Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, уточненою під час розгляду справи, до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказавши, що рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 6.12.2011 року відповідач зобовязаний, як батько неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], виплачувати на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 29.11.2011 року та до повноліття дитини. На теперішній час після винесення рішення суду змінився її матеріальний, сімейний стан. Починаючи з 7.03.2014 року вона не працює, перебуває на обліку в Маріупольському міському центру занятості, її теперішній чоловік теж не працює, раніше знаходився на обліку в центрі занятості. На її утриманні перебуває також донька [PERSON], [INFO], що народилася у другому шлюбі. Зараз збільшилися матеріальні витрати на утримання сина, повязані із інфляцією, навчанням сина у ліцеї та вивченням англійської мови. Відповідач справно сплачує аліменти визначені судом на утримання сина, але їх зараз недостатньо для утримання сина, тому просить суд збільшити розмір аліментів до 1100 грн. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволені. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечував проти позову, просив справу розглянути за участі його представників. Представники відповідача [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, заперечували проти його задоволення оскільки змінився сімейний стан відповідача, так як і позивача, стан здоровя її не погіршився, остання має можливість працювати і приймати участь у спільному матеріальному утриманні неповнолітнього сина. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що між сторонами склалися правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України. Згідно ст.192 ч. 1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 6 грудня 2011 року вбачається, що з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 600 грн. з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття останнього, починаючи стягнення з 29.11.2011 року і до повноліття дитини. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-НО номер 255717, зареєстрований шлюб 26.08.2011 року між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №662. (а.с.11) За свідоцтвом про народження серії I-НО номер 488968 батьками [PERSON], [INFO] є позивач [PERSON] та [PERSON], останній на теперішній час не працює. (а.с.12) Згідно свідоцтва про шлюб серії І-НО №182562, зареєстрований шлюб 18.08.2009 року між [PERSON] та [PERSON] (Паніною), про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №572. (а.с.73) За свідоцтвом про народження серії I-НО №430676 батьками [PERSON], [INFO] є відповідач [PERSON] та [PERSON], остання на теперішній час не працює. (а.с.74) За наданими документами, твердженням представників відповідача, останній працює, але постійного заробітку не має, сплачує аліменти своєчасно, готовий нести додаткові витрати на утримання сина. Вказане твердження ніким не спростоване, підтверджується матеріалами справи. Про наведене свідчить виконання відповідачем [PERSON] рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 27.03.2015 року у справі №263/2262/15-ц про стягнення з нього додаткових витрат на сина [PERSON] в розмірі 1950 грн. На теперішній час позивач [PERSON] працює отримує заробітну плату. Як позивач, так я відповідач мають батьків похилого віку. За даними Управління статистики у м.Маріуполі від 30.10.2015 року середньомісячна заробітна плата працівників по м.Маріуполю за січень-червень 2015 року становить 4391 грн. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 10.09.2014 року позивачу [PERSON] відмовлено в задоволені позову до [PERSON] про збільшення розміру аліментів з розміру 600 грн. до 1000 грн., із-за безпідставності позовних вимог. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням, або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Наведені судом обставини свідчать про те, що позивач [PERSON], відповідач [PERSON] за матеріальним та сімейним станом знаходяться в рівних умовах, погіршення чи поліпшення здоров'я кимось із них суду не доведено. Посилання позивачки в своїй позовній заяві на збільшення витрат на утримання дитини в зв'язку з її навчанням, хворобою та розвитком не є підставою для збільшення розміру аліментів, оскільки законом передбачений інший порядок компенсації цих витрат. Разом з тим слід зазначити, що за положеннями Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік», прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на для дітей віком від 6 до 18 років з 1.09.2015 року становить 1455 грн. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, відсутність доказів відповідача щодо неможливості сплачувати аліменти у більшому розмірі, суд вважає необхідним змінити розмір аліментів та стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO] в розмірі 700 грн. щомісячно. У відповідності до\~\~ч. 3 ст. 79 ЦПК України до судових витрат належать, в тому числі, витрати на правову допомогу. Як вбачається з матеріалів справи, витрати на правову допомогу, понесені позивачем, складають 200 грн. Позивач має право на відшкодування судових витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Суд вважає, що витрати за надання правової допомоги підлягають задоволенню у сумі 200 грн., оскільки вони підтверджені належними документами. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд вважає за необхідне згідно зі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 487,20 грн., бо позивач при зверненні до суду була звільнений від його сплати. На підставі викладеного,

Outcome: partial