Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з уточненою позовною заявою (а. с. 32-34), якою просив визнати за ним право власності на земельну ділянку загальною площею 4,5204 га, яка розташована на території Березівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1224282300:01:001:0106, в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] матері - [PERSON] . Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла мати позивача, [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку загальною площею 4.521 га, що розташована на території Березівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1224282300:02:001:0106 згідно державного акту про право приватної власності на землю серії І-ДН № 053590, виданого 01.12.2000 року, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю № 108. Спадщину позивач прийняв шляхом подачі 30.10.2018 року заяви про прийняття спадщини. [PERSON] за життя залишила три заповіти на ім`я свого сина, [PERSON] , а саме: 16.01.2001 року - на земельний пай, що знаходиться на території Березівської сільської ради Дніпропетровської області; 16.08.2002 року - на все майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося; 10.08.2012 року - на земельну ділянку загальною площею 4.521 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала їй згідно державного акту про право приватної власності на землю серії І-ДН № 053590, виданого 01.12.2000 року. 18.02.2019 року представник спадкоємця звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до державного нотаріуса Великоновосілківського районного нотаріального округу Кравець С.В., однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що згідно витягу ДЗК за номером НВ - 1207218112019 від 31.01.2019 року виданий відділом у Покровському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпровській області [PERSON] на ім`я [PERSON] , інший кадастровий номер земельної ділянки площею 4,5204 га, що розташована на території Березівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, а саме: 1224282300:01:001:0106. Згідно листа відділу у Покровському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 18.02.2019 року в державному акті про право приватної власності на землю серії І-ДН № 053590, виданого 01.12.2000 року, в кадастровому номері допущено помилку. Кадастровий номер земельної ділянки 1224282300:01:001:0106. Позивач зазначає, що неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину за законом змушує його звертатися до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Позивач посилається на ст. ст. 321, 328, 386 Цивільного Кодексу України. Ухвалою суду від 06.09.2019 року відкрите провадження у справі і призначене підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 09.10.2019 року суд за клопотанням представника позивача витребував від Великоновосілківської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи №328 за 2018 рік, заведену після померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 29.11.2019 року закрите підготовче провадження та справа призначена до розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] надала суду письмове клопотання розглядати справу без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує, позов просить задовольнити. Представник відповідача Дегтярьов С.М. надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, рішення винести на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників процесу. Суд, дослідивши письмові докази в їх сукупності та взаємозв`язку, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 36), яка померла [INFO] у с. Розлив Великоновосілківського району Донецької області (копія свідоцтва про смерть, а. с. 13, 64). 16.01.2001 року [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений секретарем виконкому Березівської сільської ради, згідно якого земельний пай, що знаходиться на території Березівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, вона заповіла [PERSON] (а. с. 75). 16.08.2002 року [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений секретарем виконкому Березівської сільської ради, згідно якого все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, вона заповіла [PERSON] (а. с. 75). 10.08.2012 року [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений секретарем виконкому Березівської сільської ради, згідно якого земельну ділянку для ведення сільськогосподарського виробництва в розмірі 4,521 га, яка належала їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП №053590 виданого 01.12.2000 року, вона заповіла [PERSON] (а. с. 66). В матеріалах спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] міститься копія державного акту на право приватної власності на землю 1-ДП №053590, який виданий [PERSON] на підставі рішення сесії Березівської сільської Ради народних депутатів №12/23 від 20.07.2000 року, де зазначено, що їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 4,521 га, розташована на території Березівської сільської ради, кадастровий номер 1224282300:02:001:0106 (а. с. 77). Згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Березівська сільська рада, код ЄДРПОУ 04339155, припинена як юридична особа, 04.05.2017 року, номер запису 12111120007000324. Правонаступником Березівської сільської ради є Великомихайлівська сільська рада (а. с. 37-38). 18.02.2019 року до Великоновосілківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся позивач, [PERSON] (копія заяви, а. с. 63). 18.02.2019 року державний нотаріус Великоновосілківського районного нотаріального округу Кравець С.В. виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою відмовив [PERSON] у вчиненні нотаріальних дій по видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом на спадкове майно - земельну ділянку після смерті матері, [PERSON] , у зв`язку з тим, що згідно витягу ДЗК за номером НВ - 1207218112019 від 31.01.2019 року, виданого відділом у Покровському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпровській області на ім`я [PERSON] , зазначений інший кадастровий номер земельної ділянки площею 4,5204 га, що розташована на території Березівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, а саме: 1224282300:01:001:0106 (а. с. 11-12, 88-89). В матеріалах справи міститься лист відділу у Покровському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № С-8/0-0 32-7/142-19 від 18.02.2019 року, в якому зазначається, що в Державному акті на право приватної власності на землю серії І-ДП №053590, виданому 01.12.2000 року на ім`я [PERSON] в кадастровому номері земельної ділянки допущено помилку, вірний кадастровий номер земельної ділянки - 1224282300:01:001:0106 (а. с. 18). 31.01.2019 року сформований витяг НВ - 1207218112019, відповідно до якого [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 4,5204 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Березівської сільської ради, кадастровий номер 1224282300:01:001:0106 (а. с. 78-80). Належність вищезазначеної земельної ділянки померлій також підтверджується Інформаційною довідкою з реєстру прав на нерухоме майно, від 08.08.2019 року, з якої вбачається, що за життя, 25.04.2016 року, [PERSON] уклала договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 1224282300:01:001:0106 з ТОВ «Маяк», який зареєстрований в установленому законом порядку (а. с. 23-24). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Право власності набувається за ст. 328 ЦК України на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Положеннями ст. 1216 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1220 ч. 1 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. До складу спадщини, як зазначено у ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК України). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ст. ст. 1233-1235 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування (ст. 1251 ЦК України). Заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України (ст. 1247 ЦК України). Заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним (ч. ч. 1-3 ст. 1254 ЦК України). Дослідивши копію спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] , суд встановив, що позивач 30.10.2018 року прийняв спадщину після смерті своєї матері шляхом надання відповідної заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини (а. с. 63). Суд встановив, що позивач є єдиним спадкоємцем, оскільки другий спадкоємець першої черги за законом, [PERSON] , донька померлої [PERSON] , відмовилася від прийняття спадщини на користь позивача (а. с. 62). Суд також встановив, що позивач є спадкоємцем за заповітом, складеним [PERSON] 10.08.2012 року , оскільки згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру у ньому зареєстрований заповіт, складений [PERSON] , [INFO] (дата посвідчення - 10.08.2012 року, місце посвідчення - Березівська сільська рада Покровського району, статус - чинний (а. с. 70-71). За цим заповітом земельну ділянку для ведення сільськогосподарського виробництва в розмірі 4,521 га, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП №053590, виданого 01.12.2000 року, вона заповіла [PERSON] (а. с. 66). Як зазначалося вище, відповідно до с. 3 ст. 1254 ЦК України заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Оскільки останній за часом заповіт, складений померлою [PERSON] є чинним, зареєстрований у Спадковому реєстрі у встановленому законом порядку, суд дійшов висновку, що позивач є спадкоємцем зазначеної земельної ділянки саме за цим заповітом. Судом також встановлено, що при виготовленні правовстановлюючого документу за земельну ділянку, в державному акті на право приватної власності на землю серії І-ДП №053590, виданому 01.12.2000 року на ім`я [PERSON] , в кадастровому номері земельної ділянки допущено технічну помилку і зазначений невірний кадастровий номер земельної ділянки - 1224282300:02:001:0106, тоді які вірний 1224282300:01:001:0106, і це підтверджується матеріалами справи. Порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі регулювався Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженою наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04 травня 1999 року №43 та Інструкцією про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженою наказом Держкомзему від 22 червня 2009 року №325, які втратили чинність 03.07.2013 року, отже, станом на день розгляду справи судом неможливо виправити помилку у державному акті, виданому у 2000 році, отримати дублікат правовстановлюючого документу тощо. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved