Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14.12.2007 року. Від спільного проживання з ним має неповнолітню дитину: сина [PERSON], 05.07.007 року народження, який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо та добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на дитину у твердій грошовій сумі у розмірі 700 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що на позові наполягає та просить розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Суд, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.12.2007 року, що підтверджується відміткою у паспорті позивача (а.с.3). Від спільного проживання у подружжя [PERSON] 05 липня 2009 року народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Відповідно до довідки Виконавчого комітету Теплівської сільської ради від 27.07.2015 №02-29/232 син [PERSON] [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] за адресою: с.Теплівка Пирятинського району, площа Леніна, б.51 (а.с.5). Відповідач [PERSON] проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. Згідно ст. ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненні нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. На підставі викладеного та враховуючи, що відповідач зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на неповнолітню дитину. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ч.1 ст.182 СК України, тому вважає за необхідне стягнути аліменти в розмірі 700грн. щомісяця. Такий розмір аліментів, на думку суду, буде розумним та справедливим. При цьому суд також враховує, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд даної справи, будь-яких належних та допустимих доказів своєї неспроможності виплачувати аліменти в розмірі 700грн. щомісяця на сина [PERSON], суду не надав. Розглянувши вимоги позивачки в частині стягнення аліментів в розмірі не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає їх безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають виходячи з того, що такий розмір визначається лише для аліментів у частці від заробітку, крім того розмір аліментів у сумі 700грн. вже є більшим від 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ж положенням ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України. У відповідності зі ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 180, 181, 184 СК України,

Outcome: partial