Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до територіальної громади с. Прилипче Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на громадський будинок. В обгрунтування позову посилається на те, що 27.02.2005 року на засіданні загальних зборів колгоспників колгоспу «Прилипчанський» було вирішено продати майновий пай - кузню, який він придбав 23.04.2005 року. Рішенням Прилипченської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №12/28 від 21.12.2016 р. нежитловій будівлі (кузні) присвоєно поштову адресу - вулиця Центральна 44 «А» с. Прилипче Заставнівського району Чернівецької області, ринкова вартість нежитлової будівлі-кузні становить 48855 гривень. Зареєструвати право власності та стати повноцінним власником вищевказаної будівлі кузні позивач не може оскільки колгосп «Прилипчанський» припинив свою діяльність, а правостановлюючі документи відсутні. З вказаних підстав просить визнати за ним право власності на громадський будинок кузню, розташований в с. Прилипче Заставнівського району Чернівецької області по вул. Центральній, 44 «А» В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не зявилися, до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримуєть та просять їх задовольнити. Представник відповідача - територіальної громади с. Прилипче Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не зявився, в заяві до суду просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27.02.2005 року на загальних зборах колгоспників колгоспу «Прилипчанський» вирішено продати майновий пай кузню, що вбачається з виписки із протоколу №1 загальних зборів колгоспників колгоспу «Прилипчанський» від 27.02.2005 року (а.с. 6). Позивач [PERSON] 23.04.2005 року за 500 гривень придбав громадський будинок кузню, що вбачається з накладної (а.с. 7). Відповідно до рішення виконкому Прилипченської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №12/28 від 21.12.2016 року вказаній нежитловій будівлі (кузні) присвоєно поштову адресу - вулиця Центральна 44 «А» с. Прилипче Заставнівського району Чернівецької області (а.с. 14). 08.02.2017 року позивачем виготовлено технічний паспорт на спірний громадський будлинок кузню (а.с. 9-13). Згідно звіту про незалежну оцінку вартості вказаної кузні, її вартість становить 48855 гривень (а.с. 8). З метою реєстрації прав власності на спірне майно позивач звернувся в КП «Бюро реєстрації нерухомості та бізнесу», однак розгляд його заяви було зупинено в звязку із тим, що відсутній акт приймання-передачі нерухомого майна та оригінал свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) з відміткою підприємства право наступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідченого підписом керівника такого підприємства та печаткою, що вбачається з рішення №35706761 від 16.06.2017 року (а.с. 16). З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 15) видно, що відомості про реєстрацію колгоспу «Прилипчанський» відсутні. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 318 ЦК України встановлено, що усі суб'єкти права власності є рівними перед законом. Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Встановлено, що [PERSON], придбавши за готівку майновий пай у вигляді спірної нежитлової будівлі (кузні) фактично набув право власності на неї, виготовив технічний паспорт, проте зареєструвати право власності на неї в установленому порядку не зміг, оскільки колгосп «Прилипчанський» припинив свою діяльність, а правовстановлюючі документи відсутні. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх прав. Враховуючи наведене, ст.ст. 16, 317, 318, 319, 328,392 ЦК України,

Outcome: approved