Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від шлюбу з яким вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 29 грудня 2015 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки, але відповідач аліменти не сплачує, має заборгованість по їх сплаті. Відповідач ухиляється від належного виконання батьківських обов'язків відносно малолітньої дитини, вихованням та утриманням якої не займається, не спілкується та не відвідує дитину, не цікавиться її станом здоров'я та успіхами у школі, байдужий до її долі та життя. На підставі викладеного позивач просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], сплату судових витрат покласти на відповідача. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 07.06.2018 року відкрито провадження по вищевказаній цивільній справі та розгляд справи призначений за правилами позовного (загального) провадження. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 01 серпня 2018 року продовжено строк підготовчого провадження у справі. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 16 серпня 2018 року закрито підготовче провадження по зазначеній справі та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], 05.01.2016 року шлюб розірвано, від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. З вересня 2015 року відповідач проживає окремо від дитини, ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо виховання дитини, не спілкується з дочкою, не відвідує дитину, не цікавиться її станом здоров'я та успіхами у школі, байдужий до її долі та життя. Дитина має обмеження життєдіяльності, постійно потребує лікування та корекції. Батько дитини аліменти, стягнуті з нього за рішенням суду, не сплачує, має заборгованість по сплаті аліментів. Просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] В подальшому надала до суду заяву, в якій просить судовий розгляд провести без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день слухання справи. Згідно ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Представник третьої особи Вегелін О.В. в судовому засіданні пояснила, що до органу опіки та піклування Селидівської міської ради надходила заява про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Органом опіки та піклування Селидівської міської ради було з'ясовано, що відповідач має заборгованість по сплаті аліментів на утримання малолітньої доньки, участі в вихованні дитини не приймає, ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Дитина є інвалідом та потребує особливої опіки, лікування. У зв'язку з чим, орган опіки та піклування Селидівської міської ради вважає доцільним позбавити батьківським прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В подальшому надала до суду заяву, в якій просить судовий розгляд провести без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона проживає з позивачем [PERSON] по сусідству 3 роки, дитина позивача [PERSON] дружить з її сином. Вона жодного разу не бачила батька [PERSON], не чула, щоб він телефонував дочці чи інтересувався нею. Вона відвідує батьківські збори у школі, але жодного разу батька [PERSON] на зборах не було. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що з позивачем [PERSON] він знайомий приблизно 3 роки. [PERSON] йому казала, що відповідач [PERSON] ніяких відношень з донькою [PERSON] не підтримує. В його присутності [PERSON] телефонувала відповідачу з приводу дитини, відповідач в телефонній розмові заявив, що у нього інша сім'я і щоб вона не дзвонила йому більше, дитина його не цікавить. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 21 липня 2009 року виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у м.Донецьку Донецької області [PERSON] народилася [INFO] та її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно заяви від 05.05.2014 року відповідач [PERSON] надавав свою згоду на тимчасовий виїзд з України до Росії своєї малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 25 грудня 2015 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 29 грудня 2015 року з [PERSON] стягнуто аліменти на дитину-інваліда - [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Довідками Мар'їнського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № 14.41-8711 від 24.07.2017 та № 54393445 від 04.12.2017 підтверджується, що [PERSON] не отримує аліменти з [PERSON] на користь [PERSON], [INFO] протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею. З довідки ОСББ «Надія» № 175 від 13.11.2017 року вбачається, що дитина [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Згідно побутової характеристики, наданої ОСББ «Надія» [PERSON] проживає разом з донькою [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS] з 2015 року без реєстрації. За час проживання зарекомендувала себе задовільно. [PERSON], 1986 року народження за зазначеною адресою не проживає, вихованням дитини не займається, з дитиною не спілкується. Згідно довідки № 264 від 09.11.2017 року [PERSON] навчається у ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 Селидівської міської ради Донецької області. Згідно характеристики, наданої ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 Селидівської міської ради Донецької області, [PERSON] характеризується позитивно, мати [PERSON] приділяє належну увагу навчанню і вихованню доньки. Батько проживає окремо від дитини, вихованням [PERSON] не займається, батьківські збори не відвідує, не цікавиться успіхами дитини у навчанні. Взагалі, класний керівник жодного разу не бачила батька [PERSON] у школі, не було і спілкування по телефону. Згідно довідки ВКК № 245/2441 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Селидівської міської ради» та медичного висновку ВКК № 253, [PERSON] дитина-інвалід, перебуває на «Д» обліку. З довідки Селидівського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області № 32980/405-2018 від 04.12.2018 вбачається, що згідно відомостей ІІПС ОВС України громадянин [PERSON], [INFO] у державному розшуку не перебуває. Згідно висновку № 02-23/5-417 від 04.05.2018 року орган опіки та піклування Селидівської міської ради вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно до ст. 20 Конвенції дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Статтею 27 Конвенції передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 постанови пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З метою захисту найвищих інтересів дитини, для забезпечення стабільних та гармонійних умов його життя, а також рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, суд вважає, що позов про позбавлення відповідача батьківських прав підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено та підтверджено доказами, що відповідач протягом тривалого часу дитину не відвідує, не займається її вихованням та не цікавиться її життям, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на її користь, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved