Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, з тих підстав, що 17.05.2015 року помер його батько [PERSON], внаслідок чого відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок за адресою: с. Люта, 1022, Великоберезнянського району Закарпатської області. Даний будинок збудований його батьком, який до дня своєї смерті був головою цього дворогосподарства, що стверджується довідкою виконавчого комітету Лютянської сільської ради № 359 від 26.02.2016 року. Він являється спадкоємцем вказаного майна за заповітом, посвідченим у Лютянській сільській раді 24 лютого 2015 року за реєстраційним № 22. Крім того, у звязку з постійним проживанням разом із спадкодавцем на день його смерті він фактично вступив в управління та володіння спадковим будинком. Згідно технічного паспорту № [NUMBER] Великоберезнянське районне бюро технічної інвентаризації від 25.11.2015 року вартість вказаного житлового будинку становить 62 673 грн. Разом з тим, правовстановлюючі документи на цю нерухомість за час життя його батька виготовлені не були, тобто відсутність реєстрації права власності на вказаний будинок перешкоджає йому оформити спадкування такого у нотаріуса, так як згідно діючого законодавства право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації цього права. Саме тому 01.03.2016 року він отримав відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки видача такого свідоцтва проводиться після подання правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві. За таких обставин, просить визнати за ним право власності на згадуваний житловий будинок в порядку спадкування після смерті батька. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив розглянути справу без його участі. Лютянський сільський голова також у судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій проти задоволення позову не заперечив та просив розглянути справу без участі їх представника. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. У судовому засіданні належними доказами встановлено, що 17.05.2015 року помер батько позивача [PERSON] [PERSON], якому належав житловий будинок за адресою: с. Люта, 1022, Великоберезнянського району Закарпатської області. Позивач являється спадкоємцем за заповітом вказаного майна і на момент відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем у цьому будинку. - 2 - Ці факти підтверджуються: копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії І-ФМ № 188850, виданого виконавчим комітетом Лютянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області 18.05.2015 року; копією свідоцтва про народження позивача серії І-ЯР № 272198, виданого виконавчим комітетом Лютянської сільради Великоберезнянського району Закарпатської області 17.12.1956 року; довідкою виконавчого комітету Лютянської сільської ради № 359 від 26.02.2016 року, з якої вбачається, що [PERSON], який помер 17.05.2015 року, дійсно до дня своєї смерті був головою дворогосподарства за адресою: с. Люта, 1022, Великоберезнянського району Закарпатської області; копією заповіту від 24.02.2015 року, за змістом якого [PERSON] на випадок своєї смерті робить таке розпорядження: все належне йому майно і все те, що буде належати йому на день смерті за законом і на що він матиме право заповідає своєму синові [PERSON], [INFO], вцілому; а також визнанням позову сільською радою. Обставин, які вказували б, що на спадкове майно окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, судом не встановлено. Так, позивач звернувся до нотаріуса з наміром оформити свідоцтво про право на спадщину. Однак, як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Великоберезнянського районного нотаріального округу [PERSON] № 25/01-16 від 01.03.2016 року, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за [PERSON]., оскільки за життя спадкодавця свідоцтво про право власності на цю нерухомість не було виготовлене та не було зареєстроване у встановленому законом порядку. Як роз'яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в тому числі і визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК Кодексу спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. - 3 - Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. З огляду на зазначені обставини справи, враховуючи відмову нотаріуса в оформленні права на спадщину, суд, використовуючи винятковий спосіб захисту спадкового права позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved