Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до Рівненського міського суду з позовом вказує, що перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON], який зареєстрований 30 червня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №841. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Вказала, що сімейне життя погіршилося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю та визначення місця проживання дитини у них не виникає. Тому просить шлюб між ними розірвати, а дитину залишити проживати разом із нею. Відповідач добровільно від утримання сина ухиляється, а тому просить стягувати з нього аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку від усіх видів його заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач - [PERSON], просила стягувати із відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно від дня пред'явлення позову і до досягнення сином повноліття. [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог про стягнення з нього аліментів на користь позивача по 400 грн. від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов слід частково задоволити із наступних підстав. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30 червня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №841, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 30 червня 2006 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 28 січня 2009 року). Життя подружжя не склалося, сторони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, шлюб між ними існує формально. Таким чином, при з'ясуванні фактичних взаємин подружжя, суд прийшов до висновку, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного із них, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання спільної дитини. Згідно ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи викладене суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. ст. 110, 112, 180, 184 СК України, ст.ст.88, 213-215 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed