Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила встановити факт фактичного припинення шлюбних відносин між [PERSON] та [PERSON] з 1 березня 2011 року; визнати [PERSON] такою, що не має права на спадкування за законом. Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначила про те, що [INFO] помер [PERSON], який був сином позивача [PERSON] та чоловіком відповідача [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS], та 1/6 частини квартири [ADDRESS]. Оскільки [PERSON] не проживала разом з [PERSON] з 01.03.2011 року по день смерті останнього, не вела з ним спільного господарства та не підтримувала шлюбних стосунків, на думку позивача остання не має права на спадкування після смерті [PERSON] В ході розгляду справи позивач зменшила позовні вимоги, за заявою про зменшення позовних вимог просила суд встановити факт фактичного припинення шлюбних відносин між [PERSON] та [PERSON] з 1 березня 2011 року. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, додатково пояснив, що після народження спільної дитини, відносини між [PERSON] та [PERSON] погіршились, внаслідок сварок та конфліктів, [PERSON] з донькою переїхала проживати до сестри [PERSON] - [PERSON], а після того вже ніколи не поверталась до [PERSON] Починаючи з березня 2011 року [PERSON] та [PERSON] фактично припинили шлюбні відносини та перестали існувати як сім'я. Також пояснив, що встановлення даного юридичного факту, необхідно позивачу для реалізації своїх спадкових прав після смерті сина [PERSON] Відповідач [PERSON] та її представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначили про те, що протягом останнього року до моменту смерті [PERSON] відповідач [PERSON] не мешкала з останнім за однією адресою, що було викликано періодичним вживанням [PERSON] спиртними напоями, та відмовою останнього в останній час від проходження лікування від залежності. Зазначила, що шлюбних стосунків та спілкування між собою, а так само батько з дитиною, не припиняли. Після смерті [PERSON] відповідач [PERSON] взяла на себе витрати, пов'язані з похованням померлого. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні, з підстав, викладених позивачем. Вислухавши пояснення та заперечення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданим 24 вересня 2012 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві (а.с. 6). Спадкоємцями після смерті [PERSON] є: його дружина - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 7), його дочка - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8), та його мати - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 13). 05 листопада 2012 року П'ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою за заявою [PERSON] від 05.11.2012 року заведено спадкову справу щодо майна померлого [INFO] [PERSON] 15.08.2013 року державним нотаріусом П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку спадкового майна, що складається з 1/6 частини квартири [ADDRESS], дочці померлого [INFO] [PERSON] - [PERSON] (а.с. 68). 15.08.2013 року державним нотаріусом П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Малюга О.А. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку спадкового майна, що складається з 1/6 частини квартири [ADDRESS], дружині померлого [INFO] [PERSON] - [PERSON] (а.с. 69). Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 30.10.2014 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва від 15.01.2015 року, задоволено позовні вимоги [PERSON], яка діяла у власних інтересах, та інтересах малолітньої доньки [PERSON], визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності по 1/9 частці квартири [ADDRESS] за кожною, після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Судом достовірно встановлено, що на момент смерті [PERSON], останній та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Частиною першої ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Відповідно до положень ст.ст. 10,11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ст. 11 ЦПК України, врегульовуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, визначає, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Звертаючись до суду за захистом порушеного права позивач [PERSON], а також її представник в ході розгляду даної цивільної справи зазначили про те, що встановлення даного факту необхідно позивачу для реалізації своїх спадкових прав після смерті сина [PERSON] Однак, якими чином спадкові права позивача [PERSON] порушуються відповідачем у справі [PERSON] пояснити суду не змогли. У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України). Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку із навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. В ході розгляду даної цивільної справи, судом встановлено, що до березня 2011 року померлий [PERSON] та відповідач [PERSON] проживали разом, однак з березня 2011 року і до моменту смерті [PERSON], відповідач [PERSON] разом з дитиною проживала окремо від чоловіка [PERSON] На думку суду, доведеними є обставини, на які посилається відповідач [PERSON] в обґрунтування поважності причин не проживання з померлим [PERSON] за однією адресою, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснила, що була змушена разом з дитиною проживати окремо від чоловіка [PERSON] у зв'язку із зловживання надмірним останнім алкогольними напоями, в наслідок чого в сім'ї постійно виникали сварки, які супроводжувались насиллям в сім'ї. Вказані обставини підтверджуються зібраними у справі доказами, а саме: копією довідки ДП Наркологічний центр ім. О.В. Довженка «Ваше здоров'я» (а.с. 84), копією виписки з медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] з Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги (а.с. 85), а також матеріалами перевірки, на підставі яких винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи за фактом смерті [PERSON], надані Деснянським РУ ГУМВС України в м. Києві на запит суду, оригінали яких досліджено у судовому засіданні, зокрема, постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 25.09.2012 року (а.с. 177) та поясненнями опитаних сусідів. Крім того, вказані обставини підтверджуються і показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] Так, свідок [PERSON] суду пояснив, що з померлим [PERSON] перебував у дружніх стосунках, в подальшому став хрещеним батьком спільної дитини [PERSON] та [PERSON] Свідку відомо, що здебільшого причиною конфліктів між останніми було зловживання [PERSON] алкогольними напоями. Померлий свідку розповідав, що хоче зберегти сім'ю та прагне нормального сімейного життя, про розірвання шлюбу з [PERSON] [PERSON] жодного разу не казав. Допитаний як свідок [PERSON], суду показав, що перебував у дружніх стосунках з померлим [PERSON], був свідком весілля [PERSON] та [PERSON]. Відносини у подружжя були хороші, за виключенням тих моментів, коли [PERSON] вживав алкогольні напої. Жодного разу від [PERSON] не чув про те, що він хоче розлучитися з [PERSON], останній бажав зберегти сім'ю, у зв'язку із чим на деякий час переставав вживати спиртне. Свідок [PERSON] суду пояснила, почала товаришувати з відповідачем восени 2006 року, товаришували сім'ями. Приблизно після двох років [PERSON] почала скаржитись на зловживання [PERSON] спиртними напоями, внаслідок чого у подружжя виникали сварки. Зловживання алкоголем стало причиною того, що [PERSON] забрала дитину та у 2011 році стала проживати окремо від [PERSON]. Покази допитаних у судовому засіданні свідків є логічними, послідовними, такими, що не суперечать одне одному. Підстави ставити під сумнів вказані покази свідків у суду відсутні. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом про встановлення факту фактичного припинення шлюбних відносин з 01.09.2011 року між [PERSON] та [PERSON] позивач посилається на покази свідків [PERSON] та [PERSON] Однак, суд не приймає до уваги покази вказаних вище свідків, оскільки конкретних обставин життя подружжя [PERSON] вказані свідки пояснити не змогли, а покази зводились лише до того, що в період перебування свідків у квартирі за місцем проживання [PERSON] останні в той момент не бачили у квартирі [PERSON] Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд надходить до висновку про те, що зазначені обставини не свідчать про факт припинення шлюбних відносин між [PERSON] та померлим [PERSON], а зібрані у справі докази лише доводять поважність причин окремого проживання у певний період [PERSON] та померлого [PERSON] Крім того, суд приймає до уваги також те, що після смерті [PERSON] похованням останнього займалась [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про поховання [PERSON], виданого [PERSON] (а.с. 87), копіями додатків до договору замовлення послуг щодо поховання [PERSON] (а.с. 91-92), а також квитанцій у [PERSON] щодо оплати послуг за вказаними додатками до договору замовлення (а.с. 89-90). Оцінюючи у сукупності вказані вище обставини, суд надходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту припинення шлюбних відносин між [PERSON] та померлим [PERSON] з березня 2011 року є недоведеними, а тому не підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed