Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 24 грудня 2013 року [PERSON] отримала в борг в [PERSON] позику на суму 20000 (двадцять тисяч) доларів США. В підтвердження отриманні коштів відповідачем підписано розписку від 24 грудня 2013 року про отримання коштів в сумі 20 000 (двадцять тисяч) доларів США, які зобов'язувалася повернути до 24 грудня 2014 року або з моменту пред'явлення вимоги. 03 червня 2014року на адресу позивача направлено вимогу №01 від 03 червня 2014року про повернення суми позики в розмірі 237600грн. 00 коп. в семиденний строк з моменту отримання даної вимоги. Однак, незважаючи на вимоги про повернення коштів, відповідач боргу не повернула, а тому просить стягнути з останньої борг у розмірі 237600грн. 00 коп. У судовому засіданні позивач та його представник уточнені позовні вимоги підтримали повністю та просять суд стягнути з [PERSON] борг за договором позики в сумі 311 200 (триста одинадцять тисяч двісті) гривень 00 коп. основного боргу із урахуванням індексу інфляції в розмірі - 19294,40 грн., а також 3 % річних з простроченої суми за період прострочення в розмірі - 2967,06 грн. та пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ -24725,48 грн., а всього: 358 186 (триста п'ятдесят вісім тисяч сто вісімдесят шість) гривень 94 коп. та стягнути з [PERSON] сплачену суму судового збору в розмірі 3 581 (три тисячі п'ятсот вісімдесят одна) гривня 86 коп. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні відносно задоволення позову заперечила та вказала, що дана розписка була написана нею внаслідок обману і стосувалась лише підтвердження позики за договору позики грошей від 24.12.2013 року у сумі 236504грн., що еквівалентно 29600дол. США, посвідченого нотаріально та забезпеченого іпотекою відповідно до договору від 24.12.2013 року. Дослідивши та оцінивши докази у справі, судом встановлено наступні обставини. Відповідно до письмової розписки, 24.12.2013 року [PERSON] отримала в борг від [PERSON] 20000 доларів США та зобов'язалась повернути вказані кошти до 24.12.2014року або з моменту пред'явлення вимоги. Факт підписання даної розписки відповідачем не заперечується. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні вказали, що відповідач [PERSON] дійсно підписувала наведену розписку. Свідок [PERSON], який у судовому засіданні вказав, що не бачить зв'язку між розпискою, що є предметом спору та договорами позики та іпотеки від 24.12.2013 року, посвідченими нотаріально. Згідно висновку про результати перевірки за заявою [PERSON] від 25.06.2014 року, складеного Тернопільським РВ УМВС України в Тернопільській області, не встановлено складу будь-якого кримінального правопорушення у діях [PERSON] Згідно висновку, адвокат [PERSON], який був присутній 24.12.2014 року під час укладання договору позики грошей, іпотечного договору та написання [PERSON] розписки, повідомив що його клієнтка [PERSON] написала вказану розписку в підтвердження того, що згідно даного договору позики вона позичає 20000дол. США і зобов'язується їх повернути незважаючи на курс НБУ. Також останній зазначив, що під час укладення договору позики грошей, іпотечного договору та написання розписки на [PERSON] ніякого психологічного або фізичного тиску не чинилось, дані дії вона чинила з власної волі і добровільно. Разом із тим, згідно матеріалів перевірки, витребуваних судом із Тернопільського РВ УМВС України в Тернопільській області, дані пояснення [PERSON] містяться лише у самому висновку та у письмовому вигляді від [PERSON], за його підписом, відсутні. У матеріалах справи також містяться договір позики грошей від 24.12.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу [PERSON], зарежєстрований у реєстрі за №4239, укладений між сторонами, за яким [PERSON] позичила у [PERSON] гроші в сумі 236504грн., що еквівалентно 29600дол. США та договір іпотеки від 24.12.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрований у реєстрі за №4240, укладений між сторонами в забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за даним договором позики. 03 червня 2014року на адресу позивача направлено вимогу №01 від 03 червня 2014року про повернення суми позики в розмірі 237600грн. 00 коп. в семиденний строк з моменту отримання даної вимоги. Аналізуючи наведені, суд приходить до висновку про те, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики грошей, що стверджується письмовою розпискою відповідача від 24.12.2013 року, Посилання ж відповідача на написання розписки в підтвердження укладення договорів позики та іпотеки, посвідчених нотаріусом, належними доказами не підтверджуються. Так, у вказаній письмовій розписці відсутні будь-які посилання на договори позики грошей та іпотеки від 24.12.2013 року, що посвідчені нотаріально, а суми коштів, які позичені відповідно до розписки та згідно договору, посвідченого нотаріально, різняться. Крім цього, відповідачем вимоги про визнання недійсним договору позики за розпискою, на підставі ст.230 ЦК України, не заявлялись. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, 1. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ст.625 ЦК України, 1. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. 2. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1048 ЦК України, 1. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем, у строк та в порядку, встановленому договором. Борговий документ - оригінал договору позики грошей у сумі 20000 доларів США на час звернення з позовом до суду знаходиться у позивача, що підтверджує факт невиконання зі сторони відповідача [PERSON] зобов'язань щодо повернення позикодавцеві грошових коштів. У відповідності до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно розрахунку позивача заборгованість за договором позики становить 311 200 (триста одинадцять тисяч двісті) гривень 00 коп. основного боргу із урахуванням індексу інфляції в розмірі - 19294,40 грн., а також 3 % річних з простроченої суми за період прострочення в розмірі - 2967,06 грн. та пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ -24725,48 грн., а всього: 358 186 (триста п'ятдесят вісім тисяч сто вісімдесят шість) гривень 94 коп. Таким чином, судом встановлено порушення відповідачем [PERSON] прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу за договором позики від 24.12.2013 року в розмірі 20000дол. США, що еквівалентно 311200грн., а також 19294,40грн. інфляційних втрат та 2967,06грн. трьох відсотків річних та судових витрат по справі, позов слід задовольнити частково. Вимоги в частині стягнення пені до задоволення не підлягають, оскільки за відсутності у договорі посилань на наслідки прострочення виконання зобов'язання, їх підстави позивачем не обґрунтовані. На підставі наведеного,

Outcome: partial