Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «КБ «Даніель» стягнення процентів за договором банківського вкладу, трьох відсотків річних, посилаючись на наступне. 30 липня 2012 року між позивачем та ПАТ «КБ «Даніель» було укладено договір строкового банківського вкладу №Т-140-14 на суму 10 000,00 доларів США за строком дії з 30.07.2012 року по 04.08.2013 року. Пунктом 2.1 договору визначено, що за користування коштами згідно п. 1.1 банк нараховує позивачу прості відсотки у розмірі 12,5%. Згідно п. 1.3 договору, відповідач повертає суму вкладу та нараховані відсотки по закінченню строку договору. На виконання п. 1.3 договору позивач 31.07.2013 року подав заяву про виплату йому повної суми вкладу та нарахованих відсотків 20.08.2013 року. Грошові кошти повернуті не були. Частина коштів у розмірі 11 250,00 доларів США була повернути позивачу в гривневому еквіваленті, а саме: грошові кошти, внесені на депозит за договором №Т-140-14 від 30.07.2012 року у сумі 10 000,00 доларів США та проценти за користування грошовими коштами згідно договору за період з 30.07.2012 року по 30.07.2013 року у сумі 1 250,00 доларів США. Уточнивши позовні вимоги, позивач просив стягнути з ПАТ «КБ «Даніель» на його користь проценти за користування грошовим коштами за період з 20.08.2013 року по 20.01.2014 року (152 дні) у сумі 519,12 доларів США (10 000,00 доларів США : 100% х 12,5% : 366 днів х 152 дня), а також 3% річних за користування грошовими коштами за період з 20.08.2013 року по 20.01.2014 року у сумі 124,59 долари США (10 000,00 доларів США : 100% х 3% : 366 днів х 152 дні). В судове засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі та уточнення позовних вимог. Просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням (а.с. 27). Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки представник відповідача не повідомив суд про причини своєї відсутності та не надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини. 30 липня 2012 року між позивачем та ПАТ «КБ «Даніель» було укладено договір строкового банківського вкладу №Т-140-14 на суму 10 000,00 доларів США за строком дії з 30.07.2012 року по 04.08.2013 року. Пунктом 2.1 вказаного договору визначено, що за користування коштами згідно п. 1.1 банк нараховує позивачу прості відсотки у розмірі 12,5%. Згідно п. 1.3 договору, відповідач повертає суму вкладу та нараховані відсотки по закінченню строку договору. На виконання п. 1.3 договору позивач 31.07.2013 року подав заяву про виплату йому повної суми вкладу та нарахованих відсотків 20.08.2013 року. Грошові кошти повернуті не були. Частина коштів у розмірі 11 250,00 доларів США була повернута позивачу в гривневому еквіваленті у сумі 90 430,96 гривень, а саме: грошові кошти, внесені на депозит за договором №Т-140-14 від 30.07.2012 року у сумі 10 000,00 доларів США та проценти за користування грошовими коштами згідно договору за період з 30.07.2012 року по 30.07.2013 року у сумі 1 250,00 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки від 03 лютого 2014 року (а.с. 29). У той же час, статтею 1058 ЦК України визначено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу за спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Так, позивач заявою від 31.07.2013 року звертався до ПАТ «КБ «Даніель», в якій просив підготувати та виплатити йому 20.08.2013 року повну суму вкладу та нараховані відсотки згідно з умовами договору (а.с. 20). Заяву отримано банком 31.07.2013 року, про що свідчить відповідний штамп. Судом встановлено, що ПАТ «КБ «Даніель» не здійснило видачу вкладу на вимогу [PERSON] у встановлені законом та договором строки. Вклад та проценти за період з 30.07.2012 року по 30.07.2013 року було виплачено позивачу лише 03 лютого 2014 року. Таким чином, відповідач має зобов'язання щодо виплати процентів перед позивачем за період прострочення виплати основного вкладу. За розрахунком, наданим позивачем, кількість днів прострочення з 20.08.2013 року по 20.01.2014 року складає 152 дні. Таким чином, розмір заборгованості складає: 10 000,00 доларів США : 100% х 12,5% : 366 днів х 152 дня = 519,20 доларів США (а.с. 18). Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'зання (неналежне виконання). Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про стягнення процентів за користування грошовими коштами є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною 1 ст. 631 ЦК України визначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1060 УК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). При цьому, судом встановлено, що банком порушено умови договору щодо видачі вкладу на вимогу позивача. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Таким чином, позивач має право на отримання як процентів за користування депозитним коштами, так і 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України. Така правова позиція також висловлена Верховним Судом України при розгляді справи №6-39цс13. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення трьох відсотків річних також є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель» та стягнути з відповідача на користь позивача проценти за користування грошовим коштами у сумі 519,12 доларів США, три відсотки річних за несвоєчасність виконання грошового зобов'язання у сумі 124,59 долари США. Офіційний курс долару США до української гривні за даними Національного банку України на дату подання [PERSON] позову, а саме, 30 грудня 2013 року, складав 7,99 гривень за 1 долар США. Таким чином, відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з ПАТ «КБ «Даніель» в дохід держави судовий збір у розмірі 229,40 гривень. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, справу розглянуто в межах заявлених позивачем позовних вимог з урахуванням обраного ним способу захисту права. На підставі ст. ст. 525, 526, 530, 610, 611, 625, 1058, 1060, 1061 ЦК України та

Outcome: approved