Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить встановити факт її проживання з [PERSON] , [INFO] однією сім`єю з 2005 року до [INFO] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 2005 року, вона з [PERSON] почали проживати однією сім`єю, як подружжя, без реєстрації шлюбу. За період спільного проживання у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , але оскільки [PERSON] в цей час перебував на лікуванні, відомості про батька дитини до актового запису про народження внесені з її слів відповідно до ст. 135 СК України та [PERSON] , [INFO] . Вони разом проживали у кв. [ADDRESS] , яка на праві приватної власності належала [PERSON] , з 22.02.2008 її місце проживання було зареєстроване у вказаній квартирі. Незважаючи на те, що вони з [PERSON] не перебували в зареєстрованому шлюбі, між ними склались усталені відносини, притаманні подружжю, оскільки вони систематично вели спільне господарство, приймали участь у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. Згодом, [PERSON] почав зловживати алкогольними напоями, вчиняти сварки та бійки. Вона з дітьми неодноразово ставали жертвами жорстокості [PERSON] . В результаті його неадекватної поведінки, останнього було госпіталізовано до Обласної психіатричної лікарні Миколаївського району с. Заклад Львівського неврологічного диспансеру, діагностовано шизофренію. В результаті набутого захворювання, [PERSON] став інвалідом ІІ групи. Протягом всього часу їхнього спільного проживання вона здійснювала за ним догляд. З 2017 року їхні стосунки, як подружжя, почали погіршуватись, а згодом припинились, однак вони надалі проживали однією сім`єю, вели спільне господарство та побут. Стан здоров`я [PERSON] погіршився і він став безпорадним. Вона постійно здійснювала за ним догляд та допомагала йому. [INFO] [PERSON] помер та після його смерті відкрилась спадщина. Вважає, що на час відкриття спадщини вона проживала разом із спадкодавцем, була зареєстрована з ним за однією адресою, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Вона зверталась до Стрийської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка ними отримана 10.10.2018. Встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем необхідно їй для підтвердження права на спадкування та отримання свідоцтва про право на спадщину. В судовому засіданні позивач [PERSON] , будучи допитана як свідок на підставі ст. 92 ЦПК України, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Пояснила, що з [PERSON] познайомилась в 2004 році, а в 2006 році вона народила сина [PERSON] , [INFO] З 2005 року вони проживали разом по [ADDRESS] . У 2006 році, коли вона перебувала у пологовому відділенні, [PERSON] був на лікуванні в обласній психіатричній лікарні Миколаївського району с. Заклад Львівського неврологічного диспансеру, а його вуйко [PERSON] закрив двері квартири на замок. Після виписки з пологового будинку, вона близько 6 місяців проживала за адресою: [ADDRESS] у [PERSON] Коли [PERSON] повернувся з лікування, вони знову проживали разом однією сім`єю близько 3 місяців. В 2007 вона народила другу дитину - [PERSON] , [INFO] . Після народження другого сина, [PERSON] прописав її з дітьми за адресою: [ADDRESS] . Протягом спільного життя він неодноразово застосовував до неї та дітей фізичну силу. Вона переживала за здоров`я дітей, а тому віддала їх в сиротинець. Згодом вони помирились та знову почали проживати разом, однак щодня у квартирі вона не появлялась, оскільки [PERSON] неодноразово проходив курс лікування в психіатричній лікарні з діагнозом «шизофренія», де і помер. 24.04.2018 дядько [PERSON] - [PERSON] поміняв замки у квартирі, не впускав її туди та просив добровільно виписатись. Вона оплачувала комунальні послуги, підключила газ і світло. За життя [PERSON] отримував пенсію по інвалідності, яку пропивав, а їй допомагали чужі люди. Вона позбавлена батьківських прав відносно своїх дітей. Той факт, що її діти кимось усиновлені, їй невідомий. Доповнила, що з 2017 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , однак не переставала допомагати та доглядати за [PERSON] до дня його смерті [INFO] . Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити у повному обсязі. Пояснила, що у позивачки та [PERSON] за час спільного проживання народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , однак [PERSON] записаний у свідоцтві батьком тільки [PERSON] , [INFO] . Позивач вела аморальний спосіб життя із [PERSON] , однак вони проживали разом, заробляли гроші. Згодом, [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , яких в подальшому усиновили. На даний час позивач стала на шлях виправлення та вважає, що має право на спадкування квартири по [ADDRESS] , в якій вона зареєстрована з 2008 року. Представник відповідача Стрийської міської ради Львівської області Капко Н.Б. в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову. Пояснила, що позивачем не надано суду належних доказів того, що вони з [PERSON] постійно проживали разом, вели спільний побут та нечітко встановлено період проживання однією сім`єю до дня смерті спадкодавця. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що з позивачкою познайомилась 10 років тому, вона її колишня сусідка. [PERSON] проживала разом з [PERSON] у квартирі по [ADDRESS] . За час спільного проживання у них народилось двоє дітей, вона є хресною матір`ю [PERSON] , [INFO] [PERSON] з [PERSON] постійно сварились, останній застосовував відносно позивачки та дітей фізичне насильство. Оскільки вони вели аморальний спосіб життя, не працювали, дітей забрали в сиротинець. Починаючи з 2008 року, коли дітей забрали в сиротинець, вона майже не приходила до них. Останні п`ять років [PERSON] в квартирі по [ADDRESS] не проживає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала суду показання про те, що позивачка є її сусідкою, їхні будинки розташовані навпроти один одного. Їй відомо, що у позивачки та [PERSON] народилось двоє дітей. [PERSON] . 4-5 разів в місяць приходила до неї в магазин купувати продукти харчування, на її обличчі часто були синці. У їхній квартирі вона жодного разу не була, але думає, що вони проживали там разом. [PERSON] бив її та дітей. Чи здійснювала вона догляд за [PERSON] , коли той хворів і до дня його смерті, їй невідомо. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що позивачка є його сусідкою та проживала з [PERSON] з 2005 року, у квартирі по [ADDRESS] . Вони жили не зовсім благополучно, [PERSON] зловживав алкоголем. Він часто бував у них вдома, оскільки позивачка регулярно просила його допомогти заспокоїти [PERSON] . За час їхнього спільного проживання у них народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , яких забрали в сиротинець. Позивачка проживала з [PERSON] як подружжя, вели спільний побут. [PERSON] хворів, точного діагнозу не пригадує та помер в 2018 році. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що [PERSON] був його племінником. [PERSON] не вела з ним спільного господарства, витрат на його лікування та утримання не здійснювала, комунальних послуг не сплачувала, а на квартиру по [ADDRESS] було накладено арешт. У вказаному помешканні вона була зареєстрована як квартирант. [PERSON] отримував пенсію по хворобі. [PERSON] з [PERSON] були позбавлені батьківських прав відносно своїх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] , протягом 6 місяців він не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, хоча витрати на його поховання поніс він. Замок у квартирі по [ADDRESS] він змінив за проханням племінника [PERSON] Суд, заслухавши пояснення позивача, яка надала пояснення на підставі ст. 92 ЦПК України та її представника, які позов підтримали, представника відповідача, яка заперечила щодо задоволення позову, показання свідків та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, зважаючи на те, що судом були застосовані всі можливі заходи, передбачені законом, для забезпечення доказів у справі і їх витребуванні, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-СГ , видане відділом реєстрації актів цивільного стану міста Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції, актовий запис №68, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] /а.с. 7/. Відповідно до Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, [PERSON] з 22.02.2008 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] /а.с. 8/. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №153, [PERSON] та [PERSON] 15.08.2017 зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » /а.с. 9/. 09.10.2018 [PERSON] звернулась до Стрийської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, після смерті [INFO] [PERSON] /а.с. 10/. 08.10.2018 адвокатом Дмитрович Н.В. на адресу головного лікаря Стрийської міської поліклініки скеровано адвокатський запит про надання інформації про те, чи перебував на диспансерному обліку в лікаря психіатра [PERSON] , чи був він визнаний недієздатним, чи призначався опікун [PERSON] , який помер [INFO] , якщо так, то з якого по який період /а.с. 11/. 03.10.2018 на адресу Стрийського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Львівській області адвокатом Дмитрович Н.В. скеровано адвокатський запит про надання копії свідоцтва про смерть або Витяг з реєстру про смерть [PERSON] , який помер [INFO] а.с. 12/. 08.10.2018 на адресу Психіатртичної лікарні Миколаївського району, обласний комунальний заклад адвокатом Дмитрович Н.В. скеровано адвокатський запит про надання інформації про те, чи перебував [PERSON] на лікуванні у психіатричній лікарні Миколаївського району, якщо так, то з якого та по який період /а.с. 14/. 12.03.2019 за вих. №456/4922/18/3004/19/ на адресу органу опіки та піклування Стрийської міської ради Львівської області судом скеровано запит про надання інформації про те, чи не позбавлена [PERSON] батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] /а.с. 34/. 19.03.2019 за вх. №4781 на адресу суду органом опіки та піклування Стрийської міської ради Львівської області надано копію рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28.04.2011, відповідно до якого [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно її дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] /а.с. 41/. 18.04.2019 за вих. №456/4922/18/5356/19 на адресу Стрийської державної нотаріальної контори судом скеровано запит про надання інформації про те, чи заведена спадкова справа після смерті [PERSON] , [INFO] та чи зверталися спадкоємці із заявами про прийняття спадщини /а.с. 62/. 14.05.2019 за вх. №8417 на адресу суду завідувачем Стрийської державної нотаріальної контори скеровано листа, з якого вбачається, що 10.10.2018 на адресу Стрийської державної нотаріальної контори надійшла поштою заява про прийняття спадщини, після смерті [INFO] [PERSON] від [PERSON] та останній було надано відповідь наступного змісту: «Ваша заява про прийняття спадщини зареєстрована у книгу вхідної кореспонденції за №868/01-16»від 10.10.2018 та згідно з Правилами ведення нотаріального діловодства, якщо заява про прийняття спадщини чи видачу свідоцтва про право на спадщину прийшла поштою, то справжність підпису на ній повинно бути нотаріально засвідчений, тому Вам необхідно звернутися до нас особисто. Також повідомлено про необхідність з`явитися до нотаріуса, до пів року від дня смерті [PERSON] та подати оригінал і копію свідоцтва про смерть, копію і оригінал паспорта та коду, та довідку про останнє місце проживання померлого» /а.с. 63/. 01.11.2019 на адресу суду начальником Стрийського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Львівській області за вх. №19126 надіслано актовий запис про смерть №227 від 24.04.2018, відповідно до якого [PERSON] помер [INFO] , причина смерті: дисемінований туберкульоз легень /а.с. 116/. 08.11.2019. за вх. №19613 на адресу суду в.о. директором КНП ЛОР «ЛОПЛ «Заклад» надіслано листа, з якого вбачається, що [PERSON] неодноразово перебував на станціонарному лікуванні у їхній установі, зокрема: з 08.07.2006 по 09.08.2006; з 30.08.2008 по 01.10.2008; з 27.11.2008 по 19.12.2008; з 07.10.2008 по 17.11.2008; з 24.12.2008 по 26.02.2009; з 25.08.2009 по 23.09.2009; з 25.01.2010 по 18.02.2010; з 23.11.2010 по 30.12.2010; з 03.02.2011 по 25.02.2011; з 24.02.2014 по 20.03.2014 та з 27.03.2014 по 02.06.2014 /а.с. 118/. З оглянутої в судовому засіданні справи №2-1162/11 вбачається, що 14.03.2011 прокурор м. Стрия Марушій А.О. в інтересах малолітніх [PERSON] , [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа орган опіки та піклування виконкому Стрийської міської ради, заінтересована особа Дошкільний навчальний заклад №15 «Пролісок» про позбавлення батьківських прав. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28.04.2011 вказаний позов задоволено, [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25.11.2013 [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та вирішено стягувати з нього аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , який перебуває на повному державному забезпеченні в інтернатній групі дошкільного навчального закладу №15 «Пролісок», на особистий рахунок дитини в Державному ощадному банку України в розмірі јчастки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 18.06.2013 і до досягнення повноліття дитини. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] , судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. За приписами частини 2 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно із частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Суд вважає, що позивач [PERSON] не довела суду той факт, що з [PERSON] з 2005 року по 22.04.2018 вони проживали однією сім`єю, як подружжя, без реєстрації шлюбу та вважає її доводи необґрунтованими і безпідставними, з огляду на наступне. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. Наведена правова позиція відображена в Постанові Верховного Суду від 18.04.2019 у справі № 552/6659/16-ц. Звертаючись до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, [PERSON] надано суду копію свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , де батьками останнього записано [PERSON] та [PERSON] , та Витяг з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрація місця проживання, з якого вбачається, що [PERSON] з 22.02.2008 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Надані позивачем вищезазначені докази підтверджують виключно той факт, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та підтверджують, що позивач має у встановленому законом порядку зареєстроване місце проживання, та самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між останніми склались та мали місце, протягом періоду часу з 2005 року по 22.04.2018, усталені відносини, які притаманні подружжю. Окрім цього, поясненнями позивача в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] часто розходились, вони проживали окремо та не вели спільного господарства і не були пов`язані спільним побутом, оскільки останній застосовував відносно неї та дітей фізичне насильство, внаслідок чого [PERSON] проживала в іншому помешканні, а [PERSON] регулярно проходив лікування в КНП ЛОР «ЛОПЛ «Заклад», зокрема в період часу: з 08.07.2006 по 09.08.2006; з 30.08.2008 по 01.10.2008; з 27.11.2008 по 19.12.2008; з 07.10.2008 по 17.11.2008; з 24.12.2008 по 26.02.2009; з 25.08.2009 по 23.09.2009; з 25.01.2010 по 18.02.2010; з 23.11.2010 по 30.12.2010; з 03.02.2011 по 25.02.2011; з 24.02.2014 по 20.03.2014 та з 27.03.2014 по 02.06.2014, що підтверджується листом в.о. директором КНП ЛОР «ЛОПЛ «Заклад» /а.с. 118/, що підтверджує той факт, що спільне проживання [PERSON] та [PERSON] носило не постійний характер. Не заслуговує на увагу твердження позивача і про те, що проживаючи разом з [PERSON] , вони спільно вели господарство та разом, як подружжя, сплачували комунальні послуги, оскільки таке спростовується судовими наказами Стрийського міськрайонного суду Львівської області про стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь КП «Стрийтеплоенерго», КП «Стрийводоканал» заборгованості за надані послуги з водопостачання і водовідведення, заборгованості за послуг з теплопостачання. Зокрема, відповідно до судового наказу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19.08.2013 з [PERSON] та [PERSON] на користь КП «Стрийтеплоенерго» стягнуто заборгованість за послуги теплопостачання в розмірі 13 885, 98 грн.; відповідно до судового наказу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08.10.2013 з [PERSON] та [PERSON] на користь КП «Стрийводоканал» стягнуто заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 2 622, 93 грн.; відповідно до судового наказу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28.08.2015 з [PERSON] та [PERSON] на користь КП «Стрийтеплоенерго» стягнуто заборгованість за послуги з теплопостачання в розмірі 4 003, 20 грн.; відповідно до судового наказу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18.04.2017 з [PERSON] та [PERSON] на користь КП «Стрийводоканал» стягнуто заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 10 399, 12 грн. та відповідно до судового наказу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01.08.2018 з [PERSON] та [PERSON] на користь КП «Стрийтеплоенерго» стягнуто заборгованість за послуги з теплопостачання в розмірі 11 698, 49 грн. Також безпідставним є твердження позивача про те, що з [PERSON] вони проживали однією сім`єю в період часу з 2005 року по 22.04.2018, вона здійснювала за ним догляд до дня його смерті - 22.04.2018, оскільки відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №153, [PERSON] та [PERSON] 15.08.2017 зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » /а.с. 9/. Відмовляючи [PERSON] в задоволенні позовних вимог, суд враховує, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28.04.2011 [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , рішення суду набрало законної сили /а.с. 14/; рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25.11.2013 [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Крім того, суд надає віри показанням свідка [PERSON] , оскільки останній в судовому засіданні показав, що позивач не вела з [PERSON] спільного господарства, витрат на його лікування та утримання не здійснювала, комунальних послуг не сплачувала, а у квартирі по [ADDRESS] позивач була зареєстрована, як квартирант. Що стосується спільного бюджету [PERSON] та [PERSON] , свідок показав, що [PERSON] отримував пенсію по хворобі, а тому спільного бюджету з позивачкою не вів. Частково суд приймає до уваги і показання свідків [PERSON] та [PERSON] , які в судовому засіданні показали, що їм не відомо, чи здійснювала [PERSON] догляд за [PERSON] , в той час, коли він хворів і до дня його смерті та підтвердили той факт, що позивач у квартирі по [ADDRESS] не проживає близько п`яти років. В іншій частині, показання свідків [PERSON] та [PERSON] суд до уваги не приймає, оскільки такі жодним чином не підтверджують факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю. Наведені судом обставини прямо підтверджують той факт, що між позивачем та [PERSON] не були взаємні права і обов`язки притаманні подружжю, а досліджені в судовому засіданні докази не можуть свідчити про те, що між [PERSON] та [PERSON] склались та мали місце, протягом періоду часу з 2005 року по 22.04.2018, усталені відносини, які притаманні подружжю. Для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання майна спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї. Покази свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення вказаного факту. Наведена правова позиція відображена в Постанові Верховного суду від 14.02.2018 у справі № 129/2115/15-ц. Суд критично відноситься до показань свідка [PERSON] про те, що позивачка проживала з [PERSON] як подружжя та вони вели спільний побут, оскільки такі спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, яким надано правову оцінку при постановленні рішення у справі, а його одні показання не можуть слугувати підставою для встановлення факту проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю, без реєстрації шлюбу. Крім цього, суд враховує, що встановлення факту проживання однією сім`єю у квартирі по [ADDRESS] , позивачу необхідне для прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , однак для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. Наведена правова позиція відображена в постанові Верховного Суду від 23.12.2019 у справі № 303/1816/17. Посилання позивача на ч.1 ст. 1264 ЦК України, відповідно до якої четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, не заслуговують на увагу, оскільки дослідженими в судовому доказами, судом не встановлено, що [PERSON] проживала разом [PERSON] однією сім`єю в період часу з 2005 року по 22.04.2018 у квартирі по [ADDRESS] , оскільки такі, зокрема, спростовуються показаннями свідка [PERSON] про те, що спільного господарства з [PERSON] позивач не вела, оскільки останній регулярно проходив тривалі курси лікування в КНП ЛОР «ЛОПЛ «Заклад», витрат на його утримання не здійснювала, комунальних послуг не сплачувала, а у квартирі по [ADDRESS] позивач була зареєстрована, як квартирант та поясненнями самої позивачки, надані в судовому засіданні про те, щовони з [PERSON] часто розходились, проживали окремо, оскільки він застосовував відносно неї та дітей фізичну силу, а в 2017 році вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , в результаті чого вони почали спільно проживати. Інших належних доказів, які б дали суду можливість ствердити факт проживання позивача з [PERSON] однією сім`єю постійно, без реєстрації шлюбу, в період часу з 2005 року по 22.04.2018 у квартирі по [ADDRESS] , судом не здобуто. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та у пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін ? одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. На підставі вищенаведеного, суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та безпідставними, не підтверджені жодними належними доказами, які б дали суду можливість ствердити, що [PERSON] та [PERSON] постійно, в період часу з 2006 року по 22.04.2018, проживали однією сім`єю у квартирі по [ADDRESS] , без реєстрації шлюбу, а тому суд приходить до переконливого висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed