Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Колодяжненської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки. Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами:[INFO] померла його мати- [PERSON] . Він є єдиним спадкоємцем після смерті матері. Згідно заповіту, складеного матір`ю, він єдиний успадковує все її майно. Згідно рішення Скулинської сільської ради народних депутатів від 28.12.1993 №16-1, матері було передано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства розміром 0,60 га. Згідно довідки Скулинської сільської ради від 15.11.2016 №955 значиться про те, що згідно записів в погосподарській книзі №3 в господарстві №280 в 2009 році за громадянкою [PERSON] рахувалась земельна ділянка площею 1,65 га., в т.ч. під забудовою 0,15 га. в [ADDRESS] та для ведення ОСГ 1,50 га, а саме: 0,15 га в [ADDRESS], 0,18 га. - в урочищі «Біля комори», 0,18 га. - в урочищі «Грушка», 0,15 га. - в урочищі «Пастовень», 0,19 га. - в урочищі «Біля хвоїни», 0,65 га. - в урочищі «Княжа гора». Вказує, що за своє життя матір не встигла завершити процедуру приватизації земельних ділянок, а саме зареєструвати право власності на земельні ділянки на своє ім`я. Відтак, з метою переоформлення спадщини на земельні ділянки, а саме три земельні ділянки місце розташування яких: Волинська обл., Ковельський р-н, с. Скулин, урочище «Біля комори», урочище «Біля хвоїни», урочище «Пастовень», у відповідності до встановленого порядку він звернувся за виготовленням відповідної технічної документації до інженера-землевпорядника. Технічна документація було розроблена, було складено кадастрові плани земельних ділянок з зазначенням на них суміжних землекористувачів, довжин ліній, площ землеволодіння, які були уточнені та експлікації земель, межі землеволодінь були погоджені з суміжними землекористувачами та землевласниками. Однак відповідачем у наданні йому рішення щодо надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою на вищевказані земельні ділянки було відмовлено з посиланням на норми законодавства. За таких обставин прохає суд визнати за ним право на завершення приватизації земельних ділянок площами 0,16 га, 0,19 га та 0,149 га в межах згідно з кадастровими планоми земельних ділянок, цільове призначення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства та право на отримання свідоцтв про право власності на своє ім`я на ці земельні ділянки. Ухвалою суду від 17 квітня 2019 року провадження у даній справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання з викликом сторін. Ухвалою суду від 11 травня 2019 року підготовче провадження закрито і призначено справу до судового розгляду. 21 травня 2019 року представником позивача [PERSON] подано до суду клопотання про уточнення позовних вимог в частині заміни земельної ділянки площею 0.19 га в урочищі «Біля хвоїни» на земельну діялнку площею 0,18 га в урочищі «Грушка» в с.Скулин Ковельського району Волинської області. Позивач та його представник будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, подали до суду письмову заяву у якій прохають справу розглядати за їх відсутності, позов з уточненими позовними вимогами підтримують у повному обсязі. Представник Колодяжненської сільської ради Ковельського району Волинської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Крім того, погоджуються із заявою про уточнення позовних вимог в частині заміни земельної ділянки 0.19 га в урочищі «Біля хвоїни» на земельну діялнку площею 0,18 га в урочищі «Грушка» в с.Скулин Ковельського району Волинської області. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню. Згідно з ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.07.1952 року [PERSON] народився [INFO] в с. Скулин Ковельського району і його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09 листопада 2009 року, виданого Виконкомом Скулинської сільської ради Ковельського району Волинської області, актовий запис №20, [PERSON] померла [INFO] в с. Скулин Ковельського району Волинської області. Згідно заповіту від 04 серпня 2009 року, зареєстрованим в реєстрі за №21, [PERSON] заповіла [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і, взагалі, все те, на що вона за законом буде мати право на час її смерті. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом стверджується обставина, що нерухоме майно, що належало [PERSON] - житловий будинок в [ADDRESS] успадкував її син [PERSON] , яка прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на цілий житловий будинок. Крім того, судом встановлено, що рішенням Скулинської сільської ради народних депутатів від 28.12.1993 №16-1, [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства розміром 0,60 га. Згідно довідки Скулинської сільської ради від 15.11.2016 №955 значиться про те, що згідно записів в погосподарській книзі №3 в господарстві №280 в 2009 році за громадянкою [PERSON] рахувалась земельна ділянка площею 1,65 га., в т.ч. під забудовою 0,15 га. в [ADDRESS] та для ведення ОСГ 1,50 га, а саме: 0,15 га в [ADDRESS], 0,18 га. - в урочищі «Біля комори», 0,18 га. - в урочищі «Грушка», 0,15 га. - в урочищі «Пастовень», 0,19 га. - в урочищі «Біля хвоїни», 0,65 га. - в урочищі «Княжа гора». В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя приватизувати земельні ділянки не встигла. Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1216 ЦК України, входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України. Відповідно до положень ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України. Згідно з абзацом 2 п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Таким чином, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування на завершення приватизації та одержання державного акту на право власності на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Отже, враховуючи ті обставини, що спадкодавець [PERSON] за життя розпочала і не завершила на час смерті процедуру приватизації вказаних земельних ділянок площами в межах згідно з кадастровими планоми земельних ділянок, цільове призначення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, а відповідачем безпідставно відмовлено позивачеві - спадкоємцю померлого у завершенні процедури приватизації цих земельних ділянок, то позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права на завершення приватизації зазначених земельних ділянок підлягають до задоволення. За клопотанням позивача [PERSON] залишити за останнім судовий збір.

Outcome: approved