Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись з позовом до суду, просить визнати за нею право спільної часткової власності на спадкове майно: на 1/2 частку житлового будинку №102-а з господарськими спорудами по вул. Набережній в с. Синиця Богуславського району Київської області, на 1/6 частку житлової квартири [ADDRESS]; за відповідачем [PERSON] визнати право спільної часткової власності на 1/2 частку житлового будинку №102-а з господарськими спорудами по вул. Набережній в с. Синиця Богуславського району Київської області, на 1/6 частку житлової квартири [ADDRESS], на гараж (бокс), розташований в ГБК «Луговий» по вул. Луговій №15 в м. Києві; за відповідачем [PERSON] визнати право спільної часткової власності на 1/6 частку житлової квартири [ADDRESS]; за відповідачем [PERSON] визнати право спільної часткової власності на 1/2 частку житлової квартири [ADDRESS], посилаючись на те, що 07 січня 2016 року помер її батько [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина, яку вона разом з відповідачами прийняла у своє володінням шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, але оформити її належним чином не можуть, оскільки між ними виник спір про розподіл спадкового майна, тому вона і змушена звернутися з відповідним позовом до суду. Представник позивача [PERSON] в попереднє судове засідання не зявився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, позовні вимоги [PERSON] підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в попереднє судове засідання не зявились, але письмово повідомили суд про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги [PERSON] визнали та не заперечували проти їх задоволення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 07 січня 2016 року помер [PERSON] у віці 90 років в м. Києві, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БК №359155. Із копії свідоцтва про право власності на квартиру від 27 липня 1999 року видно, що квартира [ADDRESS] дійсно належить [PERSON]. Із копії рішення Богуславського районного суду Київської області від 28 липня 2014 року вбачається, що за [PERSON], [INFO] було визнано право власності на житловий будинок №102-А з господарськими будівлями, що розташований по вул. Набережній в с. Синиця Богуславського району Київської області. Із копії договору купівлі-продажу гаража від 23 березня 1999 року видно, що [PERSON] продав, а [PERSON] купив гараж з підвалом під номер 20, ряд 6, що знаходиться в Гаражно-будівельному кооперативу «Луговий» Мінського району м. Києва по вул. Луговій №15. Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори [PERSON] від 10 вересня 2016 року видно, що [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця [PERSON], яка помер 07 січня 2016 року та проживав в [INFO] виданим бути не може, оскільки між спадкоємцями виник спір щодо розподілу спадкового майна. За даними технічного паспорта на житловий будинок №102-А по вул. Набережній в с. Синиця Богуславського району у господарстві спадкодавця є житловий будинок, прибудова, веранда, ганок, гараж, альтанка, літня кухня, сарай з прибудовою, ворота з хвірткою та огорожа загальною інвентаризаційною вартістю 133176 грн. Із ч.1 ст.1261 ЦК України видно, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст.1261 ЦК України,

Outcome: approved