Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, зареєстрованим у суді 28.05.2020 за вх. № 12360/20, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати пред`явлення позову і до повноліття сина. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона з відповідачем з 24.08.2013 по 26.06.2017 перебувала у цивільному шлюбі. За час спільного проживання у них народився син - [PERSON] , який з народження проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач має стабільний високий дохід, точне джерело якого їй не відоме. Всі свої кошти він витрачає виключно на свої особисті потреби, ігноруючи інтереси та потреби їх сина, не надає жодних коштів на утримання сина та не бере участь у його вихованні та піклуванні. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.02.2020 відмовлено у видачі судового наказу про стягнення аліментів на дитину за заявою [PERSON] до [PERSON] . Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.10.2020 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів передано Долинському районному суду Кіровоградської області для розгляду за підсудністю. Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 19.11.2020 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та постановлено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копія ухвали від 19.11.2020 отримана відповідачем 15.01.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Клопотання від сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходили. Заперечення від відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходило. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, які не суперечать законодавству, зокрема тому, яке регулює сімейні правовідносини, та їх задоволення з огляду на таке. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , який народився [INFO] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції у Кіровоградській області 13.08.2015 складено відповідний актовий запис № 126, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 13.08.2015, в якому батьками дитини зазначені: батько « [PERSON] » та мати « [PERSON] ». Відповідно до акта мешканців будинку [ADDRESS] від 02.12.2019, підписи яких (мешканців) підтверджені головою правління ОСББ «Бизова 1МАА», [PERSON] , [INFO] , проживає разом із сином [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] без реєстрації з 16.06.2019. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 184 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ч. 1 ст. 3, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини На підставі вищевикладеного, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину до досягнення дитиною повноліття є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при цьому, припинення фактичних шлюбних відносин між батьками та проживання окремо від дитини, - не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини до досягнення дитиною повноліття, крім того, судом під час розгляду справи, з урахуванням положень ч. 1 ст. 182 СК України та наявних у справі доказів, не встановлено наявності на утриманні у відповідача інших неповнолітніх (малолітніх) дітей, непрацездатних батьків, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, не можливості сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі, визначеному позивачем, які мають враховуватися судом при розгляді питання про стягнення аліментів та їх розмір, на підставі чого суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, які ґрунтуються на вимогах законодавства, яке регулює сімейні відносини, у зв`язку з чим такі вимоги підлягають задоволенню. Отже, з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивача на утримання їх спільної малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів з дня пред`явлення позивачем позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Окремо судом відзначається, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, на підставі чого, враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору та позов задоволено повністю, - суд дійшов висновку, що судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 840,80 грн., слід стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved