Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що з 24 жовтня 2009 року він перебуває у шлюбі з відповідачкою. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Стужицької сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 10. Під час шлюбу в них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає в позові, що шлюб з відповідачкою виявився невдалим. Вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між ними мають негативний характер,відсутнє нормальне спілкування. Позивач вказує у позові на те, що основною причиною розпаду сім`ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння і довір`я. Вони не проживають однією сімєю з квітня 2018 року. Позивач вважає, що причини, які спонукають його наполягати на розірванні шлюбу, є обгрунтованими і подальше їх спільне життя, як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. А тому, позивач просить суд, шлюб між ним та відповідачкою розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник захисник Мешко В.М. позовні вимоги підтримали повністю, просили шлюб розірвати. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча була належним чином оповіщена про час та місце розгляду справи через офіційний сайт Судова влада України. Відзив на позов не подала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 24 жовтня 2009 року було укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Стужицької сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області за актовим записом №10, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народилась дитина: донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до п.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно п.3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не змогли створити міцної сім`ї, сімейне життя у них не склалося, проживають окремо, їх шлюб існує лише формально, а тому враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягти на розірвання шлюбу є обгрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими і це суперечило б інтересам сторін. Також встановлено, шлюб на даний час існує лише формально, оскільки між подружжям виникла неприязнь один до одного, шлюбні відносини припинені та проживають окремо більше року. Суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно,отже укладений між сторонами шлюб підлягає розірванню. А тому позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved