Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до Дочірнього підприємства Птахофабрика «Лозуватська» Приватної акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю «Авангардко Інвестментс Паблік Лімітед» про стягнення моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я та просив стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду 50 000, 00 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що він працює у ДП Птахофабрика «Лозуватська» оператором птахофабрик і механізованих ферм пташника № 3. 08 травня 2014 року в приміщенні пташника № 3 ДП Птахофабрика «Лозуватська» з ним стався нещасний випадок, що призвело до тимчасової втрати працездатності. Внаслідок нещасного випадку у нього було пошкоджене праве око - контузія і непроникаюче поранення рогівки, забійне поранення коньюктиви. Ступінь тяжкості травми - тяжка, згідно довідки від 12.05.14р. № 689. 08 травня 2014 року йому проведена операція, первинна хірургічна обробка забійної рани коньюктиви правого ока з накладенням швів. Вважає, що незабезпечення власником здорових та безпечних умов праці призвело до втрати ним здоров'я. Тому спричинену йому моральну шкоду він оцінює у 50 000, 00 грн., яку просить стягнути з відповідача. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача ДП Птахофабрика «Лозуватська» - Загорська М.Р. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення, посилаючись на те, що основною причиною отримання [PERSON] травми є недбалість саме позивача, який порушив інструкцію з охорони праці. Крім того, зазначила, що заявлена позивачем сума моральної шкоди 50 000, 00 грн. не обґрунтована. Також, вважає, що позивачем порушено строк позовної давності, який складає три місяці. Суд, вислухавши представників, дослідивши докази, які містяться в письмових матеріалах справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Як встановлено судом позивач [PERSON] з 04.09.2013 року працює у ДП Птахофабрика «Лозуватська» приватної акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю «Авангардко Інвестментс Паблік Лімітед» оператором птахофабрик і механізованих ферм пташника № 3, що вбачається з трудової книжки (а.с. 3). Як вбачається з акта проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 08 травня 2014 року в приміщенні пташника № З ДП Птахофабрика «Лозуватська» з позивачем - [PERSON] стався нещасний випадок, що призвело до тимчасової втрати працездатності (а.с. 8-11). Причинами настання нещасного випадку зазначені: незадоволений технічний стан засобів виробництва, порушення вимог ЗУ «Про охорону праці» та невиконання посадових обов'язків як з боку посадових осіб ДП «Птахофабрика «Лозуватська» так і самим позивачем [PERSON] Внаслідок нещасного випадку у [PERSON] було пошкоджене праве око - контузія і непроникаюче поранення рогівки, забійне поранення коньюктиви, ступінь тяжкості травми - тяжка, та 08 травня 2014 року [PERSON] проведена операція, первинна хірургічна обробка забійної рани коньюктиви правого ока з накладенням швів, що підтверджується випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного ) хворого № 1084 (а.с. 12). Наказом № 562-к від 23.10.2014 року [PERSON] був звільнений з займаної посади, на підставі експертного висновку з дослідження причин нещасного випадку від 30.09.2014 року (а.с. 37). Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про те, що факт спричинення моральної шкоди позивачу знайшов своє підтвердження, оскільки незабезпечення власником здорових та безпечних умов праці призвело до втрати ним здоров'я, що призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, та вимагає від нього додаткових зусиль для подальшої організації свого життя, що також свідчить про заподіяння позивачеві моральної шкоди. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року (з відповідними змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»роз»яснено, що судам необхідно враховувати, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України (набрав чинності з 13 січня 2000 року), за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров»я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов»язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Судом не можуть бути прийнятті до уваги доводи представника відповідача про те, що позивач винен у отриманні ним травми ока, оскільки не виконав інструкцію. В даному випадку позивач звернувся до суду за вирішенням виниклого спору й суд правомочний самостійно встановити факт заподіяння моральної шкоди потерпілому. В судовому засіданні наявність факту заподіяння моральної шкоди потерпілому встановлено. В той же час вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, який підлягає відшкодуванню, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. З урахуванням глибини фізичних та душевних страждань позивача, а також з урахування матеріального стану позивача, який на даний час не працює, враховуючи при цьому також вимоги розумності і справедливості, суд вважає за необхідне визначити розмір відшкодування моральної шкоди позивачу [PERSON] в сумі 5 000 гривень. Cудом не можуть бути прийнятті до уваги доводи представника відповідача про те, що позивач пропустив строк звернення до суду, передбачений ст. 233 КЗпП України, так як відповідно до ст. 268 ЦК України, позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю (тобто і на вимогу про відшкодування моральної шкоди). Аналогічні роз'яснення надані в пункті 16 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування морально (немайнової) шкоди».

Outcome: partial