу\~шляхом надання доступу до приміщення третій особі по справі для здійснення перевірки, яка самостійно не ініціює питання надання їй такого доступу - не є ефективним засобом захисту, тобто таким, що не відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Враховуючи викладене, розглянувши дану справу відповідно до вимог ст.11 ЦПК України в межах заявлених позовних вимог суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення позову. На підставі зазначеного,

Outcome: dismissed