Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме: встановити, що [PERSON], [INFO], є онукою [PERSON], [INFO], яка померла 20.09.2013 р., та визнати право власності на житловий будинок з надвірними будівлями №16 по вул. О.Кошевого, в місті Мерефа, Харківського району, Харківської області за [PERSON], [INFO] в порядку спадкування після [PERSON], [INFO], яка померла 20.09.2013 р. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що житловий будинок з надвірними будівлями № 16 по вул. О.Кошевого, в місті Мерефа, Харківського району, Харківської області належав на праві приватної власності [PERSON], [INFO], яка позивачу приходиться свекрухою. Підтвердженням цього є договір купівлі-продажу, посвідчений 12.02.1992 року за реєстраційним №3-554 та зареєстрований в БТІ 18.02.1992 року за №54. [PERSON], згідно з заповітом від 02 січня 1990 року, розпорядилась на випадок смерті всім своїм майном на користь свого сина - [PERSON]. Згідно зі свідоцтвом про смерть [PERSON] померла 25.09.2013. Після смерті останньої відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями розташованого за адресою: вул. О.Кошевого, буд. 16, м. Мерефа, Харківського району, Харківської області. Із зазначеного позивачем свідчить, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], і, в той же час, він є спадкоємцем першої черги за законом, як син спадкодавці. 08 листопада 2013 року [PERSON] надав заяву про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON], [INFO], яка посвідчена приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] Позивач, [PERSON], яка є матірю [PERSON], звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини від імені малолітньої доньки. 24 жовтня 2014 року завідувачем Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області [PERSON] надано лист за №2706/02-14, де зазначено, що «відсутні документи, що стверджують безспірним порядком факт родинних відносин між померлою [PERSON] та малолітньою донькою позивача [PERSON]». Вищевказані обставини повязані з тим, що у свідоцтві про народження [PERSON] (народився 21.05.1981 року, запис в книзі реєстрації актів народження №30 від 01.07.1981р.) в графі, де зазначено прізвище, імя, по батькові матері російською мовою зазначено: «Раскатова Розалия Хайдаровна». Таким чином, було допущено помилку в написанні імені матері особи: дійсне її імя «Рауза», а в документі невірно вказано «Розалія». Позивач в судовому засідання не зявилась,про день та час слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. Представник позивача в судовому засідання не зявилась,про день та час слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, надала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Представник відповідача [PERSON] районної ради Харківської області в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином судовою кореспонденцією, про причини неявки не повідомив. Заперечення на позовну заяву до суду не було надано. Представник третьої особи у справі Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області в судове засідання не зявилась, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, до суду надав заяву, в якій зазначено, що з позовними вимогами згоден та просить суд розглядати без його участі (а.с. 34). Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 224 ? 226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані докази в їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з договором купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом 12.02.1992 року за реєстраційним №3-554 та зареєстрованого у реєстраційній книзі в БТІ від 18.02.1992 року під №54, [PERSON] була власником житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: вул. О.Кошевого, буд. 16, м. Мерефа, Харківського району, Харківської області (а.с. 7). Згідно зі свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №407444, яке видано 25 вересня 2013 року виконавчим комітетом Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області, [PERSON] померла 20 вересня 2013 року (а.с. 9) Відповідно до умов заповіту від 22 січня 1999 року, який зареєстрований в реєстрі за №3-196, [PERSON] розпорядилась на випадок смерті всім своїм майном на користь свого сина, [PERSON] (а.с. 8). 08 листопада 2013 року [PERSON] надав заяву про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON], [INFO], яка посвідчена приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] та зареєстрована в реєстрі за №1777 (а.с. 12). Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ВП № 011783, виданого Мерефянською міською радою Харківського району Харківської області 17 травня 2005 року батьками [PERSON], [INFO], є: батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с. 11). У звязку з відмовою від прийняття спадщини [PERSON] на користь [PERSON], [INFO] позивач звернулась із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини від імені малолітньої доньки. Дана заява посвідчена приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] та зареєстрована в реєстрі за №1778 (а.с. 13). 24 жовтня 2014 року завідувачем Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області [PERSON] надано лист за №2706/02-14, де зазначено, що «відсутні документи, що стверджують безспірним порядком факт родинних відносин між померлою [PERSON] та Вашою малолітньою донькою [PERSON]» (а.с. 14). Судом встановлено, що у свідоцтві про народження [PERSON] серії V-ЛО №444038 (народився 21.05.1981 року, запис в книзі реєстрації актів народження №30 від 01.07.1981р.) в графі, де вказано прізвище, імя, по батькові матері, російською мовою зазначено: «Раскатова Розалия Хайдаровна» (а.с. 10), а отже, було допущено помилку в написанні імені матері особи: дійсне її імя «Рауза», а в документі невірно вказано «Розалія». Згідно наданої суду копії свідоцтва про реєстрації шлюбу серії ІІІ №333041, прізвище імя та по батькові російською мовою вказано також «Раскатова Рауза Хайдаровна». Дана обставина підтверджується також і свідоцтвом про розірвання шлюбу, серії ІІ-ВЛ №354858. (а.с. 17-18). Встановлення даної обставини породжує факт родинного звязку, який полягає в тому, що [PERSON], [INFO], є онукою [PERSON], [INFO], яка померла 20.09.2013 р., а помилка у написання імені допущена виключно органами реєстрації актів цивільного стану, оскільки протягом всього життя у інших документах особа значилась як «Рауза». Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК Кодексу. У відповідності до положень п.25 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі коли спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь особи, вказаної в статті 1266 ЦК України, правила про спадкування за правом представлення не застосовуються. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 пунктом 2 встановлено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до відомостей наданих Першою нотаріальною конторою Харківського району Харківської області на виконання ухвали Харківського районного суду Харківської області від 18 лютого 2015 року у справі № 635/10728/14-ц, свідоцтво про право власності на спадщину після [PERSON], яка померла 20.09.2013 р., державна нотаріальна контора станом на 25 березня 2015 року не видавала (а.с. 53). Отже, [PERSON], [INFO], має право в порядку спадкування за законом після [PERSON], [INFO], яка померла 20.09.2013 р., претендувати на власність, що складає предмет спадщини померлої, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями №16 по вул. О.Кошевого, в місті Мерефа, Харківського району, Харківської області, , Таким чином, судом встановлено, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved