Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Шишацького районного суду з позовом до [PERSON] в інтересах її малолітньої доньки [PERSON] про визнання останньої такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зобов'язання Шишацького РС УДМСУ в Полтавській області зняти її з реєстраційного обліку. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що є власником домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], в якому проживає один. Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 15 липня 2014 року, яке набрало законної сили 5 серпня 2014 року визнано такою, що втратили право користування вказаним житловим приміщенням [PERSON], яку на підставі вказаного рішення знято з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Натомість у житловому будинку залишається зареєстрованою її малолітня донька [PERSON], 2009 року народження, яка у вищевказаному будинку ніколи не проживала. Шишацьким РС УДМС України в Полтавській області у знятті малолітньої [PERSON] з реєстраційного обліку разом з матір'ю на підставі вищевказаного судового рішення йому було відмовлено. В судовому засіданні позивач, заявлені ним позовні вимоги підтримав в повному обсязі та надав суду пояснення аналогічні викладеним ним у позовній заяві. Відповідаючи на питання пояснив, що вказаний будинок належить йому на праві приватної власності, з ініціативи його колишньої дружини у ньому були зареєстровані донька дружина та її малолітня онука. Проте останні в даному будинку ніколи не проживали та не проживають, а лише інколи приїздили в гості. Відповідач, будучі у відповідності до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК належним чином повідомленою про час та місце судового засідання шляхом направлення судом рекомендованих повідомлень за місцем її проживання, до Шишацького районного суду повторно не з'явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, будь-яких заяв чи клопотань від неї до суду не надходило, в зв'язку з цим суд, відповідно до норм ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглядає справу у заочному порядку та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів. Представник третьої особи - Шишацького РС УДМС України в Полтавській області в судове засідання не з'явився, надіслав письмову заяву про розгляд справи без його участі, у вирішенні спору поклався на розсуд суду. Прокурор та представник третьої особи - органу опіки та піклування в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову через відсутність законних підстав для цього, а також з метою недопущення порушення житлових та інших прав неповнолітніх дітей відповідача. На думку представника третьої особи не вичерпані можливості досудового врегулювання даного спору, а на дамку прокурора факт реєстрації малолітньої [PERSON] не перешкоджає реалізації позивачем його права власності та інших житлових прав на даний будинок. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та свідків, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні факти та супроводжуючі їх правовідносини. Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 27 червня 2008 , посвідченого того ж дня приватним нотаріусом Шишацького районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого за № 1287, позивач [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.5-6). Вказаний факт також підтверджується витягом № 19991755 від 22.08.2008 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.7). Як встановлено судом з пояснень позивача, показань свідків [PERSON] та [PERSON], інших матеріалів справи, а також з рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 15 липня 2014 року між тими самими сторонами, яке набрало законної сили 05 серпня 2014 року, а отже відповідно до приписів ст. 61 ЦПК України, встановлені у ньому обставини доказуванню не підлягають, у належному позивачу будинку були зареєстровані його колишня дружина [PERSON], а також її донька [PERSON] та онука [PERSON]. Останні дві особи в його домогосподарстві ніколи не проживали, а були лише зареєстровані. Вище вказаним судовим рішенням [PERSON] та [PERSON] визнані такими, що втратили право користування належним позивачу житловим приміщенням та на виконання судового рішення їх знято з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. Натомість своїм листом від 19.11.2014 № 46/633 Шишацький РС УДМС України в Полтавській області відмовив у зняті з реєстраційного обліку малолітньої [PERSON], 2009 року оскільки вона не зазначена у відповідному судовому рішенні. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно приписів ст. 156 ЖК України право користування житловим приміщенням у членів сім'ї власника житлового будинку (квартири) та інших осіб виникає з моменту їх вселення до даного житла. Так, згідно ч.2 вказаної статті за згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Як встановлено судом малолітня [PERSON] не була вселена до належного відповідачу будинку та ніколи у ньому не проживала, а отже право користування вказаним житлом у неї не виникало. Початкова відсутність у малолітньої [PERSON] права користування належним позивачу житлом, унеможливлює визнання її судом такою, що втратило дане право. В той же час суд констатує наявність у позивача можливості захистити свої право власності на житло, заявивши на підставі ст.ст. 386, 391 ЦК України до [PERSON] позов про усунення перешкод у користуванні приватною власністю шляхом зняття її неповнолітньої дитини з реєстраційного обліку у належному йому житловому приміщенні. Враховуючи те, що вказані вимоги не були заявлені позивачем у даному судовому засіданні, а суд відповідно до приписів ст. 10 ЦПК України не вправі виходити за межі заявлених сторонами вимог, позов [PERSON] задоволенню не підлягає через його необґрунтованість та безпідставність. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України та відносить їх на рахунок позивача.

Outcome: dismissed