Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Кредитні ініціативи», в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, та скасувати виконавчий напис від 22.09.2020 № 3891, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» 786 128,29 гривень. Позов обґрунтовує тим, що 22.09.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. було вчинено виконавчий напис №3891 про стягнення з нього на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» грошових коштів у сумі 786128,29 гривень. Задля примусового виконання вказаного виконавчого напису, 09.12.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Хохловим К.К. було прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші його доходи, якою з [PERSON] стягується заборгованість на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» у розмірі 78628,29 гривень, витрат на проведення виконавчих дій та основну винагороду приватного виконавця у розмірі 1500 гривень що складає загальну суму стягнення 787628,29 гривень. проте, жодних боргових зобов`язань перед ТОВ «Кредитні ініціативи» не має, оскільки кредитних договорів з останнім не укладав та жодних кредитів не брав. При цьому, будь-яких повідомлень про наявність заборгованості або іншої інформації пов`язаної із цим, як то: вимога про наявність заборгованості та її дострокове погашення, по сьогоднішній день він також не отримував. Також не отримував будь-яких документів про відступлення права вимоги за кредитним договором, який імовірно було укладено між ним та іншою банківською чи кредитною установою, жодних розрахунків з обґрунтуванням загальної заборгованості на його адресу не надходило, тому заборгованість, встановлену виконавчим написом безпідставно вважати безспірною, тобто приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис за наявності спору щодо заборгованості, що протирічить чинному законодавству України. Відповідач ТОВ «Кредитні ініціативи» відзив на позов не надало. Треті особи пояснення щодо позову не надали. Ухвалою від 12.01.2021 відкрите провадження у справі. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки не повідомив. Заяви про розгляд справи без його участі суду не надав. Треті особи в судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки не повідомили. Заяви про розгляд справи без їх участі не надали. У зв`язку з повторною неявкою у судове засідання представника відповідача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. 22 вересня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарасом Володимировичем було вчинено виконавчий напис № 3891, згідно якого [PERSON] має заборгованість перед Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» по кредитному договору № 204-07квф, укладеному 07.09.2007 року між ним та Закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк». Згідно вказаного виконавчого напису, правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» за кредитним договором № 204-07квф від 07.09.2007 є ТОВ «Кредитні ініціативи» на підставі Договору про передачу прав за договорами забезпечення від 17.12.2012. Строк платежу по Кредитному договору настав, Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводилося за період з 01 червня 2017 року по 01 червня 2020 року. Сума заборгованості складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 3501,57 доларів США, простроченої заборгованості за відсотками та комісією 13393,86 доларів США, строкової заборгованості за сумою кредиту 10809,85 доларів США, строкової заборгованості за відсотками та комісією 171,61 доларів США, штрафних санкцій 0,00 гривень, суми плати, що здійснена Стягувачем за вчинення виконавчого напису 1500 гривень. Загальна сума заборгованості становить 27876,89 доларів США, що на день вчинення виконавчого напису згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют 28,20 становить 786128,29 гривень та 1500,00 гривень. Станом на 24.12.2020 щодо [PERSON] приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Хохловим Кирилом Костянтиновичем в межах виконавчого провадження № 63486869 здійснюється примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В. № 3891 від 22.09.2020. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05.07.2017 у справі № 754/9711/14-ц, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п. 2.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок №296/5), для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно з п. 3.1. Порядку №296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.2. Порядку №296/5 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік № 1172). Відповідно до п. 3.3, 3.4 глави 16 Порядку №296/5, якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Суд встановив, що п. 2 Переліку № 1172, на підставі якого приватним нотаріусом вчинений спірний виконавчий напис, втратив чинність 22.02.2017 на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Вказаним судовим рішенням визнана незаконною та нечинною постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі, в частині п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Редакція Переліку № 1172 до внесення змін, визнаних нечинними, не містила розділу про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а тому приватний нотаріус не мала правових підстав для вчинення спірного виконавчого напису. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 645/1979/15-ц. З огляду на вищевказане, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження, а отже підлягають задоволенню, оскільки приватний нотаріус вчинив спірний виконавчий напис на підставі нечинного нормативно-правового акта, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат». Крім цього, нотаріус не пересвідчився у безспірності заборгованості, оскільки на момент вчинення спірного виконавчого напису (02.09.2020) минув строк позовної давності за вимогами відповідача з 01.06.2017 до 01.09.2017. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 840,80 гривень, сплачений ним за подання позову, оскільки доказів сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову, як і самої заяви до суду подано не було.

Outcome: approved