Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом в якому вказує на те, що 27.08.2013 року між ним [PERSON]О було укладено договір про надання юридичних послуг, пов'язаних з захистом його прав стосовно рухомого майна, а саме автомобіля Skoda Super В, державний номер [NUMBER], зеленого кольору в ВДВС Жовтневого району та у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя для чого була видана відповідачем довіреність на ведення усіх справ. Як з'ясувалося пізніше, рішенням Жовтневого районного суду від 05.07.2010р. за позовом ВАТ (зараз ПАТ) «Запоріжгаз» було повністю задоволеної позов до родини [PERSON] та родини [PERSON] про стягнення з них солідарно заборгованості за використаний газ у сумі 8 782,82грн. Дане рішення суду відповідачами не було своєчасно оскаржено та набрало законної сили 16.07.2010р. Відповідно до вказаного рішення суду та на підставі виданого судом виконавчого листа від 17.10.2011р. з усіх відповідачів повинно було стягнуто солідарно 8 782,82грн., але враховуючи, що ніхто з відповідачів на той час офіціально не працював і не мав ніяких офіційних доходів тому державним виконавцем Ярехою П.В. було накладено арешт на належний тільки відповідачу [PERSON] автомобіль Skoda Super В, державний номер [NUMBER]. У зв'язку з чим, позивач розпочав захист належного відповідачу майна у Жовтневому ВДВС та Жовтневому районному суді м. Запоріжжя з кінця серпня 2013р. і закінчив справу тільки у березні 2015р. на користь [PERSON] Тобто, ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.01.2015р., яка набрала чинності після її оскарження до апеляційного суду Запорізької області тільки 25.03.2015р. було зобов'язано ВАТ «Запоріжгаз» повернути [PERSON] 8 782,82грн. та 117,83грн. судового збору, та відшкодувати шляхом списання з державного казначейства ГУ ДКСУ у Запорізькій області неправомірно стягнутий виконавчий збір у сумі 878,28грн. та 100 грн. витрат на проведення виконавчих дій. Всього 9 878,93грн. У зв'язку з невиконанням умов договору відповідачу [PERSON] було направлено попередження 11.06.2015р. про виконання вказаних умов договору, але на дату подання позовної заяви ця вимога не виконана (рекомендований лист повернувся мені у зв'язку з тим, що-відповідач його відмовився отримувати на поштовому відділенні №63). Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем своїх зобов'язань стосовно умов договору, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача [PERSON] усієї заборгованості за договором та заборгованість за відсотками, пеню за невиконання умов договору. [PERSON] отримав усі гроші за рішенням суду, але на цей час не виконав умови договору, а саме: не сплатив позивачу винагороду за надані юридичні послуги після закінчення справи у суді на його користь. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] за договором 27.08.2013 року на свою користь 8 098грн. яка складає на 22.07.2015р.: 6000грн. за 20 судових засідань(по 300грн. за засідання), 750грн. за підготовку 3-х апеляційних скарг та 360грн. судового збору за ці скарги, 10% від одержаної на користь відповідача суми (9878,93грн.) - 988грн. Також, позивач наполягає на стягненні суми боргу, з урахуванням 3% річних та індексу інфляції, а саме сума 3% річних за період з 27.08.2013р. по 17.08.2015р. = 720 днів, складає: (3% х8 098): 100:365 = 0,66грн. за 1 день. 720 днів х0,66= 475,20грн. Розрахунок інфляції з 28.08.2014 по 17.08.2015р. становить: (індекси інфляції з вересня 2014р. по серпень 2015р.) 102,9 х 102,4 х 101,9 х 103,0х 103,1 х 105,3х 110,8х 114,Ох 102,2х 100,4x99,Ох 100,0= (138,3 х 4 492грн.) : 100 = 6 212грн. - 4 492грн. = 1 720грн. Всього інфляційні втрати за 2013 +2014+2015 (до 17.08.2015) роки: 492 +1 720= 2 212грн. Таким чином сума боргу відповідача на 17.08.2015р. у зв'язку з невиконанням своїх обов'язків додатково складає 475,20грн. + 2 212грн.. = 2 687,20грн. (де 475,20грн. 3% річних, 2 212грн. інфляція), всього 10785,20 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив суд задовльнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, посилався на те, що участь [PERSON] в 20 судових засіданнях ніяк не підтверджена, в договорі від 27.08.2013 р. не прописані порядок надання виконавцю задань, передачі їм замовнику виконаних робіт та розрахунків між сторонами по догвору. Питання, з приводу якого він звертався до юриста Богданова В.П. 18.09.2013 р. було вирішено ним самстійно (сплата заборгованності за спожитий газ), а тому позовані вимоги [PERSON] є необгрунтованими. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 27.08.2013 року між [PERSON] та [PERSON]О було укладено договір про надання юридичних послуг, пов'язаних з захистом прав відповідача стосовно рухомого майна, а саме автомобіля Skoda Super В, державний номер [NUMBER], зеленого кольору в ВДВС Жовтневого району та у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя (а.с.5);на виконання вказаного договору [PERSON] надав [PERSON] довіреність на ведення усіх справ (а.с. 4). Відповідно до ч.3 договору, замовник ([PERSON]О.) оплачує поточні витрати виконавця ([PERSON]П.) при оформленні документів в суд. Замовник оплачує аванс виконавцю в сумі 500 грн. Витрати за один судовий день замовник оплачує виконавцю в сумі 300 грн. У випадку відкладення судового засідання не по вині виконавця, оплата за явку до суду складає 50% від суми одного судового дня. Вивченням матеріалів цивільної справи № 2-4130/09 за позовом ВАТ «Запоріжгаз» до [PERSON] встановлено, що позивач [PERSON] приймав участь у судових засіданнях в якості представника [PERSON] 20 разів. Згідно до п.3.4. ч.З договору у разі закінчення цивільної справи на користь відповідача він зобов'язаний сплатити виконавцю 10% вартості з суми, яку йому повинні повернути за рішенням суду. Згідно до п.4.1. ч.4 договору за неналежне виконання своїх обов'язків сторони несуть відповідальність, згідно до чинного законодавства України Як слід з тексту довіреності, довіреність дійсна до її скасування довірителем ([PERSON]О.) Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦПК України підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо), кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525-526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] неналежним чином виконуються обовязки за договором про надання юридичних послуг від 27.08.2013 р., в звязку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем [PERSON] на суму 8 098грн. Судом не приймаються до уваги посилання [PERSON] на те, що [PERSON] надав йому неякісні юридичні послуги, оскільки згідно ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.01.2015р., яка набрала чинності після її оскарження до апеляційного суду Запорізької області 25.03.2015 р., було зобов'язано ВАТ «Запоріжгаз» повернути [PERSON] 8 782,82грн. та 117,83грн. судового збору, та відшкодувати шляхом списання з державного казначейства ГУ ДКСУ у Запорізькій області неправомірно стягнутий виконавчий збір у сумі 878,28грн. та 100 грн. витрат на проведення виконавчих дій. (всього 9 878,93грн). Згідно до 625 Цивільного кодексу України визначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved