Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами та просить визнати за нею, як спадкоємицею за законом першої черги право власності на спадкове майно, яке складається з незавершеного будівництвом житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], який належав померлому [INFO] [PERSON], мотивуючи тим, що державним нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що відповідно до ст. 331 Цивільного кодексу України необхідні документи на ім'я померлого, які підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою для створення об'єкту нерухомого майна, а також документи, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва (правовстановлюючий документ на житловий будинок, проектно - кошторисна документація, Державний акт на право власності на земельну ділянку, що знаходиться в місті [ADDRESS], витяг із Державного земельного кадастру), які відсутні, а також відповідно до п. 4.15 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючого документу щодо належності цього майна спадкодавцеві. Правовстановлюючий документ на вищевказаний житловий будинок на ім'я [PERSON], який був би зареєстрований у встановленому законом порядку, та Державний акт на право власності на земельну ділянку відсутні. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та наполягають на їх задоволенні. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги визнали у повному обсязі та не заперечують проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджено відповідною розпискою про отримання судової повістки. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області від 28.10.1967 року за № 509/4, [PERSON] була виділена земельна ділянка [ADDRESS]. Згідно договору від 17.11.1976 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Уманець Н.І., зареєстрованого в реєстрі за № 2-4741, [PERSON] була виділена у безстрокове користування земельна ділянка, площею 500 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно технічної документації на домоволодіння [ADDRESS], будинок [ADDRESS] був перенумерований на [ADDRESS]. Відповідно до довідки № 279 від 12.03.2014 року, наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», власником житлового будинку незавершеного будівництва з надвірними спорудами, розташованого [ADDRESS] є [PERSON] на підставі договору забудови від 17.11.1967 року. Дані про прийняття вищезазначеного об'єкту нерухомого майна до експлуатації та оформлення права власності в архіві КП «Ізмаїльське МБТІ» відсутні. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.11.2009 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеській області, [PERSON] помер [INFO]. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить незавершений будівництвом житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 35001086 від 03.09.2013 року, згідно якої інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], відсутня. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 01.04.1967 року бюро записів актів громадянського стану по м. Болград; - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 13.02.1975 року відділом (бюро) запису актів громадянського стану виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради депутатів трудящих Одеської області та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 29.06.1996 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської Ради народних депутатів Одеської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]»; - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], повторно виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], повторно виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем [PERSON] не мешкали, що підтверджено будинковою книгою на будинок [ADDRESS] по [ADDRESS] та з заявами про прийняття спадщини не звертались, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 35001107 від 03.09.2013 року, наданим Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, тобто вважаються такими, які фактично не прийняли спадщину. Згідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини мешкала разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено будинковою книгою на будинок [ADDRESS] по [ADDRESS], тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Письмовою відповіддю держаного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. № 1907/02-14 від 03.09.2013 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що відповідно до ст. 331 Цивільного кодексу України необхідні документи на ім'я померлого, які підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою для створення об'єкту нерухомого майна, а також документи, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва (правовстановлюючий документ на житловий будинок, проектно - кошторисна документація, Державний акт на право власності на земельну ділянку, що знаходиться в місті [ADDRESS], витяг із Державного земельного кадастру), які відсутні, а також відповідно до п. 4.15 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючого документу щодо належності цього майна спадкодавцеві. Правовстановлюючий документ на вищевказаний житловий будинок на ім'я [PERSON], який був би зареєстрований у встановленому законом порядку, та Державний акт на право власності на земельну ділянку відсутні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі визнали позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved