Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу. Позовну заяву мотивує тим, що між [PERSON], та [PERSON] був укладений в простій письмовій формі у вигляді розписки договір позики від 10.08.2009 р. на суму 5000,00 дол. США, строком повернення даних грошових коштів в іноземній валюті на протязі 5-ти років під 10% річних. Позовні вимоги до [PERSON] та [PERSON] позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] в розписці від 10.08.20009 року визначив, що в разі неможливості повернути борг, виконання зобовязань здійснить його син [PERSON], що стосується [PERSON] то остання згідно доповнення до розписки своїм підписом засвідчила свою згоду бути поручителем основного боржника [PERSON] По закінченню визначеного розпискою та доповненням до неї відповідачі взяті на себе зобовязання майнового характеру не виконали. З метою досудового урегулювання спору між позивачем та відповідачем, позивачем на адресу відповідача [PERSON] 25.10.2016 р. була надіслана «цінним листом» письмова вимога про повернення/стягнення суми боргу та нарахованих відсотків. Однак зі сторони відповідача виконання даної вимоги було проігноровано, а грошові кошти позивачу зі сторони відповідача так і не надійшли. У звязку з чим позивач просить стягнути з, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі, 5000 (пять тисяч) доларів США, що еквівалентно 127 900,25 грн. основного боргу, відсотки в розмірі 2500 (дві тисячі пятсот ) доларів США,що еквівалентно\~63950,12 грн., прострочення в розмірі 327 (триста двадцять сім) доларів США, що еквівалентно 8364,67 грн. та покласти на відповідачів судові витрати. В судове засідання позивач не з'явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує, позовну заяву підтримує та просить її задовольнити. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Згідно з ч. 1ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 10.08.2009 року отримав від позивача грошові кошти у розмірі 5000,00 дол. США, зі строком повернення даних грошових коштів в іноземній валюті до листопада 2014 року, що підтверджується доданою до матеріалів справи розпискою та доповненням до розписки від 05.09.2014 року згідно якого [PERSON] виступає поручителем за зобовязаннями [PERSON] Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 2ст. 1047 ЦК Українина підтвердження укладеного договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або іншій документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ізст. 525 ЦК Україниодностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК Українипередбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 і ч. 2ст. 533 ЦК Українигрошове зобов'язання має бути виконане в гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно - правовим актом. Відповідно до ч. 1ст. 1049 ЦК Українипозичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строку та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, притриманням, завдатком. Згідно із ч. 1 ст. 553 цього Кодексу за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Частиною 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. П.1ч.2 ст. 11 ЦК України передбачає, що підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України \~волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Судом встановлено, що матеріалами справи не підтверджується факт укладення договору поруки або інше виявлення волі з боку відповідача [PERSON] щодо бажання солідарно відповідати за зобовзаннями [PERSON] Суд звертає увагу, що боржник може нести відповідальність за порушення умов зобовязання, яка передбачена в самому зобовязанні, оскільки вст. 549 ЦК України як один із видів забезпечення виконання зобовязання передбачена неустойка (штраф, пеня). Неустойкою, згідно приписів цієї статті, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання і які обчислюються у відсотках від суми невиконаного або від несвоєчасно виконаного зобовязання. Стягнення 3 % річних згідно ч. 2ст. 625 ЦК Україниє заходом цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобовязання. Відповідно до змісту ч. 2ст. 625 ЦК Українифактично 3 % річних є пенею, яка може застосовуватись в разі прострочення грошового зобовязання,якщо в його умовах не був передбачений такий вид санкції за його порушення. Відповідно до вимог ч. 1ст. 1050 ЦК Україниякщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до вимог ч. 1ст. 625 цього ж кодексу. Згідно з ч. 1ст. 625 ЦК Україниборжник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а згідно з ч. 2 цієї статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Три проценти річних нараховуються на суму позики (основного боргу) без урахування вже нарахованих процентів за користування основним боргом (сумою позики), якщо в договорі не встановлено інше. Три проценти річних від суми простроченої позики нараховуються від дня, коли сума позики мала бути повернута, до дня її фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, передбачених договором позики. Таким чином враховуючи те, що відповідач [PERSON] [PERSON] в передбачений в розписці від 10.08.2009р. та доповненні від 05.09.2014 р. строк, гроші не повернули, суд вважає, що позовні вимоги в розмірі 5 000 доларів США, що еквівалентно (згідно курсу НБУ 127\~900,25 грн.) відсотки в розмірі 2500 доларів США (згідно курсу НБУ 63950,12 грн.) та 327 доларів США (згідно курсу НБУ 8364,67 грн.) підлягають частковому задоволенню та стягненню вище визначених сум в повному обсязі з [PERSON] та [PERSON] . На підставі наведеного

Outcome: partial