Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 29 вересня 1996 року було укладено шлюб між нею та [PERSON], який було зареєстровано виконавчим комітетом Великоплосківської сільської Ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис № 15. Від вказаного шлюбу мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння та постійні сварки, що негативно впливає на неї та дітей. Фактично шлюбні відносини принились три роки тому і вони проживають окремо.Тому позивач просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 29 вересня 1996 року виконавчим комітетом Великоплосківської сільської Ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис №15. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду від неї надійшли заява в якій вона просить суд розглядати справу у її відсутність, позов про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище «[PERSON]», в разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Оскільки відповідач належним чином повідомлялась про дату розгляду справи і позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, виніс ухвалу про заочний розгляд справи. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 29 вересня 1996 року виконавчим комітетом Великоплосківської сільської Ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис № 15, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 29 вересня 1996 року виконавчим комітетом Великоплосківської сільської Ради Великомихайлівського району Одеської області. Від спільного життя мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO] та неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На підставі ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили подружні відносини, і однією сім'єю не проживають з 2015 року, позивач відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже позивач категорично налаштована на розірвання шлюбу, на примирення не згодна, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Таким чином, з огляду на вказані обставини, подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст. 111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач бажає надалі іменуватися прізвищем «[PERSON]», що підтверджується її письмовою заявою. Спір стосовно поділу майна подружжя відсутній. Частина 3 ст. 115 Сімейного кодексу України регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved