Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до комунального закладу Сумської обласної ради «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» прохає суд скасувати наказ директора комунального закладу Сумської обласної ради «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 24 лютого 2017 року про його звільнення з посади водія санітарного автотранспорту пункту постійного базування бригад с. Соснівка Конотопської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги з 28 лютого 2017 року на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України за прогул; поновити його роботі на посаді водія санітарного автотранспорту пункту постійного базування бригад с. Соснівка Конотопської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги; стягнути з комунального закладу Сумської обласної ради «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу, а також допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення його на роботі і стягнення заробітної плати в межах суми платежу за один місяць. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до наказу в.о. директора комунального закладу Сумської обласної ради «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 1 квітня 2013 року № 204-к з 1 квітня 2013 року він прийнятий на посаду водія ІІ класу автотранспортного засобу відділення екстреної (швидкої) медичної допомоги Конотопського району, по переводу з Конотопської ЦРЛ. З 1 лютого 2015 року відділення екстреної (швидкої) медичної допомоги Конотопського району перейменовано на Конотопську станцію екстреної (швидкої) медичної допомоги (наказ № 27 від 28 січня 2015 року). 30 січня 2017 року близько 19 год. 40 хв., він, на власному автомобілі приїхав на нічну зміну до постійного пункту базування бригад с. Соснівка Конотопського району Сумської області, але на робоче місце не був допущений фельдшером пункту базування бригад с. Соснівка [PERSON], який ніби-то почув від нього запах алкоголю. Не погодившись з цим, він після 21 год. 00 хв. покинув робоче місце та поїхав додому, для того, щоб знайти свідків, а також зв»язатися із керівництвом Конотопської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги та роз»яснити ситуацію, яка склалася. Оскільки зв»язатися телефоном з керівництвом установи йому не вдалося, то він знову поїхав за місцем постійного пункту базування бригад екстреної медичної допомоги в с. Соснівка, куди прибув 30 січня 2017 року після 23 години. Проте на його робочому місці вже нікого не було, тому він залишився на робочому місці сам і знаходився там до 8 год. 00 хв. 31 січня 2017 року. Його присутність на робочому місці бачили інші особи. Тобто він був відсутній на робочому місці менше ніж 3 години. 31 січня 2017 року після 8 год. 00 хв він поїхав до головного лікаря Конотопської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги [PERSON], де йому запропонували надати пояснення щодо недопущення його на робоче місце та відсутність на роботі. Спочатку він заперечував свою провину, але головний лікар Конотопської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги [PERSON] та старший механік [PERSON] не взяли його доводи до уваги та сказали йому, що якщо він підтверджує факти викладені у доповідній фельдшера постійного пункту базування бригад с. Соснівка Конотопського району Сумської області, то його не будуть звільняти з роботи, а лише винесуть догану і залишать на робочому місці. Тому він погодився, написавши під їх диктовку пояснення, де визнав свою провину. Але потім, 14 лютого 2017 року на засіданні профспілкового комітету Конотопської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги він розповів все, як відбувалось насправді. Профспілковий комітет Конотопської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги не дав згоди на його звільнення. Однак 28 лютого 2017 року його було звільнено з посади водія санітарного автотранспорту постійного пункту базування бригад с. Соснівка Конотопської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України, за прогул. Вважає своє звільнення незаконним, оскільки він був відсутній на робочому місці 30 січня 2017 року не більше 3-х годин з поважних причин, а саме тому, що його не допустив до роботи фельдшер [PERSON] Крім того його звільнення відбулося без згоди профспілкового комітету Конотопської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача за договором про надання правової допомоги [PERSON] (а.