Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернулась до [PERSON]. з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи позовні вимоги наступним. Позивач на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03.12.1997 року є співвласником квартири [ADDRESS]. Іншими співвласниками квартири являються члени сім'ї позивача - чоловік та двоє дітей. Крім [PERSON]. в квартирі зареєстрований [PERSON]., який не є членом сім'ї позивача. Відповідач тривалий час, а саме з 2003 року, в квартирі не проживає, ніяких його особистих речей в житловому приміщенні немає, але в добровільному порядку не знімається з реєстрації в квартирі, співвласником якої є позивач. [PERSON]. зазначає, що вона на цей час не має матеріальної можливості сплачувати комунальні послуги, а також оформити субсидію, бо в житловому приміщенні зареєстрований відповідач у справі. На підставі викладеного, просить суд визнати [PERSON]. таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою: Дніпропетровська обл., [ADDRESS] Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Відповідач в судові засідання не з'явився жодного разу, на виконання вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином за зареєстрованою у встановленому порядку адресою місця проживання, про що свідчать матеріали справи (а.с. 28, 62), причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав, у зв'язку з чим зі згоди позивача та на підставі ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Представник третьої особи головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив слухати справу за їх відсутності. Треті особи [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. позов підтримали, просили слухати справу за їх відсутності. Перевіривши матеріали справи, надані докази, суд знаходить позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03.12.1997 року позивач є співвласником квартири [ADDRESS]. Також співвласниками житлової нерухомості є [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. (а.с. 5). Крім позивача в квартирі за вказаною адресою зареєстрований відповідач - [PERSON] (а.с. 6-8). Як встановлено під час судового розгляду, відповідач у справі з моменту реєстрації в спірній квартирі не проживає, особистих речей або належного йому майна в житловому приміщенні немає. Вибуваючи з зареєстрованого місця проживання, відповідач ніяких претензій на житло не пред'являв. Ні позивач, ні члени її сім'ї, співвласники квартири, ніяких договорів тимчасового користування житлом (оренди, найму чи піднайму) з відповідачем не укладали, ніяких обов'язків перед [PERSON]. не мають. Довідка, видана Юр'ївською селищною радою Юр'ївського району Дніпропетровської області за № 456 від 11.06.2015 року, та акт обстеження від 12.08.2015 року, складений депутатом Юр'ївської селищної ради за участю голови квартального комітету та трьох сусідів позивача, свідчать про те, що [PERSON]. за адресою зареєстрованого місця проживання не мешкає з 2003 року (а.с. 8, 51). Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON]., будучи сусідами позивача, підтвердили факт непроживання відповідача з сім'єю [PERSON]. Також показали, що в квартирі [ADDRESS], яка розташована поруч з квартирою позивача, до недавнього часу проживала та була зареєстрована мати [PERSON]., тому останній скоріше за все зареєстрований за адресою проживання [PERSON]. помилково, не являючись її родичем. Жодних особистих речей відповідача в квартирі № 2 немає. Таким чином, відповідач створює перешкоди, що заважають вільному здійсненню права власності, зокрема, позивач, не маючи матеріальної можливості сплачувати комунальні послуги, позбавлений можливості оформити субсидію, бо в житловому приміщенні зареєстрований відповідач у справі, доходи якого повинні враховуватись при призначенні державної допомоги на оплату житлово-комунальних послуг. Позивач в свою чергу ніяких перешкод у здійсненні права користування житловим приміщенням відповідачу не чинила, за захистом порушеного права останній не звертався. Спроб вселитись до житлового приміщення [PERSON]. не робить, не приймає участі в утриманні квартири. Доказів того, що відповідач не втратив інтересу до права користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], матеріали справи не містять. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. З огляду на викладене, враховуючи, що [PERSON]. не проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS], протягом тривалого часу (понад 10 років), суд доходить висновку про наявність правових підстав для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь [PERSON]. судовий збір в розмірі 243, 60 грн., який сплачений позивачем при поданні позовної заяви до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved