Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом, в якому просить: розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 08.08.2014 р., зареєстрований відділом ДРАЦС Люботинського міського управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 98, реалізувати її право іменуватись дошлюбним прізвищем «Тимченко» та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, протягом подружнього життя сторони не могли знайти порозуміння, часті сварки звели стосунки сторін до проживання з відчуттям абсолютно не сторонніх людей. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги в частині зміни прізвища просила не задовольняти, в іншій частині позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся судом завчасно та належним чином за адресою, повідомленою АДП ГУ ДМС України в Харківській області, однак всі конверти повернулись до суду за закінченням терміну зберігання. Крім того, відповідач повідомлявся про судовий розгляд в телефонному режимі, що підтверджується телефонограмами. З огляду на положення ст. 74 ЦПК України суд вважає відповідача належним чином повідомленим про дату та час судового розгляду, тому згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглядає справу в заочному порядку. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. 08 серпня 2014 року сторони уклали шлюб, що підтверджує свідоцтво про шлюб, видане відділом ДРАЦС Люботинського міського управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 98. Позивач вказує на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось, протягом подружнього життя сторони не могли знайти порозуміння, часті сварки звели стосунки сторін до проживання з відчуттям абсолютно не сторонніх людей. Протягом серпня 2015 року сторони проживали окремо. Шлюбні відносини між сторонами припинені з жовтня 2015 року. Спільне господарство сторони не ведуть з 10 листопада 2015 року. Спір про поділ майна між сторонами відсутній. Той факт, що відповідач, будучи обізнаним про розгляд судом справи про розірвання шлюбу, в судове засідання не з'явився, ніяких заяв не подав, суд сприймає як байдуже ставлення відповідача до збереження сім'ї. Бажання відновити шлюбні відносини сторони не виявили, виходячи з чого суд дійшов висновку про те, що подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, позивачем заявлена вимога про реалізацію її права іменуватись дошлюбним призвіщем Тимченко після розірвання шлюбу. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Даною нормою встановлено, що зміна прізвища в результаті розірвання шлюбу є виключним правом позивача, однак позивачем не надано доказів порушення цього права, тому така позовна вимога не підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial