Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кролевецького районного суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 23 травня 2000 року нею та її чоловіком [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу 48/100 частин житлового будинку з належними надвірними будівлями та договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 1000 кв. м, що розташовані по [ADDRESS] . В період шлюбу ними без отримання дозвільних документів було здійснено прибудову до будинку площею 25,7 кв. м, яка в технічному паспорті на житловий будинок позначена літ. «а1», а також побудовано господарські будівлі: гараж літ.Г та літня кухня літ.Е. [INFO] її чоловік [PERSON] помер. Вона прийняла спадщину після смерті чоловіка та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 24/100 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель по [ADDRESS] та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки за вказаною адресою. У свідоцтві про право на спадщину за законом на частку житлового будинку нотаріусом зроблено відмітку, що на самочинно побудовані [PERSON] та [PERSON] : прибудову літ. «а1» гараж літ.Г та літню кухню літ.Е свідоцтво не видається. [PERSON] здійснив самочинне будівництво, але за свого життя не набув права власності на нього. 31 серпня 2018 року набув чинності Порядок проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, який поширюється на збудовані без дозвільного документа індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки загальною площею до 300 квадратних метрів, а також господарські (присадибні) будівлі і споруди загальною площею до 300 квадратних метрів, збудовані у період з 05 серпня 1992 року по 09 квітня 2015 року. Факт самочинного будівництва прибудови до будинку та господарських будівель вперше зафіксовано в технічному паспорті на житловий будинок індивідуального житлового фонду, складеному 7 березня 2017 року, тобто за межами строків, на які поширюється вказаний порядок. Зазначене виключає можливість вирішення даного питання позасудовим шляхом. Нею та її чоловіком [PERSON] було здійснено самочинне будівництво прибудови до будинку площею 25,7 кв. м, яка в технічному паспорті на житловий будинок позначена літ. «а1», а також господарських будівель гараж літ.Г та літня кухня літ.Е на належній їм земельній ділянці, призначеній для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1 га, кадастровий номер 5922610100:01:001:0807 за адресою: [ADDRESS] що є обов`язковою умовою для визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва. Посилаючись на викладене, позивач просить визнати за нею право власності на прибудову до будинку площею 25,7 кв.м, яка в технічному паспорті на житловий будинок позначена літерою «а1», а також господарські будівлі: гараж літера «Г» та літня кухня літера «Е», що розташовані по [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві зазначене клопотання про розгляд справи без її участі (а.с. 8). Відповідач Кролевецька міська рада до суду свого представника не направила, надавши заяву про розгляд справи без участі її представника, при розгляді справи покладається на розсуд суду (а.с. 40). Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання сторін суд вирішив можливим розглянути справу у їх відсутність. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу позивач [PERSON] з 10 лютого 1995 року перебувала в шлюбі з [PERSON] (а.с.11). За час перебування в шлюбі [PERSON] та [PERSON] купили в рівних частинах кожний 48/100 частин жилого будинку з належними надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] на приватизованій земельній ділянці, а також купили в рівних частинах кожний земельну ділянку площею 1000 кв. м, для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . Дані обставині підтверджуються договором купівлі-продажу частини житлового будинку та договором купівлі-продажу земельної ділянки від 23 травня 2000 року, які посвідчені державним нотаріусом Кролевецької державної нотаріальної контори 23.05.2000 року та зареєстровані в реєстрі за №№737, 739 відповідно (а.с.13, 14). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 13.10.2017 року державним реєстратором зареєстроване право власності за [PERSON] на 1/2 частину земельної ділянки, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1 га, кадастровий номер 5922610100:01:001:0807 за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Згідно довідки КП «Кролевецьке районне бюро технічної інвентаризації» № 603 від 28 серпня 2017 року право власності на житловий будинок по [ADDRESS] загальною площею 56,5 кв. м, житловою площею 68,3 кв. м зареєстровано на ім`я [PERSON] - 24/100, [PERSON] - 24/100, [PERSON] - 52/100. Нерухоме майно складається з житлового будинку літ. А-1, та господарських будівель: літня кухня літ.Б, сарай літ.В, гараж літ.Г, сарай літ.Д, літня кухня літ.Е, гараж літ.Ж, сарай літ.З, душ літ.К, навіс літ.Л, альтанка літ.М, погріб літ.пг, вбиральня літ.У, вбиральня літ.У1, огорожа літ.N. Прибудова літ. «а1» площею 25,7 кв.м, гараж літ. «Г» та літня кухня літ. «Е» побудовані [PERSON] та [PERSON] самочинно (а.с.23). Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду по [ADDRESS] , виготовленого 07.03.2017 року КП «Кролевецьке районне бюро технічної інвентаризації», домоволодіння складається з житлового будинку літ.А-1, прибудови літ.А1-1, прибудови літ. а, прибудови літ. а1, тамбуру літ. «а2», ганку літ.гн та господарських будівель: літня кухня літ.Б, сарай літ.В, гараж літ.Г, сарай літ.Д, літня кухня літ.Е, гараж літ.Ж, сарай літ.З, душ літ.К, навіс літ.Л, альтанка літ.М, погріб літ.пг, вбиральня літ.У, вбиральня літ.У1, огорожа літ.N. Рік забудови житлового будинку 1962. Рік забудови прибудови літ. «а1» - 2008, гаража літ. «Г» - 2008, літньої кухні літ. «Е» - 2008 і вони збудовані самочинно (а.с.24-28). З викладеного вбачається, що нерухоме майно по [ADDRESS] , а саме: прибудова літ. «а1» площею 25,7 кв.м, гараж літ. «Г» та літня кухня літ. «Е» були самочинно побудовані [PERSON] та [PERSON] в 2008 році. [INFO] в м. Кролевець Сумської області помер [PERSON] , актовий запис №278, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.12). 14 вересня 2017 року приватним нотаріусом Кролевецького районного нотаріального округу Снідою Т.М. видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна [PERSON] є його дружина [PERSON] Спадщина складається з 24/100 частки житлового будинку загальною площею 122,6 кв. м, житловою площею 56,5 кв. м, з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованих під номером [ADDRESS] на земельній ділянці з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,1 га, кадастровий номер 5922610100:01:001:0807, що належало спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Кролевецькою державною нотаріальною конторою 23.05.2000 року за реєстровим №737, зареєстрованого в Конотопському МБТІ від 13.06.2000 року в реєстровій книзі №12, під реєстровим №2772 (а.с.16, 17). У свідоцтві про право на спадщину за законом нотаріусом зроблено відмітку, що на самочинно побудовані [PERSON] та [PERSON] : прибудову літ. «а1» площею 25,7 кв.м, гараж літ.Г та літню кухню літ.Е свідоцтво не видається. 22 листопада 2017 року приватним нотаріусом Кролевецького районного нотаріального округу Снідою Т.М. видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна [PERSON] є його дружина [PERSON] Спадщина складається з 1/2 частки земельної ділянки загальною площею 0,1 га, кадастровий номер 5922610100:01:001:0807, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), склад угідь - малоповерхова забудова:0,0081 га, 0,0062 га, 0,0028 га, 0,0359 га і рілля 0,0470 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Спадкове майно належало [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Кролевецькою державною нотаріальною конторою 23.05.2000 року за реєстровим №739 (а.с.18, 19). На сьогодні провести державну реєстрацію самочинно побудованих будівель неможливо, оскільки відсутні документи, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ч.3 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 4 постанови від 30 березня 2012 року №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою. Подружжям [PERSON] було здійснено самочинне будівництво прибудови літ. «а1», площею 25,7 кв. м, а також господарських будівель гараж літ.Г та літня кухня літ.Е на земельній ділянці площею 1000 кв. м, належній їм в рівних частинах кожному згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23 травня 2000 року. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Померлий [PERSON] , здійснивши самочинне будівництво, не набув на нього права власності. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст.1218 ЦК України та з урахуванням роз`яснень, наданих у п. 7 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». За змістом зазначених роз`яснень спадкоємець не позбавлений права звернутись із позовними вимогами про визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва в порядку спадкування. Це узгоджується із частинами 3, 5 ст. 376 ЦК України і нормами про поняття спадкування та склад спадщини (статті 1216, 1218 ЦК України). Якщо право звернутися з вимогою про визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва відповідно до чинного законодавства (частин 3, 5 ст. 376 ЦК України) належало спадкодавцеві, воно також належить спадкоємцеві, який прийняв спадщину. Право вимагати визнання права власності на самочинно збудоване майно відповідно до частин 3, 5 ст. 376 ЦК України є суб`єктивним цивільним правом, яке переходить у порядку спадкування відповідно до норм статей 1216, 1218 ЦК України. Право власності на об`єкти самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцем, що має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, що видані на ім`я спадкодавця або спадкоємця. Позивач є власником земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1 га, кадастровий номер 5922610100:01:001:0807 за адресою: [ADDRESS] , на якій самочинно побудовані прибудова літ. «а1», площею 25,7 кв. м, а також господарські будівлі гараж літ.Г та літня кухня літ.Е, що є обовязковою умовою для визнання за нею права власності на об`єкти самочинного будівництва. Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед інших і визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Виходячи з вимог ст. 41 Конституції України, ст. 5 ЦПК України суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на нерухоме майно: прибудову літ. «а1» площею 25,7 кв.м, гараж літ. «Г», літню кухню літ. «Е», що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.ст.328, 331, 376, 1216, 1218, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved