Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до КЕВ м.Житомира про виключення житлового приміщення - квартири [ADDRESS] з числа службового, свої вимоги обґрунтовує тим, що з 05.10.1982 року він мешкає в дані квартирі, яка йому була надана Житомирською КЕЧ району (правонаступником якої є КЕВ м.Житомира) на підставі талону до ордеру № 36 від 05.11.1982 р. 10.12.2013 року позивач звернувся до начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м.Житомира та просив розглянути можливість виключення із службового статусу квартири [ADDRESS], однак 31.12.2013 року позивач отримав відмову з посиланням на те, що житлові приміщення включаються ( виключаються) до ( із) числа службового на підставі рішення Міністра Оборони України. Позивач вважає відмову неправомірною та просить зобов»язати квартирно-експлуатаційний відділ м.Житомира прийняти рішення про виключення із службового фонду квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Представники відповідача позовні вимоги не визнали, письмові заперечення приєднані до матеріалів справи. Представник Житомирської міської ради при вирішенні справи покладалась на розсуд суду. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 05.11.1982 року Міністерством оборони СССР в особі Житомирської КЕЧ району [PERSON] видано ордер ( з позначкою службова) № 36 який надав йому право заняття разом із сім»єю квартири [ADDRESS]. 10.12.2013 року [PERSON] звернувся до начальника КЕВ м.Житомира з проханням розглянути можливість позбавлення статусу квартири як службової. 31.12.2013 року КЕВ м.Житомира надано відповідь про припинення практики виключення квартир з числа службових. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями проводиться відповідно до Інструкції «Про організацію забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями» затвердженої наказом Міністра оборони України від 30.11.2011 року. А саме відповідно до п. 3.7.-3.8 інструкції на підставі рішення про надання службового жилого приміщення, погодженого Комісією з контролю за розподілом житла в гарнізонах ЗС України, КЕВ (КЕЧ) району подає затверджений начальником гарнізону витяг із списку розподілу службової жилої площі у гарнізоні, погоджений протоколом засідання Комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах ЗС України, разом з документами, що знаходяться в облікових справах, до виконавчого органу сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад або районної державної адміністрації для оформлення спеціального ордера, який є єдиною підставою для вселення в надане службове жиле приміщення. Спеціальний ордер на службові квартири в закритих військових містечках оформляється та видається відповідним КЕВ (КЕЧ) району за підписом його начальника. Службове жиле приміщення надається військовослужбовцю на всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним (у тому числі на дружину (чоловіка) і неповнолітніх дітей, які проживають окремо від військовослужбовця в цьому або іншому населеному пункті, але перебувають разом з ним на квартирному обліку). Відповідно до п. 3.4. Інструкції жиле приміщення включається (виключається) до (із) числа службового встановленим порядком на підставі наказу Міністерства оборони України за клопотанням начальника гарнізону, погодженим з начальниками КЕВ (КЕЧ) районів та головою житлової комісії гарнізону. Суд вважає, що одноособова відмова начальника КЕВ м.Житомира про розгляд питання виключення житла з числа службових не грунтується на законі, таке звернення повинно розглядатись Мінстерством оборони України за клопотанням начальника Житомирського гарнізону. У даному випадку спірна квартира відноситься до житлового фонду Міністерства оборони України, який є відомчим і розподіляється між особами, які мають безпосередній зв'язок зі Збройними силами України. Житловий фонд перебуває у власності держави в особі Міністерства оборони України, а тому позовні вимоги до КЕВ м.Житомира є безпідставними, оскільки саме Міністерство оборони України як фактичний власник нерухомого майна повинен був розглянути питання чи є необхідність збереження спірному житлу статусу службового приміщення на даний час, з постановленням відповідного обґрунтованого рішення. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed