Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом в якому вказує на те, що 18.11.2011 р. , фактично почав працювати на посаді головного інженера проекту у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Варт» - відповідача по справі. 15.01.2015 його звільнено за власним бажанням, відповідно до ст.38 КЗпП України. Проте, за період часу з 18.11.2011 по 15.01.2015 ТОВ «Варт» не виплатило позивачу заробітну плату на загальну суму 75 780 грн. Так, у 2014 році він вже звертався до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом про стягнення з ТОВ «Варт» заборгованості із заробітної плати за період з 18.11.2011 по 31.05.2014 у розмірі 57030 грн. Рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 13.10.2014 по справі №331/5094/14-ц (№2/331/1456/14) позов було задоволено та вирішено стягнути з ТОВ «Варт» заборгованість із заробітної плати в розмірі 57030 грн. Виконавчий лист, виданий на виконання вказаного судового рішення, перебуває на примусовому виконанні в органі ДВС. 29.12.2012 ТОВ «Варт» направляло на адресу позивача гарантійний лист, у якому вказувало розмір його щомісячної заробітної плати. Водночас, залишається неохопленим судовим рішенням період заборгованості із заробітної плати з 01.06.2014 по 15.01.2015, протягом якого позивачу не виплачувалася заробітна плата, у зв'язку із чим, виникла заборгованість в сумі 18 750 грн. (з розрахунку 2500 грн. на місяць, а саме: 2,5 грн. х 7,5 міс. =18 750 грн.). Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Таким чином, ТОВ «Варт» зобов'язане сплатити позивачу заборгованість із заробітної плати в розмірі 18 750 грн. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Враховуючи вимоги ст.117 КЗпП України ТОВ «Варт» зобов'язано виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 85954,10 гри. (5000 грн. (фактична заробітна плата за останні два місяці роботи) : 42 дні (кількість фактично відпрацьованих робочих днів за останні два місяці роботи) =119,05 грн. (розмір середньоденної заробітної плати) х 722 днів (кількість днів затримки). Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Таким чином, позовна давність не застосовується до вимоги про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за затримку в розрахунку при звільненні. Посилаючись на вищенаведені обставини, [PERSON] просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Варт» (код ЄДРПОУ 13617742, м.Запоріжжя, вул.Олександра Невського, 34, м.Запоріжжя, 69067) на його користь заборгованість із заробітної плати за період з 01.06.2014 по 15.01.2015 у розмірі 18750,00 грн. (вісімнадцять тисяч сімсот п'ятдесят гривень нуль копійок); а також середній заробіток за період затримки розрахунку з 15.01.2015 по 01.12.2017 в розмірі 85954,10 грн. (вісімдесят п'ять тисяч дев'ятсот п'ятдесят чотири гривні десять копійок). В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав в повному обсязі, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач ТОВ «Варт» про час і місце судового засідання було повідомлено належним чином, представник товариства до суду не зявився, про причину неявки суд не повідомив. Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд заслухавши пояснення позивача [PERSON], вивчивши надані докази, дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі ст.47 Кодексу Законів про працю, встановлено обов'язок власника або уповноваженого ним органу провести розрахунок з працівником і видати йому трудову книжку. Згідно з частиною 1 ст. 115 КЗпІІ України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до статті 116 КЗпП, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно зі статтею 117 КЗпП, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У відповідності до п.2 Порядку обчислення середнього заробітку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995р. №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. У відповідності до п.3. «Порядку» при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки. У відповідності до п.8. «Порядку», нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. ( Абзац перший пункту 8 із змінами, внесеними згідно з Постановою KMN 1398 ( 1398-99-п) від 30.07.99). Позов підтверджується письмовими доказами, вивченими та оголошеними в судовому засіданні: копією трудової книжки позивача; копією паспорта позивача; копією рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 13.10.2014 по справі №331/5094/14-ц (№2/331/1456/14); копією виконавчого листа Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 15.12.2014 по справі №331/5094/14-ц (№2/331/1456/14); копією листа ТОВ «Варт» від 29.12.2012; копією довідки Центральне об'єднане УПФУ м.Запоріжжя; Згідно з розрахунком за період з 15.01.2015 р. по 23.01.2018 р., загальна сума нарахованої середнього заробітку, який підлягає до стягнення становить: 166 днів *386,32 грн. = 89882,75 грн. Оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази, в їх сукупності з відповідача ТОВ «Варт» на користь позивача [PERSON] підлягає до виплати 18750,00 грн. заборгованості по заробітній платі та 89882,75 грн. середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати в період з 15.01.2015 р. по 23.01.2018 р.

Outcome: approved