Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, в якому зазначив, що [PERSON] є наймачем квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Крім позивача, за вказаною адресою на даний час зареєстрований [PERSON], [PERSON] і [PERSON] При цьому відповідач у вищезазначеній квартирі з 2011 року не проживає. У звязку з реєстрацією [PERSON] у квартирі він змушений нести зайві витрати по сплаті за комунальні послуги. Теперішнє місце проживання відповідача йому не відоме. Добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідач відмовляється. Враховуючи викладене, він просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений судом своєчасно і належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов підтримав повністю і просив суд його задовольнити з підстав, викладених в уточненій позовній заяві. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, уточнений позов визнав повністю, проти його задоволення не заперечував та пояснив, що дійсно не проживає у спірній квартирі з 2011 року. Треті особи і представник третьої особи в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце слухання справи були повідомлені судом своєчасно і належним чином, надали суду заяви, в яких просили розглядати справу без їхньої участі, проти задоволення уточненого позову не заперечували. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до наступних висновків. За вимогами ч. 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ордеру на жиле приміщення № 3714 від 11.05.1973 року, останній був виданий [PERSON] на право зайняття жилого помешкання за адресою: [ADDRESS], що відноситься до комунальної власності, разом з сімєю: дружиною [PERSON], донькою [PERSON], синами [PERSON], [PERSON] (а.с. 9). Згідно з даними паспорта [PERSON], останній зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с. 17). На підставі акту про не проживання від 02.07.2017 року, складеного представниками ОСББ «Чумаченка 36», у результаті проведення обстеження і зі слів сусідів, було встановлено, що [PERSON] з 2011 року і по теперішній час не проживає за адресою: [INFO] (а.с. 21). Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. На підставі ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ч.2 ст.64 Житлового кодексу України до членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. З роз'яснень п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» вбачається, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» поняття реєстрації визначено як внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла. На підставі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. Отже, оскільки відповідач не є власником спірної квартири, не проживає у ній більше шести років з власної ініціативи і без поважної причини, витрати на її утримання не несе, комунальні послуги не сплачує, а також враховуючи те, що, зокрема, платежі по наданню водопостачання, вивіз сміття залежить від кількості зареєстрованих в квартирі осіб, і зазначені витрати в даному випадку несе наймач квартири та члени його сімї, суд вважає, що факт реєстрації відповідача у спірній квартирі порушує право позивача як наймача. Таким чином, у звязку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Так як позивач просив не стягувати з відповідача сплачений ним при подачі позовної заяви до суду судовий збір, тому суд вважає за необхідне не стягувати з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved