Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Шепетівської районної державної адміністрації про стягнення заробітної плати в сумі 6196,58 грн., середнього заробітку з 25.03.2014 року та моральної шкоди в сумі 2000 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 25.03.2014 року відповідача зобов'язано провести нарахування та виплату йому заробітну плату з 01.11.2012 року по 14 грудня 2012 року. Наказом № 26-к від 14.12.2012 року був звільнений з посади директора будинку -інтернату за ст.40 КЗпП України. До теперішнього часу йому не виплачено заробітну плату за листопад і 14 днів грудня, яка за його підрахунками складає 6196,58 грн. Внаслідок непроведення з ним розрахунку при звільненні йому заподіяно величезних моральних страждань: весь час він переживав з приводу існування своєї сім'ї, тому що вони були позбавлені нормального спілкування з оточуючими людьми, доводилося приймати ліки та лікуватися в лікарні. Спричинену йому моральну шкоду оцінює в 2000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив, що його незаконно звільнили з посади директора Грицівського будинку-інтернату, оскільки в зв'язку з реорганізацією повинні були перевести до Шепетівського районного територіального центру соціального обслуговування. Після звільнення йому не виплатили заробітну плату за час роботи з 01.11.2012 року по 14.12.2012 року, проте виплатили компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати. Внаслідок цього він нервується, п'є пігулки, 29.04.2013 року був в лікарні. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечував та пояснив, що позивач ніколи не працював в Управлінні праці та соціального захисту населення, тому відповідач не може нарахувати та виплатити йому заробітну плату. 20.11.2014 року за рішенням апеляційного суду позивачу виплачено середній заробіток в сумі 77 тис.грн. Вважає, що позивач не надав доказів спричинення йому моральної шкоди, тому в позові необхідно відмовити. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно ст.2371 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за це період. Згідно записів в трудовій книжці позивач працював директором Грицівського будинку-інтернату з 08.06.2006 року по 14.12.2014 року. Наказом Управління праці та соціального захисту населення Шепетівської районної державної адміністрації № 26-к від 14.12.2012 року в зв'язку з реорганізацією Грицівського будинку-інтернату для громадян похилого віку та інвалідів позивача було звільнено з посади за ст.40 КЗпП України. Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 25.03.2014 року встановлено, що саме Управління праці та соціального захисту населення Шепетівської районної державної адміністрації як роботодавець зобов'язане провести нарахування та виплату заробітної плати позивачу, та зобов'язано відповідача провести нарахування та виплату заробітної плати [PERSON] з 1 листопада 2012 року по 14 грудня 2012 року. Вказаним рішенням з відповідача на користь позивача стягнуто 77273,33 грн. середнього заробітку за час затримки проведення розрахунку при звільненні, 500 грн. моральних збитків. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській чи адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Судом встановлено, що при звільнені позивачу не було нараховано та виплачено заробітну плату за період з 01.11.2012 року по 14.12.2014 року, тому відповідач зобов'язаний виплатити позивачу його середній заробіток за весь час затримки з 26.03.2014 року по день фактичного розрахунку. Кількість днів затримки розрахунку з 26.03.2014 року по 30.12.2014 року становить 197 днів. Згідно архівної довідки № 81 від 22.12.2014 року заробітна плата позивача за вересень 2012 року складала 2518,32 грн. (22 робочих дні), за жовтень - 2571,39 грн. (без врахування інших виплат) (23 робочих дні), тому середньоденний заробіток складає 113,10 грн. (2518,32 грн. + 2571,39 грн. ) : 45 роб.днів) Таким чином, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становитиме 22 280,70 грн. Згідно меморіального ордеру № 1 від 20.11.2014 року [PERSON] на виконання рішення апеляційного суду від 25.03.2014 року виплачено 77273,33 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Судом встановлено, що моральні страждання позивач переживав в зв'язку зі звільненням його з роботи, яке на його думку, було несправедливим. Доказів того, що він був позбавлений спілкування з оточуючими людьми внаслідок непроведення з ним своєчасного розрахунку , позивач суду не надав. За таких обставин, судом не знайдено підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial