Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідачів ПАТ «Укрсоцбанк», ВДВС Красилівського районного управління юстиції, треті осіб на стороні позивача [PERSON], [PERSON] про визнання права власності та звільнення майна з-під арешту. Позивач вказує, що 28 травня 2008 року третя особа на стороні позивача [PERSON] видав доручення на продаж автомобіля Ford Curеir, третій особі на стороні позивача [PERSON] Третя особа на стороні позивача [PERSON] 24 вересня 2012 року, на підставі отриманого доручення, продав автомобіль Ford Courier позивачеві. 27 січня 2016 року відділом ДВС Красилівського РУЮ на підставі виконавчого листа № 755/17317/15-ц, виданого Дніпровським районним судом міста Києва, на автомобіль накладено арешт. Позивач [PERSON] стверджуючи факт придбання автомобіля, надавши в розпорядження суду розписку про сплату коштів за автомобіль, просить суд винести рішення про визнання права власності та звільнити автомобіль з-під арешту. У суді представник позивача [PERSON] підтримав доводи позовної заяви та просив її задовольнити. Відповідачі - представники ПАТ «Укрсоцбанк», ВДВС Красилівського районного управління юстиції, треті особи на стороні позивача [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися повторно, були своєчасно та належним чином повідомленні про день, час та місце слухання справи, за даними телефонограм просять справу розглядати у їх відсутність. Дослідивши позиції учасників судового розгляду, матеріали цивільної справи, суд встановив, що спірні правовідносини регулюються - статтею 41 Конституції України, кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю; статтями 15, 16 ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; статтею316 ЦК України, якою визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Він може використовувати майно для здійснення господарської та іншої, не забороненої законом діяльності; статтею321 ЦК України, згідно з якою право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; статтею 328 ЦК України, якою регулюються умови набуття права власності на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; статтею 210 ЦК України, за якою правочин підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню; статтею 34 Закону України «Про дорожній рух», якою передбачено обов'язкову державну реєстрацію (перереєстрацію) транспортних засобів та їх власників. Вивчивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER], виданого Красилівським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України 7 червня 2003 року, третя особа на стороні позивача [PERSON] є власником автомобіля Ford Curеir, державний номерний знак [NUMBER], кузов код vin [NUMBER], жовтого кольору, 1992 року випуску, який зареєстрований у Красилівському МРЕВ в Хмельницькій області. 28 травня 2008 року третя особа на стороні позивача [PERSON] видав доручення на продаж автомобіля Ford Curеir, державний номерний знак [NUMBER], кузов код vin [NUMBER], жовтого кольору, третій особі на стороні позивача [PERSON] Позивач [PERSON] 24 вересня 2012 року на підставі доручення, посвідченого приватним нотаріусом Красилівського районного нотаріального округу Грибчиком А.М., зареєстрованого в реєстрі за № [NUMBER] від 28 травня 2008 року на [PERSON], фактично отримав у володіння та користування автомобіль Ford Curеir, державний номерний знак [NUMBER], кузов код vin [NUMBER], жовтого кольору, 1992 року випуску. Представник позивача [PERSON] у суді наполягає, що позивач [PERSON] 24 вересня 2012 року фактично уклав договір купівлі-продажу, тобто купив автомобіль у [PERSON], сплативши 30000 гривень, що підтверджує відповідною розпискою. У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Фактично, позивач та його представник вимагають у суді підтвердження законного набуття права власності на автомобіль Ford Curеir, державний номерний знак [NUMBER], кузов код vin [NUMBER], жовтого кольору, 1992 року випуску. Відповідно до ст. 210 ЦК України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок веденні відповідних реєстрів встановлюється законом. Згідно ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» встановлено обов'язкову державну реєстрацію, перереєстрацію, облік транспортних засобів та їх власників, що здійснюються відповідними підрозділами Державтоінспекції МВС України, що забезпечують безпеку дорожнього руху. Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. Згідно п.п. 7, 8 постанови Кабінету Міністрів України № 1388 від 7 вересня 1998 року «Про затвердження Порядку державної реєстрації (далі Порядку реєстрації ), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані у підрозділах Державтоінспекції забороняється. Обов'язковою умовою для укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу є його попереднє зняття у встановленому порядку з обліку в підрозділах ДАІ. Відповідно до Порядку реєстрації… затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою: - довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; - договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби; - копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; - довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; - акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача; - вантажна митна декларація, або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в підрозділах Державтоінспекції транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу. Хоча фактично розписка, подана до суду позивачем, формально містить ознаки угоди - договору купівлі-продажу, однак договір не засвідчений нотаріально не є документом, на підставі якого здійснюється державна реєстрація транспортного засобу, що підтверджує правомірність придбання транспортного засобу. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем фактично не доведено допустимими і належними доказами законні підстави набуття ним права власності на спірний автомобіль, на які він посилається, а відсутність державної реєстрації переходу права власності на даний автомобіль, яка є обов'язковою в даному випадку, дає підстави для висновку, що договір купівлі-продажу автомобіля не є вчиненим. Приймаючи до уваги той факт, що позивачем [PERSON] та його представником [PERSON] крім розписки та доручення, не надано суду інших документів, які б підтвердили правомірність позовних вимог, суд визнає такі позовні вимоги не обґрунтованими на законі та такими, що не підлягають задоволенню. У суді позивачем не доведено обґрунтованих на законі підстав для визнання за ним права власності на автомобіль, що є предметом спору. Відповідно позовні вимоги в частині звільнення майна з під-арешту - автомобіля Ford Curеir, державний номерний знак [NUMBER], кузов код vin [NUMBER], жовтого кольору, 1992 року випуску, зареєстрованого у Красилівському МРЕВ в Хмельницькій області задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed