Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Державного підприємства «Мирноградвугілля», третя особа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, про стягнення моральної шкоди, отриманої внаслідок трудового каліцтва, в обґрунтування якого вказав, що з 04.04.2017 року по 14.03.2019 року він перебував у трудових відносинах з відповідачем, де працював машиністом гірничих виймальних машин підземним з повним робочим днем в шахті. 21.08.2018 року під час роботи у першу зміну при виконанні наряду з виїмки вугілля відбійними молотками типу МО-6 на секціях механізованого кріплення 1КД-90 №55-№60 сталося відшарування фрагменту пласта вугілля, який впав на нього, в результаті чого він отримав ушкодження в виді закритого косо-уламкового перелому в/3 лівої гомілкової кістки зі зміщенням, в/3 м/гомілкової кістки без зміщення, які відноситься до важких виробничих травм, що зафіксовано актом Н-1 від 31.05.2019 року про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, та актом Н-5 від 31.05.2019 року про проведення додаткового розслідування нещасного випадку. Після проходження курсів лікування, яке тривало в стаціонарі з 21.08.2018 року по 04.09.2018 року, з 14.09.2018 року по 21.09.2018 року, з 05.10.2018 року по 10.10.2018 року, йому висновком МСЕК від 14.03.2019 року вперше було встановлено 40% втрати професійної працездатності терміном на один рік. Вказуючи на те, що отримання цієї травми призвело до настання для нього значних негативних наслідків, так як будучі повноцінною людиною він раптово втратив 40% працездатності, що потягло за собою фізичні та моральні страждання, психологічний дискомфорт та порушення душевного спокою, викликані зниженням життєвої активності та неможливістю вести повноцінний спосіб життя, що змушує його докладати додаткових зусиль для організації свого життя, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь у відшкодування моральної шкоди 50000 грн. Позивач та його представник, будучі належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Позивачем надано суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Згідно відзиву відповідача, який просив суд розглянути справу у відсутність його представника, позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, спричиненої позивачу в результаті ушкодження здоров`я на виробництві, ним визнаються частково. Звертається увага суду на принципи розумності та справедливості при визначенні розміру моральної шкоди та врахування порушення позивачем правил безпеки при виконанні трудових обов`язків. Третя особа - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в судове засідання також не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у відсутність свого представника та вирішення справи на розсуд суду. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем в період з 04.04.2017 року по 14.03.2019 року, працюючи на посаді машиніста гірничих виймальних машин підземного з повним робочим днем в шахті (арк.спр.11-12). 21.08.2018 року під час виконання трудових обов`язків з позивачем стався нещасний випадок на виробництві, що підтверджується актом форми Н-1 та Актом проведення додаткового розслідування нещасного випадку від 31.05.2019 року форми Н-5. Згідно встановлених актами обставин, 21.08.2018 року машиніст гірничих виймальних машин [PERSON] , працюючи у першу зміну, отримав наряд на виїмку вугілля на секціях механізованого кріплення 1КД-90 №55-№60. О 12.30 годині в процесі виїмки [PERSON] верхньої пачки вугілля на секції механізованого кріплення 1КД-90 №56 сталося відшарування від пласта фрагменту вугілля великого розміру, який впав [PERSON] на ліву ногу в районі коліна та на нижню частину тулуба до ребер. Після цього його було супроводжено до підземного медпункту, де йому була надана перша медична допомога, а після цього видано на поверхню та доставлено до травматологічного відділення лікарні. Травма, отримана позивачем під час виконання трудових обов`язків, визнана виробничою, а серед осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, значиться сам позивач, який, згідно акту, не дотримався вимог Інструкції з охорони праці та Правил безпеки у вугільних шахтах під час виконання отриманого наряду (а.с.16-26). Згідно висновку МСЕК від 14.03.2019 року позивачу вперше встановлено третю групу інвалідності внаслідок трудового каліцтва і 40% втрати професійної працездатності по вказаній виробничій травмі строком на один рік. Згідно медичної документації позивачу за наслідками травми встановлено діагноз: закритий уламковий перелом обох кісток лівої гомілки зі зміщенням. З 21.08.2018 року по 04.09.2018 року, з 14.09.2018 року по 21.09.2018 року, з 05.10.2018 року по 10.10.2118 року знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Мирноградської центральної міської лікарні (а.с. 33-36). Надавши оцінку дослідженим доказам, суд доходить висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого. Згідно Конституції України, життя і здоров`я людини визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.153 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган, який в силу ст.160 КЗпП має здійснювати постійний контроль за додержанням працівниками вимог нормативних актів про охорону праці. Шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, згідно статті 173 цього Кодексу відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Статтею 237-1 КЗпП України визначено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. За змістом ч.ч.1-3 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Згідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд бере до уваги конкретні обставини та характер отриманого позивачем ушкодження здоров`я, пов`язані з ним фізичні та моральні страждання позивача, відсоток втрати професійної працездатності, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, настання для позивача негативних наслідків і, виходячи із засад розумності і справедливості, вважає за необхідне стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 30 тисяч гривень. Вирішуючи питання про судові витрати в порядку ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі ст.ст.43, 46 Конституції України, ст.ст.153, 237-1 КЗпП України, ст.9 Закону України «Про охорону праці»,

Outcome: partial