Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у суд із позовом до Тулуківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,24 га та площею 0,12 га., що розташовані на території Тулуківської сільської Ради та які відповідно до Державного акту серії ІІ-ІФ №003769 про право приватної власності на землю, виданого Тулуківською сільською радою, належали [PERSON] Свої позовні вимоги мотивував тим, що після смерті матері [PERSON] та смерті брата [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку та земельних ділянок, яку фактично прийняв. На даний час не може оформити свідоцтво про право власності на земельний пай, у звязку із тим, що право власності на вищевказану земельну ділянку мати не оформила і Державний акт серії ІІ-ІФ №003769 виданий після смерті останньої, а тому змушений звернутися з даним позовом до суду. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, свої позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити. Представник Тулуківської сільської ради подав до суду заяву, в якій вказав справу розглядати за відсутності представника, проти позову не заперечують. Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази, встановивши дійсні обставини справи приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ №003769, виданого Тулуківською сільською радою на підставі рішення сесії Тулуківської сільської ради від 02.07.2001р. [PERSON] належать земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,36 га, що розташовані на території Тулуківської сільської ради. [PERSON] померла 23.11.2004р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НМ № 128268. Згідно копії заповіту від 30.11.2000р., посвідченого секретарем виконкому Тулуківської сільської Ради Снятинського району Івано-Франківської області, згідно якого [PERSON] заповіла ? всього майна [PERSON] та ? всього майна [PERSON] [PERSON] помер 14.03.2009р., що пітверджується свідоцтвом про смерть серії І-НМ №128267. Згідно довідок №144,145 від 24.02.2011р. виданих Тулуківською сільською радою слідує, що після смерті [PERSON] та [PERSON] в управління спадковим майном вступив [PERSON], який хоронив померлих, сплачував страхові платежі та залишився проживати в даному господарстві по вул. Шевченка, 48 в с. Келихів Снятинського району Івано-Франківської області. В довідці №146/01-12 від 24.02.2011р. виданої Тулуківською сільською радою вказано, що станом на 01.07.1990р. в колгоспному дворі була зареєстрована [PERSON], [INFO] З довідки Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори № 789/01-16 від 03.05.2017р. вбачається, що після смерті [PERSON], померлої 23.11.2004р. та після смерті [PERSON], померлого 14.03.2009р. спадкові справи не заведені. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) слідує, що інформація відсутня. Згідно Інформаційної довідки Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області власником земельної ділянки площею 0,119 га та земельної ділянки 1,2410 га, що розташовані на території Тулуківської сільської ради записана [PERSON] Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб. Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п.г. ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Із ч.1 ст.1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Дані факти ніким не спростовано в судовому засіданні. На підставі наведеного, ст.ст. 81, 158 ЗК України, ст.ст. 328, 392, 1218, 1225, 1268 ЦК України,

Outcome: approved