Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду\~з вищезазначеним позовом, в якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою, що розташована за адресою: м. Запоріжжя, пр. 40-річчя Перемоги[ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона є власником зазначеної квартири. Відповідач [PERSON] є її сином та зареєстрований в зазначеній квартирі, але фактично в ній не проживає. Реєстрація відповідача в квартирі створює позивачу перешкоди у здійсненні нею свого права власністю та розпорядження власністю, позивач змушена нести додаткові витрати по сплаті за комунальні послуги. Ця обставина для неї є обтяжливою, у звязку з чим вона змушена звернутися за захистом своїх прав до суду. В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити з підстав зазначених в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Судові повістки про виклик до суду надсилались за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання, однак до суду конверти повернулись з відміткою «за закінченням терміну зберігання» у зв'язку з відсутністю відповідача за місцем проживання, що відповідно до ч. 5 ст.74 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Представник Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. [PERSON] ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. ст.\~57,\~60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачу на праві приватної власності належить квартира, що розташована за адресою: м. Запоріжжя, пр. 40-річчя Перемоги[ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15.10.2015 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕАМ№524580. Відповідач [PERSON] є її сином та зареєстрований в квартирі позивача, але фактично в ньому не проживає. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд, та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1\~ст. 383 ЦК України\~передбачено, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. [PERSON] з ч.1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. [PERSON] зі\~ст. 150 ЖК України\~громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. [PERSON] зі\~ст. 155 ЖК України\~житлові будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування житловим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. [PERSON] зі\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. [PERSON] ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. [PERSON] про не проживання від 14.08.20176 року Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «ПРОГРЕС-65» за адресою: м. Запоріжжя, пр. 40-річчя Перемоги[ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідач [PERSON] хоч і зареєстрований у зазначеній квартирі, але з 2004 року фактично не мешкає. Таким чином встановлено, що відповідач, який є членом сімї позивача, без поважних причин не мекає за вищевказаною адресою понад 1 рік, а саме з 2004 р. Реєстрація відповідача у квартирі позивача створює останній перешкоди у здійсненні нею свого права користування та розпорядження власністю, тому позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню.

Outcome: approved