Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про оскарження рішень та зобов`язання вчинити певні дії до відповідачів Чернівецької міської ради, [PERSON] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що пунктом 3.1. рішення 78 сесії Чернівецької міської ради VII скликання від 11.06.2020 року №2202 «Про розгляд звернень громадян щодо надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» [PERSON] відмовлено у надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,0579га, для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд (код 02.01) за адресою [ADDRESS] , позаду будинковолодіння [ADDRESS] , (кадастровий номер 7310136300:17:002:0155). Вважає, що це рішення суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки він як дитина війни, 07.02.2020 року звернувся із заявою до департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради та просив передати йому у власність вищезазначену земельну ділянку. Зазначає, що зазначена земельна ділянка не потребувала відведення так як вже була сформована з визначеним цільовим призначенням, зареєстрована та їй присвоєно кадастровий номер. Рішенням Чернівецького міськвиконкому № 304 від 26.03.1954 року земельну ділянку площею 0.1991 га було закріплено за будинковолодінням [ADDRESS] та відповідно до договору оренди землі №6842 від 27.09.2010 року, земельна ділянка була передана його дружині [PERSON] в орендне користування, однак рішенням 68 сесії Чернівецької міської ради VI скликання від 31.08.2015 року № 1705 в продовженні терміну оренди земельної ділянки [PERSON] було відмовлено та зазначену земельну ділянку зараховано до земель запасу. Стверджує, що з дня укладення шлюбу 08.09.1968 року позивач з дружиною проживали і проживають по [ADDRESS] і на протязі багатьох років користувалися та користуються до цього часу зазначеною земельною ділянкою. Звертає увагу, що він звернувся із заявою щодо передачі йому у власність земельної ділянки, а не надання дозволу на складання проекту відведення, однак в оскаржуваному пункті рішення Чернівецька міська рада відмовляє йому у наданні дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки, хоча він цього не просив. Вважає також, що п. 2 рішення 83 сесії Чернівецької міської ради від 30.09.2020 року № 2421 щодо передачі у власність спірної земельної ділянки площею 0.0579 га (кадастровий номер 7310136300:17:002:0155) [PERSON] також суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки при прийнятті зазначеного рішення Чернівецька міська рада не врахувала, що на момент його прийняття ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29.09.2020 року їй було заборонено вчиняти будь-які дії відносно спірної земельної ділянки. На основі викладеного просить суд визнати незаконними та скасувати пункт 3.1. рішення 78 сесії Чернівецької міської ради VII скликання від 11.06.2020 року № 2202 «Про розгляд звернень громадян щодо надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» та п.2 рішення 83 сесії Чернівецької міської ради від 30.09.2020року № 2421 «Про розгляд звернень пільгової категорії громадян щодо надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок»; зобов`язати Чернівецьку міську раду прийняти рішення про передачу йому безоплатно у власність земельну ділянку, площею 0.0579га (кадастровий номер 7310136300:17:002:0155), для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (код 02.01) за адресою [ADDRESS]. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02.08.2021 року заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову задоволено. Заборонено кадастровим реєстраторам, державним реєстраторам, нотаріусам вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки площею 0,0579 га, кадастровий номер якої 7310136300:17:002:0155, цільове призначення - для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд (код 02.01) до вирішення судом цивільної справи за позовом [PERSON] до Чернівецької міської ради, [PERSON] про оскарження рішень та зобов`язати вчинити певні дії. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04.08.2021 року було відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 07.10.2021 року по справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримав повністю та просив її задовольнити в повному об`ємі. Зазначив, що спірна земельна ділянка вже була сформована, є зареєстрованою з кадастровим номером. Спірна земельна ділянка огорожена, там ростуть дерева. Рішенням Чернівецького міськвиконкому № 304 від 26.03.1954 року земельну ділянку площею 0,1991 га було закріплено за будинковолодінням [ADDRESS] та відповідно до договору оренди землі №6842 від 27.09.2010 року, земельна ділянка була передана дружині позивача [PERSON] в орендне користування. З 1968 року позивач з дружиною проживали і проживають по [ADDRESS] і на протязі багатьох років користувалися та користуються до цього часу зазначеною земельною ділянкою. [PERSON] , як дитина війни, звернувся до Чернівецької міської ради із заявою з проханням передати йому у власність земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , а не надати дозвіл на складання проекту відведення. Прийняте рішення міською радою щодо відмови [PERSON] у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а не передає її у власність, засвідчує, на думку представника, що відповідач знехтував своїм обов`язком об`єктивно і вчасно розглянути заяву. Також вважав, що Чернівецькою міською радою було порушено вимоги ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці про забезпечення позову. Представник відповідача Чернівецької міської ради Сьоміна І.В. в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити в задоволенні позову. Посилалася на те, що рішенням Чернівецької міської ради №2202 від 11.06.2020р. (пункт 3.1.), [PERSON] відмовлено у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , зв`язку з тим, що земельна ділянка за кадастровим номером 7310136300:17:002:0155 включена до переліку земельних ділянок, які підлягають продажу на земельних торгах (на підставі пункту 3 статті 136 ЗК України, пункту 1 додатка до рішення міської ради від 05.07.2016р. №303). Зазначає, що чинним законодавством не передбачено зобов`язань та не встановлено строків передачі земельних ділянок на земельні торги після їх включення до переліку ділянок, які підлягають продажу на торгах. Разом із цим, рішенням Чернівецької міської ради від 26.08.2010 року № 11406 ( [PERSON] (дружині позивача по справі) затверджено проект відведення по зміні цільового призначення спірної земельної ділянки та надано їй в оренду на 5 років із цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. 31.08.2015року рішенням Чернівецької міської ради №1705 відмовлено [PERSON] у продовженні терміну оренди спірної земельної ділянки, у зв`язку із перспективою забудови, а також припинено укладений договір оренди землі. Згідно із пунктом 44.2. вказаного рішення міської ради земельну ділянку за адресою [ADDRESS] , площею 0,0579га зараховано до земель запасу міста. Вказане рішення не оскаржувалося. Відмовляючи позивачу в наданні дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки у власність, орган місцевого самоврядування при прийнятті оскаржуваного рішення міської ради від 11.06.2020р. №2202 (п.п. 3.1 п.3), взяв до уваги та врахував раніше прийняте рішення (пункт 1 додатку до рішення міської ради від 05.07.2016 року №303) про продаж земельних ділянок з аукціону, яке було діюче на момент прийняття рішення та яке оскаржується. Стосовно оскарженння рішення міської ради від 30.09.2020 року №2421 (пункт 2), підставою прийняття цього пункту рішення слугувало протокольне рішення від 27.02.2020 року №1079/77. Зазначеним Протокольним рішенням за пропозицією депутата міської ради вирішено доручити виконавчому органу міської ради підготувати проект рішення щодо виключення з переліку земельних ділянок несільськогосподарського призначення, які підлягають продажу на земельних торгах, земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0579 га за кадастровим номером 7310136300:17:002:0155, з метою надання її учаснику бойових дій [PERSON] . Також, рекомендаціями постійної комісії з питань земельних відносин, архітектури та будівництва Чернівецької міської ради за проектом рішення було передати учаснику бойових дій [PERSON] безоплатно у власність земельну ділянку, площею 0,0579 га за кадастровим номером 7310136300:17:002:0155, за рахунок запасу міста для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Щодо наявності ухвали Шевченківського районного суду від 29.09.2020 року щодо заборони вчиняти будь-які дії відносно реєстрації спірної земельної ділянки, вважають, що зазначена ухвала не могла бути правовою підставою для неприйняття рішення органу місцевого самоврядування, оскільки у вказаній ухвалі відсутня заборона міській раді щодо прийняття рішень про передачу у власність спірної земельної ділянки будь-яким особам. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав повністю та пояснив, що 05 липня 2016 року рішенням Чернівецької міської ради №303 земельну ділянку включено до переліку ділянок несільськогосподарського призначення, які підлягають продажу на земельних торгах. Відповідно до листа Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин від 03.03.2021 року зазначено, що дружина позивача після припинення договору оренди та прийняття рішення Чернівецької міської ради від 31.08.2015 року земельну ділянку не повернула міській раді, відповідний акт приймання-передавання земельної ділянки не складався. Даний факт свідчить, що починаючи з дня припинення оренди земельної ділянки, позивач та його дружина користувались нею без правових підстав. 27 лютого 2020 року на 77-й сесії VII скликання Чернівецька міська рада протокольним рішенням №1079/77 вирішила доручити департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради підготувати проект рішення на засідання міськради щодо виключення спірної земельної ділянки з переліку земельних ділянок несільськогосподарського призначення, які підлягають продажу на земельних торгах з метою надання її відповідачу [PERSON] , як учаснику бойових дій, для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд. 11 червня 2020 року рішенням 78 сесії VII скликання Чернівецької міської ради №2202 відмовлено [PERSON] у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення спірної ділянки на підставі пункту 3 статті 136 Земельного кодексу України та пункту 1 додатка до рішення міської ради VII скликання від 05.07.2016 року №303 в зв`язку із не перебуванням на обліку індивідуальних забудовників. 30 вересня 2020 року рішенням Чернівецької міської ради №2421 передано спірну земельну ділянку у власність [PERSON] . Зазначає, що включення спірної ділянки до переліку ділянок, які підлягали продажу на торгах відбулось 05 липня 2016 року на підставі рішення ЧМР №303. При цьому, чинне законодавство не встановлює граничні строки передачі ділянок на земельні торги після їх включення до переліку ділянок, які підлягають продажу на торгах. Станом на день прийняття оскаржуваного рішення №2202 рішення про включення ділянки до переліку було чинним. Крім цього, в позові позивач вказує на незаконність прийняття рішення про передачу у власність земельної ділянки [PERSON] в зв`язку із прийняттям Шевченківським районним судом м.Чернівці ухвали від 29.09.2020 року «щодо заборони вчиняти будь-які дії відносно спірної ділянки». Однак, з доданої до позову ухвали суду від 29.09.2020 року вбачається, що судом в порядку забезпечення позову «заборонено Чернівецькій міській раді (кадастровим та державним реєстраторам) вчиняти будь-які дії відносно реєстрації земельної ділянки». Вказаною ухвалою станом на день її прийняття не встановлено заборони міській раді приймати рішення про передачу її у власність іншим особам, в тому числі [PERSON] . Відтак, твердження позивача про незаконність оскаржуваного рішення в зв`язку із наявною судовою забороною, не відповідає дійсності та суперечить змісту резолютивної частини ухвали від 29.09.2020 року. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вислухавши доводи сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до переконливого висновку, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає з наступних підстав. Спір між сторонами виник із приводу правомочностей позивача щодо земельної ділянки, кадастровий номер 7310136300:17:002:0155, площею 0.0579 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою [ADDRESS] . Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 6, п.7 постанови від 01 березня 2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснив, що при вирішенні питань, пов`язаних із компетенцією судів у спорах, що виникають із земельних відносин, суди мають виходити з того, що згідно зі статтями 13 і 14 Конституції України, статтями 177, 181, 324 і главою 30 ЦК земля та земельні ділянки є об`єктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок. Відповідно до цього, спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб`єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК, розглядаються в порядку цивільного судочинства. Отже, даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Як було встановлено судом, [PERSON] , як дитина війни, 07.02.2020 року звернувся із заявою до департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради про передачу йому у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,0579 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.18-19). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 06.02.2020 року (а.с.20-22), земельна ділянка кадастровий номер 7310136300:17:002:0155 розташована в [ADDRESS] . Відповідно до договору оренди від 29.07.2010 року № 6842 Чернівецькою міською радою в особі директора департаменту Юрчака А.П. надано в оренду [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,0579 га кадастровий номер 7310136300:17:002:0155, яка знаходиться в [ADDRESS] , строком на 5 (п`ять) років, а саме до 27.09.2015 року (а.с.25-26). Після закінчення терміну дії договору 31.08.2015 року рішенням Чернівецької міської ради №1705 відмовлено [PERSON] у продовженні терміну оренди спірної земельної ділянки, у зв`язку із перспективою забудови, а також припинено укладений договір оренди землі. Згідно із пунктом 44.2. вказаного рішення міської ради земельну ділянку за адресою [ADDRESS] площею 0,0579га зараховано до земель запасу міста.(а.с.27). Зазначене рішення ні позивачем ні його дружиною не оспорювалось, що в судовому засіданні підтвердив представник позивача. Рішенням Чернівецької міської ради від 05 липня 2016 року №303 (а.с.32-33) включено спірну земельну ділянку до переліку ділянок, які підлягали продажу на земельних торгах. Рішенням Чернівецької міської ради від 11.06.2020 року №2202 відмовлено [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0579 га, для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Відповідно до протокольного рішення №1079/77 від 27.02.2020 року (а.с.88) доручено виконавчому органу міської ради підготувати проект рішення щодо виключення з переліку земельних ділянок несільськогосподарського призначення, які підлягають продажу на земельних торгах, земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0579 га за кадастровим номером 7310136300:17:002:0155, з метою надання її учаснику бойових дій [PERSON] . Також, згідно рекомендацій постійної комісії з питань земельних відносин, архітектури та будівництва Чернівецької міської ради на проект рішення, які виносяться на розгляд 83 сесії міської ради VII скликання 27.08.2020 року (а.с.89), рекомендовано передати учаснику бойових дій [PERSON] безоплатно у власність земельну ділянку, площею 0,0579 га за кадастровим номером 7310136300:17:002:0155, за рахунок запасу міста для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Рішення Чернівецької міської ради від 01.07.2020 року №2243 (а.с.34) визнано таким, що втратив чинність п.1 додатка до рішення міської ради VІІ скликання №303 від 05.07.2016 року в частині включення земельної ділянки по [ADDRESS] , площею 0,0579 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд до переліку земельних ділянок несільськогосподарського призначення, які підлягають продажу на земельних торгах, з метою надання її учаснику бойових дій [PERSON] . Рішенням Чернівецької міської ради від 30.09.2020 року №2421 міською радою вирішено передати [PERSON] безоплатно у власність земельну ділянку, площею 0,0579 га (кадастровий номер 7310136300:17:002:0155) за рахунок земель запасу міста для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] , та цим же рішенням визнано таким що втратив чинність пункт 1.1 рішення міської ради 7 скликання від 18.08.2020 року (а.с.14). При цьому, судом встановлено, що позивач [PERSON] звертався до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовною заявою щодо визнання незаконним та скасування пункту 3.1. рішення 78 сесія Чернівецької міської ради VIIскликання від 11.06.2020 року № 2202. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30.04.2021 року в справі №727/7432/20 в задоволенні позовних вимог відмовлено. Постановою від 21.07.2021 року Чернівецький апеляційний суд змінив мотивувальну частину рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці в зазначеній справі. Залишив резолютивну частину рішення без змін та прийшов до висновку, що позивачем [PERSON] обрано неналежний спосіб захисту свого права, який не є ефективним і не зможе поновити його порушене право щодо передачі йому у власність спірної земельної ділянки, та з врахуванням незалучення всіх учасників по справі, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушення норм матеріального та процесуального права, а тому його слід змінити у мотивувальній частині, виклавши його в редакції цієї постанови (а.с.45-48). Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. За змістом ст. 152 ЗК України одним із способів захисту прав на земельні ділянки визначено визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Пунктами «а» та «в» ч. 1 ст. 12 ЗК України регламентовано, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад та надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності. За змістом ст.ст. 13, 14 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Земельне законодавство базується, серед інших, на принципах забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; забезпечення гарантій прав на землю передбачено п.