Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, та в якому просив стягнути з [PERSON] на його користь борг у сумі 124\~815,\~50\~грн.; 41\~189,\~11\~грн штрафних санкції за прострочку виконання зобов`язань. В обґрунтування позову зазначив, що у листопаді 2001 року відповідач [PERSON] позичив у нього гроші у сумі 4900 доларів США, що у відношенні до української гривні станом на 02.11.2009 складає 124\~815,\~50\~грн та зобов`язався повернути йому зазначені кошти за першою вимогою, про що свідчить розписка, складена відповідачем 11.09.2004. У грудні 2005 року позивач попросив відповідача повернути усі надані йому кошти, але відповідач почав всіляко ухилятися від свого зобов`язання, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом. 08.12.2016 заочним рішенням Червонозаводського районного суду м.\~Харкова по справі №\~646/4922/15?ц позов [PERSON] до [PERSON] задоволено частково, стягнуто з [PERSON] борг у сумі 131\~458,\~00\~грн, 3\~% річних у сумі 2\~494,\~80\~грн, індекс інфляції у сумі 777,\~85\~грн. Стягнуто з [PERSON] судовий збір у розмірі 1\~347,\~00\~грн. 22.11.2016 відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення. 29.11.2016 ухвалою Червонозаводського районного суду м.\~Харкова по справі №\~646/4922/15?ц заяву про перегляд заочного рішення прийнято до провадження. 13.03.2017 ухвалою Червонозаводського районного суду м.\~Харкова по справі №\~646/4922/15?ц заочне рішення Червонозаводського районного суду м.\~Харкова від 08.12.2016 по справі №\~646/4922/15?ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу скасовано; справу призначено до розгляду у судовому засіданні. 18.04.2018 ухвалою Червонозаводського районного суду м.\~Харкова задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів, зобов`язано [PERSON] надати суду для огляду оригінал розписки від 11.09.2004 про отримання [PERSON] коштів від [PERSON] . 02.07.2018 до суду надійшла уточнена позовна заява [PERSON] , у якій позивач уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути з [PERSON] на його користь борг у сумі 124\~815,\~50\~грн.; штрафні санкції за прострочку виконання зобов`язань 50\~238,\~24\~грн.; інфляційні витрати за період прострочки платежу 672\~505,\~91\~грн., а також судовий збір у сумі 7\~000,\~00\~грн., а також витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 7\~000,\~00\~грн. Уточнена позовна заява протокольною ухвалою суду прийнята до розгляду. 02.07.2018 ухвалою Червонозаводського районного суду м.\~Харкова цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу повернуто у підготовче судове засідання, встановлено загальний порядок розгляду справи. 20.07.2018 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що зі змісту розписки не вбачається, що будь-які грошові кошти надавалися саме у борг, з її змісту неможливо конкретизувати правову природу документа, а саме, що це боргова розписка, що гроші надавалися саме у борг, коли передавалися гроші, що гроші повинні бути повернуті. Оскільки розписка датована 11.09.2004, в той час як гроші згідно змісту розписки передавалися у 2001 році, вказана розписка не підтверджує укладення договору позики та момент здійснення передачі коштів. Крім того, відповідач просив застосувати до позовних вимог наслідки спливу позовної давності. Також відповідач звернувся до суду з клопотанням про виклик свідків. Протокольною ухвалою суду клопотання відповідача про виклик свідків задоволено. 20.07.2018 ухвалою Червонозаводського районного суду м.\~Харкова закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] пояснив, що з відповідачем [PERSON] мав довірчі відносини. Позивач працював майстром щодо вагів та у зв`язку з цим познайомився з відповідачем, який займався аналогічною роботою. У день складання розписки ніяких грошових коштів [PERSON] позивач не надавав. У 2002 році позивач надавав відповідачу 2\~300\~дол.\~США. В цей день ніяких розписок не складалося, бо у сторін були довірчі стосунки. Грошові кошти надавав відповідачу з метою заробити 10\~%. Грошові кошти надава відповідачу для придбання теплодатчиків на фірму останнього. Крім того, позивач давав відповідачу 400\~дол.\~США для придбання 15\~тонних вагів з метою їх подальшого ремонту та продажу за більшу ціну. Також позивач надавав у борг [PERSON] для його знайомих [PERSON] та [PERSON] 1\~000 та 1\~200\~дол.\~США відповідно для вирішення їх житлових питань. Крім того позивач давав відповідачу 8\~450\~грн та 8\~100\~грн для придбання вагів з метою їх подальшого перепродажу з націнкою, на чому сторони мали намір заробити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснив, що знає позивача [PERSON] з 2000\~року, оскільки разом працювали без укладення трудового договору у ПП\~« [PERSON] », займалися купівлею?продажем та ремонтом вагів. [PERSON] неодноразово позичав грошові кошти у [PERSON] для купівлі товару. Тензодатчики відповідач придбав спільно з [PERSON] Ваги 15\~тон були також куплені в якості товару та залишилися у [PERSON] . [PERSON] також працював у [PERSON] . Для вирішення житлових потреб [PERSON] надавав особисту [PERSON] грошові кошти. Потім [PERSON] в рахунок позики виконував для [PERSON] роботи з фарбування вагів та обладнання. Для особистих потреб грошові кошти у [PERSON] відповідач не брав, розписку написав під диктовку та під тиском [PERSON] . Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що йому відомо, що [PERSON] співпрацював з [PERSON] та [PERSON] . В них був спільний бізнес. [PERSON] їздив в Москву за товаром, залишав грошові кошти за купівлю 4 датчиків, однак датчики з Москви так і не надіслали. Ваги 15\~тон продав [PERSON] та вилучені від продажу кошти залишив у себе. Через [PERSON] свідок знає [PERSON] . У останнього були фінансові складності, тому він позичав у [PERSON] грошові кошти на придбання житла. Для себе [PERSON] гроші в борг у [PERSON] не брав. З розмов свідок знає, що [PERSON] дав [PERSON] 500 доларів на прохання [PERSON] , також [PERSON] зайняв кошти [PERSON] , останній не міг повернути кошти, тому в рахунок погашення боргу працював у [PERSON] , виконуючи для нього роботи. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що у [PERSON] та [PERSON] був бізнес, пов`язаний з перепродажем вагів. Брат свідка відповідач по справі [PERSON] працював у [PERSON] , займався ремонтом та закупкою вагів. Зі слів брата відповідача по справі, свідок знає, що спірна розписка була отримана [PERSON] насильницьким шляхом, із застосуванням психологічного тиску на [PERSON] . При написанні розписки останній передав [PERSON] документи на свій автомобіль. Зі слів [PERSON] свідку відомо, що він «відробив» свій борг у [PERSON] шляхом виконання доручень останнього. [PERSON] не працював у [PERSON] , однак приходив просити грошові кошти в борг. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що йому відомо, що [PERSON] більше 17 років тому займався купівлею вагів, їх ремонтом та подальшим перепродажем. Працювали разом з [PERSON] , який був оформлений приватним підприємцем, [PERSON] та ін. Прибуток від продажу ділили. Свідку відомо, що [PERSON] написав розписку під тиском [PERSON] у зв`язку з тим, що начебто [PERSON] брав у нього гроші на купівлю товару, однак товар не привіз. Разом з розпискою у [PERSON] забрати документа та ключі на авто. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві, просив у його задоволенні відмовити повністю. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши думку учасників, показання свідків, суд приходить до наступного. Відповідно до\~ст.\~1046\~ЦК України\~за договором\~позики одна\~сторона (позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до змісту розписки [PERSON] від 11.09.2004, 1)\~у 2002\~році для придбання тензодатчиків та вимірювальної апаратури [PERSON] взяв у [PERSON] 2\~300\~доларів; 2)\~400\~доларів на механічні ваги 15\~тон; 3)\~для придбання житла [PERSON] видав [PERSON] під гарантію [PERSON] 1\~000\~доларів; 4)\~для закупки механічних вагів [PERSON] взяв в борг у [PERSON] 8\~450\~гривень; 5)\~сума в розмірі 8\~100\~грн була видана в 2001\~році під ПП\~« [PERSON] » особисто в руки [PERSON] для придбання вагів; 6)\~ [PERSON] видав [PERSON] 1\~200\~доларів для [PERSON] на вирішення квартирних питань. Згідно ст.\~1047\~ЦК України\~договір позики\~укладається у\~письмовій формі,\~якщо його\~сума не\~менш як\~у десять\~разів перевищує\~встановлений законом\~розмір неоподатковуваного\~мінімуму доходів\~громадян,\~а у\~випадках,\~коли позикодавцем\~є юридична\~особа,\~-\~незалежно від\~суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до абз.\~2 ч.1 ст.1051 ЦК України якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Таким чином, договір позики за своєю юридичною природою є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дата її отримання, що узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України від 11.11.2015 у справі №\~6?1967цс15. Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів. Суд враховує, що [PERSON] не заперечував часткового отримання від [PERSON] сум, вказаних в розписці, також не заперечував, що розписка була написана ним особисто, хоча зазначав, що написав останню під психологічних тиском позивача, проте заперечував отримання саме у борг будь-яких коштів та зобов`язання повернути їх [PERSON] . Також суд враховує, що сторони визнали той факт, що в день складання розписки (11.09.2004) жодних грошових коштів [PERSON] [PERSON] не надавав. Суд не має сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, тому в силу ч.\~1 ст.\~82 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню, оскільки визнаються учасниками справи. З огляду на викладене, за результатом аналізу змісту розписки, пояснень сторін щодо обставин та умов її складання, показань свідків, судом встановлено, що розписка не містить всі обов`язкові реквізити боргового документу, а характер розписки не свідчить про існування між сторонами саме боргового зобов`язання. Зокрема, вона не містить умову про зобов`язання повернути (про отримання коштів у борг) грошових сум 2\~300\~доларів, 400\~доларів, 1\~000\~доларів, 8\~100\~грн, 1\~200\~доларів. Також зі змісту розписки взагалі неможливо встановити конкретну дату отримання відповідачем по справі жодних з шести визначених в розписці сум (2\~300\~доларів, 400\~доларів, 1\~000\~доларів, 8\~450\~грн, 8\~100\~грн, 1\~200\~доларів), а у судовому засіданні сторони пояснили, що грошові кошти в день написання розписки не надавалися. Крім того, розписка за своїм змістом вказує на існування між сторонами інших, аніж боргові, правовідносин, а також на інші підстави отримання відповідачем грошових коштів від позивача, зокрема, з метою закупки товарів та для інших осіб. Відповідно до правової позиції Верховного Суду у постанові від 08.07.2019 по справі №\~524/4946/16-ц у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047\~ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 у справі №\~6-1967цс15. Таким чином, суд доходить висновку, що з урахуванням досліджених доказів, позовні вимоги є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі ст.\~141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed