Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з цим позовом до [PERSON], просив визнати право власності на частки у житловому будинку 6 по пров. Авангардному в м.Харкові, обґрунтовуючи позов тими обставинами, що на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯК № 162634 та ЯК № 162635 від 16.08.2011 р. він та відповідач є співвласниками земельної ділянки по пров. Авангардному, 6 в м. Харкові. Позивач зазначає, що на даній земельній ділянці вони побудували житловий будинок літ. «А-2» з мансардою та прибудовами, господарські споруди. Позивач стверджує, що Декларацією ДАБК у Харківській області від 30.12.2011 р. вказаний житловий будинок з господарськими спорудами був прийнятий до експлуатації. Між ними склався певний порядок користування домоволодінням № 6 по пров. Авангардному в м. Харкові, а саме : позивач [PERSON] фактично користується приміщеннями в житловому будинку літ. «А-2» з мансардою загальною площею 446,3 кв.м., житловою площею 151,6 кв.м.: 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8, 2-9, 2-10, VII, VIII, ганком літ. «а», балконом літ. «а?», льохом літ. «В», гаражем літ. «Г», літньою кухнею літ. «Д», навісом літ. «Е», сараєм літ. «Ж», ? частиною паркана № 2, воротами № 3, парканом № 4, свердловиною № 6, ? частиною паркана № 8, ? частиною паркана № 9, замощенням I, що складає 49/100 частин усього домоволодіння; Відповідач [PERSON] фактично користується приміщеннями в житловому будинку літ. «А-2» з мансардою загальною площею 446,3 кв.м., житловою площею 151,6 кв.м.: 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-8, 1-9, 1-10, 1-11, 1-12, 1-13, 1-14, 1-15, I, II, III, IV, V, VI, ганком літ. «а?», балконом літ. «а?», льохом літ. «Б», сараєм літ. «З», воротами № 1, ? частиною паркана № 2, парканом № 5, зливною ямою № 7, ? частиною паркану № 8, ? частиною паркана № 9, замощенням II, що складає 51/100 частину усього домоволодіння. Позивач стверджує, що вони з відповідачем свої частки не мають можливості зареєструвати, оскільки в декларації про готовність обєкту до експлуатації вказані квартири, що не відповідає типу обєкту, а внести зміни до цієї декларації неможливо, оскільки ДАБК у Харківській обл. ліквідовано і створено новий орган, який не є правонаступником. Таким чином, з-за невідповідності типу обєкту нерухомого майна, вказаного в декларації, позивач не має можливості оформити повноцінно право власності на свою частку у домоволодінні. Цим порушені права позивача на отримання у власність нерухомого майна та частки земельної ділянки, самостійне володіння, користування та розпорядження своїм майном, передбачені ст. ст. 317, 319, 321 ЦК України, ст.ст. 78, 81, 120 ЗК України. Представник позивача та відповідач надали до суду заяви з проханням розглянути справу у їх відсутність, вважали позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. ст. 356-358, 360, 361 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобовязаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обовязкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобовязаннями, повязаними із спільним майном. Співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. На підставі ст. 364, ст. 367 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Згідно ст. 125, ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає у особи після отримання документа, який засвідчує таке право державного акту про право власності на земельну ділянку. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно вимог ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Позивач володіє та користуються своєю часткою домоволодіння, належним чином утримує свої побудови та прибудинкову територію, проводить поточний ремонт, обробляє земельну ділянку, відноситься до свого домоволодіння, як до своєї власності, сумлінно і відкрито володіє ним. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання за ним права власності на нерухоме майно, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Таким чином, суд знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, бо всі підстави викладені позивачем знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, доведені наданими письмовими допустимими та відносними доказами, не спростовані відповідачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved