Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить усунути йому перешкоди у володінні та користуванні житловим будинком по [ADDRESS] шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування житлом. Судові витрати покласти на відповідача. Свої вимоги обґрунтовує тим, що у 2002 році на прохання знайомого [PERSON] він зареєстрував останнього у власному житловому будинку, однак з часу реєстрації та по теперішній час відповідач у будинку не проживає та участі в утриманні житла не приймає. Формальна реєстрація відповідача за відповідною адресою, створює перешкоди позивачу у вільному розпорядженні а користуванні житлом, зокрема і щодо отримання пільг на комунальні послуги по утриманню будинку. В судовому засіданні позивач [PERSON] пояснив, що вже кілька років намагається зняти з реєстрації свого знайомого [PERSON], але втратив з ним контакт і іншого способу ніж вирішити це питання в судовому порядку, у нього немає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином: поштовою кореспонденцією та на офіційному веб-сайті судової влади. Заяв, клопотань на адресу суду від нього не надходило, відзив на позов не подавав. Суд за заявою позивача ухвалив проводити заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України та вирішити її на підставі наявних доказів. Судом встановлено наступне. Позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить домоволодіння, 1990 року побудови, по [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.09.2012, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Стовп'язької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області за № 59 від 18.09.2012 (а.с.6). З довідки виконавчого комітету Дівичківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 147 від 11.09.2018 вбачається, що [PERSON], [INFO], уродженець смт. Салькове Гайворонського району Кіровоградської області, з 27 листопада 2002 року і по теперішній час зареєстрований по [ADDRESS]. Дана обставина також підтверджується довідкою Стовп'язького старостинського округу Дівичківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 861 від 05.11.2018 (а.с.7, 28). Акт обстеження умов проживання по [ADDRESS] в складі депутата Дівичківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області Деркача О.А. та сусідів [PERSON] та [PERSON] свідчить про те, що [PERSON] зареєстрований за даною адресою з 27.11.2002, але не проживає з дня реєстрації (а.с.8). Факт непроживання відповідача [PERSON] по [ADDRESS], окрім вищезазначених доказів, підтверджується також показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], які показали наступне. Свідок [PERSON] показав, що знає позивача [PERSON] близько п'ятнадцяти років. Весь цей час він проживає один у своєму житловому будинку в с. Стовп'яги. Зазначив, що часто буває у справах в будинку позивача, однак ніколи нікого чужого там не бачив. Таку особу як [PERSON] не знає взагалі. Свідок [PERSON] показала, що вона живе по [ADDRESS] та є рідною сестрою позивача [PERSON] Відповідача [PERSON] не знає та ніколи не бачила у будинку брата. Брат проживав та проживає у власному будинку один. Подані позивачем письмові матеріали та показання свідків визнаються судом достовірними, належними та допустимими доказами, які в своїй сукупності є достатніми для встановлення обставин, що мають значення для справи. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.. За правилами ст. 71, 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи без поважних причин понад встановлені шість місяців, провадиться в судовому порядку. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що власник житлового приміщення має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї та не проживають разом з ним або в його будинку (квартирі) і не беруть участі в його утриманні, усунення порушень свого права власності, в тому числі і шляхом позбавлення їх права користування житлом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] відсутній в будинку з 2002 року, що належить позивачу на праві приватної власності з вересня 2012 року, без поважних причин. Доказів стосовно поважності причин непроживання відповідача в даному будинку в судовому засіданні не добуто. Відповідач участі в утриманні житлового будинку, сплаті комунальних платежів не приймає. Реєстрація відповідача в будинку порушує права позивача, як власника житла та створює певні обов'язки обмеження для нього. В добровільному порядку відповідач з реєстрації не знявся. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про необхідність захисту порушених прав позивача, як власника житлового будинку, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом.

Outcome: approved