Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно - 1/2 частину квартири [ADDRESS] та зобов'язання провести державну реєстрацію прав на нерухоме майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті його матері - [PERSON], яка сталася [INFO]., відкрилась спадщина у вигляді частини квартири. Заповітом від 19.11.2004р. [PERSON] заповіла своє майно позивачу. 06.12.2012р. позивач подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, але 21.11.2013р. нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в зв'язку з недостатністю поданих документів. Спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS] належало на праві спільної власності [PERSON] та [PERSON], оскільки було придбано під час їх шлюбу. Разом з тим, в 1993р. право власності на квартиру було оформлено лише на [PERSON] Розуміючи обґрунтованість мого спадкування, [PERSON] відмовився від прийняття обов'язкової долі у спадщині після смерті дружини [PERSON] Оскільки позивач своєчасно прийняв спадщину, є спадкоємцем за заповітом, тому він просив визнати за ним право власності на спадкове майно та зобов'язати Реєстраційну службу Головного управління юстиції у м. Києві провести державну реєстрацію його прав на нерухоме майно. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача - Київської міської державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, направив до суду письмові пояснення, в яких проти задоволення позову не заперечує та просить розглядати справу у його відсутності. Представник відповідача - Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, подав письмові заперечення проти позову. Третя особа державний нотаріус Шостої Київської державної нотаріальної контори Радіонова Л.І. в судове засідання не з'явилась, направила заяву про розгляд справи у її відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO]. померла [PERSON] - мати позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Заповітом від 19.11.2004р. [PERSON] заповіла своє майно позивачу. Спадковим майном, яке належало спадкодавцю на час смерті була 1/2 частина квартири [ADDRESS]. 06.12.2012р. позивач подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, але 21.11.2013р. нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в зв'язку з недостатністю поданих документів. Спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS] належало на праві спільної власності [PERSON] та [PERSON], оскільки було придбано під час їх шлюбу, що підтверджується ордером про надання подружжю приміщення за 1967 р. Разом з тим, в 1993р. право власності на квартиру було оформлено лише на [PERSON] Розуміючи обґрунтованість мого спадкування, [PERSON] відмовився від прийняття обов'язкової долі у спадщині після смерті дружини [PERSON] Оскільки позивач своєчасно прийняв спадщину, є спадкоємцем за заповітом, тому він просив визнати за ним право власності на спадкове майно та зобов'язати Реєстраційну службу Головного управління юстиції у м.Києві провести державну реєстрацію його прав на нерухоме майно. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, що визначено ст.1223 ЦК України. Отже, позивач є спадкоємцем за заповітом спадкового майна у вигляді 1/2 частини квартири [ADDRESS] після смерті його матері [PERSON] і тому вимога про визнання права власності на спадкове майно є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Що стосується вимоги про зобов'язання Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві провести державну реєстрацію його прав на нерухоме майно, то вона задоволенню не підлягає, оскільки в судовому засіданні не встановлено порушення прав позивача даною юридичною особою, крім того, позов в цій частині заявлено до суб'єкта владних повноважень і не може розглядатися в порядку цивільного судочинства. На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial