Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на його користь 38 006,37 грн. за порушення умов Договору оренди від 05.08.2019 року, з яких: заборгованість по неповернутій орендній платі у розмірі 8 700,00 грн., пеню за порушення виконання зобов`язання у розмірі 22 272,00 грн., штраф у розмірі 4 350,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 243,60 грн., суму процентів річних у розмірі 2 440,07 грн., та судовій витрати, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.08.2019 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено Договір оренди № 0508/2019, відповідно до умов якого відповідач зобов`язалась надати позивачу в оренду 1 (одну) кімнату в квартирі [ADDRESS] , загальною площею 11,1 кв.м. в придатному для проживання стані, а позивач зобов`язався сплачувати за користування квартирою орендну плату. На виконання умов Договору оренди 05.08.2019 року позивач сплатив відповідачу попередню оплату за користування кімнатою у квартирі в сумі 8 700,00 грн., однак відповідачем не надано позивачу у користування орендовану кімнату. 03.09.2019 року позивач звернувся до відповідача із Листом про забезпечення виконання умов Договору оренди щодо передачі йому у користування орендованої кімнати або про повернення сплаченої орендної плати у розмірі 8 700,00 грн. Однак відповідачем не виконано умови Договору оренди та не повернуто сплачені позивачем кошти, що є підставою звернення позивача з даним позовом до суду. 04 червня 2020 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів, та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. (а.с. 53-55) Відповідач [PERSON] не скористалась процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду від 04 червня 2020 року строк, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приймаючи до уваги письмові заяви сторін щодо предмета спору, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2002 року № 15-рп/2002 визначено, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежено законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб`єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист. Відповідно до чинного законодавства України досудове вирішення спорів не є обов`язковою стадією у розв`язанні правових конфліктів. Згідно положення частини 1, 3 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правам та обов`язками наділені обидві сторони договору. Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України) Згідно з ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України, сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їхнього змісту або із суті відносин між сторонами. Перш за все, необхідно зазначити, що свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб`єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору. Однак під час укладання договору, визначаючи його умови, сторони повинні дотримуватись нормативно-правових актів. Свобода договору передбачає можливість укладати не лише ті договори, які передбачені нормами чинного цивільного законодавства, а й ті, які законом не передбачені, але в такому разі такий договір не повинен суперечити законодавству. Також принцип свободи договору полягає в можливості особи вільно обирати контрагента. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.09.2018 року [PERSON] належить на праві власності 1/3 частина квартири [ADDRESS] , яка складається з двох окремих житлових кімнат: 19,7 та 11,1 кв.м.. (а.с. 17, 18-19, 20-23) 05.08.2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір оренди № 050-8/2019, відповідно до умов якого [PERSON] зобов`язалась надати орендарю [PERSON] в придатному стані у користування 1 (одну) кімнату в квартирі [ADDRESS] , загальною площею 11,1 кв.м. Строк дії оренди закінчується через 28 місяців з дати підписання Акту приймання-передачі, орендар має право поселитися в квартиру не раніше 01.09.2019 року. (а.с. 10-14) Відповідно до п. 3.3, 4.3 Договору оренди, факт передачі орендарю квартири матиме при наявності наступних умов: вручення орендарю ключів від квартири, підписання орендарем переліку майна (предметів домашньої обстановки, меблів), яке передається у користування за Договором; Акту прийому-передачі власності Додаток № 2; а також вручення орендарю засвідченої належним чином копії правовстановлюючого документу про виділення в натурі орендодавцю 1 (однієї) кімнати площею 11,1 кв.м в квартирі [ADDRESS] . Акт прийому-передачі власності буде підписано у момент підписання Договору оренди. Згідно п. 2.1, 2.2 Додатку № 1 до Договору оренди № 0508/2019 від 05.08.2019 року, орендар здійснює попередню оплату орендодавцю за перші три місяці оренди в сумі 8 700,00 грн. Далі оренда плата виплачується орендарем, починаючи з четвертого місяця оренди у розмірі 2 900,00 грн. наперед за місяць до 05 числа відповідного календарного місяця. (а.с. 15) Згідно п. 1.3 Додатку № 1 до Договору оренди № 0508/2019 від 05.08.2019 року, у разі фактичного ненадання орендодавцем послуг оренди, в тому числі - ненадання копії правовстановлюючого документу на виділену в натурі орендодавцю кімнати площею 11,1 кв.м. в квартирі [ADDRESS] , орендодавець зобов`язаний повернути орендарю орендну плату, сплачену орендарем у вигляді попередньої оплати. Відповідно до п. 7.6 Договору оренди, за невиконання (прострочення виконання) орендодавцем обов`язків, передбачених п. 1.3 Додатку № 1 до Договору оренди орендодавець повинен сплатити орендарю пеню в розмірі 1% від суми попередньої оплати, отриманої орендодавцем за кожен день прострочення, а також проценти в розмірі 40% річних від суми попередньої оплати, отриманої орендодавцем, а у разі, якщо дане виконання (прострочення виконання) з боку орендодавця триває більше 30 (тридцяти) календарних днів, орендодавець зобов`язаний сплатити орендарю , крім того, ще й штраф у розмірі 50% від суми попередньої оплати, отриманої орендодавцем. На виконання умов Договору оренди № 050-8/2019 від 05.08.2019 року орендар [PERSON] сплачено орендодавцеві [PERSON] попередню оплату до Договору у розмірі 8 700,00 грн., внаслідок чого орендодавець зобов`язалась вселити орендаря 01.09.2019 року у кімнату за адресою: [ADDRESS] , - що підтверджено підписами сторін Договору у Додатку № 3 до Договору оренди № 050-8/2019 від 05.08.2019 року, та письмовою власноручно написаною заявою орендодавця [PERSON] , відповідно до якої остання отримала кошти у готівковій формі, претензій сторони не мають. (а.с. 16, 24-25) 03.09.2019 року орендарем [PERSON] вручено під розписку орендодавцеві [PERSON] Лист-вимогу про виконання орендодавцем [PERSON] умов Договору оренди № 050-8/2019 від 05.08.2019 року та забезпечення передачі йому ключів від орендованої квартири, оформлення Акту приймання-передачі квартири та надання засвідченої належним чином копії правовстановлюючого документу про виділення в натурі орендодавцеві 1 (однієї) кімнати площею 11,1 кв.м. в квартирі [ADDRESS] . (а.с. 26) 04.09.2019 року орендодавцем [PERSON] вручено під розписку орендарю [PERSON] Лист, відповідно до якого повідомлено, що при укладенні Договору № 050-8/2019 від 05.08.2019 року відповідно до положень чинного законодавства України (враховуючи наявність відповідного провадження у справі № 755/10509/19 Дніпровського районного суду м. Києва) Бабич Н.Г. розраховувала на отримання судового рішення про виділення їй в натурі із успадковуваної нею частини двохкімнатної квартири [ADDRESS] меншої кімнати площею 11,1 кв.м., але рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13.08.2019 року у задоволенні позову було відмовлено. (а.с. 27, 28-32) Відповідно до ч. 1 ст. 810 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Договір найму житла укладається у письмовій формі. (ч. 1 ст. 811 Цивільного кодексу України) Відповідно до ч. 1, 3 ст. 820 Цивільного кодексу України, розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Якщо у договорі строк не встановлений, договір вважається укладеним на п`ять років. (ч. 1 ст. 631, ч. 1 ст. 821 Цивільного кодексу України) За змістом статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як убачається з матеріалів справи, предмет спору ставить вимога позивача про стягнення з орендодавця відповідача [PERSON] на його користь сплаченої позивачем як орендатором попередньої оплати за оренду кімнати у квартирі [ADDRESS] та передбачених п. 7.6 Договору оренди санкцій за невиконання відповідачем умов Договору оренди № 0508/2019 від 05.08.2019 року в частині передачі позивачеві у користування орендованої ним кімнати. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Аналізуючи наявні у справі докази в їх сукупності,

Outcome: approved