Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду із позовом до Миляновичівської сільської ради Турійського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов обгрунтований тим, що [INFO] померла його тітка [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок із надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS]. За життя [PERSON] заповіту на випадок своєї смерті не посвідчувала. Позивач - [PERSON] є спадкоємцем за законом другої черги. Він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Просив визнати за ним право власності на житловий будинок (А), веранду (а), прибудову (а-1) та приналежні до нього господарські будівлі: колодязь (к), що знаходяться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити повністю, судові витрати залишити за ним. Представник відповідача Миляновичівської сільської ради Турійського району Волинської області Матвіїв О.М. у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, вказавши, що не заперечує проти задоволення позову та визнання права власності на спірний будинок за позивачем, просила розгляд справи проводити без її участі. Враховуючи, що в дане судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходив з наступного. Відповідно до свідоцтва про смерть (а. с. 7) [INFO] померла [PERSON] Свідоцтвами про народження (а. с. 41-43) стверджується, що [PERSON] була тіткою позивача [PERSON] Згідно витягу з погосподарської книги №9 за 2011-2015 роки Миляновичівської сільської ради Турійського району Волинської області [PERSON] належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS]. Належність спірного майна спадкодавцю підтверджується також технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] (а. с. 9-14), довідкою Миляновичівської сільської ради Турійського району Волинської області від 14 лютого 2014 року №69 про те, що в користуванні [PERSON] перебувала присадибна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства. Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом, одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (ч.ч.1,3 ст. 1223 ЦК України). Частинами 1,2 ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). З матеріалів справи слідує, що 14 лютого 2013 року позивач звернувся до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 19 березня 2013 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні частки (паї) та грошові вклади. 09 квітня 2014 року позивач звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на спірний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. Постановою державного нотаріуса від 10 квітня 2014 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON], немає, брат спадкодавця та батько позивача - [PERSON] помер [INFO] та не встиг прийняти спадщину, а [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на користь позивача, що підтверджується дослідженими судом матеріалами спадкової справи №45/2013 до майна померлої [PERSON] За таких обставин справи, суд приходить до висновку про наявність у позивача права на спадкування за законом після смерті [PERSON] та правових підстав для визнання за ним права власності на спадкове майно. Витрати по сплаті судового збору слід залишити за позивачем згідно його заяви. На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1223, ч.ч. 1, 2 ст. 1258, ч. 1 ст. 1269, ст. 1270, ч. 1 ст. 1297 ЦК України, та

Outcome: approved