Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником 13/25 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в якому зареєстровані відповідачі. Однак, відповідач [PERSON] фактично не проживає там з 2013 року, а відповідач [PERSON] з 2017 року. За цей час вони жодного разу у вказаному будинку не з`являлися, їх особисті речі відсутні, всі витрати на утримання будинку та всі комунальні платежі здійснює виключно позивач. Реєстрація відповідачів у вказаному будинку порушує права позивача як власника, оскільки, серед іншого, вона не має можливості отримати субсидію на комунальні послуги. За таких обставин, просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.08.2019 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін. У судове засідання позивач надала заяву від 18.10.2019 року, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, виходячи з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити та розглядати справу без її участі. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Викликалися до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не надали, відзиву на позовну заяву від відповідачів до суду не надходило. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких обставин, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі матеріалів справи та наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 13/25 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором від 08.08.1983 року, посвідченого державним нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори Лозовою С.В., зареєстрованим у реєстрі за № 3-2502 (а.с. 5-6). Згідно відповідей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Кіровоградській області від 22.10.2019 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 41, 42). Відповідно до вимог ст.ст.\~\~319, 321\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.\~391\~ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як вбачається з довідки Квартального комітету № 19 Подільського району м. Кропивницького від 14.08.2019 року № 726 [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , але [PERSON] не проживає там з 2017 року, а [PERSON] з 2013 року (а.с. 7). Крім того, згідно актів про непроживання особи за місцем реєстрації від 14.08.2019 року, складених головою Квартального комітету № 19 Подільського району м. Кропивницького [PERSON] , сусідами [PERSON] та [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] не проживає з 2017 року, а [PERSON] з 2013 року (а.с. 8, 9). Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч. 3 ст.\~12, ч. ч. 1, 6 ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, та беручи до уваги, що відповідач [PERSON] не проживає більше двох років у будинку, який належить позивачу, а відповідач [PERSON] більше шести років і місце їх перебування невідоме, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , підлягають задоволенню.

Outcome: approved