Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньоїдитини, яка продовжує навчання, відповідно до якої просила стягувати з відповідача [PERSON], 15.03.1971р.н., РНОКПП: [NUMBER] на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання в Інституті екранних мистецтв Київського національного університету театру, кіно і телебачення ім. І.К. Карпенка-Карого в розмірі ј частини усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дати подання позову до досягнення [PERSON] 23-х років, але в будь-якому разі до закінчення навчання; стягувати з відповідача [PERSON], 15.03.1971р.н., РНОКПП: [NUMBER], на її користь додаткові витрати на навчання дитини [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання у Інституті екранних мистецтв Київського національного університету театру, кіно і телебачення ім. І.К. Карпенка-Карого в твердій грошовій сумі щомісяця у розмірі 1 448,75 грн.до досягнення нею 23-х років, але в будь-якому разі до закінчення навчання. Вимоги позовної заяви обґрунтовані наступним. З відповідачем [PERSON] позивачка перебувала в шлюбі з 25.12.1999 р. по 07.10.2005 р. Від даного шлюбу у них є донька, [PERSON], [INFO]. На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатись у Інституті екранних мистецтв Київського національного університету театру, кіно і телебачення ім. І.К. Карпенко-Карого, навчається на 2 курсі та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Крім того, вона щороку сплачує за навчання 34 770 грн. згідно з договором про надання освітніх послуг. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2018 року вказану справуприйнято до провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON]В.у судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої просила здійснювати розгляд цивільної справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання зявився, позов визнав частково. Просив стягувати з нього на користь позивачки на утримання повнолітньої доньки аліменти у розмірі ј частини усіх видів його заробіткуна період навчання. В іншій частині позову просив відмовити. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на стороні позивача, [PERSON] в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої просила здійснювати розгляд цивільної справи у її відсутність. Суд, вислухавши відповідача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги\~\~підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.12.1999 р. по 07.10.2005 р. Від шлюбу позивач та відповідач мають спільну дитину, [PERSON], 26.07.2000 р.н, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 088157 від 27.08.2000 року, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровської районної ради м.Дніпропетровська (а.с.11). 07 жовтня 2005року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-КИ № 048986, виданим Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 13). Відповідно до довідки № 182 від 19 вересня 2018 року, виданої Київським національним університетом театру, кіно і телебачення ім. І.К. Карпенка-Карого, [PERSON], [INFO], навчається на 2 курсі Інституту екранних мистецтв Київського національного університету театру, кіно і телебачення ім. І.К. Карпенка-Карого (денна форма навчання), спеціалізація «Режисура анімаційного фільму», контрактна форма навчання (а.с.15). Згідно з Договором про надання освітньої послуги № 71/17 від 10.08.2017 року, строк навчання [PERSON] у Київському національному університеті театру, кіно і телебачення ім. І.К. Карпенка-Карогоз 01.09.2017 року по 30.06.2021 року. Вартість за кожен рік навчання складає 33\~110 гривень (а.с.16). Відповідно до витягу з наказу Київського національного університету театру, кіно і телебачення ім. І.К. Карпенка-Карого№ 136-СП від 31.05.2018 року, вартість освітньої послуги збільшена на 5% у зв'язку з підвищенням рівня інфляції і становить 34 770 грн. на рік (а.с.17). Статтею 199\~СК України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У пункті 20 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 198\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що повнолітня [PERSON], яка продовжує навчання, знаходиться на утриманні позивача, що не заперечувалось сторонами у справі. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки не надає. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення аліментів на повнолітнюдоньку. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з наступного. Згідно з ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини;стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.\~182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ч.1 ст.\~184\~СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд враховує, що спільна дитина позивача та відповідача навчається на контрактній формі, обопільний обов'язок батьків з утримання дитини, відсутність у відповідача інших утриманців та визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача у розмірі 1/4 частки від доходу щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позовної заяви, а саме: 12 листопада 2018 року і до закінчення навчання. Разом з тим, суд вважає, що до задоволення не підлягають вимоги позивача про стягнення додаткових витрат у вигляді 1/2 витрат згідно з договором про надання освітніх послуг, до закінчення навчання, виходячи із такого. Частиною першою статті 185\~СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Виходячи з аналізу статті 185\~СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. За частиною другою статті 185\~СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року № 6-1489цс17. Встановлено, що позивач просила стягнути половину коштів за навчання дочки у вищому навчальному закладі на підставі статті 185 СК України. Але на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185\~СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199\~цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання). Отже, правила та порядок участі батьків у додаткових витратах на дитину, передбачені ст. 185 СК України, не можуть бути розповсюджені на права між повнолітньою дитиною та її батьками. Витрати на навчання дитини у вищому навчальному закладі не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами (необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо), а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в цій частині. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. Відповідно до ст.\~430\~ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial