Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, який в подальшому уточнив, про стягнення з [PERSON] «Європейський страховий союз», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Моторне (транспортне) страхове бюро України, в якому просить стягнути із відповідача 36504,62 грн. матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженням майна, 4600.00грн. інших витрат у звязку із заподіяною шкодою, 11\~475.00 грн. судових витрат. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 06 липня 2017 року з вини [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій автомобілю позивача спричинено технічні ушкодження. Цивільна відповідальність [PERSON]А, застрахована у страховій компанії [PERSON] «Європейський страховий союз». Позивач звертався до відповідача про виплату страхового відшкодування, однак таке не проведено, а тому позивач звернувся до суду та просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач та його представник, який діє на підставі ордера серії ЛВ № 040576 /а.с.100/ уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили такі задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові. Суд, ухвалив справу розглядати без участі представника відповідача, який в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Позивач та його представник проти заочного розгляду справи не заперечили, а тому, суд приходить до переконання про можливість, відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши та дослідивши зібрані докази‚ суд прийшов до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Із змісту ст.12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду. Згідно постанови Залізничного районного суду м. Львова від 07.09.2017 р., 06 липня 2017 р. о 12 год. 00 хв.,[PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ 2107», номерний знак [NUMBER], на перехресті вул. Кульпарківська [PERSON] у м. Львові, на перехресті нерівнозначних доріг, рухався по другорядній дорозі, не дав дорогу автомобілю «Ford Focus», номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення і автомобілі отримали технічні ушкодження, чим порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху України, за що [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності /а.с.9/. Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХМ333926, власником пошкодженого автомобіля «Ford Focus», номерний знак [NUMBER] є [PERSON] /а.с.8/. Як вбачається із матеріалів справи та таке не спростовано сторонами, винуватець ДТП, що мала місце 06.07.2017р., [PERSON] застрахував цивільно-правову відповідальність у [PERSON] «Європейський страховий союз», страховий поліс АК 4354105. Статтею 22.1 Закону України\~«Про обов'язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 35.1 ст.\~35\~Закону України\~«Про обов'язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Пунктом 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Відповідно до матеріалів справи, 04.08.2017р. за заявою [PERSON], представником відповідача здійснено огляд транспортного засобу «Ford Focus», номерний знак [NUMBER] та виявлені пошкодження, які завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди /а.с.11, 12-13/. Також, це стверджується матеріалами справи, що позивач [PERSON] неодноразово звертався із заявами про здійснення розрахунку належної йому суми відшкодування та виплати страхового відшкодування, однак, такі заяви залишені відповідачем без жодного реагування /а.с.14-15, 16-17, 18/. Згідно відповіді директора департаменту страхового регулювання та нагляду Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 18.10.2017 р. № 8268/13-12 на скаргу [PERSON] щодо бездіяльності [PERSON] «Європейський страховий союз», Нацкомфінпослуг, 12.10.2017 р. прийнято розпорядження №4061 про виключення з Державного реєстру фінансових установ та анулювання свідоцтва про реєстрацію фінансової установи [PERSON] «Європейський страховий союз». Проте, виключення з Державного реєстру фінансових установ не звільняє [PERSON] «Європейський страховий союз» від обовязку виконувати свої зобовязання за укладеними договорами страхування. Відповідно до ст. 45 Закону України «Про страхування» спори, повязані із страхуванням, вирішуються в порядку, передбаченому чинним законодавством України, зокрема у судовому /а.с.21, 22-24/. Відповідно до звіту №02-D/34/6 від 04.08.2017 року про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Ford Focus», номерний знак [NUMBER] матеріальний збиток завданий власнику КТЗ Ford Focus /державний номер [NUMBER]/, внаслідок його пошкодження складає 27 230,59 грн., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу складає 69078,84 грн. Вартість матеріального збитку визначена як вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу замінюваних деталей. Вартість /розмір/ матеріального збитку завданого власнику КТЗ, приймається рівним вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу запчастин, без урахування ВТВ /а.с.109-117/. Згідно долученого до матеріалів справи розрахунку витрат на ремонт пошкодженого автомобіля позивача, наданого офіційним дилером компанії «Форд» ТОВ «Велет Авто», вартість ремонту становить 76 866,22 грн./а.с.128-132/. Як вказав позивач у позовній заяві, розмір заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної події з вини [PERSON] збитків становить 43474,62 грн., які за винятком суми у розмірі 5970.00грн., отриманих позивачем від Моторного /транспортного/ страхового бюро України, він просить стягнути із відповідача. Статтею 1187\~ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Згідно ст.1192\~ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Разом з тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов'язок. Так, відповідно до вимог статті 999\~ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають з обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов'язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV. Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон №\~1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5). Згідно зі статтею 6\~Закону №\~1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. За змістом статей 9, 22-28, 35\~Закону №\~1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. При цьому, в Законі №\~1961-IV визначено порядок розрахунку шкоди, пов'язаної з пошкодженням транспортного засобу. Так, відповідно до статті 29\~цього Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства\~юстиції України,\~Фонду державного\~майна України\~від 24\~листопада 2003\~року №\~142/5/2092 (далі - Методика). Відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості. Тому вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку - це та сума, яку за Законом №\~1961-IV має сплатити страховик як страхове відшкодування. Із огляду на зазначене сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов'язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов'язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування шкоди, пов'язаної з пошкодженням транспортного засобу, - це виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми, з урахуванням зносу транспортного засобу та в разі якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Також згідно зі статтею 1194\~ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність. Отже, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування завданої потерпілому шкоди, то потерпілий на підставі\~статті 1194\~ЦК України має право звернутися безпосередньо до страхувальника з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст.12.1 Закону України\~«Про обов'язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Відповідно до пункту 36.6 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Як вказав позивач у розрахунку позовних вимог, він отримав від [PERSON] 1000.00грн. розмір суми франшизи за договором страхування. Таким чином, з відповідача [PERSON] «Європейський страховий союз» на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі матеріального збитку відповідно до звіту №02-D/34/6 від 04.08.2017 року про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Ford Focus», номерний знак [NUMBER] в розмірі 27230,59 грн., який визначено як вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу замінюваних деталей. Разом з тим, як вказав позивач, Моторним /транспортним/ страховим бюро України позивачу було проведено виплату в розмірі 5970.00 грн. на виконання частини зобовязань відповідача за страховим випадком, а також 1\~000.00 грн. позивач отримав від [PERSON], як винуватця дорожньо-транспортної події, що складає - розмір суми франшизи за договором страхування. Відтак, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а саме, на користь позивача із відповідача [PERSON] «Європейський страховий союз» слід стягнути 20 260,59 грн. матеріальної шкоди /27 230,59 /вартість матеріального збитку/ - 5\~970.00 грн. /виплата отримана від МТСБУ/ 1\~000.00 грн. /розмір франшизи/. Крім цього, із відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; повязані із\~залученням свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи; повязані\~з витребуванням\~доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як вбачається із матеріалів справи, при зверненні позивача до суду із позовною заявою, ним сплачено судовий збір у розмірі 640.00грн. /а.с.46/, який підлягає стягненню із відповідача на його користь. Крім цього, на замовлення позивача [PERSON], ТОВ «ВЕК «СОВА» проведено оцінку пошкодженого транспортного засобу «Ford Focus», номерний знак [NUMBER], вартість якої становить 600.00 грн. та сплачено позивачем /а.с.90/. Також, із долучених до матеріалів справи копій квитанцій на оплату послуг ПАТ «Укрпошта» вбачається, що [PERSON] поніс поштові витрати на суми 35.00грн. /а.с.91-93/. Згідно акта приймання-передачі виконаної роботи на підставі договору про надання правової допомоги від 24.11.2017р., укладеного між [PERSON] та Адвокатським Бюро «Романа Максимовича», загальна вартість наданих послуг /гонорар/ становить 10200.00 грн. Суд не приймає до уваги вказану позивачем у розрахунку позовних вимог суму у розмірі 4600.00грн. інші витрати у звязку з заподіяною шкодою, оскільки позивачем не наведено, які саме інші витрати у звязку з заподіяною шкодою він поніс, а також не надано жодних доказів на здійснення ним таких витрат. Відтак, загальна сума судових витрат позивача, яка підлягає стягненню на користь позивача із відповідача складає 11 475.00 грн.

Outcome: partial