Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог і внесення змін до предмета позову у якій просить визнати нікчемним заповіт посвідчений державним нотаріусом Пустомитівської ДНК Підгірняк Н.С. 29.05.2013 та зареєстрований в реєстрі за № 1-341; зобов'язати [PERSON] припинити чинити дії та зобовязати усунути перешкоди, які перешкоджають [PERSON] здійснювати свої права щодо користування житловим приміщенням в [ADDRESS] [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON] у якому просить визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме: на 1 / 2 житлового будинку за адресою: [ADDRESS], який залишився після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], як за спадкоємцем за заповітом; стягнути із позивача на користь відповідача сплачені судові витрати у розмірі 775, 94 грн. Свої позовні вимоги позивач за первісним позовом [PERSON] мотивує тим, що є зареєстрованою та раніше проживала разом із своєю матірю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Матір померла, проте за життя склала заповіт, відповідно до умов якого, все своє майно заповіла свої дочці, якає рідною сестрою [PERSON] [PERSON] Станом на теперішній час [PERSON] не надає можливості [PERSON] проживати у вказаному вище будинку, оскільки [PERSON] вважає, що на основі заповіту, після смерті матері, вказаний будинок належить їй [PERSON] Проте [PERSON] стверджує, що заповіт [PERSON] є нікчемним, оскільки заповітом охоплено майно, на яке заповідач не мала права. На підставі наведеного просить позов задоволити. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] свої позовні вимоги мотивує тим, що її мама [PERSON] була власником 1 / 2 житлового будинку, що за адресою: [ADDRESS]. За життя остання склала заповіт відповідно до умов якого, все своє майно заповіла [PERSON]. [PERSON] померла, проте за час свого життя не зареєструвала у належному порядку право власності на належне їй майно, внаслідок чого на даний час позивач за зустрічним позовом не має можливості оформити своє право власності на спадкове майно, що і стало причиною звернення до суду із зустрічним позовом. Позивач за первісним позовом [PERSON] у судове засідання зявилась, свої позовні вимоги підтримала повністю, проти зустрічного позову заперечила та додатково пояснила, що з 1980 року разом із своєю матірю, [PERSON], постійно проживали у будинку за адресою: [ADDRESS]. Згадане житлове приміщення є її постійним місцем проживання станом на сьогодні. У 2013 році вона з чоловіком тимчасово переїхали у найману квартиру, щоб не задавати незручностей матері, проте переїзд не вплинув на хороші сімейні відносини з матірю, оскільки [PERSON] постійно відвідувала матір, здійснювала догляд за нею, допомагала їй вести домашнє господарство, а у будинку і надалі залишилися та знаходяться до сих пір фактично усі її речі: меблі (кухня), холодильник, посуд, штори тощо. [INFO] мати померла. Після смерті матері [PERSON] вирішила повернутися для подальшого проживання у зазначений будинок. З метою проживання завезла у будинок речі побуту. Однак, 10.05.2014 року сестра [PERSON] - [PERSON] повідомила, що є власником житла на підставі заповіту матері [PERSON], та неправомірно заборонила [PERSON] проживати у будинку. Проте заповіт, згідно якого [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON], не є підставою для виникнення у [PERSON] права власності на будинок по [ADDRESS], оскільки цей будинок не перебував у власності заповідача. [PERSON] та [PERSON] лише користувалися спірним житловим приміщенням, яке збудував дідо позивача за первісним позовом. У будинку зареєстровано четверо осіб: [PERSON], [PERSON] та її двоє дорослих дітей, проте [PERSON] з дітьми фактично не проживає у спірному будинку уже 17 років, так як вони мають інше житло у с. Зимна вода, а [PERSON] неправомірно чинять перешкоди у проживанні, внаслідок чого будинок та майно [PERSON], яке знаходиться у будинку позбавленні догляду. Вважає, що має повне право на користування зазначеним житловим будинком, оскільки там зареєстрована, а тому просить усунути перешкоди у користуванні шляхом припинення відповідних дій та забезпечити можливість користування цим майном. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] у судове засідання зявилась, свої позовні вимоги підтримала, пояснення надала аналогічні викладеним у зустрічному позові, проти первісного позову заперечила у звязку із його необґрунтованістю та безпідставністю та, зокрема, зазначила, що є зареєстрованою за адресою: [ADDRESS], де проживала із матірю [PERSON], до моменту смерті останньої, та вела спільне з нею господарство, здійснювала постійний догляд за матірю у звязку із тяжким станом здоровя [PERSON], що було зумовленим інсультом, оплачувала комунальні послуги. [PERSON] з 2013 року винаймає квартиру, а тому з цього ж часу не проживала постійно із [PERSON] через конфліктні ситуації та сварки, створені [PERSON] та її чоловіком. Сварки та небажання спільно проживати з [PERSON] стали причиною того, що [PERSON] було змінено вхідні замки до будинку та надано ключ [PERSON] Запасний ключ знаходився у родички, яка є власницею 1 / 2 цього ж будинку і живе окремо у своїй частині даного будинку. Таким чином, вказані [PERSON] у поясненнях обставини наймання квартири для проживання є неправдивими та суперечать дійсним обставинам справи. Неправдивим є також твердження, що [PERSON] забрала у [PERSON] ключі від будинку. Не надано жодних доказів невдалих спроб увійти у будинок та перешкод, які вчиняє щодо [PERSON] [PERSON] Посилання [PERSON] на ведення спільного господарства з [PERSON] необґрунтоване, так як не надано жодних доказів на підтвердження цього, таких як довідки із сільської ради чи квитанцій про оплату житлово-комунальних послуг, а тому хибним є твердження [PERSON], про те, що вона є добросовісним користувачем будинку. Твердження щодо нікчемності заповіту також є безпідставним та необґрунтованим. Заповіт складений згідно вимог чинного законодавства у письмовій нотаріальній формі та підписано власноручно спадкодавцем. Хибним є твердження щодо охоплення заповітом майна, яке не належить спадкодавцю на праві власності, так як заповітом визначено, що все майно, що буде належати на день смерті спадкодавцю і на що вона за законом буде мати право перейде у власність [PERSON] Таким чином, заповітом охоплено загальне поняття всього належного спадкодавцю майно, а не конкретно житловий будинок. [PERSON] не доведено жодного твердження, викладеного у позовній заяві та доданих поясненнях, що підтверджує необґрунтованість та безпідставність її позовних вимог. Представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] у судове засідання зявилась, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримала, пояснення надала аналогічні викладеним у зустрічному позові та викладені [PERSON], проти первісного позову заперечила. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що первісний позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] не підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. ст.. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно свідоцтва про право на спадщину по заповіту від 17.12.1979 року /а.с.52/, зареєстрований у реєстрі за №2698, за життя [PERSON] фактично набула право власності на половину житлового будинку зі східної сторони, який складається із двох кімнат житловою площею 29 кв.м., дві кухні та дві веранди, а також стайні та гаражу,що знаходиться в с. Скнилів, Пустомитівського району, Львівської області. Згідно заповіту від 29.05.2013 року зареєстрованого в реєстрі за №1-341, посвідченого державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори Підгірняком Н.С., [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, і на що вона за законом буде мати право, заповіла своїй доньці [PERSON]. Судом встановлено, що посилання у позовній заяві [PERSON] на те, що зазначений заповіт є нікчемним, оскільки складений особою на майно, на яке вона не мала права є безпідставним, оскільки згідно заповіту спадкодавець заповіла усе своє майно спадкоємцю, без конкретизації цього майна, на що мала повне право встановлене законом. З огляду на вищенаведене, зазначена позовна вимога задоволенню не підлягає в зв'язку з її безпідставністю. Судом встановлено, що згідно довідки виданої 10.09.2014 року виконавчим комітетом Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №256 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. У своїх позовних вимогах [PERSON] також просить суд зобовязати [PERSON] припинити чинити дії та зобовязати усунути перешкоди здійснювати свої права щодо користування житловим приміщенням в [ADDRESS] Проте на підтвердження факту чинення перешкод у користуванні житловим приміщенням [PERSON] не представлено суду жодного доказу. В матеріалах справи таких доказів також не міститься. За вказаних обставин суд прийшов до переконання про відмову в задоволенні такої позовної вимоги. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 22.05.2014 року [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до довідки виданої 08.12.2014 року виконавчим комітетом Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №247/1 право власності на житловий будинок по [ADDRESS] не виготовлено, проте частина вказаного будинку згідно зазначеного вище свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.12.1979 року належала померлій [PERSON], станом на 01.01.2014 року господарство [PERSON] зареєстровано в по господарській книзі Скнилівської сільської ради на 2011-2015 рік №5 за №0268/1. Згідно до ч.1 ст.67 ЗУ «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Всупереч ч.1,3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України [PERSON] не представлено належних та допустимих доказів у розумінні ст.58,59 ЦПК України про те, що остання зверталась до державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. За вказаних обставин, беручи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, те, що суд не вправі підміняти повноваження інших державних органів, суд прийшов до висновку, що у задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed