Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, у якому просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні належним йому житловим будинком з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , шляхом виселення із будинку [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Вимоги мотивовані тим, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] ) на підставі договору купівлі-продажу. У вказаному будинку безпідставно проживають без реєстрації відповідачі, які не є членами його сім`ї та з якими він не знайомий. Зазначає, що даний факт призводить до неможливості розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд та отримати субсидію на комунальні платежі, тому виникла необхідність звернутися до суду за захистом своїх прав. \~ Ухвалою судді Чернігівського районного суду Чернігівскої області від 15 жовтня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівскої області від 17 січня 2020 року підготовче провадження у справі закрито та призначено судовий розгляд. У судовому засіданні представник позивача адвокат Шолох О.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. У судове засідання відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать повернуті поштові повідомлення з відміткою про отримання особисто. Від відповідача [PERSON] надійшла письмова заява про відкладення розгляду справу у зв`язку з перебуванням на лікарняному з 07 лютого 2020 року по 10 лютого 2020 року, що підтверджується копією лікарняного листа. Проте, враховуючи, що [PERSON] перебуває на амбулаторному лікуванні, у зв`язку з чим на думку суду мала можливість або особисто, або через представника приймати участь у судовому засіданні, суд визнав її неявку у судове засідання неповажною. Відповідачі жодного разу у судове засідання не з`явились, відзив в установлений ухвалою суду про відкриття провадження строк суду не надали, що на думку суду свідчить про зловживання відповідачами своїми процесуальними правами та затягування розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов,\~якщо:\~ відповідач\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання; \~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; відповідач\~не подав\~відзив; \~позивач не\~заперечує проти\~такого вирішення\~справи. Частиною 2 цієї статті передбачено, що у разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти винесення заочного рішення не заперечував. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно договору купівлі-продажу від 20 жовтня 2017 року [PERSON] належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с.7). Право власності позивача на вказаний житловий будинок підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.9). З довідки Черниської сільської ради № 172 від 28 травня 2019 року вбачається, що в належному [PERSON] житловому будинку по [ADDRESS] на даний час ніхто не зареєстрований (а.с.10). Згідно з ч. 1 ст. 316, ст. 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до приписів статей 319, 321 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. За порівняльним аналізом статей 383, 391 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК УРСР слід дійти до висновку, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника щодо захисту порушеного права власності на житлове приміщення, будинок, квартиру тощо від будь - яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення ст.150, 156 ЖК УРСР регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин. Згідно\~ч.\~1\~та 2\~ст.\~386\~ЦК України,\~держава забезпечує\~рівний захист\~прав усіх\~суб`єктів\~права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.Протягом часу розгляду справи відповідачі не скористалися своїми процесуальними правами та не надали до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування, а відтак несе ризик настання наслідків, пов`язаних із не вчиненням відповідних процесуальних дій, в даному випадку - ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло. Як вбачається з довідок Відділу обліку\~та моніторингу\~інформації про\~реєстрацію місця\~проживання УДМС\~України в\~Чернігівскій області,\~ [PERSON] зареєстрована\~у [ADDRESS] .\~ [PERSON] \~ зареєстрований у [ADDRESS] . [PERSON] зареєстрованою на території Чернігівської області не значиться (а.с.18-20). Згідно ч. 3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України\~обов`язок доказування обставин, які мають значення для справи та на які сторони посилаються в обґрунтування своїх вимоги та заперечень, покладається на сторони. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно зі статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Як вказувалося вище, за змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не є і не були членами сім`ї позивача , спільним побутом із позивачем не пов`язані,та після зміни власника житлового будинку не мають достатніх правових підстав проживання у бидинку, який належить позивачу, а відтак їх право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна . За змістом\~ст.141 ЦПК\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, згідно квитанції від 07 жовтня 2019 року позивачем було сплачено 768 грн.40 коп. судового збору, який з урахування задоволення заявлених позовних вимог підлягає стягненню з відповідачів у дольовому порядку.

Outcome: approved