Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що з 15.08.2009 року по 13.02.2015 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу з відповідачем народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 06.02.2015 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу відповідач припинив приймати участь у вихованні та утриманні сина, не виконує батьківських обов`язків, інтересу до життя сина не виявляє. Протягом шести років, а саме з лютого 2015 року відповідач лише декілька разів бачився з дитиною, спираючись на налагодження нового сімейного життя та зайнятістю, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, належної матеріальної допомоги на оздоровлення, медичний огляд, відпочинок та розвиток дитини не надає. Позивач самостійно вирішує всі питання щодо виховання дитини. Відповідач жодним чином не піклується про дитину, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини. На підставі викладеного позивач просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 30.03.2021 року позивача звільнено від сплати судового збору та відкрито провадження по справі за правилами позовного (загального) провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 28.05.2021 року закрито підготовче провадження по вищевказаній справі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пославшись у їх обґрунтування на обставини, викладені в позовній заяві, просить суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що він з [PERSON] розлучився в 2015 році. Від шлюбу з позивачем мають дитину [PERSON] , якого він з 2015 року по 2018 рік постійно брав гуляти. Коли в 2016 році син був на морі з матір`ю, то він приїзжав до них та брав його на атракціони. У нього була заборгованість по аліментам, оскільки вони домовились з [PERSON] , що він не буде сплачувати аліменти десь півроку, тому що у нього народилась дитина 2018 році та хворіла його дружина. Він сплатив заборгованість по аліментам позивачу в вересні, жовтні, листопаді 2018 році. Дитині він дзвонив, однак позивач йому не давала спілкуватися. В школу до дитини він не приходив, не знає, на які хвороби дитина хворіє. Він не водить дитину на секції та не їздив з ним по спортивним змаганням, не вивозив на оздоровлення, оскільки позивач не давала йому сина. Сину він дзвонив останній раз приблизно 7 місяців тому. З 2015 р. по 2018 р. до народження його дитини від другого шлюбу регулярно дзвонив дитині. До свого сина на день народження в 2019 р. та 2020 р. він приходив додому та передавав гроші. В 2021 році він не був на дні народження дитини. Просить суд в позовних вимогах відмовити. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивача знає, оскільки вона є її сусідкою. Відповідача [PERSON] вона давно не бачила, останній раз його бачила ще тоді, коли їх син [PERSON] в школу не ходив. Також вона не бачила, що відповідач приходив на день народження дитини. Матеріально дитину забезпечує тільки [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з позивачем вона мешкає по сусідству. Бачила, що дитину відповідач брав гуляти, ще тоді коли дитина ще не ходила до школи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивача знає з дитинства, оскільки вона є її сусідкою. Відповідача [PERSON] вона знає тоді, коли вони з [PERSON] одружились. Потім вони розлучились. Відповідач на теперішній час в вихованні дитини участь не приймає. Коли розлучились позивач з відповідачем, то відповідач приходив до дитини, а потім перестав приходити. Малолітня дитина [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він навчається в онлайн школі «Оптима» м. Київ в 5 класі. До 4 класу він вчився в ЗОШ - №1 м. Селидове. Він не бачив свого біологічного батька [PERSON] дуже багато років. Крім того, він взагалі не бажає з батьком спілкуватися, оскільки останній не цікавиться ним. Десь 5-6 років батько взагалі до нього не приходить. Батько платить на його утримання аліменти. Однак, гроші йому не дає, подарунки не робить. Також на його батьківські збори до школи не приходив. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.08.2009 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15.08.2009 року, актова запис № 99. Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.03.2010 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 45. Згідно рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 02.02.2015 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований відділом РАЦС Селидівського МУЮ Донецької області 15.08.2009 року, розірвано. Згідно рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 06.02.2015 року, стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до повноліття дитини. Як вбачається з характеристики, виданої Селидівською загальноосвітньою школою 1-111 ступенів № 1, [PERSON] навчається в школі з 2016 року. Родина не повна. [PERSON] виховує мама [PERSON] . Житлові умови родини дуже гарні. Мама ураховує вікові особливості дитини. Мама вміло організувала навчальний процес хлопця та позаурочний час. [PERSON] відвідує спортивну секцію, музикальну школу, поглиблено вивчає англійську мову та програмування. Згідно довідки № 98 від 09.12.2020 року, виданої Селидівською загальноосвітньою школою 1-111 ступенів № 1, [PERSON] учень 4-б класу Селидівської загальноосвітньої школи 1-111 ступенів № 1 виховується матір`ю [PERSON] . Батько [PERSON] участі у навчальному-виховному процесі сина не приймає, а саме не цікавиться у навчанні, батьківські збори й шкільні заходи не відвідує. Згідно характеристики, виданої мистецької школи м. Селидове, [PERSON] навчається в музичній школі з 01.09.2017 року по класу фортепіано, за час навчання зарекомендувала себе як відповідальний та старанний учень. Брав активну участь в концертах та конкурсах різних рівнів. Вихованням дитини займається мати [PERSON] . Батько [PERSON] не приймає участь у житті дитини під час його навчання у мистецькій школі м. Селидове. Згідно рекомендованого листа від 15.12.2020 року онлайн-школа програмування «Айтигенио» повідомила, що [PERSON] навчається з 13.02.2019 року по теперішній час. За період навчання [PERSON] зарекомендував себе, як відповідальним учнем, показав хороші здібності до сприйняття нового матеріалу, відповідальний при виконанні домашніх завдань. Згідно довідки від 10.12.2020 року, виданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Селидівської міської ради», [PERSON] з дитиною [PERSON] 06.03.2010 року з`являлась на прийом. Батько дитини на прийом до лікаря ніколи не звертався. Згідно побутової характеристики, [PERSON] зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] , зарекомендувала себе з позитивного боку. Згідно акту обстеження умов проживання від 10.03.2021 року, складеного начальником служби у справах дітей Селидівської міської ради Сузіною Л.О., спеціалістом служби у справах дітей Селидівської міської ради Слухай М.С., головним спеціалістом служби у справах дітей Селидівської міської ради Колесник І.О., за адресою: [ADDRESS] , проживають [PERSON] , 1987 р.н., [PERSON] , 2010 р.н., [PERSON] , 1961 р.н., в будинку створені всі необхідні умови для проживання, виховання та розвитку дитини. Стосунки у родині доброзичливі. Згідно довідки від 11.06.2021 року, виданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Селидівської міської ради», [PERSON] , [INFO] , має діагноз: хронічний тонзиліт, часто хворіє на гострі вірусні захворювання, дихальних шляхів. За станом здоров`я потребує санаторно-курортного лікування, щорічного оздоровлення. Як вбачається з психологічної характеристики, виданої Селидівською загальноосвітньою школою 1-111 ступенів № 1, [PERSON] учень 5-Б класу, навчається в школі з 2016 року. Поведінка хлопчика адекватна, інтерес до співпраці з дорослими виявляє, на контакт іде охоче. Розвиток пізнавальних психічних процесів вищій за вікову норму. Має високий рівень володіння розумовими операціями аналізу, синтезу, узагальнення, порівняння. На момент обстеження за проективною методикою «Динамічний малюнок сім`ї» хлопчик зображує маму, бабусю та себе. Батька не відображає. За проективною методикою «Малюнок сім`ї» хлопчик малює свою розширену сім`ю. На малюнку зображені: мама, бабуся, сам [PERSON] та сім`я його рідного дядька (брата матері), його сина (двоюрідні брати [PERSON] ) та його дружина. В індивідуальній бесіді [PERSON] розповів, що не бачив батька вже декілька років, тому не вважає його членом сім`ї та на даний момент не бажає з ним спілкуватися. Дитина впевнена в собі, має адекватну самооцінку. Згідно побутової характеристики від сусідів від 19.07.2021 року, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] має сина [PERSON] , 2010 року народження. На даний час [PERSON] мешкає з сином і її мамою. [PERSON] постійно у супроводі мами, або її родичів. [PERSON] за час проживання, скарг або нарікань з боку сусідів не має. Сім`я живе у злагоді та спокої. Шкідливих звичок не має. Родину постійно відвідують рідні люди [PERSON] , брати та їх сім`ї, які завжди привітні і доброзичливі. Родичів батька дитини, за даною адресою не бачили, сам батько участі у вихованні дитини не приймає, та не відвідує сина на протязі декількох років. Згідно довідки №46587270 від 14.06.2021 р., виданої Селидівським відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управлінням юстиції (м. Харків), на виконанні перебуває виконавчий лист № 2/242/197/15 від 17.02.2015 року, виданого Селидівським міським судом Донецької області [PERSON] зобов`язаний до сплати аліментів на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів заробітку на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . Виконавчий лист про стягнення аліментів має характер періодичних платежів, дата закінчення чітко визначена у виконавчому листі, тому 15.08.2019 року з метою унеможливлення здійснити відчуження майна до досягнення дітей повноліття державним виконавцем винесена постанова про арешт боржника згідно ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме: Lanos, ДНЗ [NUMBER] , Lanos, ДНЗ [NUMBER] . Згідно звіту № 1-1317-29 від 18.05.221 з підприємства ВП «Шахта» Україна» заборгованості по аліментам станом на 01.05.2021 року не має. Згідно висновку№ 02-23/5-475 від 16.03.2021 року, орган опіки та піклування Селидівської міської ради вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, згідно до положень ст. 7 СК України. Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно до ст. 20 Конвенції дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Статтею 27 Конвенції передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом. Відповідно до частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з частинами другою, третьою статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), в тому числі, й на рівне виховання батьками. У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Проаналізувавши надані докази, вислухавши позивача, відповідача, дитину, суд приходить до висновку, що батько дитини не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, фактично ухилився від виконання батьківських обов`язків. Посилання відповідача на те, що в спілкуванні з дитиною перешкоджає мати, суд не приймає до уваги, оскільки в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження доказами. Відповідно до п. 16 постанови пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З метою захисту найвищих інтересів дитини, для забезпечення стабільних та гармонійних умов його життя, а також рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, суд вважає, що позов про позбавлення відповідача батьківських прав підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами, що відповідач протягом тривалого часу дитину не відвідує, не займається його вихованням та не цікавиться його життям, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. На підставі викладеного,

Outcome: approved