Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до приватного підприємства «Євробуд» про відшкодування доходу, втраченого внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи-підприємця. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач послався на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 17 жовтня 2014 року в с.Зелена Бучацького району Тернопільської області, йому були спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості. Відповідно до вироку Монастириського районного суду Тернопільської області від 24 лютого 2015 року винуватцем вказаної дорожньо-транспортної пригоди був визнаний [PERSON] - працівник приватного підприємства «Євробуд», який, керуючи автомобілем марки «Мерседес-Бенц 814», реєстраційний номерний знак [NUMBER] з причепом «Одісей 3», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , порушив Правила дорожнього руху України, у зв`язку із чим його було визнано винним у вчиненні злочину, ч.1 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами. Власником джерела підвищеної небезпеки автомобіля марки «Мерседес-Бенц 814», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , є [PERSON] , який згідно з договором оренди фургона від 03 березня 2014 року передав вказаний фургон приватному підприємству «Євробуд» для вантажних перевезень, а власником причепа «Одісей 3», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , є відповідач - приватне підприємство «Євробуд». Цивільна відповідальність [PERSON] , як власника автомобіля марки «Мерседес-Бенц 814», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , та цивільна відповідальність приватного підприємства «Євробуд», як власника причепа «Одісей 3», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «АСК «Скарбниця». Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивач отримав каліцтво, втратив працездатність. В період з 01 січня 2015 року по 01 травня 2019 року позивач був непрацездатним, йому була встановлена ІII група інвалідності. Отже, його каліцтво і пов`язана із ним втрата працездатності тривали протягом 53-х місяців. До каліцтва позивач, як фізична особа-підприємець, здійснював підприємницьку діяльність, та у 2014 році отримав дохід у розмірі 59400 гривень 00 копійок, його середньомісячний дохід за вказаний період склав 5940 гривень 00 копійок. Оскільки внаслідок каліцтва та пов`язаною з ним втратою працездатності позивач протягом 53-х місяців був позбавлений можливості здійснювати підприємницьку діяльність, заподіяна йому каліцтвом шкода склала 314820 гривень 00 копійок (5910 гривень х 53 місяців = 314820 гривень). Посилаючись на положення ч.1 ст.1172, ч.2 ст. 1187, ч.1 ст. 1194, 1195, 1198 ЦК України, позивач просив суд стягнути на його користь із відповідача - приватного підприємства «Євробуд» - дохід, що був втрачений ним внаслідок каліцтва за період з 01.01.2015 року по 01.05.2019 року у розмірі 314820 (триста чотирнадцять тисяч вісімсот двадцять) гривень 00 копійок. Від представника\~відповідача приватного\~підприємства «Євробуд»\~надійшов відзив\~на позовну\~заяву,\~в якому,\~заперечуючи проти\~позовних вимог,\~представник відповідача\~просив суд\~відмовити в\~задоволені позовних\~вимог в\~повному обсязі.\~Обґрунтувуючи свої\~заперечення,\~ послався\~на те,\~що підприємницьку\~діяльність позивач\~здійснював на\~спрощеній системі\~оподаткування та\~за 2014\~рік отримав\~дохід у\~сумі 59400,00\~грн,\~що підтверджується\~довідкою ДФС\~від 30.03.2018\~року.\~29\~жовтня 2014\~року позивачем\~припинено підприємницьку\~діяльність,\~в даний\~час ним\~не надано\~документів про\~відновлення такої\~і взагалі\~не надано\~будь-яких\~документів на\~підтвердження того,\~що станом\~на травень\~2021\~року [PERSON] \~не отримує\~доходів.\~Жодного документу,\~який би\~підтверджував факт\~неможливості виконання\~ним роботи\~водія позивачем\~з 2015\~року і\~по даний\~час не\~надано,\~не надали\~відповідь на\~це питання\~і експерти,\~які проводили\~у справі\~комісійну судово-медичну\~експертизу.\~Довідкою до\~акта огляду\~МСЕК від\~17.02.2015\~року №\~0343413\~невідповідності працівника\~(в\~даному випадку\~позивача)\~займаній посаді\~або виконуваній\~роботі внаслідок\~стану здоров`я\~не встановлено,\~а навпаки,\~зазначено стосовно\~умов та\~характеру праці\~ легка\~праця з\~обмеженням ходьби,\~що присутнє\~у роботі\~водія.\~Представник відповідача\~у своїх\~запереченнях зазначив,\~що покладання\~обов`язку з\~відшкодування шкоди\~у межах\~страхового відшкодування\~на страхувальника,\~який уклав\~відповідний договір\~страхування і\~сплачує страхові\~платежі,\~суперечить меті\~інституту страхування\~цивільно-правової\~відповідальності.\~Непред`явлення\~вимог до\~страховика за\~наявності підстав\~для стягнення\~завданої шкоди\~саме зі\~страховика є\~підставою для\~відмови в\~позові до\~завдавача шкоди\~у відповідному\~розмірі.\~Представник відповідача\~заперечив щодо\~розрахунку позивачем\~розміру доходу,\~втраченого внаслідок\~каліцтва,\~та зазначив,\~що особа,\~яка має\~обов`язок здійснити\~таке відшкодування,\~може виплатити\~позивачу дохід,\~втрачений внаслідок\~каліцтва у\~розмірі 15612\~грн 00\~коп.\~Автомобіль марки\~«Мерседес-Бенц\~814»,\~реєстраційний номерний\~знак [NUMBER] ,\~належав ПП\~«Євробуд»,\~який згідно\~з договором\~суборенди перебував\~у володінні\~та користуванні\~іншого підприємства.\~Водій [PERSON] ,\~що є\~винуватцем у\~вказаній ДТП,\~вчинив дорожньо-транспортну\~пригоду за\~межами робочого\~часу та\~виконання трудових\~обов`язків,\~оскільки \~ДТП мала\~місце о\~08\~год.\~15\~хв,\~а згідно\~з правилами\~внутрішнього трудового\~розпорядку \~робочий день\~останнього починався\~о 09:00\~год.\~та закінчувався\~в 18:00\~год.\~Представник відповідача\~у своїх\~запереченнях заявив\~про застосування\~позовної давності\~у даному\~спорі.\~Він вважає,\~що позивач\~пропустив строк\~позовної давності,\~оскільки позовна\~давність не\~поширюється на\~вимогу про\~відшкодування шкоди,\~завданої каліцтвом,\~іншим ушкодженням\~здоров`я\~або смертю,\~однак предметом\~даного спору\~є відшкодування доходу, втраченого внаслідок каліцтва, до якого може застосовуватися позовна давність. В судовому засіданні позивач та представник позивача - адвокат Маркушевський Б.Ф. позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просять суд їх задовольнити, стягнувши із відповідача - приватного підприємства «Євробуд» на користь позивача дохід, що був втрачений ним внаслідок каліцтва за період з 01.01.2015 року по 01.05.2019 року у розмірі 314820 гривень 00 копійок. Представник відповідача приватного підприємства «Євробуд» адвокат Мацей М.М., будучи присутнім в судовому засіданні в режимі відеоконференції, проти позову заперечував в повному обсязі та, посилаючись на обставини, викладені у відзивах, письмових поясненнях, просив в задоволенні позову відмовити. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, що надані сторонами, прийнявши до уваги пояснення представників позивача та відповідача, наданих ними в судовому засіданні, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 24 лютого 2015 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 (п`ять тисяч сто) грн. в доход держави без позбавлення права керувати транспортними засобами. Стягнуто із [PERSON] в користь держави 5446 (п`ять тисяч чотириста сорок шість) грн. 50 коп. витрат на проведення експертиз (т.2 а.с. 24-25 копія вироку). Вироком встановлено, що 17 жовтня 2014 року близько 08 год. 15 хв. обвинувачений [PERSON] , як водій, керуючи автомобілем марки «Мерседес-Бенц 814», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , з причепом «Одісей 3» реєстраційний номерний знак [NUMBER] , рухався автомобільною дорогою по автодорозі в напрямку м.Тернополя, на 72км+800м даної автодороги в с. Зелена Бучацького районуТернопільської області, всупереч пунктам 1.5, 2.3 (б), 10.1, 11.3 та 13.3 Правил дорожнього руху України, не будучи уважним, здійснюючи зустрічний роз`їзд з автомобілем марки «МАЗ 53366 01», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , не дотримавшись безпечного інтервалу, не переконавшись в безпечності для інших учасників руху виконання маневру зміни напрямку руху, при наявності суцільної лінії дорожньої розмітки, що розділяє транспортні потоки протилежних напрямків, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з вищевказаним автомобілем під керуванням [PERSON] , після чого автомобіль марки «МАЗ 53366 01», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , в некерованому стані виїхав на смугу зустрічного руху, для нього, де зіткнувся із автомобілем марки «VOLKSWAGEN Jetta», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого переломо-вивиху голівки лівого стегна із зміщенням, закрито внутрі-суглобового перелому проксимального метаепіфіза лівої великогомілкової кістки без зміщення та малої гомілкової кістки із незначним зміщенням, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Із наданих позивачем доказів встановлено, що на момент зазначеної дорожньо-транспортної пригоди на підставі наказів №14-к від 01 вересня 2014 року, та №02-к від 21 травня 2015 року [PERSON] був працівником приватного підприємства «Євробуд» (т.2 а.с. 94-95). Твердження представника відповідача про те, що водій [PERSON] вчинив дорожньо-транспортну пригоду поза межами робочого часу та виконання трудових обов`язків, оскільки ДТП з його участю мала місце о 08 год. 15 хв., а згідно з правилами внутрішнього трудового розпорядку робочий день останнього починається о 09:00 год., а закінчується о 18:00 год., суд оцінює критично, оскільки воно спростовується письмовими доказами у справі. Так, судом встановлено, що водій [PERSON] 17 жовтня 2014 року перевозив автомобілем марки «Мерседес-Бенц 814», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , з причепом «Одісей 3» реєстраційний номерний знак [NUMBER] , товар із м. Калуш Івано-Франківської області до м. Городок Хмельницької області, який попередньо навантажив та отримав всі необхідні документи: товарно-транспортну накладну, видаткову накладну, товарну накладну, податкову накладну, рахунок про оплату. Про зазначену обставину [PERSON] зазначив під час його допиту судом як обвинуваченого (т.1 а.с.35,201-206). 01 вересня 2014 року [PERSON] уклав із приватним підприємством «Євробуд» договір про повну матеріальну відповідальність (т.1 а.с. 113). Власником автомобіля марки «Мерседес-Бенц 814», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , є [PERSON] , який згідно з договором оренди фургона від 03 березня 2014 року передав вказаний фургон приватному підприємству «Євробуд» для вантажних преревезень (т.2 а.с. 144, 173). Власником причепа «Одісей 3» реєстраційний номерний знак [NUMBER] , є відповідач - приватне підприємство «Євробуд». (т.2 а.с. 144 ). Цивільна відповідальність [PERSON] , як власника автомобіля марки «Мерседес-Бенц 814», реєстраційний номерний знак [NUMBER] застрахована у ПрАТ «АСК «Скарбниця». Відповідно до страхового полісу № АС/6226867, страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, складає: 100 000 грн., строк дії з 01.08.2014 року по 31.07.2015 року, франшиза - 0 грн. (т.2 а.с. 103) Також у ПрАТ «АСК «Скарбниця» була застрахована цивільна відповідальність приватного підприємства «Євробуд», як власника причепа «Одісей 3», реєстраційний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до страхового полісу № АІ/3415238, страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, складає: 100 000 грн., строк дії з 10.09.2014 року по 09.09.2015 року, франшиза - 0 грн. (т.2 а.с. 104). 09 червня 2015 року ПрАТ «АСК «Скарбниця» виплатила [PERSON] суму страхового відшкодування, завдану життю та здоров`ю, у розмірі 55711 гривень 35 копійок, згідно з укладеним між ними договору про відшкодування заподіяної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується платіжними дорученнями №1429, №1156 (т.1 а.с.128). Згідно з випискою із медичної картки хворого № 02/10800 [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в КЗ ТОР «Тернопільська університетська лікарня» в періоди з 20.10.2014 року по 03.11.2014 року, з 02.11.2015 року по 21.11.2015 року, з 21.03.2016 по 11.04.2016 року, з 18.04.2016 по 05.05.2016 року, з 14.07.2016 по 15.07.2016 року. Діагноз: тотальний ендопротез лівого кульшового суглобу, операція 23.10.2014 року, асептична нестабільність стегнового компонента, комбінована контрактура лівого кульшового суглобу ФНС І ст., операція 25.04.2016 року, ревізійне ендопротезування лівого кульшового суглобу, заміна стегнового компоненту та голівки ендопротезу лівого кульшового суглобу, травматичний вивих стегнового компоненту ендопротеза, операція 14.07.2016 року, закрите вправлення вивиху ендопротезу лівого кульшового суглобу (т.1 а.с.38-44, 46-53, 153-159). Відповідно до довідки МСЕК серії АВ № 0343413 [PERSON] встановлена довічно інвалідність ІІІ групи (т.1 а.с. 45). Внаслідок каліцтва та інвалідності [PERSON] призначена пенсія, розмір якої на час пред`явлення позову становив 1497 гривень 00 копійок (т.1 а.с.59). У вказаній справі судом призначалась комісійна судово-медична експертиза, якою було підтверджено втрату працездатності [PERSON] внаслідок отриманих під час ДТП травм, зокрема: загальна працездатність на період встановлення [PERSON] ІІІ групи інвалідності втрачена на 50%, професійна працездатність як водія втрачена на 60% (т.2 а.с. 209-214). Згідно з статтею 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до ч.1 статті 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Зі змісту положень ст.1198 ЦК України випливає, що розмір доходу фізичної особи-підприємця, втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, що підлягає відшкодуванню, визначається з її річного доходу, одержаного в попередньому господарському році, поділеного на дванадцять. Якщо ця особа отримувала дохід менш як дванадцять місяців, розмір її втраченого доходу визначається шляхом визначення сукупної суми доходу за відповідну кількість місяців. Розмір доходу від підприємницької діяльності, втраченого фізичною особою-підприємцем внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, визначається на підставі даних податкового органу. До дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] здійснював підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець, від якої за 10 місяців 2014 року отримав дохід у розмірі 59400 гривень 00 копійок. Вказана обставина підтверджується довідкою Теребовлянського відділення Бучацької об`єднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Тернопільській області №414/27-18/10 від 30.03.2018 року ( т.1 а.с. 57). Із наданих позивачем доказів, вбачається, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] внаслідок каліцтва та пов`язаною з ним втратою працездатності протягом 53-х місяців (з 01.01.2015 року по 01.05.2019 року) був позбавлений можливості здійснювати підприємницьку діяльність в результаті втрати працездатності. У 2014 році його середньомісячний дохід, як фізичної особи-підприємця склав 5940 гривень 00 копійок (59400 гривень : 10 місяців = 5940 гривень). Таким чином, заподіяна позивачу внаслідок каліцтва шкода склала 314820 гривень 00 копійок (5940 гривень х 53 місяців = 314820 гривень). Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки ПрАТ\~«АСК «Скарбниця»\~виплатила [PERSON] \~суму страхового\~відшкодування,\~завдану життю\~та здоров`ю,\~у розмірі\~55711\~гривень 35\~копійок,\~а згідно\~страхового полісу\~№ АС/6226867,\~страхова сума\~(ліміт\~відповідальності)\~за шкоду,\~заподіяну життю\~і здоров`ю,\~складає:\~100\~000\~грн.,\~тому у\~позивача залишається\~право вимоги\~до страховика ПрАТ «АСК «Скарбниця» на суму страхової виплати 44288 грн 65 коп, що становить різницю між страховою сумою (100000 грн) та фактично виплаченим страхуванням (55711 грн 35 коп). Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до страхового полісу АС/6226867, страховий ліміт 50 000 грн. встановлений на відшкодування шкоди, заподіяної майну, та страховий ліміт 100 000,00 грн. - на відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю. Таким чином, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення на його користь з приватного підприємства «Євробуд» в користь [PERSON] дохід, що був втрачений ним за 53 місяці каліцтва і перевищує страхову суму (ліміт відповідальності) у розмірі 270531 гривень 35 копійок. Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 23 вищевказаного Закону визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Згідно з положеннями статей 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Вимога представника відповідача про застосування позовної давності у даному спорі задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до п.3 ч. 1 ст. 286 Цивільного кодексу України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, що має місце у даному випадку і з чим погодився Верховний Суд у своїй постанові від 2 квітня 2020 року (т.2 а.с.74-77). Також суд не погоджується із твердженнями представника позивача про те, що позивач повинен був пред`явити свої вимоги до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди і це є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі, та твердженнями про покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності, оскільки позивач, користуючись своїм правом на відшкодування шкоди, звертався до страхувальника із вимогою про виплату йому страхового відшкодування у відповідному розмірі, яке йому було виплачено страховиком, та використовуючи своє конституційне право на звернення до суду за захистом своїх порушених прав, яке ніким не може бути обмежене, на думку суду, вправі вимагати відшкодування різниці між фактичном розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування відповідачем ПП «Євробуд». Інші заперечення відповідача, які викладені ним у відзиві, письмових поясненнях, заявах на обґрунтування відмови у позові, спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами, які є належними та допустимими, а тому суд не приймає їх до уваги. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, стягнувши із приватного підприємства «Євробуд» (80100, м.Червоноград, вул.Львівська, 32, Львівська область, ЄДРПУО 33071398) в користь [PERSON] , проживає [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , 270531.35 грн. доходу, втраченого внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи-підприємця. На підставі викладеного,

Outcome: partial