Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником квартири під номером [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстровані відповідачі з 2013 р. і тривалий час [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] там не проживають, що перешкоджає позивачу у вільному розпорядженні своєю власністю, а тому [PERSON] просив суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 08.11.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання, визначено учасникам процесу строки на подачу до суду заяв по суті справи. В підготовче засідання учасники процесу не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Представник відповідачів- адвокат Клокун Т.Г. направила до суду заяви про розгляд справи без участі відповідачів, позовні вимоги відповідачі визнають у повному обсязі, просять суд їх задовольнити. Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві власності квартира під номером [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 20.09.1999р., зареєстрованого Києво-Святошинським бюро технічної інвентаризації 15.06.2002 року за №27/8. Згідно довідки №433 від 12.07.2021 р., виданої виконавчим комітетом Ірпінської міської ради [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; згідно довідки №434 від 12.07.2021 р., виданої виконавчим комітетом Ірпінської міської ради [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; згідно довідки №435 від 12.07.2021 р. виданої виконавчим комітетом Ірпінської міської ради [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; згідно довідки №436 від 12.07.2021 р. виданої виконавчим комітетом Ірпінської міської ради [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Як слідує з заяви та акту депутата Ірпінської міської ради Київської області Помазана А.С., зареєстровані особи за адресою: [ADDRESS] , не проживають з 2013 року. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 47 Конституції України кожному гарантовано право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно вимог до ч.ч. 1 та 2 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно з вимогами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, враховуючи положення, передбачені ст. ст. 317, 383, 391 ЦК України, власник майна має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. За встановлених судом обставин та досліджених доказів, суд приходить до висновку, що позивач, будучи власником житла, довів належними та допустимими доказами порушення його права на користування і розпорядження належним йому майном, а також створення відповідачами перешкод щодо здійснення ним цих прав, а тому таке право підлягає захисту судом, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved