Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/ 3 частки заробітку щомісячно на його користь, починаючи стягнення з 21.05.2018 року і до досягнення ним 23 років за умови навчання. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є його батьком. [INFO] він досяг повноліття, але продовжує навчання в Роменському коледжі Сумського національного аграрного університету на відділенні «Експлуатація та ремонт машин і обладнання агропромислового виробництва», денної форми навчання відділення «Механізація агропромислового комплексу». Термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року. На період навчання йому потрібна матеріальна допомога від батька, який спроможний її надавати. Відповідач добровільно коштів на його утримання не дає, хоча офіційно працює і отримує регулярні стабільні доходи. Він отримує стипендію щомісячно у розмірі 980 грн. Він проживає разом з матір»ю [PERSON], яка працює продавцем продовольчих товарів та отримує заробітну щомісячно плату у розмірі 2834, 23 грн. Він знаходиться на повному матеріальному забезпеченні матері. Оскільки він навчається, то потребує допомоги в зв»язку з придбанням підручників, лекційного матеріалу, робочих зошитів, продуктів харчування та одягу. Разом з тим потребує додаткових витрат на придбання робочого інвентарю, спортивної форми, щоденне проживання. Відповідач є здоровим та працездатним, працює, але сплачувати аліменти в добровільному порядку відмовляється, хоча має можливість це робити. Відповідач надав письмові заперечення проти позову, в яких просив суд врахувати ту обставину, що позивач, крім основної стипендії отримує підвищену стипендію від Сумської ОДА в розмірі 1300 грн. на місяць. При цьому, продовжуючи навчання у Роменському коледжі, позивач 18 вересня 2017 року за свої кошти купив нови й мотоцикл «SPARK SP200R-251, д/н [NUMBER], вартістю 26201 грн., що, на його думку, свідчить про те, що позивач достатньо матеріально забезпечений і не потребує матеріальної допомоги. Він же через відсутність коштів не має жодного транспортного засобу і змушений пересуватися на громадському транспорті та на велосипеді. Позивач [PERSON] надав відповідь на відзив, у якій заперечував проти тверджень, наданих відповідачем, оскільки [PERSON] не цікавився його життям, наносив йому тілесні ушкодження та не виконував свої батьківські обов»язки. Щодо того, що на утриманні відповідача перебувають його непрацездатні батьки, то вважає, що батьки [PERSON] отримують пенсію, передбачену законом, доказів того, що вони потребують матеріальної допомоги, не надано. Крім того, відповідач не надав жодних доказів про призначення лікарів та про лікування батьків за його кошти, тому заперечує проти врахування судом даних обставин. Він заперечує проти твердження відповідача, що період перебування його на канікулах не являється продовженням навчання у розумінні ст. 199 Сімейного Кодексу України, так як він перебуває не на канікулах, а на виробничо - технічній практиці з 04.06.2018 року по 28.09.2018 року, що підтверджено відповідним договором. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, викладених в позові. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позові. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, а саме: визнав позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів на період навчання сина [PERSON] у розмірі 1/ 6 частки його зарплати, за виключенням періоду його перебування на канікулах, починаючи стягнення з 01 вересня 2018 року, надав письмовий відзив на позовну заяву, пославшись на те, що вимоги позивача є завищеними і безпідставними. До досягнення повноліття сина він належним чином сплачував аліменти. Позивач повнолітній, працездатний і фізично здоровий молодий хлопець, отримує стипендію, проживає разом з матір»ю. При цьому позивач взагалі не зазначив конкретного розміру своїх витрат, обмежившись лише загальними термінами. Він же отримує невелику заробітну плату. На даний час він не може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина у визначеному ним розмірі. На його утриманні тепер перебувають його непрацездатні за віком батьки - пенсіонери: батько [PERSON] і [PERSON], які мають незадовільний стан здоров»я. Значну частину коштів із решти зарплати він витрачає на оплату житлово - комунальних послуг, електроенергії та послуг з газопостачання як за адресою, за якою він мешкає, так як за тією, за якою він зареєстрований. Він просив врахувати, що проживає окремо, йому також фізіологічно необхідно харчуватися, одягатися, утримувати своє житло, на що він витрачає решту своєї зарплати, а інших доходів, крім заробітної плати, він не має. Крім того, вважає, що період перебування позивача на канікулах не являється продовженням навчання у розумінні ст. 199 Сімейного кодексу України і у зв»язку з цим повнолітній позивач не потребує матеріальної допомоги на період канікул. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував частково, визнавши позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на період навчання [PERSON] у розмірі 1/ 6 частки зарплати відповідача, за виключенням періоду його перебування на канікулах, починаючи стягнення з 01 вересня 2018 року. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. У свідоцтві про народження [PERSON] [INFO], матір'ю вказана [PERSON], батьком - відповідач [PERSON] (а.с.8). Згідно рішення Роменського міськрайонного суду від 17 січня 2007 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягувалися аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/ 4 частина всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 02 січня 2007 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 9). За довідкою Роменського коледжу Сумського національного аграрного університету [PERSON] є студентом денної форми навчання даного коледжу відділення «Експлуатація та ремонт машин і обладнання агропромислового виробництва», денної форми навчання відділення «Механізація агропромислового комплексу». Термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року (а. с. 12). Згідно довідки Роменського коледжу Сумського національного аграрного університету [PERSON] отримував стипендію у розмірі: у жовтні 2017 року - 830 грн., а з листопада 2017 року по березень 2018 року - по 980 грн. (а. с. 11). Згідно договору про проведення практики студентів вищого навчального закладу № 666, без дати укладення, між Роменським коледжом СНАУ і ФГ «Лєонов», ФГ «Лєонов» зобов»язується прийняти студентів на практику згідно з календарним планом, зокрема, [PERSON] (а. с. 69). З наданої Сумською ОДА інформації від 24.07.2018 року вбачається, що студенту Роменського коледжу Сумського НАУ [PERSON] на підставі розпорядження голови Сумської обласної державної адміністрації від 12.09.2017 р. № 519-ОД «Про встановлення у 2017 2018 навчальному році іменних стипендій голови обласної державної адміністрації студентам вищих навчальних закладів області» було призначено стипендію голови Сумської ОДА з 01.09.2017 р. до 31.08.2018 р. (а. с. 103, 104, 105-107). Згідно довідки про доходи [PERSON] працює в ФОП [PERSON] та регулярно отримує заробітну плату. Розмір нарахованої заробітної плати за період з травня 2017 року по грудень 2017 року склала 25145,22 грн. (а. с. 10). Згідно довідки про доходи [PERSON] працює в Качанівському переробному заводі ПАТ «Укрнафта» та регулярно отримує заробітну плату. Розмір нарахованої заробітної плати за період з грудня 2017 року по травень 2018 року склала 72521, 05 грн. (а. с. 64). Відповідач [PERSON] проводить оплату житлово - комунальних послуг, електроенергії, послуг з газопостачання, сплачує земельні податки як за адресою: [ADDRESS], так і за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копіями відповідних квитанцій (а. с. 26-51). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO], батьком вказаний [PERSON], матір»ю - [PERSON] (а. с. 53). З довідки, виданої виконавчим комітетом Петрівсько - Роменської сільської ради Гадяцького району [PERSON] вбачається, що його батьки [PERSON] і [PERSON] дійсно зареєстровані та проживають по [ADDRESS] (а. с. 52). З копій пенсійних посвідчень вбачається, що [PERSON] і [PERSON] є пенсіонерами (а. с. 54). З довідок Гадяцькою ЦРЛ, виписки Санаторно - курортного комплексу «Миргород» та виписки із медичної картки стаціонарного хворого вбачається, що [PERSON] знаходиться на «Д» обліку з діагнозом: «вульгарна пухирчатка» (а. с. 53, 82, 91, 92, 93). Згідно розрахунків медичного центру «Медіон» [PERSON] здійснено оплату за послугами медичної допомоги: 515 грн., 245 грн. - 21.05.2017 року та 1360 грн. - 01 червня 2018 р. (а. с. 94-96). Крім того, [PERSON] протягом 2017 - 2018 років куплялися ліки за призначенням лікарів в зв»язку з хворобою на суми 909 грн., 554 грн., 609 грн., 450 грн., 222 грн., 220 грн., що підтверджується відповідними чеками (а. с. 85-90). З поданих суду доказів випливає, що сторони по справі є батьком та сином. Позивач досяг повнолітня і на даний час навчається. Відповідач добровільно не сплачує аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. На даний час позивач знаходиться на утриманні матері та отримує дві стипендії: за місцем навчання та іменну стипендію голови ОДА. Відповідач хоча офіційно і працює, але його мати хворіє і він надає їй матеріальну допомогу. Згідно ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3від 15 травня 2006року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частиною 1 статті 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. За приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, вимоги, які приймаються до уваги при визначенні розміру аліментів, матеріальне становище сторін, прожитковий мінімум на працездатну особу, рівний обов'язок батьків допомагати їхнім дітям, суд вважає, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги і від батька, який в змозі її надавати, бо являється працездатним та працює і регулярно отримує заробітну плату, розмір якої дає йому змогу допомагати сину навіть за умови надання матеріальної допомоги матері, яка хворіє, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на період навчання сина в розмірі 1/ 4 частини всіх видів заробітку щомісячно, оскільки позивачем не доведено необхідність йому коштів саме в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача, враховуючи, що він отримує не малу стипендію та допомогу йому в рівній мірі з відповідачем має надавати його мама, - третя особа по справі. Крім того, при стягненні аліментів в розмірі 1/3 частини заробітку, сукупний дохід позивача буде більший, ніж залишиться в розпорядженні позивача, та, оскільки, відповідач має матір пенсійного віку, яка хворіє і він дає їй матеріальну допомогу, то таке стягнення поставить відповідача в скрутне матеріальне становище. що є несправедливим по відношенню до нього. При цьому також були враховані всі обставини справи, розмір аліментів визначений, виходячи із засад об'єктивності, виваженості та справедливості. Посилання відповідача на те, що відсутні підстави для стягнення з нього аліментів в період часу перебування позивача на канікулах, не узгоджується з положеннями Сімейного кодексу України, у зв'язку з чим судом відкидаються. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Згідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з відповідача стягуються судові витрати на користь держави пропорційно до задоволеної вимоги, а частину вимог, в задоволенні яких суд відмовив необхідно віднести за рахунок держави, з огляду на вимоги ЦПК. Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 533,88 грн. судового збору, що пропорційно до задоволених позовних вимог (704 грн. 80 коп. х75%), а 170 грн. 92 коп. слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: partial