Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовною заявою, яку уточнила та в якій просить визнати, що обов`язок [PERSON] на 18.09.2019 року у виселенні з квартири є повністю відсутнім. Уточнена позовна заява обґрунтована тим, що 17.11.2016 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області ухвалив рішення про вселення [PERSON] з батьками в квартиру, а позивача - [PERSON] виселити із квартири. В рішенні на підставі довідки старшої по будинку від 10.12.2015 року встановлено, що з лютого 2009 року та по теперішній час позивач не проживає в кв. [ADDRESS] . Позивач мешкає за адресою: [ADDRESS] . Однак суд ухвалив рішення про виселення позивача зі спірної квартири, справа була розглянута без її участі, а тому вона не могла довести вказані обставини суду. Відповідач не перевірив виконання рішення на момент здійснення виконавчих дій, тобто на дату 18.09.2019 року. А тепер стягує з мене суму в розмірі 6 990 грн. 00 коп. Згідно акту державного виконавця від 18.09.2019 року встановлена відсутність позивача за місцем виконання. У зв`язку з цим, позивач була вимушена звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 08 грудня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками), та не надав відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін у строк передбачений в ухвалі про відкриття провадження у справі. Суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 19 КПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення своїх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається з вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно копії довідки старшої по будинку від 10.12.2015 року [PERSON] в період з лютого місяця 2009 року не мешкає в квартирі [ADDRESS] . Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 листопада 2016 року позов [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради про вселення та усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням задоволений частково. Вирішено вселити неповнолітнього [PERSON] разом з батьками: [PERSON] та [PERSON] в квартиру [ADDRESS] . Усунено перешкоди у користуванні власником квартирою [ADDRESS] шляхом виселення [PERSON] як такої, що безпідставно проживає на її жилій площі, без надання їй іншого житлового приміщення. Зобов`язано [PERSON] не чинити перешкоди у володінні, користуванні і розпорядженні власністю, звільнити квартиру від усіх рухомих речей, що належать їй, передати квартиру та ключі від неї законному представнику. Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] на праві власності належить будинок [ADDRESS] . Згідно копії довідки голови квартального комітету від 03.01.2018 року [PERSON] фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії довідки відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 22.08.2019 року [PERSON] на підставі рішення суду від 17.11.2016 року (справа № 320/13248/14-ц) знято з реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту головного державного виконавця Пономаренко В.Ю. Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 18.09.2019 року рішення суду щодо виселення виконано в повному обсязі. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Так позивач просить суд визнати, що обов`язок [PERSON] на 18.09.2019 року у виселенні з квартири є повністю відсутнім. Звернення до суду з вказаними позовними вимогами діючим процесуальним законодавством не передбачено. Таким чином, обраний позивачкою спосіб захисту не відповідає процесуальному законодавству. Обґрунтування позивачкою своїх позовних вимог зводиться до її незгоди з прийнятим судом рішення, яке набрало законної сили та на даний час виконано у повному обсязі. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Позивачкою не доведено факту порушення її прав з боку відповідача - Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), заявлені нею вимоги не ґрунтуються на вимогах законодавства, є безпідставними, а тому у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити у повному обсязі. Оскільки обраний позивачем спосіб захисту своїх прав не відповідає процесуальному законодавству, а суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених [PERSON] позовних вимог про визнання обов`язку боржника у виселенні повністю відсутнім.

Outcome: dismissed