Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, про зняття арешту з нерухомого майна. У своєму позові позивач просить суд зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого майна, належного [PERSON], а саме з квартири [ADDRESS]. Посилається на те, що 28 березня 2008 року між Закритим Акціонерним товариством «ОТП Банк» правонаступником всіх прав і обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та ним [PERSON] був укладений Кредитний договір №МL-300/154/2008, за умовами якого він отримав в кредит кошти в розмірі 68 600 доларів США. На забезпечення виконання взятих на себе кредитних зобов'язань, 28 березня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ним було укладено іпотечний договір №PML-300/154/2008, предметом якого є нерухоме майно, квартира [ADDRESS]. У зв'язку з виникненням заборгованості по кредитному договору ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду із позовом до нього та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними зобов'язаннями і 26 січня 2012 року та було стягнуто з нього та [PERSON] солідарно на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за Кредитним договором №МL-300/154/2008 від 28 березня 2008 року в розмірі 650 212 грн. 14 коп. При виконанні зазначеного рішення Заводським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції 13 грудня 2013 року було відкрито виконавче провадження та постановою від 13 грудня 2013 року накладено арешт на все моє майно та оголошено заборону на його відчуження. 07 квітня 2014 року ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська заочне рішення по цивільній справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до нього та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним зобов'язанням, було скасовано. На наприкінці квітня 2014 року від працівників банку він дізнався про існування виконавчого напису нотаріуса та було надано копію виконавчого напису, відповідно до якого 16 травня 2013 року приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинила виконавчий напис, зареєстрованого в реєстрі за № 2869, на договорі іпотеки від 28 березня 2008 року за реєстровим №1124, на підставі якого звернула стягнення на предмет іпотеки: квартиру [ADDRESS]. Постановою державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції від 13 грудня 2013 року накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Рішенням суду виконавчий напис №2869, вчинений 16 травня 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], було визнано таким, що не підлягає виконанню. Після скасування виконавчого напису він звернувся до Заводського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції із заявою про зняття арешту з належного йому майна, але було надано письмову відповідь про неможливість це зробити, у зв'язку з тим, що виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 9 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» та рекомендовано було звернутись до суду для подальшого вирішення питання зняття арешту. Враховуючи, що у зв'язку з повернення виконавчого листа стягувачу і відсутністю виконавчого провадження, державний виконавець не має можливості в теперішній час зняти арешт з належного йому майна, а тому звертається до суду. У судове засідання позивач [PERSON], представник відповідача Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, представники третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори, реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у судове засідання не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи та надані суду докази, вважає позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 28 березня 2008 року між Закритим Акціонерним товариством «ОТП Банк» правонаступником всіх прав і обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №МL-300/154/2008, за умовами якого позивач отримав кредит в сумі 68 600 доларів США, який зобов'язався повертати частинами зі сплатою щомісячних відсотків, які встановлені кредитним договором, за користування грошовими коштами, із датою погашення кредиту 25 березня 2037 року. На забезпечення виконання взятих на себе кредитних зобов'язань, 28 березня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір №PML-300/154/2008, предметом якого є нерухоме майно, а саме: квартира [ADDRESS]. Судом встановлено, що у зв'язку з виникненням заборгованості по кредитному договору, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду із позовом до позивача та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними зобов'язаннями та 26 січня 2012 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено заочне рішення, яким з [PERSON], та [PERSON] стягнуто солідарно на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за Кредитним договором №МL-300/154/2008 від 28 березня 2008 року в розмірі 650212 грн. 14 коп. При виконанні зазначеного рішення Заводським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції 13 грудня 2013 року було відкрито виконавче провадження та постановою від 13 грудня 2013 року накладено арешт на майно позивача та оголошено заборону на його відчуження. 07 квітня 2014 року ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська заочне рішення по цивільній справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним зобов'язанням, було скасовано. В судовому засіданні встановлено, що 16 травня 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] був виданий виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2869, на договорі іпотеки від 28 березня 2008 року за реєстровим №1124, на підставі якого звернула стягнення на предмет іпотеки, яким є нерухоме майно, а саме: квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON]. Так, постановою державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції від 13 грудня 2013 року відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого напису №2869 від 16 травня 2013 року, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], та в якій встановлено строк на добровільне виконання виконавчого документу в термін до 20 грудня 2013 року. Окрім цього, постановою державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції від 13 грудня 2013 року накладено арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою було накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 04 липня 2014 року виконавчий напис №2869, вчинений 16 травня 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], було визнано таким, що не підлягає виконанню, що вбачається з рішення суду. Згідно з п. 4 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Листом Головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Мішиною Ю.І. від 27 липня 2014 року № 12/04-14 повідомлено, що не має можливості скасувати постанову про накладення арешту, у зв'язку з тим, що виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 9 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» та позивачу рекомендовано було звернутись до суду для подальшого вирішення питання зняття арешту. Згідно з п. 1 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення. У п. 2. ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Враховуючи викладене та

Outcome: approved