Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить суд встановити факт проживання її ( [PERSON].) з [PERSON] однією сім»єю без реєстрації шлюбу з 29.08.2007 р. по [INFO].; визнати майно ( грошові кошти, що знаходяться в індивідуальному сейфі №107 ПАТ «Перший інвестиційний банк»), набуте під час проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу, спільною сумісною власністю подружжя; розділити спільну сумісні власність подружжя: 50% майна ( грошових коштів, що знаходяться в індивідуальному сейфі №107 у ВАТ «Перший інвестиційний банк») визнати власністю [PERSON], 50% майна ( грошових коштів, що знаходяться в індивідуальному сейфі №107 у ВАТ «Перший інвестиційний банк») визнати власністю [PERSON]; виключити зі спадкового майна 50% майна ( грошових коштів), що знаходяться в індивідуальному сейфі №107 у ВАТ «Перший інвестиційний банк». В ході судового розгляду відповідач [PERSON] заявив зустрічний позов, відповідно до позовних вимог якого останній просить суд визнати право власності [PERSON] на 25 тис. доларів США, що знаходяться в індивідуальному сейфі № 107 у ВАТ «Перший інвестиційний банк»; виключити із спадкового майна [PERSON], яке знаходиться в індивідуальному сейфі № 107 у ВАТ «Перший інвестиційний банк» 25 тис. доларів США, як такі, що належать [PERSON] Під час судового розгляду за клопотанням учасників процесу до розгляду справи була залучена третя особа [PERSON], яка в ході судового розгляду звернулась з самостійними позовними вимогам, відповідно до яких остання просить суд встановити факт проживання її ([PERSON].) з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 28.08.2007 р. по 29.04.2009 р.; визнати майно ( грошові кошти, які знаходяться в індивідуальному сейфі № 107 ВАТ « Перший інвестиційний банк»), набуте під час проживання [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі по 28.08.2007 р. , а з 28.08.2007 р. по 29.04.2009 р. під час проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу, спільною сумісною власністю подружжя; розділити спільну сумісну власність подружжя: 50% майна ( грошові кошти, які знаходяться в індивідуальному сейфі № 107 ВАТ «Перший інвестиційний банк») визнати власністю [PERSON], 50% майна ( грошові кошти, які знаходяться в індивідуальному сейфі № 107 ВАТ «Перший інвестиційний банк»). визнати власністю [PERSON]; виключити зі спадкового майна 50% майна ( грошові кошти, які знаходяться в індивідуальному сейфі №107 ВАТ « Перший інвестиційний банк») . В ході судового засідання позивач [PERSON] наполягала на задоволенні свого позову в повному обсязі та заперечувала щодо задоволення зустрічного позову та позову третьої особи, що заявляє самостійні вимоги. Свої позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що вона в період часу з 01 січня 2003 р. по 30 квітня 2009 р. проживала однією сім»єю з [PERSON] [INFO] без реєстрації шлюбу. Під час перебування у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON] у них народилась дочка [PERSON] [INFO]. З [PERSON] вона ( позивач ) проживала однією сім»єю з 2003 р., але [PERSON] на той період часу також перебував в офіційно зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який було розірвано 28.08.2007 р. Вказаний шлюб існував формально, так як [PERSON] постійно проживав разом з [PERSON], вони разом працювали, відпочивали, будували плани на майбутнє, мріяли придбати заміський будинок, на який збирали кошти, що зберігались в індивідуальному сейфі № 107 ВАТ «Перший інвестиційний банк», який було відкрито на ім'я [PERSON], але [INFO]. [PERSON] помер. Останній фактично не підтримував стосунків з дружиною [PERSON], а тільки спілкувався зі своїм сином [PERSON] та зі своїми батьками, яких відвідував на вихідні та святкові дні. Після досягнення [PERSON] повноліття, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано . Що стосується зустрічного позову та позову третьої особи, то позивач [PERSON] вважає їх надуманими та такими, що не відповідають дійсності, та які не підтверджуються матеріалами справи. Відповідач [PERSON], що заявив зустрічний позов наполягав на задоволенні свого позову, також наполягав на частковому задоволені позову третьої особи, що заявляє самостійні вимоги, та заперечував щодо задоволення первинного позову. Свої вимоги відповідач [PERSON] обґрунтовував тим, що у травні 2007 р. його батько [PERSON] подарував йому на день народження автомобіль «Тайота Авенсіс», а на наступний день народження, тобто у 2008 р., його батько [PERSON] подарував йому 25 тис. доларів США, які він зберігав за місцем свого проживання. В послідуючому, його батько [PERSON] повідомив йому, що в зв'язку з фінансовою кризою та згортанням бізнесу буде відкривати банківський сейф для зберігання коштів та запропонував йому передати на зберігання вказані вище 25 тис. доларів США. Крім того, 10 тис. доларів США передали на зберігання його ([PERSON].) дідусь та бабуся, [PERSON] та [PERSON] Вказані кошти є особистою власністю його [PERSON].( 25 тис. доларів США) та [PERSON] з [PERSON] ( 10 тис. доларів США). Зазначені вище кошти були передані [PERSON] 29 жовтня 2008 року та були поміщені до вказаного вище банківського сейфу. В своєму зустрічному позові [PERSON] фактично не спростовує того факту, що позивач [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю. Але надалі [PERSON] заперечував факт проживання однією сім»єю [PERSON] та його батька [PERSON], зазначаючи, що вони не проживали разом, а тільки інколи зустрічались, [PERSON] постійно проживав зі своєю сім»єю, а саме з [PERSON] та ним, про що свідчить реєстрація [PERSON] за адресою [ADDRESS], а також те, що вся кореспонденція приходила на вказаний адрес та за вказаною адресою він був зареєстрований як приватний підприємець. Що стосується розірвання шлюбу між [PERSON] та третьою особою [PERSON], то вказане розірвання шлюбу відбулося формально з метою збереження бізнесу [PERSON] та уникнення «рейдерських» атак. Відповідач [PERSON] визнав частково позов третьої особи, що заявляє самостійні вимоги [PERSON], та не оспорював тих обставин, які вказані в позові третьої особи [PERSON] та її поясненнях. Відповідач [PERSON] в ході судового розгляду позов [PERSON] не визнала, визнала зустрічний позов [PERSON], та в ході судового розгляду підтвердила той факт, що [PERSON] подарував своєму сину [PERSON] на день народження в 2008 р. 25 тис. доларів США, які в послідуючому були поміщені до індивідуального банківського сейфу № 107, вказаного вище. Що стосується спільного проживання [PERSON] та [PERSON], то відповідач [PERSON] стосовно даного факту заперечувала, хоча в судовому засіданні визнала ті обставини, що [PERSON] та [PERSON] неодноразово їздили разом відпочивати за кордон, що в них є спільна дитина. [PERSON] та [PERSON] фактично знають один одного з 1998 року. Що стосується позову третьої особи, що заявила самостійні вимоги, представник відповідача [PERSON], що також представляв в ході судового розгляду інтереси відповідача [PERSON] визнав вказаний позов частково, не оспорюючи тих обставин, що вказані в позовній заяві, також визнав зустрічний позов [PERSON], щодо задоволення первинного позову категорично заперечував, не оспорюючи того факту, що неповнолітня [PERSON], дочка померлого [PERSON], повинна успадкувати від свого батька частку коштів, що знаходяться в індивідуальному сейфі. Також в матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява відповідача [PERSON] ( а.с.114 т.3) в якій останній не висловив чіткої позиції щодо заявлених позовів в рамках даної справи, зазначивши при цьому, що його пояснення можуть негативно вплинути на рішення суду щодо його та його близьких, а саме його дружини [PERSON], онука [PERSON] та внучки [PERSON] Третя особа, що заявляє самостійні вимоги [PERSON] в ході судового розгляду заперечувала щодо задоволення первинного позову [PERSON], визнала в повному обсязі зустрічний позов [PERSON] та наполягала на задоволенні свого позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 08.07.1988 р. по 28.08.2007 р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], в шлюбі у них народився син [PERSON] [INFO]. До розірвання шлюбу вони однією сім»єю проживали за адресою: [ADDRESS], що підтверджується реєстрацією [PERSON] за вказаною адресою. У січні 2008 року за спільною згодою з [PERSON] була продана вказана квартира №59 та в послідуючому [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], де вони проживали разом з [PERSON] однією сім»єю. [PERSON] стверджує, що індивідуальний сейф № 107 було відкрито [PERSON] з її згоди та в ньому зберігались кошти, отримані від продажу квартири, кошти, що були подаровані їх сину [PERSON] в розмірі 25 тис доларів, кошти які належать [PERSON] та [PERSON] в розмірі 10 тис. доларів, також в даному сейфі зберігались кошти, що були зняті з особистих рахунків [PERSON] Щодо спільного проживання [PERSON] з [PERSON], то третя особа [PERSON] визнала той факт, що про позивача [PERSON] вона дізналась в 1998 - 1999 роках, але заперечувала ту обставину, що [PERSON] проживав разом з [PERSON], але не заперечувала того факту, що [PERSON] їздив на відпочинок, але з ким повідомити не змогла, не виключала тієї можливості, що міг їздитина на відпочинок разом з [PERSON], також не заперечувала того факту, що особисті речі (одяг) знаходились по місцю проживання [PERSON] Що стосується особистих та фінансових документів [PERSON], які знаходяться у [PERSON], то зі слів [PERSON] її чоловік [PERSON] постійно носив вказані документи з собою в портфелі, з яким ніколи не розлучався, та цим вона пояснила наявність вказаних документів за місцем проживання [PERSON] В ході судових засідань за клопотанням учасників процесу були опитані ряд свідків, що були заявлені як позивачем [PERSON], так і представниками відповідачів, відповідачем [PERSON] та третьою особою [PERSON] Здійснюючи аналіз показів свідків, що були заявлені стороною позивача, вбачається, що останні підтвердили факт спільного проживання [PERSON] з [PERSON] без реєстрації шлюбу в період часу з 2007 р по 29.04.2009 р. Що стосується пояснень свідків, що були заявлені відповідачем [PERSON], третьою особою [PERSON] та їх представниками та представником відповідачів, то вказані свідки в повній мірі не підтвердили і не спростували спільного проживання [PERSON] з [PERSON] чи з [PERSON], зазаначаючи, що [PERSON] часто відвідував своїх батьків, сина, а деякі свідки не змогли пояснити обставини про особисте життя [PERSON] Представники третьої особи ГУЮ м. Києва та 16 Київської державної наторіальної контори в зал судовго засідання не з'явилися, хоча сповіщався належним чином про день, місце та час розгляду справи в суді. За нормою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Крім того статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог статті 11 ЦПК України слідує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків визначених статтею 61 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] з 08.07.1988 року перебував у шлюбі з [PERSON] Даний шлюб було розірвано, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу 28 серпня 2007 року. Під час шлюбу сторони народили сина [PERSON] [INFO]. Також 08.04.2003 р. у позивача [PERSON] та [PERSON] народилась дочка [PERSON], яка постійно проживала разом з [PERSON] [PERSON] помер за місцем проживання [PERSON] 29 квітня 2009 року. 29 жовтня 2008 р. [PERSON] уклав з ВАТ «Перший Інвестиційний Банк» договір оренди індивідуального сейфу № 363/107 та зберігав у вказаному сейфі грошові кошти. Відповідно до довідки, наданої ПАТ «Перший інвестиційний банк» слідує, що на час відкриття індивідуального сейфу № 107, орендованого [PERSON], в індивідуальному сейфі зберігалась грошова готівка в іноземній валюті на загальну суму 320 тис.доларів США ( а.с.86, 87 т.2). Також в матеріалах справи міститься копія шлюбного договору, оригінал якого було надано до огляду представником позивача (а.с.232 т.3). Вказаний шлюбний договір було укладено 17 липня 2007 р., між [PERSON] та [PERSON] Відповідно до змісту вказаного шлюбного договору в разі розірвання шлюбу [PERSON] бере на себе зобов»язання, поки має матеріальну змогу, утримувати [PERSON] довічно, незалежно від її стану здоров'я, працездатності та поведінки. [PERSON] під час шлюбу та у разі розлучення не предентуватиме на кошти , цінн папери , матеріальні цінності, які отримані [PERSON] від підприємницької діяльності. Суд не приймає до уваги твердження третьої особи [PERSON] та її представника, що вказаний шлюбний договір несе формальні ознаки. Так як вказаним шлюбним договором як і розірваням шлюбу між [PERSON] та [PERSON] останні намагались зберегти своє майно внаслідок можливих «рейдерських» захватів бізнесу [PERSON] Крім того, суд не бере до уваги той факт, що в банківському сейфі № 107 знаходились спільні кошти від продажу квартири [ADDRESS], так як вказані обставини спростовуються відповіддю, наданою з ПАТ «Банк національні інвестиції» ( а.с.143 т.3) та вбачається, що вказані кошти від продажу зазначеної квартири пішли на погашення кредитної заборгованості. Відповідно до спадкової справи № 414, що була відкрита по факту смерті [PERSON], з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулись [PERSON] та [PERSON], які в своїй заяві зазначили, що крім них спадкоємцями є діти померлого - це [PERSON] та [PERSON] З аналогічною заявою в інтересах своєї дочки звернулась [PERSON], яка також зазначила спадкоємцями [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Також до нотаріальної контори про прийняття спадщини звернулись [PERSON] та [PERSON] В ході судового розглдяу не знайшли своє підтвердження ті твердження відповідача [PERSON], третьої особи [PERSON] та їх представників, що у [PERSON] до розірвання шлюбу з [PERSON] були відкриті банківські рахунки в різних банківських установах, та саме вказані кошти знаходяться в індивідуальному сейфі № 107, що були набуті під час спільного проживання [PERSON] з [PERSON] Також позивачем за зустрічним позовом [PERSON] не надано до суду доказів в обгрунтування свого твердження, що у зазначеному індивідуальному сейфі № 107, що був відкритий на ім'я [PERSON], знаходяться його кошти в розмірі 25 тис. доларів США, а також кошти в розмірі 10 тис. доларів США, що належать [PERSON] та [PERSON] Крім того в ході судового розгляду було встановлено, що в період часу з 2007 р по даний час позивач [PERSON] внаслідок своєї підприємницької діяльності має постійні прибутки, що підтверджуються поданими до суду доказами. Вимогами статті 74 СК України передбачено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим. Стаття 74 СК України встановлює: «Якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.» Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 вересня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК , ч. 3 ст. 368 ЦКУ відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦКУ можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери,паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. Відповідно до п.20 зазначеної Постанови ПВСУ слідує, що при застосуванні ст. 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь - якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] стосовно проживання з [PERSON] однією сім'єю без шлюбу знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду та підлягають задоволенню, що в свою чергу є підставою для задоволення позовних вимог щодо визнання грошових коштів в сумі 320 тис. доларів США, які знаходяться в індивідуальному сейфі № 107 в ПАТ «Перший інвестиційний банк», відкритому на ім'я [PERSON], спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Також статтею 61 даногоКодексу передбачено, що . об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Також статтею 63 даногоКодексу передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Також порядок розпорядження, та визначення розміру часток майна дружини та чоловіка , що є об»єктом спільної сумісної власності вирішується у відповідності до глави 8 СК України. Обставини, на які посилаються позивач за зустрічним позовом [PERSON] та третя особа, що заявляє самостійні позовні вимоги [PERSON] не знайшли свого підтвердження та задоволенню не підлягають.

Outcome: partial