Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідачі є батьками її малолітніх онуків - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] . Діти перебувають на її утриманні, проживають разом з позивачем, відповідачі не допомагають утримувати дітей, що ставить позивача у складне матеріальне становище, зовсім не цікавляться їх вихованням та розвитком. Де на даний час знаходяться відповідачі позивачу не відомо. Крім того, рішенням Ківерцівського районного суду від 08.10.2018 року задоволено позов позивача в інтересах дітей, позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , та позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON] , [INFO] . Розпорядженням голови Ківерцівської районної державної адміністрації від 04.12.2018 року позивача призначено опікуном вищевказаних малолітніх дітей. На підставі вищевикладеного, просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1500 грн. щомісяця на кожну дитину, а також стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1500 грн. щомісяця на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 01.11.2019 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. В період розгляду спрощеного позовного провадження по даній справі заяв, клопотань та заперечень у порядку ст. 182 ЦПК України сторонами подано до суду не було. Крім того відзиву на позовну заяву відповідачами до суду подано не було. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що під час перебування у шлюбі у відповідачів народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 18.01.2014 року /а.с.9/. Крім даної дитини у [PERSON] [INFO] народилась донька - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 18.01.2014 року /а.с.8/. Також Ківерцівським районним судом 08.10.2018 року задоволено позов позивача в інтересах дітей, позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , та позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON] , [INFO] /а.с. 12-13/. Розпорядженням голови Ківерцівської районної державної адміністрації від 04.12.2018 року №380 позивача призначено опікуном над дітьми, позбавлених батьківського піклування [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] /а.с. 14/. Встановлено, що малолітні онуки - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з позивачем по справі - [PERSON] /а.с.15, 16/. Відповідно до ч.ч. 2, 3ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків (пікунів), з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання не є у переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дітей, проте, безумовно, враховується судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до вимог ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, ч. 9 ст. 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, частиною другою статті 182 СК України (в редакції чинній з 08 липня 2017 року), визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітніх дітей, те що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, а також, що обов`язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька. Враховуючи вищевикладене, виходячи з засад справедливості, добросовісності розумності, що до розміру стягнення аліментів, з кожного з відповідачів на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved