Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Київського районного суду м.Полтави з позовом про стягнення із [PERSON] пені по заборгованості по аліментах. Позов обґрунтовуючи тим, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 16.08.2016 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі по 1000 грн. щомісячно, починаючи з 19 липня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до розрахунку державного виконавця Київського ВДВС м.Полтава ГТУЮ у Полтавській області відповідач [PERSON] станом на 01.06.2020 року має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 27293,50 грн. Просила стягнути з відповідача на її користь пеню в зв`язку із заборгованістю по виплаті аліментів на утримання дитини у сумі 11994,94 грн. В судове засідання позивач [PERSON] , не з`явилася, попередньо надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. Представник третьої особи Шевченківського ВДВС м. Полтави Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутності. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з`явилися з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] та відповідно до рішення Київського районного суду м. Полтави 16.08.2016 року зобов`язаний сплачувати на користь позивача [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі по 1000 грн. щомісячно, починаючи з 19 липня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідач нерегулярно виконував рішення суду по сплаті аліментів. Станом на 01.06.2020 року заборгованість [PERSON] по аліментам становила 28 651,50 коп., що підтверджується довідкою Київського ВДВС м.Полтава ГТУЮ у Полтавській області (а.с.6). За розрахунками позивача за період з 01.08.2016 року по 01.06.2020 року включно, сума пені від суми несплачених аліментів складає 11 994 грн. 94 коп. (а.с. 2-3). Відповідно ч.1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно ч.1,3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання . Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Правовою позицією Верховної Суду України, викладеній у справі № 6-1477цс15 роз`яснено, що: «Згідно із частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, за який не сплачено аліменти. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). Згідно із ч. 1 ст. 20 СK України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 72, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 138, ч. 3 ст. 139 цього Kодексу, а тому на правовідносини, які регулюються ст. 196 СK України, не поширюється дія норм ЦK України про позовну давність. Отже відповідач повинен сплатити пеню за затримку виплати аліментів за період 01.06.2016 року по 01.06.2020 року у розмірі 11 994 грн. 94 коп. Згідно ч.І ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Батьки зобов`язані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, утримувати дітей на нормальному рівні матеріального забезпечення, а тому суд вважає, що той розмір аліментів, який на даний час сплачує відповідач не забезпечує нормального життєвого рівня дитини. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», зазначено, що відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину? не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7,8 ст.7 Сімейного Кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 16.089.2016 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі по 1000 грн. щомісячно, починаючи з 19 липня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. Крім того, з часу присудження аліментів до ухвалення даного рішення суду значно зріс прожитковий мінімум для малолітньої дитини, що має суттєве значення, і, відповідно до ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, і мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому, враховуючи вищенаведені обставини, позов підлягає задоволенню і розмір аліментів збільшенню. За віком відповідач є працездатною особою, причин які б унеможливлювали ним сплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини у збільшеному розмірі не існує. Отже необхідно встановити розмір аліментів у розмірі ј частки від всіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved