Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ДП завод «Електроважмаш» і просив зобов`язати відповідача здійснити перерахунок заробітної плати позивача відповідно до норм нормативно правових актів колишнього Союзу РСР, Кабінету Міністрів УРСР, Держкопраці України та Укрпрофради відносно оплати праці в зоні відчуження ЧАЕС під час ліквідації наслідків аварії та видати йому для пред`явлення в Пенсійний фонд України довідку про заробітну плату встановленого зразка за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС з 08 липня 1986 року по 10 жовтня 1986 року, що складається з виплаченої заробітної плати за роботу в зоні відчуження та 400 крб. премії. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що він є ліквідатором ЧАЕС І категорії, інвалідом ІІІ групи по захворюванню, пов`язаному з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. В травні 2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про здійснення йому перерахунку заробітної плати та отримання довідки, яка необхідна для перерахунку пенсії, із зазначенням премії в розмірі 400 крб. В червні 2017 року позивач отримав відповідь відповідача № 245/1613 від 17 червня 2017 року, суть якої полягала у тому, що правових підстав для видачі йому такої довідки немає. Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, звернувся до суду з запереченнями, в яких просив розглядати справу за його відсутності, та надав письмові пояснення, відповідно до яких за зверненням позивача відповідачем було надано довідку про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження № 223 від 20 лютого 2012 року, згідно з якою сума заробітку позивача за роботу в зоні відчуження становить 3017,70 крб. Видана позивачу довідка була розрахована та складена на підставі первинних документів, однак позивач вважає, що йому додатково мали нарахувати премію в розмірі 400 крб. Відповідач не погоджується з такою вимогою, оскільки нарахування чи не нарахування премій працівникам підприємства є правом, а не обов`язком роботодавця. Довідка розрахована та видана бухгалтерією підприємства у 2012 році на підставі первинних документів особових листків [PERSON] . Правові підстави чи документальне підтвердження нарахування (отримання) позивачем зазначеної премії в розмірі 400 крб. - відсутні. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, оцінив надані сторонами докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… \~ \~ \~ \~Судовим розглядом встановлено, що позивач є ліквідатором ЧАЕС І категорії, інвалідом ІІІ групи у зв`язку з захворюванням, пов`язаним із ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 7, 8). \~ \~ \~ \~В липні 1986 року, під час роботи на підприємстві відповідача, позивача було призвано на військові збори як військовозобов`язаного, і він виконував державне завдання по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (військова частина № [NUMBER] ), внаслідок чого отримав значну дозу опромінення. В травні 2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про здійснення йому перерахунку заробітної плати та отримання довідки, яка необхідна для перерахунку пенсії, із зазначенням премії в розмірі 400 крб. В червні 2017 року позивач отримав відповідь відповідача № 245/1613 від 17 червня 2017 року, суть якої полягала у тому, що правових підстав для видачі йому такої довідки - немає. Позивач вважає таку відмову відповідача неправомірною, оскільки наявними у нього документам, зокрема довідкою № 223, підтверджено, що за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 08 липня 1986 року по 10 жовтня 1986 року йому виплачувалася заробітна плата, але вказану довідку йому було видано без врахування премії за роботу по ліквідації наслідків ЧАЕС у розмірі 400 крб., на яку він мав право як особа, яка безпосередньо приймала участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Згідно із виданою відповідачем довідкою позивачу була нарахована премія за роботу в зоні відчуження в розмірі 69,31 крб. за червень, в розмірі 98,50 крб. за липень, в розмірі 94,85 крб. за серпень, в розмірі 94,85 крб. за вересень, в розмірі 32,83 крб. за жовтень, а всього в сумі 390, 34 крб. (а.с. 13). Відповідно до ст. 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язані видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботу і розміру заробітної плати. Статтею 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що видача довідок про заробіток за роботу (службу) в зоні відчуження, а також на територіях радіоактивного забруднення здійснюється підприємствами за основним місцем роботи працівників того часу. Виходячи з цього, відповідач, видавши довідку № 223 від 20 лютого 2012 року, діяв відповідно до вимог ст. 49 КЗпП України та ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згідно зі ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази та інші матеріали справи не містять даних про те, що за час безпосередньої участі позивача в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 08 липня 1986 року по 10 жовтня 1986 року йому була нарахована та виплачена премія в сумі 400 крб. Відповідно до п. п. 1, 3 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 було вирішено виділити у розпорядження Міністерства енергетики та електрифікації СРСР для заохочення працівників підприємств, організацій та установ (незалежно від їх відомчої підлеглості), які безпосередньо брали участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, кошти у розмірі 1 млн. крб. на місяць до повного завершення цих робіт. Розмір премії, що виплачується одному працівнику за рахунок вказаних коштів, не повинен перевищувати 400 крб. на місяць (понад встановлених максимальних розмірів премій). Як вбачається зі змісту цієї Постанови, зазначені грошові кошти виділялися в розпорядження Міністерства енергетики та електрифікації СРСР, а не Мінелектроприладу СРСР, до якого входило підприємство Завод «Електроважмаш», на якому працював позивач, а тому підстави для нарахування Заводом «Електроважмаш» позивачу додаткової премії в розмірі 400 крб. за рахунок зазначених коштів були відсутні у зв`язку з відсутністю у підприємства самого фінансування таких виплат з Державного бюджету. Оскільки така премія у розмірі 400 крб. позивачу не була нарахована і не була виплачена, то і підстави для зобов`язання відповідача видати довідку про заробітну плату позивача з урахуванням такої премії, - відсутні.\~ На підставі наданих сторонами доказів суд вважає не доведеним, що відповідачем нарахування заробітної за час участі позивача у виконанні робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС було здійснено неправильно, а тому підстав для зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок заробітної плати та видати довідку, що складається з виплаченої заробітної плати та 400 крб. премії, суд не вбачає. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. ст. 10, 15, 88, 209, 212, 215 ЦПК України, Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210, Постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7, суд -

Outcome: dismissed