Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 03 серпня 2013 року по 06 березня 2017 року. В шлюбі у них народилося двоє дітей: донька - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що з відповідачем проживають окремо, діти перебувають на повному її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку по утриманню дітей, не бере участі в матеріальному забезпеченні та вихованні. Можливості самостійно забезпечувати дітей усім необхідним в неї немає, так як вона перебуває в декретній відпустці по догляду за сином [PERSON]. Відповідач офіційно не працевлаштований, стабільного доходу немає. Просить суд з урахуванням уточнених позовних вимог, стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей доньки [PERSON] та [PERSON], в твердій грошовій сумі в розмірі - 3000 грн. щомісячно, починаючи з 10 квітня 2017 року до досягнення старшою дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з підстав, викладених у них, просили його задовольнити. Крім того, позивач пояснила, що має скрутне матеріальне становище, оскільки винаймає житло і єдиним її джерелом доходів являється державна допомога на сина [PERSON] в розмірі 860 грн. натомість відповідач працюючи неофіційно отримує в середньому 10-15 тис. грн. на місяць. Відповідач в судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшла заява в якій відповідач просить суд справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає частково, зазначає, що сума в 3000 грн. є значно завищеною, оскільки він не може гарантувати вказану суму. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 березня 2017 року розірвано (а.с. 3) Під час перебування у шлюбі у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER], та син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданих Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції у Волинській області (а.с. 4-5). Відповідач [PERSON] вказаний батьком [PERSON] та [PERSON] у виданих свідоцтвах про народження (а.с. 4-5). Судом також встановлено, що сторони проживають окремо, неповнолітні діти проживають разом з матір'ю - позивачкою [PERSON] та перебувають на її утриманні. Відповідач свого обов'язку утримувати неповнолітніх дітей в добровільному порядку не виконує. Неповнолітні [PERSON] та [PERSON] є здоровими, самостійних доходів не мають. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов'язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З урахуванням того, що неповнолітні діти проживають з матір'ю - позивачкою [PERSON], батько дітей - відповідач [PERSON] офіційно не працює, отримує нерегулярний заробіток (доход), то суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. В судовому засіданні зі слів позивача, встановлено, що відповідач [PERSON] є здоровим, на обліку у лікарнях не перебуває, є працездатним, на його утриманні інших осіб не має, однак, як зазначає відповідач в поданій заяві, через нещасний випадок отримав травму ноги, і для відновлення функціонування та для забезпечення стійкості кістки необхідні операції, що тягне за собою великі затрати. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітніх дітей, відповідач є працездатним і доказів, які б підтверджували неможливість працевлаштування, в судовому засіданні не здобуто. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а саме з 01.05.2017 року для дітей віком до 6 років- 1426 гривень. Враховуючи зазначені обставини, а також те, що обов'язок утримувати дітей покладається рівною мірою на матір і батька, суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей в розмірі - 2000 грн. щомісячно. Не підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення аліментів в сумі з урахуванням індексації виходячи з наступного. Згідно зі ст. 9 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ від 03.07.1991 року, індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами-підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Отже, позовна вимога про стягнення аліментів з урахуванням індексаціі не грунтується на законі. Тому позовні вимоги [PERSON] суд вважає такими, що підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивач звернулася до суду з даним позовом про стягнення аліментів 10 квітня 2017 року. Таким чином аліменти на користь позивача на утримання дітей підлягають стягненню починаючи з дня звернення до суду (10.04.2017 року) та до досягнення дітьми повноліття. Згідно зі ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної або відхиленої частини вимог. На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, а тому судовий збір в сумі 640 грн. на користь держави підлягає стягненню з відповідача [PERSON] На підставі ст.ст. 181, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial