Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку. В обґрунтування своїх позовних вмог, позивачем було зазначено, що 24 лютого 2012 року, позивач отримав свідоцтво на право власності на спадкове майно свого батька [PERSON], який помер 06.06.2008 року. При оформленні цієї спадщини, зясувалось, що підставою для оформлення спадщини на земельні ділянки були сертифікати серії ОД №029330, серії ОД № 029331. Після отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач звернувся до реєстраційної служби, для реєстрації своїх земельних ділянок, і зясувалось, що мати позивача [PERSON] за життя звернулась на адресу держземагенства в Болградському районі для виготовлення державного акту, однак, його не отримала. Копію цього держакту отримав позивач. В реєстраційній службі позивачу було повідомлено, що за даним державним актом серії НА №152165 від 29 травня 2007 року на імя [PERSON] необхідно звернутись до нотаріальної контори для оформлення спадку на земельну ділянку, належну його матері. Відповідно, для прийняття спадщини позивачч звернувся до Болградської нотаріальної контори, де йому було відмовлено через наявність державного акту на право власності на земельну ділянку на ім'я померлої [PERSON]. У звязку з чим, позивач просить позовні вимоги задовольнити і визнати зазначений державний акт недійсним. Позивач в судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином, в позовній заяві зазначив клопотання про розгляд справи у його відсутності. \~ \~ Відповідачі [PERSON] сільська рада Болградського району Одеської області в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, подав до суду письмову заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі з проханням розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] агенство земельних ресурсів України в Одеській області в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, подав до суду письмову заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі з проханням щодо визнання його неналежним відповідачем та щодо подальшого розгляду справи у його відсутності. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами у порядку, передбаченому ст. 60, 131 ЦПК України. Із фотокопії Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД №029330, вбачається що він виданий [PERSON] До сертифікату зміни не вносились Із фотокопії Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД №029331, вбачається що він виданий [PERSON], в подальшому внесені зміни про те, що право на пай перейшло [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, зазначені два сертифікати перейшли у якості спадкового майна до [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.02.2012 року, встановлено, що [PERSON], [INFO] є спадкоємцем майна [PERSON], померлого 6 серпня 2008 року відносно майна, що складається з: права на земельну частку /пай/ у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Калчева» Болградського району, розміром 2,10 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянк в натурі (на місцевості), що належить померлому на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД №029330, виданого Болградською райдержадміністрацією 7 червня 2000 року; права на земельну частку /пай/ у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Калчева» Болградського району, розміром 2,10 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянк в натурі (на місцевості), що належало [PERSON], яка померла 6 червня 2006 року, спадкоємцем якої був її син [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадковх прав на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД №029331, виданого Болградською райдержадміністрацією 7 червня 2000 року. Проте, державним нотаріусом листом за № 798/02-31 від 05.05.2015 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, через те, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 152165, який було видано 29 травня 2007 року на підставі розпорядження Болградської районної державної адміністрації Одеської області, тобто, після смерті спадкодавця. Згідно з ч. 1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 2\~ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч. 3\~ст. 152 ЗК України, шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК). Відповідно до\~ст. 158 ЗК України\~виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Згідно з п. 7\~розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, громадяни та юридичні особи зберігають право на земельні ділянки, одержані ними до 01.01.2002 у власність, у тимчасове користування або на умовах оренди в розмірах, що були раніше передбачені чинним законодавством. Відповідно до п. «г» ч. 1\~ст. 81 ЗК України\~Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема прийняття спадщини.\~\~ У відповідності до ч.ч. 1, 2\~ст. 116 ЗК України\~громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до вимог ст. 346 ч.1 п.11 ЦК України смерть спадкодавця є підставою для припинення права власності на вказану земельну ділянку. У відповідності до роз'яснень п. 24 ч.3 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. За вказаних обставин, враховуючи безумовне визнання відповідачем позовних вимог та через можливість отримання нового державного акту на підставі п. 4.14-4.17 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів за № 325 від 22 червня 2009 року, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги. Враховуючи викладене,

Outcome: approved