с. 23-25) позовні вимоги підтримали у повному обсязі. [PERSON] додатково пояснив, що він вийшов на роботу 30 січня 2017 року до 20 год. 00 хв. Фельдшер [PERSON] відсторонив його від роботи, бо йому здалося, що він був у стані алкогольного сп»яніння. Він намагався довести протилежне, але [PERSON] наполягав на своєму, сказав, що він може їхати додому. Він поїхав шукати свідків, які б підтвердили, що він знаходиться у тверезому стані та дійсно був відсутній на робочому місці з 21 год. 00 хв. до 23 год.10 хв. Потім приїхав на робоче місце та знаходився там до закінчення зміни. Вранці 31 січня 2017 року поїхав до м. Конотопа, щоб доповісти про ситуацію, яка складалася. Представники відповідача - комунального закладу Сумської обласної ради «Сумський обласний центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф» за довіреністю Мірошніченко Д. О. (а.с. 191) та Ляшенко А.Б. (а.с. 192) позов не визнали і пояснили, що вважають позовні вимоги безпідставними. [PERSON] як водій автотранспортного засобу входив до складу бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги і 30 січня 2017 року о 20 год. 00. хв. відповідно до графіка робочого часу мав заступити на зміну. Допуск до роботи водія автотранспортного засобу здійснюється після відповідного медогляду у структурних підрозділах. Вказане медичне обстеження [PERSON] було проведене 30 січня 2017 року фельдшером [PERSON], який виявив у позивача ознаки алкогольного сп»яніння, у зв»язку з чим [PERSON] не був допущений до роботи. Позивач залишив робоче місце та до кінця робочої зміни на робочому місці не з»являвся. 30 січня 2017 року у період часу з 20 год. 00 хв. до 23 год. 15 хв. на робочому місці - на пункті постіного базування бригад у с. Соснівка Конотопського району Сумської області постійно знаходився фельдшер [PERSON] У цей проміжок часу водій [PERSON] на пункті не з»являвся. Фактично всі виклики, які 30 січня 2017 року мали бути виконані бригадою у складі фельдшера [PERSON] та водія [PERSON], обслуговувалися іншими бригадами Конотопської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги. Також водій [PERSON] не повідомляв фельдшеру-диспетчеру про те, що він перебуває на робочому місці та його не допустили до роботи. Адміністрацією Конотопської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги 31 січня 2017 року [PERSON] було запропоновано надати письмові пояснення та він у своїх поясненнях зазначив, що перебував у стані алкогольного сп»яніння та у нічну зміну з 30 січня 2017 року на 31 січня 2017 року не працював. До вирішення питання про звільнення [PERSON] з роботи був направлений запит на отримання згоди профспілкового комітету Конотопської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги. Проте вказаний профспілковий комітет у наданні такої згоди відмовив, але не навів при цьому мотивованого обґрунтування щодо відмови у наданні згоди на звільнення [PERSON] З метою забезпечення прийняття правомірного рішення, наказом від 15 лютого 2017 року № 31-ОД була створена комісія для проведення повторної перевірки причин відсутності на роботі водія санітарного автотранспорту [PERSON] Засідання комісії відбулося 17 лютого 2017 року за участі [PERSON], представників профспілкової організації станції та комунального закладу Сумської обласної ради «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», адміністрації Конотопської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги та комунального закладу Сумської обласної ради «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф». Під час засідання комісії був встановлений факт відсутності [PERSON] на робочому місці без поважних причин (через вживання алкоголю) у період з 20 год.00 хв. 30 січня 2017 року до 8 год. 00 хв. 31 січня 2017 року і прийняте рішення про надання згоди на звільнення позивача. Тому [PERSON] був звільнений з роботи на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України за прогул. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO], з 12 січня 1981 року він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] а (а.с. 17). Як вбачається з копії трудової книжки серії [NUMBER] та наказу в.о. директора комунального закладу Сумської обласної ради «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 1 квітня 2013 року № 204-К, [PERSON] з 1 квітня 2013 року прийнятий по переводу з Конотопської ЦРЛ на посаду водія автотранспортного засобу ІІ класу відділення екстреної (швидкої) медичної допомоги Конотопського району Сумської області (а.с. 4-6,7-8). З 1 лютого 2015 року відділення екстреної (швидкої) медичної допомоги Конотопського району перейменовано на Конотопську станцію екстреної (швидкої) медичної допомоги (а.с. 4-6). 28 лютого 2017 року [PERSON] звільнений на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул згідно наказу від 24 лютого 2017 року № 94-К (а.с. 4-6, 15, 31, 141-142). Згідно графіку роботи працівників Конотопської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги на січень 2017 року, [PERSON] мав працювати з 20 год. 00 хв. 30 січня 2017 року до 08 год. 00 хв. 31 січня 2017 року (а.с. 37- 38). Як вбачається з журналу щозмінного передрейсового та після рейсового медичних оглядів пункту постійного базування бригад с. Соснівка Конотопської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги, 30 січня 2017 року медичне обстеження [PERSON] проведено не було (а.с. 95- 96, 96). З доповідної фельдшера пункту постійного базування бригад с. Соснівка Конотопського району Сумської області [PERSON] вбачається, що при випуску на лінію 30 січня 2017 року о 20 год. 00 хв. водія [PERSON] він почув від останнього запах алкоголю, тому не допустив його до рейсу, запропонувавши йому пройти медичне обстеження на стан алкогольного сп»яніння. [PERSON] відмовився та покинув робоче місце і більше не з»являвся до 23 год. 20 хв., поки він не поїхав до Конотопської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги для продовження роботи у складі іншої бригади станції (а.с. 9). Свідок [PERSON] пояснив, що він працює фельдшером Конотопської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги та у 2017 році працював в одній зміні з водієм [PERSON] 30 січня 2017 року вони мали заступити на зміну о 20 год. 00 хв. та працювати до 8 год. 00 хв. 31 січня 2017 року. 30 січня 2017 року він прийшов на роботу о 19 год. 40 хв., водій [PERSON] вже був на робочому місці, але сказав, що не може відчинити двері до їх службового приміщення, бо зламався ключ. Він побачив, що [PERSON] був у стані алкогольного сп»яніння. Сам [PERSON] не заперечував даний факт. Він сказав, що не допускає [PERSON] до роботи та останній може йти додому, але як оформити факт появи водія на робочому місці у нетверезому стані він не знав. Потім він поїхав за ключами до іншого водія - [PERSON] та [PERSON] поїхав разом з ним. О 20 год. 01 хв. він та [PERSON] вже повернулися на місце роботи та о 20 год. 07 хв. він зателефонував головному фельдшеру [PERSON] і доповів про ситуацію, що [PERSON] прийшов на роботу у нетверезому стані. О 20 год. 16 хв. йому зателефонувала [PERSON] та сказала, що [PERSON] слід направити на обстеження, а о 20 год. 21 хв. - повідомила, що вона виїздить до с. Соснівка Конотопського району Сумської області і будуть вирішувати питання про складання відповідного акту. Коли [PERSON] це почув, то о 20 год. 22 хв. залишив своє робоче місце, поїхавши на своєму автомобілі. О 20 год. 26 хв. він знову зателефонував [PERSON] та повідомив, що [PERSON] залишив робоче місце та потреби їхати та складати акт, що він перебуває у нетверезому стані не має. Оскільки він не міг без водія виконувати свої обов»язки, то о 22 год. 30 хв. до нього заїхала інша бригада фельдшерів - [PERSON] і [PERSON], та він поїхав разом з ними близько 23 години до м. Конотопа. Чи приходив водій [PERSON] на робоче місце 30 січня 2017 року після 23 години та чи знаходився на робочому місці до 8 години 31 січня 2017 року він пояснити не може. Акт про відсутність [PERSON] на робочому місця складали 31 січня 2017 року на Конотопській станції екстреної (швидкої) медичної допомоги. Він та інші особи мали змогу скласти акт безпосередньо в с. Соснівка Конотопського району Сумської області та запросити інших осіб, наприклад сторожа, але він не знав як це зробити. [PERSON] при складанні вказаного акту запрошений не був. Він написав відповідну доповідну записку щодо подій, які відбулися 30 січня 2017 року. Фактично він не допустив водія до роботи через стан алкогольного сп»яніння. Відповідно до пояснень свідка [PERSON], вона працює головним фельдшером Конотопської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги. 30 січня 2017 року о 20 год. 07 хв. їй зателефонував фельдшер пункту постійного базування бригад с. Соснівка Конотопської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги [PERSON] та повідомив, що водій [PERSON] з»явився на роботу у нетверезому стані. В цей же день о 20 год. 26 хв. їй знову зателефонував фельдшер [PERSON] та повідомив, що водій [PERSON] залишив робоче місце і поїхав додому, а тому він не може обслуговувати свою дільницю, у зв»язку з чим виклики швидкої (екстреної) медичної допомоги були переадресовані на іншу бригаду швидкої медичної допомоги. Про відсутність [PERSON] на робочому місці був складений акт від 31 січня 2017 року. Їй дійсно 30 січня 2017 року близько 23 год. 45 хв. телефонувала дружина [PERSON], але вона не відповіла на дзвінок, бо вже відпочивала. Свідок [PERSON] пояснила, що вона працює диспетчером Конотопської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги та 30 січня 2017 року о 20 год. 00 хв. заступила на зміну. На початку 21 години їй зателефонував фельдшер [PERSON] та повідомив, що водій [PERSON] прийшов на роботу у нетверезому стані. Вказане повідомлення фельдшера вона ніде не реєструвала, оскільки [PERSON] повідомив, що він уже всім зателефонував. Їй відомо, що через поведінку [PERSON] був переадресований виклик швидкої медичної допомогу на іншу бригаду фельдшерів. Оскільки [PERSON] прийшов на роботу у нетверезому стані, а фельдшер [PERSON] не міг працювати без водія, то було прийняте рішення про повернення фельдшера [PERSON] до Конотопської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги, його мала забрати інша бригада фельдшерів - [PERSON] та [PERSON] Разом з ними [PERSON] приїхав до м. Конотопа 30 січня 2017 року близько 22 год. 45 хв. Як вбачається з акту від 30 січня 2017 року, складеного комісією у складі фельдшерів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], водій [PERSON] 30 січня 2017 року о 21 год. 50 хв. був відсутній на своєму робочому місці без поважних причин (згідно графіку роботи Конотопської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги він мав працювати з 20 год. 00 хв 30 січня 2017 року до 08 год. 00 хв. 31 січня 2017 року) (а.с. 10, 58). Вказаний акт не містить часу, протягом якого [PERSON] був відсутній на робочому місці, лише доводить, що він був відсутній на робочому місці 30 січня 2017 року о 21 год. 50 хв. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він працює фельдшером Конотопської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги. У кінці січня 2017 року, точної дати він на даний час не пам»ятає, близько 20 год. 00 хв. він отримав виклик до с. Тулушка Конотопського району Сумської області. Потім йому повідомили, що він має заїхати до с. Соснівка Конотопського району Сумської області до амбулаторії, щоб забрати фельдшера [PERSON] до м. Конотопа та з»ясувати чи присутній на роботі водій швидкої допомоги. Близько 22 години на автомобілі швидкої медичної допомоги він приїхав до с. Соснівка Конотопського району. На момент його приїзду був присутній лише фельдшер [PERSON] Водія [PERSON] на місці не було. Вони почекали водія 10-15 хв., а потім поїхали до Конотопської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги. Акт про відсутність водія [PERSON] на робочому місці 30 січня 2017 року був складений не у день його приїзду до с. Соснівка Конотопського району, а пізніше 31 січня 2017 року чи 1 лютого 2017 року. Він може підтвердити, що [PERSON] не було на робочому місці 30 січня 2017 року на час його приїзду. Вказаний час зафіксований у підписаному ним акті. Час, протягом якого [PERSON] був відсутній 30 січня 2017 року на робочому місці він пояснити не може. Фельдшер [PERSON] поїхав разом з ними до м. Конотопа Сумської області. Свідок [PERSON], яка працює фельдшером Конотопської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги підтвердила пояснення свідка [PERSON], пояснивши, що дійсно водій [PERSON] був відсутній на робочому місці 30 січня 2017 року о 21 год. 50 хв., коли вони заїздили до Соснівської амбулаторії. Про факт відсутності водія [PERSON] на робочому місці наступного дня - 31 січня 2017 року був складений відповідний акт. Вона не знає протягом якого часу до 21 год. 50 хв. [PERSON] був відсутні на робочому місці та чи з»явився він на робочому місці після їх від»їзду. Фельдшер [PERSON] поїхав разом з ними. Інших осіб на місці у Соснівській амбулаторії не залишилося. З карти виїзду екстреної медичної допомоги від 30 січня 2017 року вбачається, що фельдшери [PERSON] та [PERSON] були на виїзді за викликом в с. Тулушка Конотопського району Сумської області 30 січня 2017 року з 20 год. 40 хв. до 21 год. 35 хв. (а.с. 54-55, 76). З пояснень [PERSON] від 31 січня 2017 року вбачається, що він 30 січня 2017 року о 20 год. 00 хв. прибув на робоче місце, але не був допущений фельдшером до роботи у зв»язку з тим, що від нього відчувався запах алкоголю (а.с. 11). Встановлено також, що 8 лютого 2017 року директором комунального закладу Сумської обласної ради «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» направлене подання Голові об»єднаного профспілкового комітету та Голові первинного профспілкового комітету Конотопської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги про отримання згоди на звільнення [PERSON] за вчинений прогул (а.с. 13). [PERSON] є членом профспілкового комітету Конотопської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги (а.с. 194). До складу вказаного профспілкового комітету входить 6 осіб: голова комісії [PERSON], секретар [PERSON], заступник голови - [PERSON], члени профспілкового комітету - [PERSON], [PERSON], [PERSON](а.с. 148, 149). Діяльність первинного профспілкового комітету Конотопської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги визначається Статутом професійної спілки працівників хорони здоров»я (а.с.151-170). З копії витягу з протоколу засідання профспілкового комітету Конотопської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги від 14 лютого 2017 року № 30, вбачається, що профспілковий комітет не надав згоди на звільнення водія [PERSON] за прогул на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України, оскільки вважав не доведеним факт вчинення водієм [PERSON] прогулу. Вказане рішення було прийнято одноголосно 5 членами профспілкового комітету (а.с. 14, 150). З вищевказаного витягу з протоколу засідання профспілкового комітету слідує, що [PERSON] на засіданні профспілкового комітету пояснював, що 30 січня 2017 року фельдшер [PERSON] не допустив його до роботи, посилаючись на те, що він знаходиться в стані алкогольного сп»яніння. У зв»язку з чим він близько 21 години залишив місце роботи та пішов шукати свідків, які могли б підтвердити або спростувати стан алкогольного сп»яніння. Зрозумівши, що відстронення його від роботи фельдшером є неправомірним, він близько 23 години повернувся на роботу та знаходився на робочому місці до 8 години ранку наступного дня. Вказані обставини можуть підтвердити свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає та з 14 березня 1996 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Вона знає [PERSON] як особу, ніяких відносин між ними не було. Соснівською амбулаторією Конотопського району Сумської області їй надавалася медична допомога та останній раз вона відвідувала амбулаторію 15 січня 2017 року. Ввечері 30 січня 2017 року вона стала погано себе почувати та близько 23 години разом із [PERSON] на автомобілі останнього виїхали до Соснівської амбулаторії, оскільки їй було відомо, що там завжди чергує фельдшер швидкої медичної допомоги. Коли вони приїхали до вказаної амбулаторії, то автомобіля швидкої допомоги на місці не було. Вона і [PERSON] вирішили почекати, бо думали, що фельдшер поїхав на виклик. Вони чекали на працівників амбулаторії близько 5-10 хв., коли до приміщення амбулаторії на власному автомобілі приїхав [PERSON] Вони запитали у [PERSON] де фельдшер, на що останній відповів, що не знає, оскільки у нього виникла конфліктна ситуації. Вони ще почекали фельдшера 10-15 хв. та поїхали в с. Шаповалівка Конотопського району Сумської області, де їх знайомий фельдшер надав їй медичну допомогу. [PERSON] залишився на своєму робочому місці. Аналогічні пояснення надав і свідок [PERSON] Свідок [PERSON] пояснив, що він працює у територіальному центрі с. Соснівка Конотопського району Сумської області кочегаром. Соснівська амбулаторія, на базі якої базується відділення Конотопської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги в с. Соснівка, знаходиться на одній території з територіальним центром. Графік його роботи становить щодня з 6 год. 00 хв. до 22 год. 00 хв. 31 січня 2017 року він прийшов на роботу о 6 години ранку та близько 6 год. 15 хв. вийшов у двір, де побачив водія Конотопської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги [PERSON], робоче місце якого визначено у приміщенні Соснівської амбулаторії. Він поспілкувався із [PERSON] близько 10-15 хв. та пішов у своїх справах. Крім того, відповідно до табелю обліку використання робочого часу за січень 2017 року, [PERSON] працював з 20 год. 00 хв. 30 січня 2017 року до 08 год. 00 хв. 31 січня 2017 року (а.с. 35- 36), тобто повністю відпрацював свою зміну. В судовому засіданні представники відповідача пояснили, що вказаний табель був складений до 25 січня 2017 року, а тому у ньому відображено, що [PERSON] відпрацював всю зміну. Проте, суд критично оцінює вказані пояснення, оскільки будь-яких доказів корегування табеля обліку робочого часу за січень 2017 року щодо часу роботи [PERSON] відповідачем надано не було. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є головою первинної профспілкової організації Конотопської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги. 17 лютого 2017 року на засіданні профспілкового комітету розглядалося питання про надання згоди на звільнення водія [PERSON] з посади на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул. Членами профспілкового комітету були досліджені всі документи, які підтверджували факт відсутності [PERSON] на робочому місці, заслухані пояснення самого [PERSON] та оскільки факт відсутності [PERSON] на робочому місці протягом більш ніж трьох годин протягом робочого дня без поважних причин підтверджений не був, а також враховуючи те, що [PERSON] раніше не допускав порушення трудової дисципліна та не притягувався до дисциплінарної відповідальності було прийняте рішення про відмову у наданні згоди на його звільнення за прогул. Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 42 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 2-5, 7 статті 40 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. Рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обгрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обгрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). Відповідач у своєму наказі про звільнення [PERSON] від 24 лютого 2017 року № 84-к зазначив, що профспілковий комітет Конотопської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги у наданні згоди на звільнення [PERSON] було відмовлено, але вмотивованого обґрунтування своєї вимоги не надав (а.с. 4-6, 15, 31, 141-142). За таких обставин [PERSON] був звільениний без згоди профспілкового комітету. В той же час, суд не погоджується із зазначеними доводами відповідача, оскільки первинна профспілкова організації, як вбачається із витягу з протоколу її засідання від 14 лютого 2017 року, не надала згоду на звільнення [PERSON] у зв»язку з тим, що факт прогулу [PERSON] доведений не був (а.с. 14, 150). Суд також враховує, що з протоколу № 2 роботи окружної лінійно-контрольної комісії Конотопської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги від 31 січня 2017 року витікає, що остання прийняла рішення про звільнення [PERSON] за порушення трудової дисципліни, а саме перебування на робочому місці в стані алкогольного сп»яніння, а не за прогул (а.с. 12). Відповідно до наказу директора КЗ Сумської обласної ради «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 15 лютого 2017 року № 31-ОД було прийняте рішення про проведення повторної перевірки причин відсутності на роботі водія санітарного автотранспорту [PERSON] (а.с. 45). Як вбачається з довідки про результати засідання комісії з перевірки обставин відсутності водія [PERSON] на роботі 30 січня 2017 року від 17 лютого 2017 року, комісія дійшла висновку, що наявні всі правові підстави для звільнення [PERSON] на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України (а.с. 56-57). Проте, суд враховує, що відповідно до Положення про окружну лінійно-контрольну комісію КЗ Сумської обласної ради «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», затв. наказом КЗ САР «СОЦЕМД та МК» від 11 грудня 2015 року № 195, вказана комісії створюється для здійснення планових та оперативних перевірок виконання підрозділами, бригадами та окремими працівниками покладених на них функцій, завдань та інших затверджених інструкцій, наказів та розпоряджень керівництва Центру. Вказана комісія не наділена повноваженнями надавати висновки щодо наявності підстав для звільнення особи за порушення трудової дисципліни. Крім того, за результатами перевірок комісія має складати акти та про виявлені недоліки повідомляти керівництво Центру у доповідних записках, додаючи до них акти перевірок (а.с. 46-52). Крім того висновки вказаної комісії в частині того, що [PERSON] 30 січня 2017 року перебував у стані алкогольного сп»яніння, не вийшов на роботу та не приступив до виконання своїх функціональних обов»язків (а.с. 57) не відповідають дійсним обставинам, які мали місце 30 січня 2017 року. Той факт, що 30 січня 2017 року [PERSON] вийшов на роботу та знаходився на робочому місці на початку зміни підтверджується показаннями свідків [PERSON], [PERSON], а також свідка [PERSON], яка пояснила, що у січні 2017 року, точної дати вона на даний час не пам»ятає, близько 20 год. 00 хв. до неї додому приїздили фельдшер та водій [PERSON], щоб взяти ключ від приміщення Соснівської амбулаторії, оскільки у її чоловіка, який працює водієм Конотопської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги у пункті постійного базування бригад с. Соснівка був запасний ключ. У них вдома [PERSON] пробув близько 5 хв. За показаннями свідка [PERSON], її чоловік - [PERSON] працював водієм Конотопської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги у пункті постійного базування бригад в с. Соснівка та 30 січня 2017 року мав заступити на зміну о 20 год. 00 хв. Чоловік поїхав на зміну, проте близько 21 год. 20 хв. повернувся додому та сказав, що фельдшер [PERSON] не допустив його до роботи, оскільки відчув від нього запах спиртного. Її чоловік у той день спиртні напої не вживав. Він весь день керував транспортним засобом, був за викликом у Конотопському ВП ГУНП в Сумській області. [PERSON] знаходився вдома до 22 год. 50 хв., а потів вона сказала, щоб він їхав на роботу та чекав на роботі вирішення ситуації. О 23 год. 10 хв. [PERSON] зателефонував їй з робочого місця та сказав, що він знаходиться один. Чоловік знаходився на робочому місці до ранку 31 січня 2017 року. Вона намагалася зв»язатися телефоном з керівництвом Конотопської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги, щоб повідомити про конфлікту ситуації, але ніхто не відповідав, тому вона сказала чоловіку, щоб він залишався на робочому місці до кінця зміни. Свідок [PERSON], який працює водієм Конотопської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги пояснив, що у кінці січня 2017 року точної дати він на даний час не пам»ятає, він вранці добирався до місця своєї роботи та йому потрібно було добратися до м. Конотопа Сумської області. Близько 8 год. 15 хв. його на своєму автомобілі до м. Конотопа Сумської області підвіз [PERSON], який їхав із с. Соснівка Конотопського району Сумської області. [PERSON] пояснив, що їде до м. Конотопа до керівництва швидкої медичної допомоги, оскільки у нього на зміні вночі, коли він чергував в с. Соснівка Конотопського району Сумської області, виникли неприємності. Свідок [PERSON] пояснив, що він працює головою обласної профспілкової організації комунального закладу Сумської обласної ради «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф». Питання про надання згоди на звільнення [PERSON] розглядала первинна профспілкова організація. Обласна профспілкова організація розглядала б вказане питання лише у разі, якщо [PERSON] не погодився з рішенням первинної профспілкової організації. Адміністрація установи не має права оскаржити рішення профспілкового комітету, вона може лише не погодитися з ним. Зауважень до висновку первинної профспілкової організації від 14 лютого 2017 року у нього не було. Він приймав участь у засіданні окружної лінійно-контрольної комісії КЗ Сумської обласної ради «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» 17 лютого 2017 року та проголосував за підтримання рішення вказаної комісії про звільнення [PERSON], оскільки вважав, що водій швидкої (екстреної) медичної допомоги не може допускати подібну поведінку та виходити на роботу у нетверезому стані. Відповідно до ч. 6 ст. 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Згідно .п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу без поважних причин. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року № 9 визначено, що прогулом під час розгляду позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 4 ст. 40 КЗпП, визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у звязку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобовязаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального навчального закладу). Слід зазначити, що підставою для розірвання трудового договору згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України є прогул без поважних причин. За таких обставин, важливим моментом є встановлення причин відсутності працівника на роботі та часу протягом якого він був відсутній на робочому місці. На думку суду, відповідачем в судовому засіданні не надано доказів, що водій санітарного автотранспорту пункту постійного базування бригад с. Соснівка Конотопської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги [PERSON] був відсутній на робочому місці у період з 20 год. 00 хв. 30 січня 2017 року до 08 год. 00 хв. 31 січня 2017 року більш ніж трьох годин протягом робочого часу без поважних причин. Відповідно до Статуту комунального закладу Сумської обласної ради «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф, затв. наказом начальника управління майном Сумської обласної ради від 5 квітня 2016 року, відповідач є юридичної особою, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби та інших банківських установах, гербову печатку із своїм найменуванням та інші реквізити (а.с. 88-94). За таких обставин, суд приходить висновку, що слід скасувати наказ директора комунального закладу Сумської обласної ради «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги» від 24 лютого 2017 року № 94 про звільнення [PERSON] з посади водія санітарного автотранспорту пункту постійного базування бригад с. Соснівка Конотопської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги з 28 лютого 2017 року на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України за прогул. Частиною 1 ст. 235 КЗпП України визначено, що працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу. Тому, позивача слід поновити на роботі на посаді водія санітарного автотранспорту пункту постійного базування бригад с. Соснівка Конотопської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги з дня його звільнення, а саме, з 28 лютого 2017 року. Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затв. постановою КМУ від 8 лютого 1995 року №100 . З довідки комунального закладу Сумської обласної ради «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» вбачається, що розмір нарахованої позивачеві заробітної плати за грудень 2016 року та січень 2017 року (за останні два місяці, що передували звільненню) становить 8 857 грн. 93 коп., середньоденна заробітна плата становить 142 грн. 93 коп. (а.с. 59). За період з 28 лютого 2017 року до 23 січня 2018 року час вимушеного прогулу складає 224 дні. За таких обставин з комунального закладу Сумської обласної ради «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» на користь [PERSON] слід стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 32 016 грн 32 коп (142 грн 93 коп - середньоденна заробітна плата х 224 дні). Відповідно до ч. 7 ст. 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню, а згідно п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць та поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. Враховуючи вищевикладене, слід допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення [PERSON] на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць. При зверненні до суду з позовом [PERSON] на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору, тому згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у прибуток держави слід стягнути з комунального закладу Сумської обласної ради «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф».

Outcome: approved