Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Гребінківського району Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У заяві посилався на те, що 16.07.2016 року померла його баба, [PERSON]. На випадок своєї смерті спадкодавець [PERSON] заповіту не залишила. Зазначив, що в установлений законом строк, який надано для прийняття спадщини, він не подав заяви про прийняття спадщини, оскільки тривалий час тяжко хворів. У судове засідання позивач та його представник не зявилися, представник позивача [PERSON] надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надавши суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України в підготовчому засіданні суд ухвалює судове рішення у разі визнання позову в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 липня 2016 року померла баба позивача - [PERSON]. Ця обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БК № 378108, виданим Відділом державної реєстрації Головного трериторіального управління юстиції у м.Києві 17 липня 2016 року, актовий запис про смерть № 11077 (а.с.66). [PERSON] на час відкриття спадщини мала у власності: - житловий будинок, який знаходиться в с.Лутайка,Гребінківського району, Полтавській області по вул. Пушкіна,3 А; - земельну ділянку площею 0,0731 га., яка розташована в с.Лутайка,Гребінківського району, Полтавській області по вул. Пушкіна,3 А; - земельну ділянку площею 0,1269 га., яка розташована в с.Лутайка,Гребінківського району, Полтавській області по вул. Пушкіна,3 А. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишала. У відповідності до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 1265 цього Кодексу. Згідно ч. 3 цієї статті, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Факт родинних відносин [PERSON] із [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії VI- БК № 308729, виданим Дарницьким відділом ДРАЦС 16 червня 1988 року, свідоцтвом про зміну прізвища [PERSON] на [PERSON] серії І БК №263262, виданим Дарницьким відділом ДРАЦС 19 листопада 1981 року; свідоцтвом про народження батька позивача [PERSON] серії ІІ УР № 262385, виданим 22 листопада 1961 року (а.с.09,14). У нотаріальному порядку [PERSON] не може отримати на своє імя свідоцтво про право на спадщину за законом у звязку з тим, що ним пропущені строки прийняття спадщини, що підтверджується письмовою відмовою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] за № 66/02-31 від 14 вересня 2017 року(а.с.82). Причиною несвоєчасного звернення до нотаріуса та пропуску позивачем шестити місячного строку для подання заяви для прийняття спадщини після смерті його баби [PERSON], стала хвороба, що підтверджується довідкою Київської обласної лікарні № 2 від 31.01.2017 (а.с.81). У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. При цьому Європейський суд з прав людини в зміст поняття майна включає і «правомірні очікування»/ «законні сподівання» вчиняти певні дії. Зокрема, у рішенні у справі «Броньовські проти Польщі» (Broniowski v. Poland), заява №31443/96, пункт 98, ECHR 2002-X, що згодом відображено і у рішенні «Сук проти України», заява №10972/05, пункт 22, ECHR 2011, встановлено, що поняття «майно» в першій частині статті 1 Першого протоколу має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Питання, що має бути розглянуто, полягає у тому, чи надавали заявнику обставини справи, розглянуті в цілому, право на інтерес, який по суті захищається статтею 1 Першого протоколу. Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved