Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом, в якому просить виселити з житлового будинку, який належить їй на праві приватної власності та знаходиться за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Сліпньова, 9, [PERSON] та її дітей [PERSON] та [PERSON] без надання іншого житлового приміщення, шляхом анулювання реєстрації місця проживання [PERSON] за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Сліпньова, 9, анулювання запису про реєстрацію [PERSON] та [PERSON] в будинковій книзі в звязку з відсутністю підстав для проживання у вказаному будинку (відсутність договору найму житла), а також на підставі ч. 2 ст. 167 ЖК України в звязку з вибуттям наймача та членів його сімї на постійне проживання до іншого населеного пункту та на підставі ч. 1 ст. 825 ЦК України та ч. 3 ст. 168 ЖК України в звязку з тим, що житлове приміщення, зайняте наймачем, необхідне для проживання йому та членам його сімї. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником житлового будинку, який розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Сліпньова, 9. Позивач дозволила [PERSON] та членам її родини тимчасового мешкати у вказаному житловому будинку за умови укладення між ними договору найму житлового приміщення. З 2012 року відповідач [PERSON] та її донька [PERSON] були зареєстровані у вказаному житловому будинку. В 2015 році був зареєстрований син [PERSON] [PERSON] Однак, [PERSON] своїх обіцянок не виконала, договір найму житлового будинку з позивачем не уклала, проживання в будинку та комунальні послуги не оплачувала. З червня 2015 року відповідачі в житловому будинку не проживають, в звязку з чим позивач звернулась до суду та просить виселити відповідачів з житлового будинку, який належить позивачу. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявились, про дату та час розгляду справи повідомлялись судом завчасно за адресою, повідомленою АДБ ГУ ДМС України в Харківській області, однак конверт повернувся до суду не врученим в звязку з закінченням терміну зберігання. Крім того, відповідачі повідомлялись про судовий розгляд шляхом розміщення оголошення в газеті «Слобідський край». Представник третьої особи, Органу опіки та піклування виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області, в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі за наявними у справі документами та відповідно до вимог чинного законодавства. Представник третьої особи, Служби у справах дітей виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області, в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про дату та час судового розгляду повідомлявся завчасно та належним чином. Третя особа, [PERSON], в судовому засіданні просив позов задовольнити. Під час судового розгляду судом встановлено наступне. [PERSON] є власником 1/3 частини житлового будинку № 9 по вул. Сліпньова у м. Люботин, Харківської області, згідно договору купівлі-продажу від 20.04.2007 р. (а.с. 26), що підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів (а.с. 27). В 2011 році позивач дозволила проживати відповідачу [PERSON] у вказаному житловому будинку за умови, що між ними буде укладено договір найму житла. В 2012 році відповідач по справі [PERSON] та її донька [PERSON] були зареєстровані у вказаному житловому будинку, що підтверджується будинковою книгою (а.с. 15,17). В 2015 році син [PERSON] [PERSON] був також зареєстрований у вказаному житловому будинку, що підтверджується будинковою книгою (а.с. 17). 18 травня 2015 року позивач направила [PERSON] лист з вимогою щодо укладення договору найму житла та сам договір. В судовому засідання позивач зазначила, що [PERSON] ухилялась від укладання договору найму житла та фактично такий договір укладений не був. Позивач в позовній заяві просить виселити відповідачів на підставі ч. 2 ст. 167 ЖК України в звязку з вибуттям наймача та членів його сімї на постійне проживання до іншого населеного пункту, на підставі ч. 3 ст. 825 ЦК України та ч. 3 ст. 168 ЖК України в звязку з тим, що житлове приміщення, зайняте наймачем, необхідне для проживання йому та членам його сімї. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 167 у разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Відповідно до ст. 169 ЖК України у разі припинення договору найму житлового припинення житлового приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобовязані звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Згідно з ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона власник житла (наймодавець) передає або зобовязується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Відповідно до ч. 1 ст. 811 ЦК України договір найму житла укладається у письмовій формі. Виходячи з викладених норм законодавства та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що договір найму оренди житла між сторонами укладений не був. Позивачем не було надано доказів на підтвердження того, що між нею та [PERSON] було укладено договір про найм житлового будинку, а лише зазначено, що між сторонами була усна домовленість щодо укладення такого договору, в звязку з чим положення ст.ст. 167-169 ЖК України та ст. 825 ЦК України не підлягають застосуванню у даній справі. Крім того, в позовній заяві позивач зазначила та в судовому засіданні підтвердила, що 06.06.2015 р. [PERSON] разом з членами своєї родини вибула з житлового будинку, який розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Сліпньова, 9, та з того часу за даною адресою не проживають. Даний факт унеможливлює прийняття рішення про виселення відповідачів з житлового будинку, оскільки для виселення осіб з житлового будинку необхідно встановити факт проживання відповідачів у спірному житловому будинку. Разом із тим, суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутись до суду з позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що у разі його задоволення також є підставою для зняття з реєстрації відповідачів у спірному житловому будинку. Таким чином, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову належить відмовити.

Outcome: dismissed