Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь суму основного боргу за договором безпроцентної позики у розмірі 23770,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 9674,39 грн.; стягнути з [PERSON] на його користь суму 3 % річних у розмірі 377,06 грн. та стягнути з відповідачів сплачений судовий збір. В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що між ним та [PERSON] було укладено Договір безпроцентної позики від 28 серпня 2014 року на суму 23770,00 грн. 28 серпня 2014 року відповідачем [PERSON] була оформлена розписка та надана позивачу. На основі вищевикладеного, позичальник отримав грошові кошти, що є предметом вищевказаного Договору, а Позикодавець виконав всі свої зобовязання за цим Договором. Позику Позичальник був зобовязаний повернути до 01 січня 2015 року, однак не повернув. Між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки від 28 серпня 2014 року, згідно якого Поручитель зобов'язується відповідати перед Позикодавцем за виконання Позичальником своїх зобов'язань в частині нарахування 3% річних на суму основного зобовязання, що випливають з Договору позики від 28 серпня 2014 року, підтвердженням якого є надання Позичальником розписки. Відповідальність Поручителя настає з моменту порушення Основного зобов'язання. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні до викладених у позовній заяві та просив позов задоволити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому, зі згоди представника позивача, згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що між громадянином України [PERSON], паспорт серія KA, №611201 виданий Сокальським РВ УМВС України у Львівській області 30 жовтня 1997 року, місце проживання: [INFO] (надалі Позикодавець) та громадянином України [PERSON] (дата народження: 04 липня 1968 року), паспорт серія СК № 589724, виданий Миронівським РВ ГУ МВС України в Київській області 02 липня 1997 року, місце проживання: [INFO] (надалі Позичальник) було укладено Договір безпроцентної позики від 28 серпня 2014 року на суму 23770,00 грн., про що 28 серпня 2014 року відповідачем [PERSON] була оформлена розписка та надана позивачу (а.с.6). Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.2.ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На основі вищевикладеного, Позичальник отримав грошові кошти, що є предметом Договору безпроцентної позики від 28 серпня 2014 року, а Позикодавець виконав всі свої зобовязання за цим Договором. У відповідності із ч.1.ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 28 серпня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір поруки, відповідно до п.1.1 якого, у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Поручитель зобов'язується відповідати перед Позикодавцем за виконання Позичальником своїх зобов'язань в частині нарахування 3% річних на суму основного зобовязання (ст.625 ЦК), що випливають з Договору позики від 28 серпня 2014 року, підтвердженням якого є надання Позичальником розписки ([PERSON], РНОКПП [NUMBER], паспорт серія СК 589724 виданий Миронівським РВ ГУ МВС України в Київській області 02 липня 1997 року, проживає за адресою: [INFO]) укладеного між Позичальником та Позикодавцем (далі - Договір позики) (а.с.7-8). Відповідно до п.1.5 Договору поруки, термін виконання Основного зобовязання за договором позики до 01 січня 2015 року. У відповідності із п.3.1. Договору поруки, відповідальність Поручителя настає з моменту порушення Основного зобов'язання. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності із ч.3.ст.1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахуванням грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідачем не були повернуті кошти до граничного строку повернення коштів, що підтверджує невиконання свого зобовязання, всупереч ст.1049 ЦК України. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦКУ. У відповідності із ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Відповідно до ч.2. ст.554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п.2.1. Договору поруки, відповідальність Поручителя перед Позикодавцем включає: зобов'язання повернути після спливу строку позики (в разі несвоєчасного повернення) 3% річних як відповідальність за порушення грошового зобовязання. Згідно п.3.2 Договору поруки, Позикодавець звертається до Поручителя не раніше наступного дня після настання протермінованого строку (терміну) виконання Основного зобов'язання або безпосередньо в суд. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Як встановлено в судовому засіданні та не спростовано відповідачем, [PERSON] суму позики не повернув. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Суд приймає до уваги, як належним та допустимий доказ суми заборгованості відповідача [PERSON] розрахунок ціни позову станом на 13 липня 2015 року (а.с.4-5). Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог, а відтак, відповідач [PERSON] зобов'язаний сплатити позивачеві суму позики в розмірі 23770,00 грн., інфляційні втрати в розмірі 9674,39 грн., а відповідач [PERSON] зобов'язана сплатити позивачеві 3% річних у розмірі 377,06 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відтак, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідачів слід солідарно стягнути в користь позивача 338,21 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved