Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] 03 серпня 2001 року у Центральному відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №383. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 03 серпня 2001 року вона уклала шлюб з відповідачем у Центральному відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №383, від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Крім того, зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося, втрачено взаєморозуміння, кожний з них має різні погляди на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства, виховання дитини, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, шлюб носить формальний характер, у звязку з чим є необхідним юридичне оформлення розірвання шлюбу з відповідачем. Позивач в судове засідання надала заяву за вх. № 14172 від 21.06.2017 року про розгляд справи за її відсутності, позов про розірвання шлюбу підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання надав заяву за вх. № 14171 від 21.06.2017 року про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу визнав. Враховуючи подані сторонами заяви, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулась позивач, та надавши їм правову оцінку, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, який регулює сімейні правовідносини та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 03 серпня 2001 року у Центральному відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №383 та видано свідоцтво про одруження серії І-ОЛ № 018680, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають, проживають окремо. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу, серед яких позивач зазначила різницю поглядів на сімейне життя, ведення спільного господарства, виховання дитини, втрату між ними взаєморозуміння, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам позивача, яка звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення як позивача, так і відповідача припинити шлюбні відносини, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а так само права їх неповнолітньої дитини, в звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] підлягає стягнення на користь позивача [PERSON] судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved