overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 11 січня 2013 року відповідач [PERSON] позичив у нього під розписку 15113, 10 грн. з кінцевим терміном повернення 11 липня 2013 року. Однак, у встановлений в розписці строк відповідач кошти не повернув. На його неодноразові вимоги щодо повернення грошей відповідач не реагував, а тому він звернувся до суду про стягнення з нього в примусовому порядку вказаного вище боргу. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 1800 грн. та судовий збір в розмірі 229,41 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити з підстав, наведених в ньому. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідач [PERSON] взяв в борг у позивача [PERSON] 15113, 10 грн., що підтверджується оригіналом розписки від 11.01.2013 року. Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позички одна сторона(позикодавець) передає у власність другій стороні(позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.1 ст.1049 цього ж Кодексу позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивача, відповідач в строк, вказаний в розписці, взятий у позивача борг не повернув, а тому позов обгрунтований і він підлягає до задоволення. Крім того, суд дійшов до висновку, що з відповідача слід стягнути витрати позивача, пов'язані з наданням йому правової допомоги в розмірі 1800 грн., а також судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 14 червня 2014 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який вони зареєстрували у відділі ДРАЦС по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області за № 881. Дітей від шлюбу у них немає. За час спільного проживання між ними постійно виникали сварки, через різні погляди на життя. Вони не проживають разом більше 4-ох місяців, спільне господарство не ведуть. Тому заходів до примирення вживати недоцільним. А тому на підставі викладеного просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила хоча була належним чином оповіщена про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.06.2014 року. Дана обставина підтверджена оглянутим свідоцтвом про реєстрацію шлюбу між сторонами. В судовому засіданні також встановлено, що шлюб між сторонами існує тільки формально, сторони не підтримують жодних звязків і не ведуть ніякого спільного господарства. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, сторони разом не проживають і позивач не бажає примирення та відновлення шлюбних відносин з відповідачем, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 15 травня 2008 року помер його батько [PERSON] За життя [PERSON] залишив заповіт. Таким чином має місце спадкоємство за заповітом, згідно якого він є єдиним спадкоємцем на все майно, в тому числі й на житловий будинок в с. Костринська Розтока,128 Великоберезнянського району Закарпатської області, з надвірними будівлями та спорудами. Позивач зазначав, що він в установленому законом порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON], так як постійно проживав з ним. Правовстановлюючі документи за час життя заповідача виготовлені не були, а тому він позбавлений можливості оформити спадщину в позасудовому порядку і тому змушений звернутися до суду про визнання права власності на вказаний вище будинок в порядку спадкування за заповітом. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак до суду надійшла заява, в якій позивач просить розглянути справу без його участі, позов підтримує повністю. Представник Костринської сільської ради Великоберезнянського району в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Представник Великоберезнянської державної нотаріальної контори в судове засідання також не зявився, однак подав заяву про розгляд справи у відсутності представника Великоберезнянської державної нотаріальної контори, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що 15 травня 2008 року помер батько позивача [PERSON]С, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Також в матеріалах справи є копія заповіту від 18.02.2008 року, що підтверджує те, що заповідач [PERSON] заповів своєму синові [PERSON]С.(позивачу по справі) будинок з надвірними господарськими будова, що розташований в с. Костринська Розтока,128 Великоберезнянського району Закарпатської області. Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.ст. 1216-1218, ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Передбачені ст. 1224 ЦК України підстави щодо усунення позивача від права на спадкування відсутні. Зважаючи на наведені обставини, суд визнає, що за позивачем слід визнати право власності на вказане спадкове нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 16 вересня 2004 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Великоберезнянського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 28 . Від їхнього шлюбу в них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Позивач зазначав, що за час життя між ними постійно виникали сварки та непорозуміння. На даний час їхній шлюб існує лише формально, оскільки вони не проживають разом. Відповідачка покинула дітей і проживає у своїх батьків в с.Костьова Пастіль Великоберезнянського району, а неповнолітні діти залишились проживати з ним, оскільки син навчається у Великоберезнянській ЗОШ і міняти школу він не бажає. Донька також відвідує дитячий садок №1 в смт. Великий Березний, а тому він вважає, що дітей необхідно залишити на його вихованні та утриманні. Крім того, відповідачка не заперечує проти того, щоб діти залишилися проживати з ним. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 2004 року. Дана обставина підтверджена оглянутим свідоцтвом про реєстрацію шлюбу між сторонами. В судовому засіданні також встановлено, що шлюб між сторонами існує тільки формально, сторони не підтримують жодних зв'язків і не ведуть ніякого спільного господарства. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, сторони разом не проживають і позивач не бажає примирення та відновлення шлюбних відносин з відповідачем, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Крім того, неповнолітніх дітей подружжя слід залишити на вихованні та утриманні позивача, про що не заперечує і відповідачка по справі. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 16 жовтня 2010 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який вони зареєстрували у відділі ДРАЦС РС Великоберезнянського РУЮ Закарпатської області за № 37. Від шлюбу у них народився син [PERSON]. Позивач зазначив в позові, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя, між ними постійно виникали сварки. Разом з відповідачкою сімейним життям не проживають вже з 2014 року. Спільне господарство не ведеться. . Позивач на підставі викладеного просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.10.2010 року. Дана обставина підтверджена оглянутим свідоцтвом про реєстрацію шлюбу між сторонами. Також в судовому засіданні оглянуто свідоцтво про народження дитини. В судовому засіданні також встановлено, що шлюб між сторонами існує тільки формально, сторони не підтримують жодних звязків і не ведуть ніякого спільного господарства. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, сторони разом не проживають і позивач не бажає примирення та відновлення шлюбних відносин з відповідачем, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. За таких підстав позов позивача підлягає до задоволення. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 21 квітня 2007 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Великоберезнянського РУЮ за актовим записом № 11. Від цього шлюбу у них є дитина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає в позовній заяві , що шлюб існує тільки формально, оскільки з відповідачкою жодних сімейних відносин не підтримує , з ініціативи відповідачки між ними постійно виникають сварки, кожен має свій життєвий шлях. Спільне господарство не ведуть. За таких обставин просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився , однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак надіслала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 квітня 2007 року. Дана обставина стверджена оглянутим свідоцтвом про реєстрацію шлюбу між сторонам. В судовому засіданні також встановлено, що шлюб між сторонами існує тільки формально, сторони не підтримують жодних зв'язків і не ведуть ніякого спільного господарства. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, сторони разом не проживають і позивач не бажає примирення та відновлення шлюбних відносин з відповідачем, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 25 квітня 1983 року помер її дідусь [PERSON]. За життя він побудував дитловий будинок №26 по вул.Садовій в с.Мирча Великоберезнянського району. Позивач зазначав, що дідусь являвся головою дворогосподарства, що підтверджується довідкою №02-08/552 від 15 серпня 2017 року та проживав у вказаному будинку до самої смерті. З того часу і до дня смерті дідуся він разом з батьком [PERSON] вели спільне господарство, сплачували комунальні платежі, здійснювали реконструкції, капітальний та поточні ремонти в будинку. Позивач вказував на те, що його батько [PERSON] не заперечує проти визнання права власності на житловий будинок в судовому порядку на нього. Просить суд визнати за ним право власності на житловий удинок з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явився, однак до суду надійшла заява, в якій позивач просить розглянути справу без його участі, позов підтримує повністю. Представник Малоберезнянської сільської ради в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що 25 квітня 1983 року помер дідусь позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. З свідоцтва про народження позивача встановлено, що його батьком є [PERSON], а померлий [PERSON] - дідусем. З довідки №02-08/552 від 15 серпня 2017 року виконкому Малоберезнянської сільської ради видно , що [PERSON], який помер 25.04.1983 року, на день смерті проживав у [INFO] та був головою дворогосподарства. Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.ст. 1216-1218, ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Передбачені ст. 1224 ЦК України підстави щодо усунення позивача від права на спадкування відсутні. Зважаючи на наведені обставини, суд визнає, що за позивачем слід визнати право власності на вказане спадкове нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 28 липня 2012 року він з відповідачкою зареєстрували шлюб у Верховино-Бистрянській сільській раді Великоберезнянського району Закарпатської області за актовим записом №1. Від шлюбу в них народилась одна дитина:[PERSON] Русланівна, [INFO], яка проживає з ним і знаходиться на його утриманні та вихованні. Позивач зазначав, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на нього. За час спільного проживання між ними постійно виникали сварки. Вони втратили будь-яку повагу один до одного. Спільне господарство не ведеться, оскільки вже більше двох місяців не проживають разом. Заходів до примирення вживати не доцільно. Крім того, позивач вказував на те, що вони з відповідачкою дійшли згоди про те, щоб їхня донька проживала з ним. Тому просить шлюб з відповідачкою розірвати, а доньку [PERSON] після розлучення залишити проживати з ним та на його утриманні і вихованні. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] позов визнала, також просить шлюб розірвати та не заперечує проти того, щоб їхня донька проживала з батьком. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був зареєстрований шлюб 28 липня 2012 року у Верховино-Бистрянській сільській раді Великоберезнянського району Закарпатської області за актовим записом №1, який на даний час існує лише формально, оскільки сторони не проживають разом. За таких обставин подальше спільне проживання подружжя є неможливим. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, встановлено, що від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні та вихованні. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що неповнолітню доньку [PERSON] слід залишити проживати з позивачем [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 29 травня 2010 року між ними було укладено шлюб у відділі РАЦСУ Великоберезнянського РУЮ. Від даного шлюбу у них народилася дитина, син- [PERSON] [INFO]. Позивач зазначив в позові , що протягом останніх місяців сімейне життя між ними погіршилося, оскільки кожен з них має різні погляди на життя. Відповідачка постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до чоловіка, піклування та створення в сімї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. На даний час ведення між ними спільного господарства та суміжне проживання припинено. На підставі викладеного позивач просить розірвати між ними шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання також не з'явилася, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 травня 2010 року. Дана обставина підтверджена оглянутим свідоцтвом про реєстрацію шлюбу між сторонами. В судовому засіданні також встановлено, що шлюб між сторонами існує тільки формально, сторони не підтримують жодних зв'язків і не ведуть ніякого спільного господарства. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, сторони разом не проживають і позивач не бажає примирення та відновлення шлюбних відносин з відповідачем, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON]. За життя [PERSON] залишив заповіт, таким чином має місце спадкоємства за заповітом, згідно якого він є єдиним спадкоємцем на все майно спадкодавця, в тому числі й на житловий будинок [ADDRESS]. Він в установленому законом порядку прийняв спадщину після смерті батька [PERSON], так як подав заяву у нотаріальну контору. У зв'язку з тим, що правовстановлюючі документи спадкодавцем за час його життя виготовлено не було, то він позбавлений можливості оформити спадщину в позасудовому порядку, а тому змушений звернути до суду з цим позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.. Тому просить визнати за ним право власності на вищевказаний будинок. В судове засідання позивач [PERSON]. не з'явився, однак надіслав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги, викладені в заяві підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача Ужоцької сільської ради Великоберезнянського району в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі представника. Представник третьої особи Великоберезнянська державна нотаріальна контора також в судове засідання не з'явилася, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що 10.02.2014 року в с. Ужок помер батько позивача [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть. Також в матеріалах справи є копія заповіту від 06.02.2014 року, зареєстрованого в реєстрі під № 3. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.ст. 1216-1218, ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Передбачені ст. 1224 ЦК України підстави щодо усунення позивача від права на спадкування відсутні. Зважаючи на наведені обставини, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на вказане спадкове нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved