Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Шишацького районного суду Полтавської області із позовом до Шишацької селищної ради Шишацького району Полтавської області про визнання за ним права власності на спадкове майно померлої матері [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначив, що є спадкоємцем першої черги за законом після померлої 12 серпня 2010 року матері [PERSON]. Спадкове майно померлої складається із житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований по вул. Центральній, 29 у с. Чернишівка Шишацького району Полтавської області. Вказаний будинок станом на 01.07.1990 року відносився до службового двору і в ньому проживала одна [PERSON] Для одержання свідоцтва про право на спадщину померлої позивач звернувся до приватного нотаріуса [PERSON], але у видачі свідоцтва йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя померлої. В звязку з вищевикладеним, посилаючись на норми ЦК та ЦПК України, позивач звертається за захистом своїх прав до суду та просить визнати за ним право власності, в порядку спадкування за законом, на спадкове майно померлої матері у вигляді житлового будинку. Позивач в судове засідання не зявився. Особливою умовою угоди № 427 від 12 серпня 2015 року, укладеної між позивачем та адвокатом [PERSON] є участь представника у судових засіданнях без участі позивача. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Представник відповідача Шишацької селищної ради Шишацького району Полтавської області в судове засідання не зявився, на адресу суду надіслав заяву про визнання розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд встанови наступні факти та супроводжуючі їх правовідносини. 12 серпня 2010 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть 1-КЕ № 169542, виданим виконавчим комітетом Шишацької селищної ради Шишацького району Полтавської області 01 вересня 2010 року, актовий запис № 69 (а.с.10). Згідно довідки Шишацької селищної ради Полтавської області від 10 серпня 2015 року № 1641 останнім місцем проживання [PERSON] було с. Чернишівка Шишацького району Полтавської області, вул. Центральна, 29. Разом з нею проживав син [PERSON] та невістка [PERSON] (а.с. 8). Померла [PERSON] заповіту не залишила. Спадкоємцем померлої першої черги за законом є її син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження 1-УР № 910414 від 08 травня 1961 року (а.с.7). Згідно ч 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців з часу відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. Таким чином позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] Інші спадкоємці, що прийняли спадщину або претендують на неї відсутні, що встановлено судом з постанови приватного нотаріуса від 06 серпня 2015 року «Про відмову у вчиненні нотаріальних дій» та свідоцтва про право на спадщину за законом № 862 від 06.08.2015 на імя [PERSON] згідно якого він успадкував після смерті матері земельну ділянку площею 0,25га (а.с.11). Спадковий будинок, на якій претендує позивач згідно технічного паспорту ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» (інвентаризаційна справа 38142) розташований по вул. Центральна, 29 у с. Чернишівка Шишацького району Полтавської області та складається з житлового будинку 1965 року побудови загальною площею 54,8 кв.м., жилою площею 33,3 кв.м. (літ. А-1), літньої кухні (літ. Б), погребу (літ.- б), сараїв (літ.- В, Д), гаражу (літ. - Г), колодязю питного (№1), огорожі (№ 2), воріт огорожі (№3) (а.с.13-15). Згідно довідки Полтавського БТІ «Інвентаризатор» від 18.05.2015 № 4027 реєстрація права власності по вул. Центральна, 29 у с. Чернишівка Шишацького району Полтавської області не проводилась (а.с.12). Відповідно до довідок виконкому Шишацької селищної ради Шишацького району Полтавської області від 06.05.2015 № 87 та 82 домоволодіння, яке розташовано по вул. Центральна, 29 в с. Чернишівка Шишацького району Полтавської області згідно погосподарської книги № 4, особовий рахунок № 166, станом на 01.07.1990 року відносилось до службового двору. Членами службового двору на 01.07.1990 року є: голова двору [PERSON]. Вказане домоволодіння згідно даних Шишацької селищної ради (особовий рахунок 03561) належить [PERSON] (а.с.9) Як встановлено судом із змісту технічного паспорту спадковий будинок разом з усіма господарськими спорудами були побудовані в період з 19965 по 1972 роки (а.с.15). В звязку з чим, розглядаючи спірні правовідносини, суд керується й тими нормами права, які існували на час їх виникнення. Так, у відповідності до чинного на той час законодавства, зокрема положень Цивільного кодексу Української РСР 1963 року виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз'яснення ст.ст. 17, 18 Закону України «Про власність» вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно Технічних вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів №69, затверджених постановою Держкомстату СРСР від 25.05.1990 року суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім'ї. Залежно від роду занять глави сім'ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім'ї, відносяться до господарства колгоспників. Пунктом 6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, було визначено, що будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягають реєстрації. Згідно ст. 13 Закону Української РСР «Про селищну раду депутатів трудящих Української РСР» 1968 року зі змінами на вказані ради було покладено обовязок здійснення обліку населення та ведення за встановленими формами погосподарських книг. Таким чином записи у погосподарських книгах, визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на житлові споруди. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про те, що наявність відповідного запису у погосподарській книзі № 4, особовий рахунок № 166 Шишацької селищної ради Шишацького району Полтавської області (а.с.9) є належним документом, що підтверджує право власності [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по Центральна, 29 у с. Чернишівка Шишацького району Полтавської області та який станом на 01.07.1990 відносився до службового двору На період будівництва житлового будинку, яке здійснено в 1965 році, введення об'єкту до експлуатації потрібно не було, що підтверджено листом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.1999 року № 12/5-126, яким роз'яснюється процедура реєстрації об'єктів нерухомості збудованих до 05.08.1992 року. Будинок з моменту побудови і до цього часу знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер. Придатність будинку для проживання та належність його спадкодавцю на час його смерті та іншим членам його родини ніким не оспорюєтся. Постановою приватного нотаріуса Шишацького районного нотаріального округу [PERSON] від 06 серпня 2015 року № 482/02-13 спадкоємцю [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою Полтавська область, Шишацький район, с. Чернишівка, вул. Центральна, 29 в звязку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів на будинок на імя спадкодавця [PERSON] (а.с.18). Згідно ст. 380-381 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до судової практики та положень Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у справах даної категорії при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Успадкувавши після смерті [PERSON] належний їй житловий будинок, спадкоємець (позивач) [PERSON] позбавлений можливості оформити вказане майно на своє імя через відсутність правовстановлюючих документів на імя спадкодавця, що є перешкодою для реалізації позивачем права власності на спадкове майно. Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою. Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved