Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON], ІПН [NUMBER] у рахунок погашення боргу за договором позики від 15.12.2014 року на користь [PERSON] 50\~000 грн. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач по справі [PERSON] у грудні 2014 року звернулася до неї із проханням позичити їй грошові кошти. 15 грудня 2014 року між нею та [PERSON] був укладений договір позики коштів. Згідно до договору вона надала відповідачу по справі безпроцентну грошову позику у сумі 50\~000 грн. Строк повернення боргу згідно з умовами договору встановлений до 15 грудня 2015 року. Після отримання грошей, що відбулося за участю свідка [PERSON], відповідач по справі [PERSON] власноруч уклала договір позики. Однак, в зазначений у договорі позики термін, [PERSON] грошей не повернула. Під-будь яким приводом ухиляється від виконання свого зобов'язання. Намагання зустрітися з нею виявилися марними, що змусило позивача звернутися до суду для зaxисту порушеного права та вимагати в судовому порядку повернення суми боргу. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, заявила клопотання про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник позивача адвокат [PERSON], в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутністю не надала, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталася, а також не скористався правом надання заперечень проти позову. Відповідно до ч. 1\~ст. 224 ЦПК України\~ у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з чим суд, з урахуванням згоди представника позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15 грудня 2014 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, що підтверджується копією договору позики (а.с. 8). Відповідно до п. 1. Договору позивач, як Позикодавець, передав відповідачу як Позичальникові позику в сумі 50 000 гривень готівкою. Відповідно до п.2. Договору Позичальник зобов'язувався повернути отриману суму в строки і у порядку, зазначеному в Договорі, а саме до 15 грудня 2015 року. Згідно змісту позовної заяви, позивач, як позикодавець, свої умови за Договором виконав надавши відповідачу [PERSON] обумовлену Договором суму позики, в присутності свідка [PERSON] В контексті викладених відносин, судом встановлено, що спірні правовідносини по справі врегульовані Цивільним кодексом України. Згідно зі\~ст. 1046 ЦК України,\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до\~ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Статтями\~525\~та\~615 ЦК України\~передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Нормами\~статті 610 ЦК України\~встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 530 ЦК України\~передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 625 ЦК України\~передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Нормою\~статті 599 ЦК України\~передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.\~\~ Судом встановлено, що позивач [PERSON] свої зобов'язання за договором позики виконала в повному обсязі, а саме надала відповідачу [PERSON] грошові кошти у зазначеному розмірі. Відповідач [PERSON] отримала позику, але належним чином вона не виконала зобов'язання щодо погашення заборгованості за договором позики, що утворило для неї зобовязання сплатити суму боргу, що становить 50000,00 (пятдесят тисяч) гривень. Відповідачем сума заборгованості не спростована. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства в межах позовних вимог (ст.11 ЦПК України), суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за договором позики у розмірі 50000,00 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат та враховуючи волевиявлення позивача щодо відсутності необхідності стягувати з відповідача сплачений позивачем судовий збір, суд у відповідності до ст.ст. 11, 88 ЦПК України приходить до висновку, що судові витрати у справі відшкодування не підлягають та покладаються на позивача.

Outcome: approved