Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 10 квітня 1982 р. між [PERSON] та відповідачем [PERSON], відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду, реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, було зареєстровано шлюб, про що у книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний актовий запис № 326 від 10 червня 1982 року та видано свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER]. З особистих на те причин спільне сімейне життя між позивачем та відповідачем не склалося. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Фактично не проживають разом уже більше двох років. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за їхнім добровільними взаємними переконаннями подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Примирення не можливе. У зв'язку з наведеним вище позивач просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON]. В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в порядку ст.76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення справи до суду не надходило, у зв'язку з чим суд згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи. Згідно до ч.1 ст.157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Частиною 4 статті 169 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER], від 10 червня 1982 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду, реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області під актовим записом № 326. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. У відповідності зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] виявився невдалим, сімейне життя не склалося, шлюбних стосунків вони не підтримують, тобто даний шлюб існує тільки формально. За таких обставин подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved