overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] посилаючись на те, що вони втратили почуття любові один до одного, причиною розірвання шлюбу стала відмова від продовження та подальших шлюбних стосунків, що, в свою чергу, призвело до фактичного розпаду сім'ї, примирення між ними неможливе. В судове засідання позивач не з»явилась, однак, в письмові заяві, яку вона направила до суду поштою (вх.№81316 від 12.11.2014), вона підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з викладених в позові підстав. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу та пояснив, що дійсно їхні відносини перестали носити характер подружніх, не зважаючи на те, що вони проживають в одній квартирі, однак примирення між ними неможливе, всі спроби помиритись не призвели до бажаного результату, а питання щодо виховання та утримання дитини буде вирішено добровільно в позасудовому порядку. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 9 вересня 1995 року (а.с.4). Від цього шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO] (а.с.4). Через наявність різних поглядів на спільне життя, непримиримість характерів, відсутність порозуміння, призвели того, що сторони втратили почуття взаємоповаги і кохання, наразі сторони проживають разом, однак протягом року підтримують подружні стосунки, спроби примиритися позитивного результату не дали. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення. Намірів щодо зміни прізвищ сторони не висловили. Одночасно суд роз'яснює, що відповідно до ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] посилаючись на те, що протягом спільного проживання у сторін відсутнє взаєморозуміння, виникали суперечки з різних приводів. Сторони мають різні погляди на сімейне життя. Позивач зазначає, що з 2011 року вони з відповідачем припинили шлюбні відносини, відновлювати стосунку не бажає, зберегти сім'ю неможливо, у зв'язку з чим просить суд розірвати укладений в з відповідачем шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05 жовтня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 675 (арк. справи 19). Як вбачається з матеріалів справи сторони від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] року, свідоцтво про народження від 30.11.2010 року, актовий запис № 145 (арк. справи 7). Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Під час розгляду справи встановлені та підтверджені наступні причини подання позовної заяви про розірвання шлюбу, а саме відсутність взаєморозуміння, стійких сімейних відносин, різне ставлення у сторін до усвідомлення та виконання прав та обов'язків подружжя. За таких обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. У зв'язку з чим, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з огляду на положення ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, втрату почуття любові один до одного. Позивач зазначає, що з липня 2016 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу неможливе, у звязку з чим позивач просить суд розірвати укладений з відповідачем шлюб. В судове засідання позивач не зявилась, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. В судове засідання відповідач не зявився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії ІІ-ЖТ № 274852 від 19 серпня 1988 року між [PERSON] та [PERSON] 19 серпня 1988 року було укладено шлюб, актовий запис № 3, прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] (арк. справи 4). Як вбачається з матеріалів справи сторони від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (арк. справи 10). Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Під час розгляду справи встановлені та підтверджені наступні причини подання позовної заяви про розірвання шлюбу, а саме відсутність взаєморозуміння, стійких сімейних відносин, різне ставлення у сторін до усвідомлення та виконання прав та обовязків подружжя. За таких обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. У звязку з чим, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з огляду на положення ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, повязані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, втрату почуття любові один до одного. Позивач зазначає, що з січня 2016 року вони з відповідачем спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки припинені, проживають сторони окремо, неодноразові спроби примиритися не дали позитивних результатів, у звязку з чим позивач просить суд розірвати укладений з відповідачем шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 002027 від 30 березня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] 18 вересня 2004 року було укладено шлюб, який був зареєстрований міськім відділом реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1680 (арк. справи 5). Як вбачається з матеріалів справи, сторони від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (арк. справи 6). Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Під час розгляду справи встановлені та підтверджені наступні причини подання позовної заяви про розірвання шлюбу, а саме відсутність взаєморозуміння, стійких сімейних відносин, різне ставлення у сторін до усвідомлення та виконання прав та обовязків подружжя. За таких обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. У звязку з чим, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з огляду на положення ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, повязані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] посилаючись на те, що сімейне життя не склалось, оскільки сторони мають різні характери та погляди на життя. Протягом останніх пів року сторони разом не проживають. Спільного господарства не ведуть. Дітей від шлюбу не мають. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомив, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], 05 лютого 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 43 (арк. справи 5). Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Під час розгляду справи встановлені та підтверджені наступні причини подання позовної заяви про розірвання шлюбу, а саме відсутність взаєморозуміння, стійких сімейних відносин, різне ставлення у сторін до усвідомлення та виконання прав та обов'язків подружжя. За таких обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. У зв'язку з чим, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з огляду на положення ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] посилаючись на те, що сімейне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2008 року. Збереження шлюбу неможливе, у звязку з чим позивач просить розірвати укладений в з відповідачем шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилась, був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи належним чином, а саме: в матеріалах справи є примірник газети «Слобідський край» від 26.03.2016 року з оголошення про його виклик до суду, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 151224, 23 лютого 2002 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Богуславською сільською радою, актовий запис № 02 (арк. справи 5). Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 154376, сторони від шлюбу мають спільну дитину, [PERSON], [INFO], актовий запис №05 (арк. справи 7). Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Під час розгляду справи встановлені та підтверджені наступні причини подання позовної заяви про розірвання шлюбу, а саме відсутність взаєморозуміння, стійких сімейних відносин, різне ставлення у сторін до усвідомлення та виконання прав та обовязків подружжя. За таких обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. У звязку з чим, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з огляду на положення ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, повязані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки сторони мають різні характери, різні погляди на життя та на виховання дитини. Сторони спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. Позивач переконана, що зберегти сім'ю неможливе. Подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам, у зв'язку з чим просить суд розірвати укладений в з відповідачем шлюб. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав, заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14 червня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 276 (арк. справи 4). Як вбачається з матеріалів справи сторони від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (арк. справи 7). Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Під час розгляду справи встановлені та підтверджені наступні причини подання позовної заяви про розірвання шлюбу, а саме відсутність взаєморозуміння, стійких сімейних відносин, різне ставлення у сторін до усвідомлення та виконання прав та обов'язків подружжя. За таких обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. У зв'язку з чим, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з огляду на положення ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що вони не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Між ними припинені подружні стосунки, сім'я фактично розпалась, примирення неможливе. В судове засідання сторони не з»явились. Про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивачка підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити з викладених в ньому підстав і справу розглянути у свою відсутність, намірів про зміну прізвища не висловила. А відповідач в своїй заяві, яка нотаріально завірена, повідомив про своє визнання позову і прохання справу розглянути у свою відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 січня 2010 року (а.с.3). Від цього шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO] (а.с.4). Дитина проживає з позивачкою і відповідач в позасудовому порядку допомагає її матеріально утримувати та виховувати. Через наявність різних поглядів на спільне життя, непримиримість характерів, відсутність почуття кохання та порозуміння, призвели того, що сторони втратили почуття кохання, два роки і наразі проживають окремо, не ведуть спільного господарства і не підтримують подружні стосунки, не мають спільного бюджету, спроби примиритися позитивного результату не дали. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення. Одночасно суд роз'яснює, що відповідно до ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved