Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до закінчення навчання сином. Свої вимоги обґрунтувала тим, що відповідач являється батьком повнолітнього [PERSON] що, досягнувши повноліття продовжує навчання на денній формі у ДПТНЗ «Західно-Дніпровський центр професійно-технічної освіти». При цьому, повнолітня дитина потребує матеріальної допомоги від батька, який працює і може її надавати. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Зазначила, що вони із відповідачем є батьками повнолітнього [PERSON], що на даний час продовжує навчання у ДПТНЗ «Західно-Дніпровський центр професійно-технічної освіти», кінцевий термін навчання 30.06.2017 року. Також вказала, що вона, будучи зареєстрованою за адресою [INFO], фактично проживає за адресою [INFO]. Зазначені житлові приміщення знаходяться неподалік один від одного і вона має можливість часто відвідувати сина, що проживає за місцем реєстрації по вулиці Франка. При цьому, зазначила, що рішення суду про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина їй необхідно для одержання соціальної допомоги. Відповідач під час розгляду справи пояснив, що дійсно є батьком повнолітнього [PERSON], який продовжує навчання на денній формі навчання у ДПТНЗ «Західно-Дніпровський центр професійно-технічної освіти». Він особисто та його батьки (бабуся та дідусь дитини) постійно матеріально допомагають [PERSON] і спілкуються із останнім. При цьому, зазначив що позовні вимоги не визнає, оскільки позивач, являючись матірю [PERSON], не проживає із сином. Вказав, що [PERSON], будучи зареєстрованою за адресою [INFO], проживає за іншою адресою. Третя особа у судовому засіданні зазначив, що сторони по справі являються його батьками, на даний час він досяг повноліття, однак продовжує навчання у ДПТНЗ «Західно-Дніпровський центр професійно-технічної освіти» з кінцевим строком у 2017 році. Проживає він за адресою Дніпропетровська область, місто Жовті Води, вулиця Франка, 16/14, при цьому як батько, так і матір мешкають окремо від одного, надаючи йому матеріальну допомогу. Зазначив, що [PERSON] дійсно проживає за іншою адресою, однак часто його відвідує. Вислухавши пояснення учасників засідання, повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. [PERSON] народився 13 жовтня 1996 року у місті Жовті Води Дніпропетровської області і його батьками являються [PERSON], [PERSON], про що свідчать копії свідоцтва про народження (а.с. 3). На даний час повнолітній [PERSON] є учнем ДПТНЗ «Західно-Дніпровський центр професійно-технічної освіти», термін навчання з 01.09.2013 по 30.06.2017 року, що підтверджується відповідною довідкою № 242 від 23 жовтня 2014 року. [PERSON], звертаючись до суду з даною позовною заявою, просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання їхнього спільного повнолітнього сина [PERSON]. При цьому, зазначила, що батьки зобовязані утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання і у звязку із цим потребує матеріальної допомоги, і право на звернення до суду із відповідним позовом має той із батьків, з ким проживає син. Відповідно до ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України (далі СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів Верховний Суд України розяснив, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Із довідки наданої ЖРЕД №4 вбачається що, [PERSON] проживає за адресою [INFO] (а.с. 8). Дана адреса вказана, як місце реєстрації позивача у її паспорті громадянина України (а.с.4) Однак, у судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу позивач разом із іншим чоловіком, з яким перебуває у фактичних шлюбних відносинах, та неповнолітньою донькою, проживає за адресою [INFO], без реєстрації. Дана обставина підтверджена і поясненнями позивача. Відповідно ч.3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду\~ з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При цьому, батьки є законними представниками своїх дітей тільки до досягнення ними повноліття. Втім, законом визнано за можливе закріпити за матірю, батьком право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дочку, сина. Однак, таке право надане тільки тому з батьків, з ким проживає дитина За таких обставин, враховуючи факт, що [PERSON] є повнолітнім, має цивільно-процесуальну дієздатність, що надає йому право самостійно звернутися до суду із вказаним позовом, та проживає окремо від батьків, у тому числі окремо від матері, яка звернулася з даним позовом, суд вважає за необхідне відмовити у задоволені позову, щодо стягнення

Outcome: dismissed