п. «б», «ґ» ч. 1 ст. 5 ЗК України. До загальних засад цивільного законодавства відноситься справедливість, добросовісність та розумність. (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України). Згідно ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. Згідно ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Частиною першою статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержанні земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений статтею 118 ЗК України. Згідно ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ч.3 ст. 136 Земельного кодексу України (в чинній редакції на момент подачі позову до суду), земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок держаної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів. При цьому, включення спірної ділянки до переліку ділянок, які підлягали продажу на торгах, відбулось 05.07.2016 року на підставі рішення Чернівецької міської ради №303. Однак, чинне законодавство не встановлювало граничні строки передачі ділянок на земельні торги після їх включення до переліку ділянок, які підлягають продажу та торгах. Згідно ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району; для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара; для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара; для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара; для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара; для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] рішення 68 сесії Чернівецької міської ради VI скликання від 31.08.2015 року № 1705, яким в продовженні терміну оренди земельної ділянки [PERSON] відмовлено, та зазначену земельну ділянку зараховано до земель запасу, позивачем не оскаржувалось. Також, як вбачається із матеріалів справи, 06 листопада 2019 року [PERSON] , як учасник АТО звернувся із заявою до Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради про передачу йому безоплатно у власність спірної земельну ділянку (а.с.108). При цьому, позивач з 2015 року по 07.02.2020 року (до дня подачі ним заяви) не звертався, як «Дитина війни» із заявою щодо передачі у власність спірної земельної ділянки, звернувся лише через два місяці після звернення відповідача з вказаною заявою. За наведених обставин, доводи позивача є неспроможними, а заявлені позовні вимоги - безпідставними. Судом також було встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 29.09.2020 року заяву позивача [PERSON] та в його інтересах представника адвоката Лопух С.В. про забезпечення позову - задоволено. В порядку забезпечення позову [PERSON] до Чернівецької міської ради про оскарження рішення, було заборонено Чернівецькій міській раді (кадастровим та державним реєстраторам) вчиняти будь-які дії відносно реєстрації земельної ділянки площею 0,0579 га, кадастровий номер 7310136300:17:002:0155, цільове призначення - для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд (код 02.01), розташованої в [ADDRESS] .(а.с.36-37). 20.10.2020 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці виправлено описку в другому абзаці резолютивної частини ухвали Шевченківського районного суду м.Чернівці від 29.09.2020 року по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Чернівецької міської ради про оскарження рішення та вірним вважати - «заборонити Чернівецькій міській раді, (кадастровим та державним реєстраторам) вчиняти будь-які дії відносно земельної ділянки площею 0,0579 га, кадастровий номер 7310136300:17:002:0155, цільове призначення - для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд (код 02.01).». (а.с.38). Таким чином, суд вважає, що станом на 30.09.2021 року при передачі спірної земельної ділянки [PERSON] з боку Чернівецької міської ради відсутні будь-які порушення, оскільки на той час існувала ухвала Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29.09.2020 року про заборону вчиняти будь-які дії відносно реєстрації спірної земельної ділянки. А щодо заборони «вчинення будь-яких дій відносно земельної ділянки», які вже зазначені в ухвалі Шевченківського районного суду м. Чернівці про виправлення описки від 20.10.2020 року на той момент були відсутні, тому порушення з боку Чернівецької міської ради, під час винесення оскаржуваного рішення, на думку суду, відсутні. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.5 ст.81 ЦПК України). Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин. Таким чином, враховуючи викладені обставини, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Чернівецької міської ради, [PERSON] про оскарження рішень та зобов`язання вчинити певні дії, необхідно відмовити.

Outcome: dismissed