overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом і просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 20 грудня 2003 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міського управління юстиції Київської області (актовий запис № 308). Судові витрати просить стягнути із відповідача. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося із-за відсутності взаєморозуміння, внаслідок чого в сім'ї виникали постійні суперечки та сварки. Така сімейна атмосфера негативно впливала на виховання та моральний стан неповнолітньої доньки. Три роки сторони шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. До суду позивач [PERSON] не з»явився, просив розглядати справу без його участі, позов підтримав, просив задовольнити. Після надання сторонам строку для примирення та відновлення провадження у справі будь-яких заяв чи клопотань, з яких би вбачалася зміна його позиції, не надсилав. Відповідач [PERSON] після відновлення провадження у справі до суду двічі не з»явилася, повідомлена як за допомогою телефонограми, так і відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Будь-яких заяв чи клопотань не направила. Судом встановлено наступне. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 грудня 2003 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 308 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 10 лютого 2017 року) (а.с.6). Від сумісного проживання у шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідно до довідки ЦНАП виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області № 317 від 14 лютого 2017 року до складу сім'ї позивача входить донька - [PERSON], [INFO] (а.с.8). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини справи, відсутність будь-яких заперечень відповідача проти розірвання шлюбу, відсутність підстав для примирення сторін, суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам позивача. За таких обставин позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом і просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 24 вересня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області (актовий запис № 249).Свої вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через \~постійні сварки без будь-якого приводу. З кінця 2014 року сторони припинили подружнє життя, а із січня 2015 року проживають окремо. Майнового спору та спору з приводу утримання та виховання неповнолітнього сина між ними не існує Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала, не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач [PERSON] позов визнала, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом і просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 25 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області (актовий запис № 232), судові витрати просить стягнути із відповідача. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося через постійні сварки та суперечки, що призвело до неповаги один до одного. Внаслідок цього їх сім'я фактично розпалась, з квітня 2017 року спільного господарства сторони не ведуть та не пов'язані спільним побутом. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Не заперечує проти проведення заочного\~ розгляду справи. Відповідач [PERSON] двічі в судове засідання не зявилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України. Суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 232, (свідоцтво про шлюб серії І-ОК № 105266 від 25 вересня 2010 року) (а.с.5). Від сумісного проживання у шлюбі мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії І-ОК №195276 від 07 жовтня 2011 року (а.с.6). Відповідно до довідки Пристромської сільської ради №821 від 23 травня 2017 року позивач [PERSON] має такий склад сімї : дружина [PERSON],\~[INFO]; дочка [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини справи, чітку позицію позивача щодо розірвання шлюбу, відсутність будь-яких заперечень чи клопотань з боку відповідача, суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї стало неможливим, а тому вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом і просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 28 квітня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області (актовий запис № 84). Судові витрати просить покласти на відповідача. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сімейне життя з відповідачкою не склалося, оскільки остання не приділяє увагу сім'ї та зловживає спиртними напоями. Не допомагає матеріально утримувати їх спільного сина та не приділяє йому уваги, а всі зароблені кошти витрачає на власні потреби. Спільного господарства вони не ведуть. На даний час шлюбні відносини фактично між ними припинені. Подальше сумісне життя, примирення та збереження сім'ї неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений, у заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутність, претензій майнового характеру до позивача не має, зі ст. 169 ЦПК України ознайомлена. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач [PERSON] позов визнала, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, посилаючись на те, що він з червня 2006 року по вересень 2015 року проживав однією сімєю з відповідачкою, у них народилась дитина [PERSON], [INFO]. На даний час дитина знаходиться на його утриманні, відповідачка матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча в змозі її надавати, але ухиляється від утримання дитини, не займається вихованням дитини. Тому просить суд з урахування уточнень до позову стягувати аліменти з [PERSON], [INFO], на його користь на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття та судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує розглядати справу в порядку заочного розгляду. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, причини не явки до суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком дитини - [PERSON], [INFO], є [PERSON], [INFO], дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.5). На даний час дитина гунько І.О. проживає разом з позивачем батьком [PERSON] та знаходиться на його утриманні, що підтверджується актом про проживання від 07.09.2016 р. (а.с.6). Як передбачено ст. 11 Закону України «Про охорону дитинство», батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що на даний час дитина знаходиться на утриманні позивача та те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Оскільки, при подачі позовної заяви позивача було звільнено від сплати судових витрат у вигляді судового збору, тому суд вважає, що ці кошти необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання договорів № 03112014 на ремонт транспортного засобу, № 03112014 про погашення боргу на ремонт транспортного засобу, укладених 03 листопада 2014 року між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] , з підстав того, що вони не були спрямовані на реальне настання правових наслідків та були підписані позивачем під психологічним тиском, проти його волі. Сторони будучи повідомленими належним чином в судове засідання не з`явилися, що у відповідності до ст. 223 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи по суті, а тому суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 03 листопада 2014 року між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено наступні договори: -№ 03112014 на ремонт транспортного засобу; -№ 03112014 про погашення боргу на ремонт транспортного засобу. 11 грудня 2014 року позивач на прилюдних торгах в рамках виконавчого провадження, придбав у власність автомобіль марки Кіа Cerato, 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , що належав [PERSON] , що підтверджується актом продажу майна на прилюдних торгах від 22 грудня 2014 року (а.с. 3). 23 грудня 2014 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в місті Києві Касноштан І.Л. надіслано вимогу відповідачу про негайну передачу позивачу транспортного засобу, яка залишена без виконання. Позивач зазначає, що 24 грудня 2014 року на вимогу відповідача ним було підписано спірні договори від 03 листопада 2014 року. У відповідності до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Згідно зі ст. 231 ЦК України правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним. Винна сторона (інша особа), яка застосувала фізичний або психічний тиск до другої сторони, зобов`язана відшкодувати їй збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв`язку з вчиненням цього правочину. Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Стверджуючи, що спірні договори підписані під примусом, позивач всупереч вимог ст. 81 ЦПК України, не надав суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження існування даних обставин. З врахуванням встановленого суд приходить до висновку, що обставини, зазначені позивачем не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, а тому позов є таким, що задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання договору дійсним та визнання права власності. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. На підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого нотаріусом 27.12.2012 року позивачу на праві власності належить земельна ділянка [ADDRESS]. Поруч з належним йому домоволодінням розташована земельна ділянка [ADDRESS]. На вказаній земельній ділянці раніше був побудований будинок, але на даний момент він зруйнований, залишився лише фундамент будинку. Бажаючи розширити свою земельну ділянку за рахунок сусідньої, де ніхто не мешкає, позивач звернувся до відповідача з пропозицією купити в неї зазначену земельну ділянку, оскільки йому було відомо, що ділянка належить їй. У жовтні 2013 року позивач домовився з відповідачем про купівлю у неї фундаменту будинку, розташованого по [ADDRESS]. Як запевнила позивача відповідач, вона успадкувала будинок (який на даний момент зруйнований) від своєї бабусі [PERSON] На підтвердження намірів про купівлю фундаменту 15 жовтня 2013 року між сторонами відбулась повна передача грошей,тобто позивач віддав відповідачу гроші у розмірі 8 000 гривень, отже було зроблено фактичний продаж. Про це відповідач власноруч написала позивачу розписку. При цьому, відповідач віддала позивачу документи. Документи були передані позивачу для їх підготовки до подальшого укладення нотаріально посвідченої угоди купівлі - продажу. Отримавши документи, позивач побачив, що юридичним власником так, і залишається [PERSON], тобто бабка (по матері) відповідача, яка померла [INFO]. Мати відповідача [PERSON] також померла [INFO]. Таким чином, відповідач єдина має право успадкувати колишнє домоволодіння по [ADDRESS]. Договір купівлі - продажу сторони так і не укладали, як зазначає відповідач, вона постійно хворіє, постійно посилається на погане самопочуття. Позивач свої позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явилася, але на адресу суду спрямувала заяву, у якій вказує, що вона із позовом погоджується у повному обсязі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.2 статті 220 ЦК України якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. На підставі викладеного, відповідно до статей 16, 220,392 ЦК України, ст.ст.130, 174, 213-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання договору дійсним та визнання права власності. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. Позивач [PERSON] 02.03.2020 року уклав угоду з відповідачем [PERSON] , згідно якого фактично купив у [PERSON] будинок, що розташований у [ADDRESS] . На момент фактичного купівлі-продажу будинку, відповідач отримав від [PERSON] грошові кошти, про що надав відповідну розписку. У нотаріуса посвідчити договір купівлі-продажу позивач не має можливості, оскільки відповідач не здійснює жодних дій, спрямованих на посвідчення договору у нотаріуса. Відповідач тяжко хворіє та не має змоги звернутися до нотаріуса. До теперішнього часу [PERSON] не має можливості оформити з відповідачем договір купівлі-продажу, хоча гроші за продаж домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами та земельною ділянкою відповідач отримав від позивача в повному обсязі. Позивач неодноразово прохав відповідача та його родичів укласти з ним договір купівлі-продажу у нотаріуса, на що відповіді не отримував. Позивач у судове засідання не з`явився, про судове засідання повідомлявся. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.ст.\~15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Також має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до розписки від 02.03.2020 року [PERSON] , 1956 р.н., отримав від [PERSON] грошові кошти у розмірі 36600 гривень за продаж будинку за адресою [ADDRESS] . У відповідно до розписки від 10.06.2020 р. [PERSON] отримав усі кошти у сумі 40000 гривень. Таким чином, [PERSON] фактично продав, а [PERSON] фактично придбав вищевказане домоволодіння. Відповідно до ч. 2\~ст. 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Судом, встановлено, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами та письмовими поясненнями позивача, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання договору дійсним та визнання права власності. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач уклав договір купівлі-продажу з відповідачем, відповідно якого він фактично купив у [PERSON] квартиру [ADDRESS]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно до умов зазначеної угоди позивач передав грошові кошти у розмірі 20 000 гривень, оскільки саме за таку ціну відповідач погодився продати йому свою квартиру. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На момент фактичної купівлі-продажу квартири гроші відповідач отримав в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У нотаріуса посвідчити договір купівлі-продажу позивач не має можливості, оскільки відповідач ухиляється від переоформлення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач зобовязався в строк до 15 січня 2014 року оформити на позивача право власності. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Але до теперішнього часу відповідач право власності на квартиру належним чином не оформив, у звязку з чим він не має можливості оформити з відповідачем договір купівлі-продажу, хоча гроші за продаж квартири відповідач від позивача отримав у повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач свої позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання не зявився, але на адресу суду спрямував заяву, у якій вказує, що він із позовом погоджується у повному обсязі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно довідки РКП «Марїнське БТІ» відомостей про оформлення права власності на \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.2 статті 220 ЦК України якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного, відповідно до статей 16, 220,392 ЦК України, ст.ст.130, 174, 213-215224,226 ЦПК України, суд

Outcome: approved