Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до Баштанківської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання в порядку спадкування за законом права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті її чоловіка [PERSON]. В позовній заяві позивач вказала, що 03 січня 2016 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина у вигляді земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1.03 та 1.0322га., які розташовані на території Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області, та грошового вкладу. Вона є єдиним спадкоємцем спадщини померлого чоловіка за законом. Спадщину померлого у передбаченому законом порядку прийняла, оскільки на час смерті спадкодавця проживала разом з ним в одному помешканні, а тому звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріус відмовила у видачі цього свідоцтва через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. В судове засідання позивач не зявилась, надавши до суду заяву про розгляд справи без неї. Заявлений позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання також не прибув, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без нього. Позов визнав (заява №02-17/54 від 07 березня 2017 року). Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У звязку з цим, суд вважає можливим розглянути вказану цивільну справу без участі позивача, яка проживає в сільській місцевості та сама утримує двох неповнолітніх дітей (сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]), а також без участі представника вадповідача та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши позовну заяву позивача та надані сторонами письмові докази, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 03 січня 2016 року у віці 38 років помер чоловік позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №441537, виданого 08 січня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції, актовий запис про смерть №12 від 08 січня 2016 року. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). До складу спадкового майна померлого [PERSON] ввійшли земельна ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №30/43 площею 1.03 га., яка розташована в межах Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області та належала особисто йому відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №024079, виданого 23 лютого 2004 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області, та земельна ділянка №5122584600:01:001:0236 площею 1.0322 га., розташована в межах цієї ж сільської ради, яка була успадкована ним після смерті його матері [PERSON] (рішення Кодимського районного суду Одеської області від 28 квітня 2015 року, справа №503/652/15-ц). Окрім цього, до складу спадщини померлого [PERSON] ввійшли грошові вклади в сумі 2200 грн. з відповідними відсотками на рахунку ПАТ КБ «ПриватБанк» №5167987205721240, та в сумі 71 грн.65 коп. з відповідними відсотками на рахунку ПАТ КБ «ПриватБанк» №5211537341050842. Згідно зі ст.ст.1225 та 1228 ЦК України земельна ділянка та вклад у банку (фінансовій установі) успадковується на загальних підставах. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Судом встановлено, що позивач [PERSON] як дружина померлого [PERSON] відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем належного йому спадкового майна за законом першої черги. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину, або відмовитись від її прийняття. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України). Спадкоємець, який не вчинив жодних з цих дій, вважається таким, що спадщину не прийняв. Судом на підставі довідки про склад сім»ї, виданої 28 липня 2016 року Сербівської сільською радою Кодимського району Одеської області, встановлено, що позивач [PERSON] на день відкриття спадщини, тобто на день смерті спадкодавця [PERSON], проживала разом з ним в одному помешканні, зокрема в с.Серби по вул.Рябошапки, буд.12 Кодимського району Одеської області, а отже за змістом ч.3 ст.1268 ЦК України є такою що спадщину померлого прийняла. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно. Матеріали справи містять належні докази звернення позивача до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину померлого чоловіка за законом, але у видачі цього свідоцтва нотаріус відмовила через відсутність оригіналу правовстановлюючого документів на спадкове майно, зокрема державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №024079, який втрачено, оголошення про що було розміщене в газеті «Вісті Кодимщини» №7 від 18 лютого 2017 року (відмова нотаріуса №140/02-14 від 23 лютого 2016 року). Відсутність оригіналу зазначеного правовстановлюючого документу відповідно до п.2 Глави 7, п.1 Глави 13 розділу І та п/п.4.12 п.4 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії та відмови у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право спадкоємця на судовий захист свого порушеного права на спадщину у разі втрати правовстановлюючого документу на спадкове майно підтверджується і ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2015 року, прийнятою у цивільній справі №6-17336св15, в якій зазначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право власності (http://reyestr.court.gov.ua/Review/52081274). Зазначені обставини свідчать про неможливість захисту порушеного права позивача в позасудовому порядку, тому обраний ним спосіб захисту цього порушеного права відповідає положенням ст.16 ЦК України, у звязку з чим його позов підлягає задоволенню, оскільки за нормами ч.3 ст.1268 ЦК України вона є такою, що у передбаченому законом порядку прийняла спадщину померлого [PERSON], що відповідно до п.«г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України є підставою набуття ним права власності на належну померлому земельну ділянку. На підставі викладеного,

Outcome: approved