Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів. В позові посилається на те, що відповідно до рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 05 квітня 2018 р. його зобов`язали сплачувати на користь відповідачки аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] [INFO] , у зв`язку з його навчанням, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно на період навчання, починаючи з 14.02.2018 р. до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Вказує на те, що на час постановлення рішення, син [PERSON] навчався в Коледжі Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича. Зазначає, що в червні 2019 р. син [PERSON] закінчив навчання в Коледжі Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича, та 30 червня 2019 р. отримав диплом молодшого спеціаліста Серії [NUMBER] від 30.06.2019 р. Вказує на те, що син [PERSON] завершив навчання, відповідачем [PERSON] до Заставнівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управляння юстиції було направлено відповідну заяву. Зазначає, що в серпні 2019 р., син [PERSON] поступив на навчання в Чернівецький національний університету імені Юрія [PERSON] . Навчання строком на 2 роки, бакалавр, скорочена денна, спеціальність 125 «Кібербезпека», згідно договору №30.2-017 від 30.08.2019 р. про надання освітніх послуг між закладом вищої освіти та фізичної особою. Зазначає, що в зв`язку з вказаними обставинами, що син [PERSON] продовжує навчання в вищому закладі освіти, головний державний виконавець Заставнівського районного відділу Державної виконавчої служби виніс Постанову про звернення стягнення на заробітну плату пенсію, стипендії та інші доходи боржника від 25.09.2019 р. Таким чином, він знову зобов`язаний сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. на повнолітнього сина [PERSON] [INFO] , уже у зв`язку з продовженням навчання в вищому закладі освіти. Вказує на те, що на даний період часу змінився його статус, він уже не працює та заробітну плату не отримує, він являється особою пенсійного віку (виповнилося 61 рік), вийшов на пенсію по віку. Тобто являюся пенсіонером, а розмір пенсія становить 3021,64 грн. на місяць. Тобто на теперішній час за таких умов, в силу об`єктивних та суб`єктивних обставинваин, він згідно ст. 199 СК України, неспроможний надати повнолітньому сину [PERSON] , який продовжує навчання матеріальну допомогу. Просить звільнити його від сплати аліментів на користь відповідачки [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] [INFO] у зв`язку з його навчанням у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно на період навчання, починаючи з 14.02.2018 р. до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років, які він сплачує згідно рішення Садгірського районного суду м.Чернівці 05.04.2018 р. Також просить виконавчий лист виданий на підставі рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 05.04.2018 р. визнати недійсним. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав в повному обсязі та надав суду пояснення згідно позовних вимог, які просив задовольнити. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов визнала. За ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно виконавчого листа Садгірського районного суду м.Чернівці віл 05.04.2018 року стягнуто з [PERSON] 1958 р.н., на користь відповідачки [PERSON] 1973 р.н. аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] [INFO] у зв`язку з його навчанням у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно на період навчання, починаючи з 14.02.2018 р. до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Судом встановлено, що згідно постанови про відкриття виконавчого провадження 23.05.2018 року стягуються з [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. Судом встановлено, що згідно довідки № 1230 від 13.12.2019 року виданої виконкомом Васловівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, [PERSON] [INFO] на даний час не працює та являється пенсіонером. Судом встановлено, що згідно довіки Заставнівської ЦРЛ від 16.12.2019р. у [PERSON] погіршився стан здоров`я. Судом встановлено, що згідно довідки про доходи № 7224 3221 9462 9211 виданої пенсіонеру [PERSON] , в тому, що він перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Чернівецькій області і отримує пенсію за віком, сума пенсії за період з 01.01.2019р. по 30.11.2019 року складає 31727.22 грн. Судом встановлено, що згідно довідки № 1229 від 13.12.2019 року виданої виконкомом Васловівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, про те, що [PERSON] [INFO] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] . Судом встановлено, що згідно диплом молодшого спеціаліста Серії [NUMBER] від 30.06.2019р [PERSON] закінчив навчання в Коледжі Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича Судом встановлено, що згідно договіру №30.2-017 від 30.08.2019 року [PERSON] , поступив на навчання в Чернівецький національний університету імені Юрія [PERSON] . навчання строком на 2 роки, бакалавр, скорочена денна, спеціальність 125 «Кібербезпека», Судом встановлено, що [PERSON] продовжує навчання в вищому закладі освіти, головний державний виконавець Заставнівського районного відділу Державної виконавчої служби виніс Постанову про звернення стягнення на заробітну плату пенсію, стипендії та інші доходи боржника від 25.09.2019 р. Статтею 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Відповідно до ч.1.ст. 192 СК України , розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених ним Кодексом. Аналогічна вимога кореспондується з положеннями ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.З ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст.273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися,адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст.273 СК України має на меті скасування їх присудження. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Обов`язок позивача щодо утримання дитини припиняється також і на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» скасування або визнання не чинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. На підставі викладеного згідно ст. 182-184, 188, 192, 273 СК України,ст.ст. 141, 263, 265 ЦПК України, -

Outcome: approved