Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась в суд до відповідача [PERSON] з вказаним позовом. У ньому просить розірвати шлюб між ними, оскільки останній носить формальний характер і суперечить її інтересам. Також позивач просила стягувати з відповідача по 1/3 частину всіх видів його заробітку аліментів щомісячно на утримання їх дочки [PERSON], котра проживає з нею та перебуває на її утриманні. В обґрунтування цих вимог зазначає, що самостійно забезпечувати дитину вона не спроможна, а відповідач добровільно допомоги не надає хоча зобовязаний це робити, тому з нього слід стягувати аліменти. У судовому засіданні [PERSON] вказані вимоги підтримала, з мотивів, викладених у позовній заяві. Відповідач позов визнав частково. Заперечує лише щодо розміру аліментів, котрі з нього слід стягувати і вважає, що повинен сплачувати 2'500 грн. щомісячно. Суд, заслухавши пояснення сторін, всесторонньо, повно та об'єктивно дослідивши докази у справі, приходить до переконання, що позов слід задовольнити з огляду на таке: 01 серпня 2009 року сторони уклали шлюб, про що цього ж дня в Книзі реєстрації шлюбів відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції зроблено запис № 1110 та видано свідоцтво про шлюб серії 1-ИД № 056549 від 01 серпня 2009 року. 06 травня 2010 року у сторін народилась дочка [PERSON] про що свідчить фотокопія свідоцтва про народження серії 1-ИД № 115866 від 12 травня 2010 року; актовий запис № 1026, здійснений 12 травня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Дитина проживає з матірю та перебуває на її утриманні. Ці обставини визнані сторонами, а тому, в силу ч. 1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), доказуванню не підлягають. Між подружжям склались неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, тривалий час не ведуть спільне господарство та не проживають разом, не підтримують шлюбних стосунків. Шлюб існує лише формально. Таким чином суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача і це має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Саме тому вказаний шлюб слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 181 СК України передбачено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Однак такої домовленості між позивачем та відповідачем не досягнуто, тому слід врегулювати ці відносини рішенням суду. Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до абз. 2 ч 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно вимог ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як вбачається з довідки про доходи № 40-602/1041 від 24 жовтня 2017 року, позивач працює в Державній архітектурно-будівельній інспекції України з 31 жовтня 2014 року на посаді головного інспектора будівельного нагляду і заробітна плата за квітень-вересень 2017 року склала 52'443,31 грн. Відповідач обіймає посаду старшого оперуповноваженого з ОВС у ГУ ДФС в Тернопільській області і його заробіток з січня по серпень 2017 року склала 30'407,91 грн., що підтверджується довідкою № 239/10/19-00-05-33 від 05 грудня 2017 року. За таких обставин, враховуючи приписи ст. 182 СК України, зважаючи на фінансові потреби дитини, матеріальне становище відповідача, суд вважає, що і у цій частині позов підлягає до задоволення, шляхом стягнення із останнього на користь позивача аліментів на утримання дочки у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини у віці від 6 до 18 років, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання. Твердження відповідача про необхідність стягнення з нього аліментів в розмірі вищому, ніж той на який посилається [PERSON] суд відкидає, оскільки в даному питанні слід взяти до уваги диспозитивність судового процесу, тобто те, що розгляд справу може бути здійснений виключно в межах вимог, заявлених позивачем. (ч. 1 ст. 11 ЦПК України) Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути 640 грн. судового збору за заявлення позовних вимог про розірвання шлюбу та 640 грн. про стягнення аліментів.

Outcome: approved