Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації. А саме, просить: визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача інформацію про те, що «04 лютого 2016 року п`яні, позивач [PERSON] та його цивільна дружина [PERSON] , побили відповідача [PERSON] на [ADDRESS] , заподіяли їй тілесні ушкодження», поширену у клопотанні [PERSON] , [PERSON] від [INFO] в залі судового засідання Оболонського районного суду м. Києва на засіданні 26.02.2016; зобов`язати [PERSON] та [PERSON] , спростувати поширену ними недостовірну інформацію шляхом відкликання поданого ними клопотання від [INFO] з матеріалів цивільної справи №756/12831/15-ц, провадження №2/756/6030/15, що знаходиться в Оболонському районному суді м. Києва; зобов`язати відповідачів [PERSON] , [PERSON] свої заяви про спростування поширеної ними недостовірної інформації та про вилучення клопотання з судової справи, викласти в письмовій формі, зробити це публічно, в судовому засіданні в присутності інших учасників судового процесу, яким ця інформація стала відома: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вимоги позову обґрунтовує тим, що Оболонським районним судом м. Києва розглядалася справа №756/12831/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з жовтня 2012 по серпень 2015 р.р. та про поділ спільно нажитого майна після розлучення. 26.02.2016 у судовому засіданні представником відповідача [PERSON] було подане клопотання, з якого позивач довідався про відкрите кримінальне провадження №12016100050001250 від 05.02.2016 по факту побиття, нібито позивачем в складі групи осіб, відповідачки [PERSON] , та по якому ведуться слідчі дії слідчим СВ Оболонського управління поліції Ковалем А.В. Як фактичне твердження, в тексті клопотання [PERSON] було викладено наступне: «04 лютого 2016 року п`яні, позивач та його цивільна дружина [PERSON] побили відповідача [PERSON] на [ADDRESS] , заподіяли їй тілесні ушкодження». По даному факту Оболонським УП заведено та розслідується кримінальне провадження №12016100050001250. На наступному засіданні суду 16.03.2016 позивач мав дуже неприємну розмову зі своїми синами ([PERSON], 30 років та [PERSON], 28 років), які вже дізнавшись, що позивач начебто вчинив побиття їх матері в складі групи осіб і в стані алкогольного сп`яніння, заявили при всіх присутніх в залі, що більше не хочуть знати про позивача як батька і ні в якому разі не згодні проживати з ним під одним дахом. Це завдало позивачу нещадних страждань і тепер йому довго прийдеться відновлювати стосунки з дітьми. Ухвалою суду від 08.02.2017 відкрито провадження у справі. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала щодо задоволення позову. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з клопотання [PERSON] від [INFO], адресованого Оболонському районному суду м. Києва по цивільній справі №756/12831/15-ц, провадження №2/756/6030/15, суддя Шумейко О.І., відповідач [PERSON] просить долучити до матеріалів справи копію повідомлення слідчого А.В. Коваля про проведення судово-медичної експертизи та копію витягу з історії хвороби про заподіяні [PERSON] тілесні ушкодження для встановлення характеру існуючих відносин під час розгляду справи між позивачем, його цивільною дружиною Іголінською та відповідачем [PERSON] . У даному клопотанні зазначено, що 04 лютого 2016 п`яні позивач [PERSON] та його цивільна дружина [PERSON] побили відповідача [PERSON] на [ADDRESS] , заподіяли їй тілесні ушкодження, з приводу лікування яких вона перебувала на лікуванні з 04 по 18 лютого 2016 року у Київській міські клінічній лікарні швидкої допомоги на вул. Братиславській , 3 в м. Києві. Вказаний факт підтверджується випискою №3492 від 18 лютого 2016 року з історії хвороби. По даному факту Оболонським управлінням поліції заведено та розслідується кримінальне провадження №12016100050001250 від 05 лютого 2016 року (а.с. 10). Як додаток до клопотання [PERSON] додано копію листа слідчого Оболонського управління поліції про проведення судово-медичної експертизи від 19.02.2016 (а.с. 11) та копію витягу з історії хвороби відповідача [PERSON] від 18.02.2016 (а.с. 12-13). Відповідно до витягу з кримінального провадження №12016100050001250 заявником є [PERSON] , яка повідомила, що 04.02.2016 близько 14 годині 00 хвилин за адресою: м. Київ, проспект Героїв Дніпра, 71 невстановлена слідством особа нанесла тілесні ушкодження громадянці [PERSON] ЖЄО-6929 (а.с. 20). Оболонське УП ГУ НП у м. Києві своїм листом від 27.09.2016 повідомило позивачу [PERSON] про те, що для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №12016100050001250 від 05.02.2016 з попередньою кваліфікацією ч. 1 ст. 125 КК України необхідно прибути до Оболонського УП у заздалегідь домовлену дату та час до слідчого Іщенка А.В. (а.с. 19). Кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі (ст. 297 ЦК України). Відповідно до ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Згідно з ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Згідно ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] як представник відповідача [PERSON] у цивільні справі №756/12831/15-ц, подав до суду клопотання про доручення до матеріалів справи письмових доказів, а саме копію листа слідчого Оболонського управління поліції про проведення судово-медичної експертизи від 19.02.2016 та копію витягу з історії хвороби відповідача [PERSON] від 18.02.2016, для встановлення характеру існуючих відносин між позивачем, його цивільною дружиною та відповідачем [PERSON] . Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі Постанова Пленуму ВСУ) визначено, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Враховуючи специфіку даної категорії справ, обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Пунктом 17 Постанови Пленуму ВСУ визначено, що інформація, зазначена у позовній заяві чи іншій заяві, адресованій суду, а також в процесуальних документах (запереченнях на позов, апеляційних чи інших скаргах тощо), може бути підставою для захисту гідності, честі чи ділової репутації, за винятком випадків, коли ця інформація була визначена підставою пред`явленого позову і стосувалася його предмета, була доказом у справі, а так само предметом апеляційного чи іншого перегляду в порядку, встановленому процесуальним законом. Не підлягають розгляду судами позови про захист гідності, честі чи ділової репутації, приниження яких відбулося внаслідок давання показань свідками, а так само іншими особами, які брали участь у справі, відносно осіб, які брали участь у тій справі, якщо наведена в них інформація була доказом у справі та оцінювалась судом при ухваленні судового рішення, оскільки нормами процесуальних кодексів встановлено спеціальний порядок дослідження та оцінки таких доказів. Вказана вимога по суті означала б вимогу повторної судової оцінки наданих суду доказів у раніше розглянутій справі. Судом встановлено, що позивач та відповідач [PERSON] є колишнім подружжям та їхні стосунки носять неприязний характер. Також, судом встановлено, що предметом розгляду цивільної справи №756/12831/15-ц було, зокрема, встановлення факту проживання однією сім`єю після розірвання шлюбу. Позивач звертаючись до суду із позовом про захист честі, гідності та ділової репутації обґрунтовує позовні вимоги тим, що обставини викладені у клопотанні, адресованому суду, є завідомо неправдивими, недостовірними та такими, що порушили його право на повагу до гідності та честі, та заподіяли йому моральну шкоду. Судом встановлено, що відповідачі звертаючись з клопотанням у цивільній справі №756/12831/15-ц мали на меті долучити до матеріалів справи докази для встановлення характеру існуючих відносин між сторонами. Отже, суд не може погодитися із позицією позивача про те, що звернення відповідачів із клопотанням про долучення доказів для встановлення характеру існуючих відносин між сторонами до суду, де розглядалась цивільна справа, предметом розгляду якої було, зокрема, встановлення факту проживання однією сім`єю між позивачем та відповідачем [PERSON] , можуть свідчити про факт поширення відповідачами негативної інформації відносно позивача, оскільки вказана у клопотанні інформація та долучені документи були доказом у цивільній справі. З урахуванням зазначеного, суд не убачає підстав для задоволення позовних вимог. Інші наявні в матеріалах справи докази, висновки суду не спростовують. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України.

Outcome: dismissed