Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «МДН» про стягнення депозитних коштів та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що 03.03.2014 року між ним та відповідачем по справі КС «МДН» був укладений договір №27/14 про надання фінансової послуги - залучення строкового внеску ( вкладу ) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до якого позивач вніс строковий внесок (вклад) 48 000 грн. на депозитний рахунок до Спілки, а спілка прийняла внесок та зобов'язалась його повернути вкладникові та виплатити проценти в розмірі 22% річних. Договір укладено строком на 6 місяців. Однак до теперішнього часу відповідачем не повернуто позивачу депозитний внесок та проценти, в зв'язку з чим, позивач був змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Просить суд стягнути з КС «МДН» на його користь депозитні кошти за договором від 27/14 від 03.03.2014 року про надання фінансової послуги - залучення строкового внеску ( вкладу ) члена кредитної спілки на депозитний рахунок в розмірі 48 000 грн., проценти в розмірі 7 000, а всього стягнути 55 000 грн., а також у рахунок відшкодування моральної шкоди просить стягнути з відповідача на його користь 10 000 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з'явився , надавши суду заву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення депозитних коштів з процентами визнає частково в сумі 48 000 грн. - сума внеску, 4545,11 грн. - сума процентів. Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди не визнає та просить в цій частині вимог відмовити. У зв'язку з чим, суд ухвалив розглядати справу в порядку ст.224 ЦПК України на підставі наявних у матеріалах справи доказах. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 статті 60 ЦПК України встановлено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 1,2 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. Судом встановлено, що 03.03.2014 року між [PERSON] та відповідачем по справі КС «МДН» був укладений договір №27/14 про надання фінансової послуги - залучення строкового внеску ( вкладу ) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до якого позивач вніс строковий внесок (вклад) 48 000 грн. на депозитний рахунок до Спілки, а спілка прийняла внесок та зобов'язалась його повернути вкладникові та виплатити проценти в розмірі 22% річних. Договір укладено строком на 6 місяців. Таким чином сума на вказаному вище депозитному рахунку складає 48 000 грн. Відповідно до особової картки [PERSON] по гривневому депозиту вбачається, що сума процентів за депозитним договором №27/14 від 03.03.2014 року становить 4545,11 грн. та підлягає стягненню з відповідача КС «МДН» на користь позивача [PERSON] Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. У відповідності з вимогами ст.1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу у розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу кожного кварталу окремо від суми вкладу, а не витребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти, згідно із ч.5 ст.1061 ЦК України. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача депозитний внесок в сумі 48 000 грн., проценти на банківський вклад в сумі 4545,11 грн. за депозитним договором №27/14 від 03.03.2014 року. Відповідно до ст.1075 ЦК України договір банківського рахунку розривається за заявою клієнта у будь-який час. Вирішуючи позовні вимоги позивача про стягнення з КС «МДН» на його користь моральної шкоди у розмірі 10 000 грн., суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] у цій частині з наступних підстав. Відповідно до ст.23 ч.1 п.1, 2 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Як вказує законодавець, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч.1 п.5 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», завдану внаслідок дефекту в продукції споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. В розумінні п.5 ст.1 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» від 19.05.2011 року шкода - це завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект. В даному випадку, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав, прямо передбачених Законом України «Про захист прав споживачів», для задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди у зв'язку з тим, що позивач мав душевні хвилювання з приводу неправомірної поведінки відповідача, погіршення стану його здоров'я, тощо. При таких обставинах, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди слід відмовити. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Як встановлено статтею 79 ЦПК України до судових витрат належить судовий збір. Оскільки позов [PERSON] задоволено частково та позивача було звільнено від сплати судового збору за подачу позовної заяви майнового характеру, судовий збір стягується з відповідача на користь держави в сумі 525,45 грн.

Outcome: partial