Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки його заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем у зареєстрованому шлюбі не перебувала, від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьком в свідоцтві про народження яких значиться [PERSON] З 2017 року відносини з відповідачем припинені. Діти проживають разом з нею та знаходиться на її утриманні в той час відповідач ухиляється від утримання дітей, будь - якої матеріальної допомоги не надає,участі у їх вихованні не приймає та не виконує жоден із тих обов`язків, які покладені на нього законом як на батька дітей, тому позов просить задовольнити. Ухвалою судді від 07 травня 2019 року по справі відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. У матеріалах справи міститься заява [PERSON] щодо підтримання позовних вимог і розгляду справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, у визначеному законом порядку, з урахуванням положень ч.11ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Однак, у судове засідання не з`явився. Причини своєї неявки в судове засідання, суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву не подав. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні ним правовідносини. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження останніх (а.с.6-9). На даний час неповнолітні діти проживають разом із матір`ю за адресою [ADDRESS] та знаходячись на утриманні останньої, що підтверджується довідкою про склад сімї №1/3-1516 від 26.03.2019 року (а.с.12). Добровільно питання про надання матеріальної допомоги між сторонами не вирішено. За таких обставин, [PERSON] просить стягнути із [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей, до досягнення останніми повноліття. Будь-які дані про знаходження на утримані відповідача інших осіб у матеріалах справи відсутні. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини, що прийнята 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним із головних конституційних обов`язків (ч.2 ст. 51 Конституції України). Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обов`язок є особистим, індивідуальним обов`язком як матері, так і батька. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.1 і ч.3 181 СК України. Відповідно вимог ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст. 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривні, з 1 грудня - 2218 гривень. Аналізуючи зібрані докази, враховуючи інтереси дітей, обставини при визначенні розміру аліментів, передбачені ч. 1ст. 182 СК України,відсутність даних стосовно незадовільного стану здоровя відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сімї, яких він зобов`язаний утримувати, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково стягнувши з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. Позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б свідчили про необхідностіь стягнення аліментів у більшому розмірі, а саме у розмірі ј частки його заробітку щомісячно. Згідно ст. 141 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути судові витрати. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial