Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до ТОВ «Азовський судноремонтний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування позову зазначив, що перебував у трудових відносинах з відповідачем з 01.07.2003р. по 25.09.2019р. Він був переведений до ТОВ «СРЗ» плотником судновим 4 розряду деревооброблювальної дільниці 01.07.2003, а 25.09.2019 його було звільнено за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України. В день звільнення відповідач з ним не провів повний розрахунок по заробітній платі, і згідно з розрахунковим листом за вересень 2019 року він не отримав заробітну плату у сумі 17206,39грн. На його неодноразові звернення до відповідача йому поясняли, що грошей не має, тому по теперішній час йому заборгованість з заробітної плати не виплачена. В ході слухання справи позивач уточнив заявлені вимоги, які в останній редакції зводяться до наступного, у зв`язку з часткової виплатою заборгованістю по заробітній платі у сумі 2600,00грн, просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі на його користь у сумі 14606,39грн. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 07 жовтня 2019 року позовну заяву [PERSON] до ТОВ «Азовський судноремонтний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди, залишено без руху. 31.10.2019 позивачем до суду надано заяву про залишення позовної заяви в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн. без розгляду. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 листопада 2019 року позовну заяву [PERSON] до ТОВ «Азовський судноремонтний завод» в частині стягнення моральної шкоди, залишено без розгляду. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 листопада 2019 року відкрито провадження по справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Азовський судноремонтний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі та розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] до суду надав заяву, якою заявлені позовні вимоги підтримав частково, у зв`язку з частковою виплатою відповідачем заборгованості по заробітній платі у сумі 2600,00грн, просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі на його користь у сумі 14606,39грн., справу просив розглянути за його відсутності. Представник відповідача, генеральний директор ТОВ «СРЗ» Турський О.В., надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що на підприємстві ТОВ «СРЗ» виникли труднощі із дотриманням строків виплати заробітної плати з початку 2019 року з різних причин. [PERSON] станом на 20.11.2019 була частково погашена заборгованість по заробітній платі, у сумі 2600,00грн., таким чином заборгованість по заробітній платі складає 14606,39грн., у зв`язку з чим вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом. Суд, перевіривши матеріали справи доказами, якими вони обґрунтовують свої вимоги та доводи, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 21 Закону України працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ст. ст. 115, 116 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Судом встановлено, що [PERSON] з 01.07.2003 працював на посаді плотника суднового 4 розряду деревооброблювальної дільниці Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовський судноремонтний завод». 25.09.2019 був звільнений з роботи за власним бажанням, на підставі ст. 38 КЗпП України, що підтверджується трудовою книжкою позивача (а.с. 3). Згідно з розрахунковим листом Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовський судноремонтний завод» за вересень 2019 року [PERSON] не отримав заробітну плату у сумі 17206,39грн. (а.с. 4). Таким чином, суд приходить до висновку, що у позивача з ТОВ «Азовський судноремонтний завод» виникли трудові відносини, що підтверджується, зокрема, записами у трудовій книжці позивача, тому з урахуванням визнання відповідачем заборгованості по заробітній платі перед відповідачем в сумі 14606,39грн., зазначена заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно з положеннями законодавства з заробітної плати має проводитись відрахування податків та обов`язкових платежів, тому при виплаті відповідачем відповідних сум, належить утримати з них передбачені законом податки і обов`язкові платежі. Згідно п.2 ч.1ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати заробітної плати за один місяць. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені судом, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved