Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] про зняття арешту з нерухомого майна. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Дніпровським РВ ДВС у м. Києві в ході примусового виконання виконавчого листа № 2-2244/1 державним виконавцем було накладено арешт на ј частину житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, а саме: сарай, вбиральня, навіс, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . В січні 2020 року [PERSON] отримала постанову про повернення виконавчого документу, оскільки дитина, на яку стягувалися аліменти, досягла повноліття. Як зазначає позивач, врегулювати дане питання в досудовому порядку не вдалося можливим, оскільки законом не передбачено можливість відділом ДВС зняти такий арешт, тому позивач звернувся з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився. Надала суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягав в повному обсязі. Представник відповідача -1 в судове засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідач - 2 в судове засідання не з`явилась. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала та не заперечувала щодо їх задоволення. В силу вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи, що позивач [PERSON] є власником ј частини житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 16, 17, 18). 06 червня 2007 рок державним виконавцем Яцук Л.А. була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та постановлено накласти арешт на майно, що належить [PERSON] , а саме ј частина житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та зоборонено здійснювати відчуження такого майна. (а.с. 21) Відповідно до інформаційної довідки № 264811257 від 07 липня 2021 року, постановою АКК № 209274, 06.06.2007 ВДВС Дніпровського району, заборона № 120 накладено арешт на 1/4 частину нерухомого майна, а саме ј частину житлового будинку [ADDRESS] , що належить боржнику [PERSON] (а.с. 9-9звор.) Відповідно до постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 15 січня 2020 року в рамках виконавчого провадження № 17813762, виконавчий лист № 2-2244 виданий 26 вересня 2006 року Дніпровським районним судом м. Києва був повернутий стягувачу, оскільки встановлено, дитина на яку утримувались аліменти досягла повноліття. Заборгованість на момент повноліття становить 228 266,72 грн. Справа перейшла з категорії періодичні стягнення в категорію стягнення боргу. Та відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» вказаний виконавчий лист було повернуто. 16 квітня 2021 року стягувач скерувала на адресу Дніпровського РВ ДВС в у м. Києві лист в якому просила зняти арешт на заборону здійснювати відчуження із належної боржникові ј частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно наданої відповіді Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) від 11 травня 2021 року № 39014 вбачається, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 17813762 з примусового виконання виконавчого листа №2-2244/1 виданого 26.09.2006 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] [INFO] у розмірі ј частина всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 03.07.2006 року і до повноліття дитини. 15.01.2020 державним виконавцем

Outcome: partial