Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просила визнати [PERSON] особою, що втратила право користування жилим приміщенням у будинку [ADDRESS] та зняти з реєстрації. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування від 19.01.2004 року. [PERSON] який є її рідним братом, з 1996 року не мешкає за вищезазначеною адресою, не сплачує комунальні платежі, не здійснює витрати по утриманню, ремонту будинку. Факт не проживання підтверджується актом від 14.11.2015 року, складеного за участю сусідів. Факт не перешкоджання проживання [PERSON] підтверджується довідкою № 63/21-64 від 25.12.2015 року Червонозаводського відділення поліції Комінтернівського відділу поліції в Харківській області. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у призначене судове засідання не з'явився. Судом здійснювались заходи щодо неодноразового повідомлення належним чином відповідача за адресою відповідно до відповіді адресно-довідкового підрозділу ГУДМС ( УДМС ) України у Харківській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання. Крім того, суд здійснювал заходи щодо повідомлення відповідача про день, час та місце розгляду справи оголошення у пресі ( у газеті «Урядовий кур'єр»). За таких обставин, враховуючи положення ч.5 ст. 74 ЦПК України - у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, положення статей 77, 169 ЦПК України, суд вважає за можливе, з метою дотримання розумних строків розгляду справи (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року), розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами в заочному порядку зі згодою позивача. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків заявлених у справі, дослідивши матеріали справи, з урахуванням доводів позовної заяви та наданих суду доказів, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Витягу про реєстацію права власності на нерухоме майно від 18.02.2004 року, відповідно до договору дарування від 19.01.2004 року [PERSON] є власником будинку [ADDRESS]. Відповідно до будинкової книги вбачається, що за адресою:[ADDRESS] зареєстровані наступні: [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до акту від 14.11.2015 року складеного за участю сусідів [PERSON] та [PERSON] вбачається не проживання [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS] та відсутністю його особових речей. Відповідно до довідки № 63/21-64 від 25.12.2015 року Червонозаводського відділення поліції Комінтернівського відділу поліції в Харківській області вбачається відсутність звернення [PERSON], [INFO], за період з 2012 року до 2015 року з заявами та скаргами до Червонозаводського відділення поліції Комінтернівського відділу поліції в Харківській області. Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON], які були приведені до присяги та попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та відмову від давання показань за ст. ст. 384, 385 КК України, повідомили про те, що з 2002 року, а саме з того часу коли вони почали спілкуватися з [PERSON], ніколи не бачили [PERSON], в домі відсутні його особисті речі. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідн ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], за адресою [ADDRESS], що належить позивачу, відсутній більше 10 років, а тому позов про визнання [PERSON], що втратив право користування житловою площею у спірній квартирі, підлягає задоволенню. Щодо вимог про зняття з реєстрації у спірній квартирі, то в цій частині суд відмовляє в позові, оскільки за вимогами ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року N 1382-IV зняття з реєстрації місця проживання здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації, зокрема, на підставі остаточного рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням. Таким чином, дане рішення суду є підставою для зняття [PERSON], [INFO], з реєстрації за вказаною адресою. Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial