Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із первісним позовом до відповідачки [PERSON] і з вимогами зменшити розмір аліментів, встановлених рішенням суду. Відповідач за первісним позовом [PERSON] звернулася до позивача [PERSON] із зустрічним позовом, у якому просить суд змінити вид (спосіб) стягуваних аліментів з твердої суми на частку від всіх видів заробітку( доходу) відповідача. Первісний позивач [PERSON] у судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи, однак з»явився його представник [PERSON], а тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача [PERSON] У судовому засіданні представник первісного позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд постановити рішення, яким зменшити розмір стягуваних з позивача в користь відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитинии [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі з 700,00 грн. до 450,00 грн. В обгрунтування заявлених вимог повністю підтримала ті посилання, які були повідомлені нею та первісним позивачем [PERSON] у попередньому судовому засіданні. А саме, сторона первісного позивача послалася на те, що з часу прийняття судом рішення про визначення розміру аліментів, яке мало місце 25 серпня 2015 року, матеріальний стан позивача погіршився, змінилася його посада у вантажно-транспортному управлінні ДП «Львіввугілля», заробітна плата не є високою і її виплата не є регулярною, оскільки мають місце затримки у її виплаті з вини роботодавця. Також, у попередньому судовому засіданні, позивач [PERSON] та його представник визнали, що на час постановлення згаданого рішення його середній заробіток складав близько 3 300,00 грн., на даний час він працює у зазначеному підприємстві черговим по станції і зараз його середній щомісячний заробіток складає близько 3 700,00 -3 800,00 грн., нарахування його проводиться своєчасно, однак виплачується заробітна плата із затримками. Також змінився його сімейний стан, оскільки після рішення суду він одружився і 08 грудня 2015 року у нього народилася в шлюбі дитина, яка перебуває на його утриманні, як і двоє неповнолітніх дітей його теперішньої дружини від її попереднього шлюбу, хоча вони не є ним усиновлені. Також позивач змушений утримувати й свою теперішню дружину, оскільки вона не працює у зв»язку із народженням дочки [PERSON] і таке утримання буде тривати до досягнення донькою 3-х років. Вважали, що такі обставини є істотними при визначенні розміру аліментів, які позивач, як батько повинен сплачувати на утримання спільної із відповідачкою дитини. Також представник позивача пояснила, що стан здоров»я її довірителя (позивача [PERSON].) є нормальним, у власності нерухомого майна він немає, Як відповідач за зустрічним позовом [PERSON] у попередньому судовому засіданні та його представник у судовому засіданні зустрічного позову не визнали, просили в його задоволенні відмовити, в обґрунтування заперечень проти нього послалися на ті обставини, які фактично є аналогічними обґрунтуванням заявленого первісного позову. У судовому засіданні відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним) [PERSON] та її представник [PERSON] первісного позову не визнали в повному обсязі, в його задоволенні просили відмовити з підстав необґрунтованості, оскільки вважають, що матеріальний стан позивача не погіршився, а навпаки покращився, його заробітна плата в порівнянні з тим періодом, коли приймалося рішення суду на даний час зросла. Обставину зміни сімейного стану позивача після судового рішення про встановлення розміру аліментів - його одруження та народження дитини, - визнали й не заперечили. Однак вважають, що вона не є істотною обставиною для задоволення заявлених первісних вимог та зменшення розміру аліментів. Як позивач за зустрічним позовом свої заявлені зустрічні позовні вимоги [PERSON] та її представник підтримали в повному обсязі, просять їх задовольнити, постановити судове рішення, яким стягувати з відповідача [PERSON] в її, [PERSON] користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1\\3 частини із всіх його видів заробітку( доходу) щомісячно, починаючи з 11 квітня 2016 року ( дати подання до суду зустрічного позову) і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених зустрічних вимог послалися на те, що відповідач має постійне місце роботи, його заробіток є сталим та регулярним, а тому аліменти слід стягувати не у твердій грошовій сумі, а в частці від його заробітку(доходу), також на даний час потреби дитини у зв»язку із її дорослішанням зросли, а тому й зросли витрати позивачки, як матері на утримання дитини. Також відповідачка [PERSON] пояснила, що у новий шлюб не вступила, у власності нерухомого майна вона немає, проживає разом із своїми батьками у їхньому будинку, стан її здоров»я та дитини є нормальним; працює вона вчителем і отримує заробітну плату із середньомісячним розміром близько 1 300,00 грн.; від держави соціального допомоги на утримання дитини не отримує, інших утриманців у неї немає. . Суд, заслухавши пояснення представника первісного позивача( відповідача за зустрічним позовом) та відповідачки за первісним позовом( позивачки за зустрічним позовом) та її представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що первісний позов не підлягає до задоволення з підстав необґрунтованості, а зустрічний, підлягає до часткового задоволення. До такого висновку суд прийшов виходячи з наступного. Відповідно до статті 61 ЦПК України, підстави звільнення від доказування - обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно із ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття…. За рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено наступні факти та обставини. Первісний позивач (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] та відповідачка за первісним позовом (позивачка за зустрічним позовом) [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], котрий проживає разом із матір»ю [PERSON] Рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 25 серпня 2015 року, яке має законну силу, вирішено стягувати з батька дитини [PERSON] на користь матері дитини [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] року в твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 грн. щомісячно, починаючи з 17 березня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. В подальшому первісний позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з іншою жінкою, у якому народилася дитина - [PERSON] [INFO], батьком якої є [PERSON] Стан здоров»я позивача, як батька й відповідачки, як матері дитини [PERSON] , як і самої дитини є нормальним, у власності сторін нерухомого майна немає, обоє батьків є працездатними. Зазначені факти сторони та їх представник не заперечили. Також, сторона первісного позивача визнала, що на час постановлення згаданого судового рішення про присудження аліментів, його середній заробіток складав близько 3 300,00 грн., а на даний час він працює на постійній основі у зазначеному підприємстві черговим по станції і зараз його середній щомісячний заробіток є сталим, складає близько 3 700,00 -3 800,00 грн., нарахування його проводиться своєчасно, однак виплачується заробітна плата із затримками. Такі обставини сторона первісного відповідача (зустрічного позивача) також визнала й не заперечила. Таким чином, суд вважає необґрунтованим посилання сторони первісного позивача, що його матеріальний стан після постановлення судового рішення про стягнення аліментів погіршився. Навпаки, суд приходить до висновку, що такий його стан покращився, оскільки на час розгляду даного позову в суді, його заробіток зріс в порівнянні із минулим, вищезазначеним періодом. Обставину зміни сімейного стану первісного позивача після судового рішення про встановлення розміру аліментів - його одруження та народження дитини, суд не вважає істотною підставою для задоволення заявлених первісних вимог та зменшення розміру аліментів з 700,00 грн. до 450,00 грн. Поряд з цим, суд вважає, що посилання сторони зустрічного позивача частково знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Так, згідно правової позиції викладеної у Постанові Верховного суду України від 05 лютого 2014 року у справі №- 143 цс 13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку ( доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку( доходу) матері, батька дитини, ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі». Як зазначено вище, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що відповідач за зустрічними позовними вимогами має постійне місце роботи, його заробіток є сталим та регулярним і зріс в порівнянні із тим періодом, коли було поставлено попереднє судове рішення про присудження аліментів. З огляду на такі обставини, суд вважає, що є достатніми підстави для прийняття рішення про зміну способу їх присудження, а саме зміни розміру аліментів у твердій грошовій сумі 700,00 грн. на розмір аліментів у частці від заробітку ( доходу) батька дитини. Поряд з цим, як вважає суд, сторона зустрічного відповідача не підтвердила у судовому засіданні належними й допустимими доказами той факт, що на даний час потреби дитини у зв»язку із її дорослішанням зросли, а тому й зросли витрати позивачки, як матері на утримання дитини. Зважаючи, що така обставина стороною зустрічного відповідача не визнана, суд вважає її недоведеною. Отже, виходячи з вищевикладеного, а також приймаючи до уваги, що на утриманні [PERSON] є одна неповнолітня дитина, суд вважає за доцільне задовольнити зустрічні позовні вимоги частково, змінивши спосіб присуджених аліментів з твердої суми 700,00 грн. на частку від заробітку (доходу) батька дитини, визначивши розмір такої частки, як 1\\4, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини певного віку, щомісячно і до повноліття дитини. Первісні ж позовні вимоги, із вищезазначених підстав, до задоволення не підлягають в цілому. Відповідно до ч.1, 3 ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати;…. якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial