Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Згідно позовної заяви позивач [PERSON] зазначає про те, що з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі, що був зареєстрований 15 жовтня 2011 року у виконавчому комітеті Малівської сільської ради Демидівського району Рівненської області, актовий запис № 06. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. З відповідачем спільне життя не склалося, оскільки мають різні характери та протилежні погляди на життя. Почуття любові та взаємоповаги між ними втрачено та шлюбні відносини фактично припинені. Вважає, що примирення між нею та відповідачем є неможливим. У позовній заяві позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], що зареєстрований 15 жовтня 2011 року у виконавчому комітеті Малівської сільської ради Демидівського району Рівненської області, актовий запис № 06, а після розірвання шлюбу залишити їй право іменуватися прізвищем [PERSON], а судові витрати стягнути з відповідача. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала до суду заяву в якій просила справу розглянути без її участі та повідомила про те, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання 31 жовтня 2018 року повторно не зявився, хоч про час та місце його проведення був повідомленим у встановленому порядку, що підверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень № 3521200038330 та № 3521200038321 (а.с. 27, 28). Причини неявки в судові засідання відповідач [PERSON] не повідомив, клопотань про проведення судового розгляду справи без його участі, відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавав. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд приходить до висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України). Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності, за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом по даній цивільній справі призначалися судові засідання на 1 та 31 жовтня 2018 року. У вказані судові засіданні відповідач та/чи його представник не зявлялися. Відповідач до суду відзиву на позовну заяву не подавав. В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань до суду не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. В силу вимог ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4) сторони по справі зареєстрували шлюб 15 жовтня 2011 року у виконавчому комітеті Малівської сільської ради Демидівського району Рівненської області, актовий запис № 06. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 7). В силу вимог ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Стаття 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачає, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що позивач не бажає зберегти шлюб, наполягає на його розірванні. Шлюбні відносини між сторонами припинені, а тому суд, на підставі статті 112 СК України, приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами, оскільки встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Розірвання шлюбу між сторонами по справі не буде суперечити інтересам відповідача. Спорів між сторонами про поділ майна чи місце проживання їхніх дітей на час розгляду справи, немає. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача [PERSON] про розірвання шлюбу та залишення права позивачеві після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем - [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Суд, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, приходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON], понесених нею витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 800,00 гривень, оскільки понесення таких витрат позивачем підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 51 від 9 серпня 2018 року та довідкою адвоката [PERSON] від 10 серпня 2018 року №184 (а.с. 9, 10). Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати, що становлять 704,80 гривень судового збору, сплаченого на час подання до суду позивачем позовної заяви, суд покладає на відповідача [PERSON], оскільки понесення таких витрат позивачем [PERSON] підтверджено документально (а.с. 1). Підстав для звільнення відповідача [PERSON] від сплати судового збору не встановлено. У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалась на положення ст.ст. 105, 110 СК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим. Відповідно до ст.ст. 105, 109, 110, 112-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 265, 268, 273, 280, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved