Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 07 квітня 2014 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який вони зареєстрували у Верховино-Бистрянській сільській раді Великоберезнянського району Закарпатської області за №2. Від їхнього шлюбу у них народилась одна дитина: син [PERSON], [INFO]., який проживає з ним і перебуває на його утриманні. Позивач зазначив в позові, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя, між ними постійно виникали сварки. Разом з відповідачкою сімейним життям не проживають вже з липня 2014 року. Спільне господарство не ведеться. Відповідачка постійно кудись періодично зникає і місцезнаходження її йому невідоме. Тому заходів до примирення вживати не доцільно. Позивач також зазначив в позові, що відповідачка жодної допомоги на утримання та виховання дитини не надає, життям та розвитком сина не цікавиться. Місце роботи відповідачки йому не відоме як і її розмір доходів А тому на підставі викладеного просить шлюб розірвати, залишити сина на його утриманні та вихованні та стягнути з відповідачки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. на утримання дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча була належним чином оповіщена про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.04.2014 року. Дана обставина підтверджена оглянутим свідоцтвом про реєстрацію шлюбу між сторонами. Також в судовому засіданні оглянуто свідоцтво про народження дитини, довідка, видана Верховино-Бистрянською сільською радою про те, що на утриманні та вихованні позивача знаходиться син [PERSON] В судовому засіданні також встановлено, що шлюб між сторонами існує тільки формально, сторони не підтримують жодних зв'язків і не ведуть ніякого спільного господарства. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, сторони разом не проживають і позивач не бажає примирення та відновлення шлюбних відносин з відповідачем, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Також суд вважає, що малолітню дитину сина [PERSON], слід залишити на вихованні та утриманні позивача. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Судом встановлено обставини, що мають істотне значення і вважає, що позов підлягає до задоволення із стягненням з відповідача аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі розмірі по 800 гривень щомісяця , починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання. Щодо позовних вимог про залишення після розірвання шлюбу відповідачці її дошлюбне прізвище « [PERSON]» то суд не може задовольнити цю вимогу , оскільки згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, отже це право відповідачки. За таких підстав позов позивача підлягає до часткового задоволення. Враховуючи наведене та

Outcome: partial