Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади с. Бобриця в особі Бобрицької сільської ради Канівського району, третя особа: Управління Держгеокадастру у Канівському районі Черкаської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що після смерті батька [PERSON], який помер 29.04.2006 року, залишилася спадщина. В позові зазначила, що її батько [PERSON] мав право на земельну частку (пай), оскільки на момент розпаювання КСП ім.. Шевченка у 2003 році був пенсіонером, який раніше працював в колгоспі ім.. Шевченка і залишався членом зазначеного підприємства. Так сталося, що за життя батько не встиг оформити правовстановлюючих документів на право на земельну частку (пай), тому просить суд визнати в порядку спадкування за нею право на земельну частку (пай), площею 3,34 га за рахунок вільних земель колективної власності ділянка № 116 згідно схеми поділу земельних часток (паїв) КСП ім..Шевченка, яка знаходиться в адміністративних межах Бобрицької сільської ради, Канівського району, Черкаської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача територіальної громади в особі Бобрицької сільської ради, в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява, згідно якої позовні вимоги позивача визнають, просять справу розглядати без участі їх представника. Представник відповідача [PERSON] Управління Держгеокадастру у Канівському районі в судове засідання не зявився, до суду надійшли заява від представників про розгляд справи справи без їх участі, заперечень проти позову не мають. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть, серії 1-СР № 019328 (а.с. 6) вбачається, що [PERSON] помер 29.04.2006 року в м. Каневі Черкаської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадкова справа № 764/2006. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.03.2007 зареєстрованого в реєстрі за № 2-354 (а.с.8) вбачається, що позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] та прийняла спадщину, яка складається з грошових вкладів. Судом встановлено, що [PERSON] в період з січня 1951 року по грудень 1981 року та з жовтня 1982 по жовтень 1987 працював та рахувався в колгоспі ім. .Шевченка с. Бобриця Канівського району, що підтверджується архівною довідкою виданою з трудового архіву Канівського району 12.05.2016 № 180/04-03 ( а.с. 9). Відповідно до довідки виданої Канівським об'єднаним управлінням пенсійного фонду України Черкаської області від 05.05.2016 № 3079/04 (а.с. 12), підтверджується факт виходу на пенсію [PERSON] з 04.01.1981, перебував на обліку як пенсіонер в колгоспу ім..Шевченка по дату смерті (пенсія за віком). Оскільки [PERSON] був пенсіонером, який раніше працював в колгоспі ім. Шевченка і залишався членом зазначеного підприємства і мав право на земельну частку (пай) та за життя не оформив право на земельну частку (пай), що підтверджується довідкою Бобрицької сільської ради від 13.05.2016 № 226 (а..с13). Дане право підтверджене рішенням Бобрицької сільської ради від 03.10.2016 № 9-5/VII «Про розгляд заяви гр.. [PERSON]Д.», а зокрема пунктом першим рішення Бобрицька сільська рада вважає померлого [PERSON], який помер 29.04.2006 (а/з про смерть № 119 від 03.05.2006), як такого, що був на час приватизації земель КСП ім..Шевченка с.Бобриця Канівського району Черкаської області пропущеним у списках на отримання земельної частки (паю) та на момент розпаювання земель рахувався колгоспним пенсіонером, та мав право на земельну частку (пай) (а.с.16). У довідці трудового архіву Канівського району від 12.05.2016 № 187/04-03 зазначено, що 10.06.1992 року колгосп ім..Шевченка с.Бобриця переведено в Дослідне господарство ім..Шевченка інституту землеустрою Академії аграрних наук. Згідно наказу № 338 від 15.11.2001 року Дослідне господарство ім..Шевченка с.Бобриця реорганізовано в Державне сільськогосподарське підприємство ім..Шевченка, с.Бобриця. Згідно наказу № 47 від 25.10.2002 року сільськогосподарське підприємство реформовано в колективне сільськогосподарське підприємство ім.. Шевченка с.Бобриця. На підставі проекту Приватизації земель у 2003 році безоплатно передано у колективну власність Колективному сільськогосподарському підприємству ім.. Шевченка земельні ділянки для виробництва сільськогосподарської продукції з метою подальшого її паювання, тобто визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства. Як передбачено п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року за № 720/95, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства. Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно інформації щодо спадкової справи, наданої Канівської державною нотаріальною конторою ( а.с. 25) вбачається, що після смерті [PERSON], який помер 29.04.2006, спадщину за законом прийняла [PERSON]. Згідно зі ст.. 346 Цивільного кодексу України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, тому первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути оформлена на померлого. Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. . Ст.1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, поскільки судом встановлено, що [PERSON] відповідно до ст.ст. ст.ст. 1223,1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги, яка прийняла спадщину після смерті батька [PERSON]., який помер 29 квітня 2006 року, але не оформила своїх спадкових, оскільки батько за життя не встиг отримати правовстановлюючих документів на право на земельну частку (пай) , площею 3,34 га за рахунок вільних земель колективної власності ділянка № 116 згідно схеми поділу земельних часток (паїв) КСП ім..Шевченка, яка знаходиться в адміністративних межах Бобрицької сільської ради, Канівського району, Черкаської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,

Outcome: approved