Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь в рахунок відшкодування шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою 82 913 грн. 10 коп., стягнути з відповідача [PERSON] на його користь в рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою 5000 грн., а також стягнути з відповідача [PERSON] на його користь витрати за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 500 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 800 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 892 грн. 13 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 30.03.2016 року приблизно об 11.10 год. [PERSON], керуючи автомобілем Volkswagen Caddy, реєстраційний № [NUMBER] на перехресті нерівнозначних доріг вул. Біблика та вул. Генерала Момота в м. Харкові, рухаючись по другорядній дорозі, а саме по вул. Біблика, не надав дорогу автомобілю Skoda Fabia, реєстраційний № [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався по головній дорозі, а саме по вул. Генерала Момота, внаслідок чого допустив зіткнення вказаних автомобілів, чим порушив вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху України. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.05.2016 року [PERSON] визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок порушення [PERSON] Правил дорожнього руху, транспортному засобу Skoda Fabia, реєстраційний № [NUMBER], який належить позивачу на праві власності, було завдано значних механічних ушкоджень. Відповідно до Звіту № 154/08/16 про оцінку колісного транспортного засобу від 07.06.2016 року вартість матеріального збитку, спричиненого володільцю автомобіля засобу Skoda Fabia, реєстраційний № [NUMBER] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає 132 403 грн. 10 коп. Оскільки згідно Полісу № АЕ-6639311 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.03.2016 року зі строком дії до 28.02.2017 року відповідальність власника автомобілю Volkswagen Caddy, реєстраційний № [NUMBER] [PERSON] була застрахована в ПАТ «СК «Брокбізнес» та дорожньо-транспортна пригода сталася під час дії договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, яким визначено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну у 50 000 грн. з франшизою у розмірі 510 грн, то в рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди ПАТ «СК «Брокбізнес» сплатила на користь позивача грошову суму у розмірі 49 490 грн. [PERSON] вважає, що різниця між фактичним розміром завданої майнової шкоди і страховою виплатою, яка дорівнює 82 913 грн. 10 коп. повинна бути стягнута з [PERSON], який є власником автомобілю Volkswagen Caddy, реєстраційний № [NUMBER] і саме ним була застрахована цивільно-правова відповідальність як володільця (власника) джерела підвищеної небезпеки. Також зазначає, що протиправними діями співвідповідача [PERSON] йому було заподіяно моральної шкоди у розмірі 5000 грн. Спричинення моральної шкоди позивач обґрунтовує тим, що після дорожньо-транспортної пригоди змінився його життєвий уклад, він позбавлений можливості користуватися автомобілем, який до теперішнього часу не відремонтований, внаслідок недостатності страхового відшкодування і відсутності матеріальної можливості для проведення ремонту. Після ДТП він переніс стрес, який вплинув на порушення стану здоров'я. Представник позивача - адвокат Золотарьова С.Ю. у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги [PERSON] підтримала у повному обсязі і просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] неодноразово у судові засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, про причини неявки не повідомили, заперечень проти позову не надали. Представник третьої особи - ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» у судове засідання не з'явився, направив суду письмові пояснення, в яких просив розглядати справу у його відсутність. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до вимог ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 30.03.2016 року приблизно об 11.10 год. [PERSON], керуючи автомобілем Volkswagen Caddy, реєстраційний № [NUMBER] на перехресті нерівнозначних доріг вул. Біблика та вул. Генерала Момота в м. Харкові, рухаючись по другорядній дорозі, а саме по вул. Біблика, не надав дорогу автомобілю Skoda Fabia, реєстраційний № [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався по головній дорозі, а саме по вул. Генерала Момота, внаслідок допустив зіткнення вказаних автомобілів, чим порушив вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху України. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.05.2016 року [PERSON] визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, щ розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як вбачається з матеріалів справи власником автомобілю Volkswagen Caddy, реєстраційний № [NUMBER] є відповідач [PERSON]. Відповідно до Звіту № 154/08/16 про оцінку колісного транспортного засобу від 07.06.2016 року вартість матеріального збитку, спричиненого володільцю автомобіля засобу Skoda Fabia, реєстраційний № [NUMBER] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає 132 403 грн. 10 коп. Згідно Полісу № АЕ-6639311 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.03.2016 року зі строком дії до 28.02.2017 року відповідальність власника автомобілю Volkswagen Caddy, реєстраційний № [NUMBER] [PERSON] була застрахована в ПАТ «СК «Брокбізнес». За приписами п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Дорожньо-транспортна пригода сталася під час дії договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, яким визначено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну у 50 000 грн. з франшизою у розмірі 510 грн. В рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди ПАТ «СК «Брокбізнес» сплатила на користь [PERSON] грошову суму у розмірі 49 490 грн. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як роз'яснив Пленум Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.11 Постанови № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред'явлена як безпосередньо до винної особи, так і до особи, яка за неї відповідає, оскільки за змістом статті 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові. Таким чином, різниця між фактичним розміром завданої майнової шкоди і страховою виплатою, яка дорівнює 82 913 грн. 10 коп. повинна бути стягнута з [PERSON], який на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом (є його власником). Також позивачем були понесені витрати по проведенню автотоварознавчого дослідження в розмірі 500 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 800 грн., які також підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача у відповідності до положень ст.ст. 84, 88 ЦПК України. Крім завданої матеріальної шкоди, протиправними діями [PERSON] позивачеві також було завдано моральної (немайнової) шкоди, яка полягає у зміні життєвого укладу позивача, стресі, неможливості користуватися власним майном. Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Тобто таке відшкодування здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. В частині 2 ст. 23 ЦК України закріплено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. В силу ч.4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved