Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Свердловського міського суду Луганської області з позовом в обґрунтування якого зазначила що за договором позики передала позичальнику [PERSON] гроші в сумі 7000 гривень. На підтвердження при фактичному одержанні вказаної суми, позичальником надано розписку. У розписці відповідач зобов'язався повернути кошти через один рік з дня отримання, тобто 3 лютого 2012 року. Однак, в зазначений термін і до теперішнього часу відповідач свого зобов'язання не виконав в повному обсязі, у зв'язку з чим позивач був змушений звернутися до суду. 16.06.2014 року позивач надав заяву про уточнення позовних вимог в якій просив стягнути з відповідача суму боргу за договором позики а саме: не сплачену суму позики в сумі 2800 грн., індекс інфляції - 755.21 грн., 3 % річних - 487.31, а всього 4042.52 грн. та стягнути з відповідача судові витрати. Отримав Відповідач 7 000,00 (сім тисяч) грн. від 3 лютого 2011 року на 12 (дванадцять) місяців. (з лютого 2011 + 12 (дванадцять) місяців. = 3 лютого 2012 року). 365 днів (з 3 лютого 2012 року до 3 лютого 2013 року) + 365 днів (З 3 лютого 2013 року до 3 лютого 2014 року) + 25 в лютому 2014 року + 31 днів в березні 2014 року + 30 днів в квітні 2014 року + 31 днів в травні 2014 року = 847 днів прострочення. (365 днів + 365 днів + 25 днів + 31 днів + 30 днів + 31 днів = 847 днів прострочення). Розрахунок індексу інфляції: 7 000,00 грн. х 0,999 (індекс інфляції за лютий 2013 року) х 1,000 (індекс інфляції за березень 2013 року) х 1,000 (індекс інфляції за квітень 2013 року) х 1,001(індекс інфляції за травень 2013 року) х 1,000 (індекс інфляції за червень 2013 року) х 0,999 (індекс інфляції за липень 2013 року) х 0,993 (індекс інфляції за серпень 2013 року) х1,000 (індекс інфляції за вересень 2013 року) х 1,004 (індекс інфляції за жовтень 2013 року) х 1,002 (індекс інфляції за листопад 2013 року) х 1,005 (індекс інфляції за грудень 2013 року) х 1,002 (індекс інфляції за січень 2014 року) 1,006 (індекс інфляції за лютий 2014 року.) х 1,022 (індекс інфляції за березень 2014 року) х 1,033 (індекс інфляції за квітень 2014 року) 1,038 (індекс інфляції за травень 2014 року) = 7 755,21 грн. Сума індексу інфляції складає: 755,21 грн. (за весь час затримки) (7 755,21 грн. - 7000 грн. = 755,21 грн.) Розрахунок 3 % річних: Прострочення виплати боргу становить 847 днів. Розмір 3% річних за 847 днів: 3% річних від 7 000,00 грн. = 210,00 грн. 210,00 грн. : 365 днів календарних х 847 днів прострочення = 487,31 грн. Загальна сума: 8 242,52 грн. (7 755,21 грн. + 487,31 грн. = 8 242,52 грн.) Відповідачем сплачено - 4 200 грн. (7 000,00 грн. - 4 200 грн. = 2 800 грн.) Заборгованість від основної суми позики -2 800 грн. Остаточна сума до сплати: • Не сплачено основної суми позики - 2 800 грн. • індекс інфляції - 755,21 грн. • 3 % річних - 487,31 грн. усього : 4 042,52 грн. (2 800 грн. + 755,21 грн. + 487,31 грн. = 4 042,52 грн.) Позивач в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, про причини не явки суд не повідомив у зв'язку з чим, згідно зі ст. ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд надходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність задоволення позовних вимог, з наступних підстав. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. В правовій позиції (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року № 6-63цс13) зазначено, що: Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Як вбачається з копії розписки (а. с. 8), [PERSON], отримав від [PERSON] в борг грошові кошти в розмірі 7000 грн. 00 коп., строком на 1 рік з щомісячною сплатою 585 грн. Судом встановлено, що 03.02.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримав від позивача грошові кошти у розмірі 7000 грн. 00 коп. На підтвердження укладення договору позики, було оформлено розписку. Відповідно до умов укладеного договору позики, відповідач зобов'язалася повернути отримані грошові кошти протягом одного року, рівними частками щомісячно. З часу укладення договору позики, відповідач не дотримується узятого на себе зобов'язання по щомісячному поверненню позики. Крім того, на час остаточного спливу строку розрахунку, відповідачем отриману позику не погашено. В порушення договірних зобов'язань, що виникли між сторонами, відповідач 3 лютого 2012 року суму позики не повернув. Згідно з вимогами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, які звичайно ставляться. Частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не виконав взятих на себе зобов'язань за договором позики від 3.02.2011 року щодо повернення грошових коштів у розмірі 7000 (сім тисяч гривень) грн. 00 коп., сплатив тільки 4200 гривень. Заборгованість від основної суми позики становить - 2 800 грн., індекс інфляції - 755,21 грн., 3 % річних - 487,31 грн. усього : 4 042,52 грн. (2 800 грн. + 755,21 грн. + 487,31 грн. = 4 042,52 грн.) Суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, як обґрунтовані. Згідно приписів частини першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до вимог ст. 625 ЦК України. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути 243 гривень 60 копійок сплаченого судового збору.

Outcome: approved