Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кодимського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів (аліментів) на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі по 300 грн. на кожну дитину. В позові зазначила, що з відповідачем має спільних синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які перебувають на її утриманні. Відповідач проживає окремо, ухиляється від надання дітям матеріальної допомоги, не утримує їх, матеріально не забезпечує, хоча зобовязаний це робити. Вона сама не здатна забезпечити дітей всім необхідним. З цих підстав просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей у розмірі по 300 грн. на кожну дитину щомісяця. В судове засідання позивач не зявилась, однак надала заяву в якій підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити та розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився, хоча належним чином завчасно з дотриманням вимог ч.4 ст. 74 ЦПК України був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать його розписки в отриманні судових повісток, що є в справі (поштові повідомлення №00597812 від 06.11.2015 року та №00612420 від 09.12.2015 року). Про причини неявки відповідач суд не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи чи розгляд справи без його участі не надав, тому, вважаючи його належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, суд визнає причину його неявки неповажною і відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України вважає необхідним зі згоди позивача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши позов позивача, докази, що є у справі, вважає можливим позов задовольнити у повному обсязі з таких підстав. Стаття 51 Конституції України та ст.ст.150 і 180 СК України встановлюють для батьків обовязок виховувати та утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття. Судом встановлено, що сторони мають спільних дітей [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ЖД №309543, видане 10 червня 2000 року виконавчим комітетом Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області), [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ЖД №173326, видане 01 серпня 2003 року виконавчим комітетом Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ЖД №030319, видане 09 грудня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області). В даний час сторони подружніх відносин не підтримують, між собою не спілкуються, проживають окремо, діти перебувають на утриманні позивача. Отже, відповідач зобовязаний утримувати своїх малолітніх дітей, проте свій обовязок належним чином не виконує, що було встановлено в судовому засіданні. У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобовязання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Одним із способів захисту прав неповнолітніх дітей при ухиленні батьків від обовязку їх утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання. Так, згідно ст.181 СК України по рішенню суду кошти на утримання неповнолітньої дитини (аліменти) можуть бути присуджені в частині від доходу (заробітку) платника аліментів, або в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України аліменти у твердій грошовій сумі визначаються, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають важливе значення. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних осіб, інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, при визначені розміру аліментів, які підлягають сплаті відповідачем, суд враховує зазначені вище обставини та з огляду на відсутність будь-яких заперечень у відповідача щодо предявлених до нього позовних вимог, вважає можливим визначити аліменти у заявленому позивачем розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: approved