Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на його користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі 3 500 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, та до закінчення [PERSON] навчання або досягнення ним 23 років. Свої вимоги позивач мотивував тим, що він та відповідач [PERSON] мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами було розірвано рішенням суду. Рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 26 квітня 2017 року стягнуто з [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 800 грн. 00 коп., та на утримання малолітнього сина [PERSON] , в розмірі 800 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 02 грудня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття. На підставі вказаного рішення було видано виконавчий лист, який перебував на виконанні у Автозаводському ВДВС міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області. Оскільки [INFO] сину [PERSON] виповнилося 18 років, то стягнення на його утримання припинилися. Позивач зазначає, що наразі син [PERSON] є студентом Кременчуцького національного університету ім. М. Остроградського, денної форми навчання за спеціальністю Автоматизація та комп`ютерно - інтегровані технології, термін навчання три роки десять місяців. Вартість навчання за весь період, як вказує позивач, становить 55 600 грн. 00 коп. Враховуючи, що спільний з відповідачкою син досяг повноліття, але не досяг двадцяти трьох років, продовжує навчання у навчальному закладі, у зв`язку із чим не може працевлаштуватись, перебуває на утриманні позивача, а також оскільки відповідач офіційно не працевлаштована, позивач [PERSON] вважає, що стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, а саме 3 500 грн. 00 коп. щомісячно, відповідатиме вимогам розумності, у зв`язку із чим позивач і звернувся до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, згідно змісту наданого її представником - адвокатом Таранковою О.О. відзиву, остання просила суд розглянути справу без участі сторони відповідача. Згідно змісту відзиву, наданого представником відповідача [PERSON] - адвокатом Таранковою О.О., остання позовні вимоги визнала частково, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1 000 грн. 00 коп. Таку суму аліментів мотивувала перебуванням на утриманні відповідача дитини [PERSON] , 2015 року народження, а також стягненням з неї аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , 2006 року народження, та перебуванням на утриманні відповідача непрацездатної матері [PERSON] , 1960 року народження. Також, як вказує представник відповідача, остання за 2020 рік отримала лише соціальну виплату на період карантину. У зв`язку із зазначеними обставинами, відповідач [PERSON] не має фінансової можливості сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі пояснень позивача [PERSON] , за відсутності відповідача [PERSON] на підставі наявних в матеріалах справи документів. Вислухавши думку позивача [PERSON] , враховуючи думку відповідача [PERSON] , вивчивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Сторони, [PERSON] та [PERSON] , перебували в зареєстрованому 08 грудня 2000 року шлюбі, який було розірвано судовим рішенням від 19 жовтня 2016 року. Від вказаного шлюбу сторони мають дітей - сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Зазначене вище вбачається із рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 26 квітня 2017 року по справі №537/5825/16-ц, та зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17 травня 2006 року Крюківським відділом РАЦС Кременчуцького МУЮ Полтавської області. Згідно із частиною 4 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 26 квітня 2017 року по справі №537/5825/16-ц стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 800 грн. 00 коп., та на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 800 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 02 грудня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття. На виконання зазначеного вище рішення 05 липня 2017 року судом було видано виконавчий лист №537/5825/16-ц, який стягувачем було пред`явлено до виконання до Автозаводського ВДВС міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області. Як встановлено в судовому засіданні, дитина [PERSON] , [INFO] , на даний час досяг повноліття, він є студентом Кременчуцького національного університету ім. М. Остроградського, денної форми навчання за спеціальністю Автоматизація та комп`ютерно - інтегровані технології, факультет Електроніки та комп`ютерної інженерії, термін навчання три роки десять місяців, вартість навчання за весь період становить 55 600 грн. 00 коп. Зазначене вище вбачається із Договору №220-ФЕ-076, укладеного 29 вересня 2020 року між [PERSON] в особі батька [PERSON] та Кременчуцьким національним університетом ім. М. Остроградського в особі ректора Загірняка М.В . Згідно довідки за вих. номером 125, виданої 13 січня 2021 року Кременчуцьким національним університетом ім. Михайла Остроградського, [PERSON] є студентом першого курсу денного відділення факультету Електроніки та комп`ютерної інженерії, навчається за контрактом, стипендія не нараховується, термін навчання з 29 вересня 2020 року по 30 червня 2024 року. Відповідно до частини 1 статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно із частиною 3 статті 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Таким чином, між сторонами в справі виникли правовідносини щодо реалізації батьківських обов`язків з утримання своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. В судовому засіданні достовірно встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] , проживає з батьком [PERSON] , перебуває на утриманні останнього. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до статті 187 Сімейного кодексу України, відповідач [PERSON] за власною ініціативою аліменти не виплачує, в порядку статті 188 Сімейного кодексу України від обов`язку утримувати сина не звільнений. Ненадання матеріальної допомоги повнолітній дитині, яка навчається і потребує у зв`язку з цим допомоги, є порушенням батьківського обов`язку, передбаченого статтею 199 Сімейного Кодексу України. Статтею 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно частини 2 статті 200 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. На підставі зазначеного вище суд приймає до уваги обставину навчання повнолітньої дитини [PERSON] на денному відділенні у вищому навчальному закладі, відсутність стипендії та відсутність отримання ним самостійного доходу, факт його проживання разом із батьком. Водночас, при вирішенні питання щодо розміру аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд враховує матеріальне становище [PERSON] , яка сплачує щомісячно аліменти в розмірі 800 грн. 00 коп. на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , 2006 року народження, має на утриманні дитину [PERSON] , [INFO] , що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 16 червня 2016 року Крюківським відділом ДРАЦС Кременчуцького МУЮ у Полтавській області. Окрім того, суд приймає до уваги зміст наданих суду відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 25 січня 2021 року, за змістом яких відповідач [PERSON] у 2020 році отримала дохід у вигляді соціальної виплати і загальному розмірі 7 013 грн. 31 коп. За викладених вище обставин, на виконання вимог статей 182 та 199 Сімейного кодексу України суд приймає до уваги матеріальне становище відповідача, яка сплачує аліменти на утримання спільної з позивачем неповнолітньої дитини 2006 року народження, окрім того на її утриманні також перебуває дитина 2015 року народження від іншого шлюбу, із врахуванням відсутності іншого доходу окрім соціальної допомоги, враховуючи встановлене чинним цивільним процесуальним законодавством України право дитини на її утримання батьками на період навчання, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення аліментів законними та вважає, що розмір стягуваних аліментів з [PERSON] на утримання дитини [PERSON] на час його навчання повинен бути встановлений в розмірі 1000 грн. 00 коп. щомісячно. На підставі частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, відповідно до якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, та частини 2 статті 199 Сімейного кодексу України, згідно із якою право на утримання припиняється у разі припинення навчання, суд вважає за необхідне стягнути аліменти на утримання дитини на час її навчання, починаючи з 26 жовтня 2020 року і до 30 червня 2024 року. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позву до суду з підстав, передбачених статтею 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами), та з урахуванням положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп., згідно зі ставками судового збору станом на 01 січня 2021 року, оскільки частиною 1 статті 4 зазначеного Закону передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Outcome: partial