Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про захист прав споживачів шляхом визнання договору недійсним та стягнення коштів , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що наприкінці 2018 року він мав намір придбати легковий автомобіль. 29.11.2018року в мережі Інтернет він натрапив на оголошення щодо продажу Товариством з обмеженою відповідальністю «Інбітех» автомобіля марки Renault модель Logan, 1600, механічна трансмісія, кольору - мокрий асфальт, 2015 року випуску вартістю 100 000,00 грн. В телефонній розмові з представником відповідача на імя [PERSON] за тел. [NUMBER] позивачу було повідомлено, що продаж обраного автомобіля відбувається на підставі письмового договору, який може бути укладений із продавцем ТОВ «Інбітех» в одному з його офісів за адресою; м. Дніпро, вул. Шмідта, 14. 30 листопада 2018 року позивач звернувся до офісу відповідача в місті Дніпрі, щоб придбати бажаний транспортний засіб. В офісі відповідача його зустріли співробітники відповідача, один з яких представилась Іриною, з якою ще раз було обговорено умови та деталі придбання автомобіля. Під час розмови з представником компанії позивачу було підтверджено про наявність потрібного йому автомобіля та запропоновано придбати на умовах купівлі - продажу автомобіль марки Renault модель Logan, 1600, механічна трансмісія, кольору - мокрий асфальт, 2015 року випуску з терміном поставки протягом дня з моменту попередньої оплати у розмірі 100 000,00 грн. Після заповнення представником відповідача раніше приготовлених 2-х бланків договору позивачу було запропоновано їх підписати. При цьому представник відповідача, побачивши, що позивач намагається ознайомитись із змістом договору, одразу почала говорити, що автомобіль вже у дорозі до СТО, а позивачем не лише не підписаний договір, а ще й не сплачений необхідний внесок, що підтвердить дійсний його намір придбати автомобіль, а більш того їм із позивачем потрібно дістатись до СТО для огляду автомобіля, повернутися до офісу та вчинити необхідні дії для проведення реєстрації автомобіля, а це все потребує багато часу.З огляду на вказані наполегливі зауваження з боку представника відповідача, які не дали змоги позивачу ознайомитися зі змістом Договору, останній підписав Договір №82028 від 30.11.2018 року про надання посередницьких послуг з пошуку транспортного засобу з ТОВ «Інбітех» і далі поспіхом вирушив до найближчого відділення банку для сплати (на підставі наданого рахунку) внеску за придбання автомобіля у розмірі 100 000,00 грн. Після оплати наданого відповідачем рахунку, позивач повернувся до офісу відповідача, проте йому було повідомлено, що одразу отримати автомобіль неможливо, оскільки оплачені позивачем 100 000,00 грн. ще не зайшли на банківський рахунок відповідача, а тому передача автомобіля позивачу відбудеться відразу після заходження грошей на банківський рахунок, про шо позивач буде додатково повідомлений. 04.12.2018року співробітник відповідача, яка представилась бухгалтером, зателефонувала з тел. [NUMBER] позивачу та повідомивши, що оплачені останнім 100 000,00 грн. зайшли на банківський рахунок, запропонувала позивачу для отримання автомобіля прибути до одного з сервісних центрів МВС України у м. Дніпрі, пообіцявши 05.12.2018 року додатково зателефонувати і уточнити, до якого саме сервісного центру слід прибути позивачу. Проте, ані 05.12.2018 року, ані пізніше, під різними приводами автомобіль позивачу не був переданий. З огляду на дані обставини, позивач 03.01.2019 року звернувся за відомими йому телефонами до представників відповідача із вимогою через вищевказані обставини повернути сплачені ним 100 000,00 грн. Проте, вислухавши позивача представники відповідача повідомили, що вони готові повернути йому сплачені грошові кошти, але на підтвердження наміру повернення грошових коштів позивачем має бути подана письмова заява на адресу державної реєстрації відповідача (м. Харків). 03.01.2019 року позивачем було відправлено поштовим звязком письмову заяву до відповідача про повернення сплачених 100 000,00 грн., проте грошові кошти повернуті не були, а після року відповідач взагалі перестав відповідати на телефонні дзвінки. У зв`язку із цим, позивач звернувся до юристів, якими було розяснено, що 30.11.2018 року між ним та ТОВ «Інбітех» був укладений взагалі не договір купівлі-продажу автомобіля, а у дійсності договір з іншою правовою природою, а саме: Договір №02028 від 30.11.2018 року про надання посередницьких послуг з пошуку транспортного засобу, згідно предмету якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобовязання надати Замовнику послуги з пошуку найвигіднішої пропозиції для придбання у власність транспортного засобу, у строки і на умовах обумовлених цим Договором, проведення консультацій Замовника щодо транспортного засобу, супровід переходу права власності від продавця до Замовника щодо обраного та погодженого транспортного засобу, а Замовник зобовязується надати замовлення, прийняти та оплатити належним чином надані послуги (п. 2.1. Договору). Таким транспортним засобом, згідно Додатку №1 до Договору №02028 від 30.11.2018 року (замовлення транспортного засобу), є автомобіль марки Renault модель Logan, 1600, механічна трансмісія, кольору - мокрий асфальт, 2015 року випуску. Вартість транспортного засобу становить 100 000,00 грн. Відповідно до п. 5.1. Договору, сторони погодили, що вартість послуг Виконавця за надані послуги становить сто тисяч грн. Оплата здійснюється протягом трьох банківських днів з дня передання Виконавцю замовлення. Згідно п. 11.1. Договору, цей Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та отримання Виконавцем замовлення і діє до 30.11.2018 року включно, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання зобовязань. Однак, відповідачем послуги з пошуку автомобіля не були надані, автомобіль позивачем не придбаний (від відповідача не передавався), відповідач не здійснював жодних пропозиції з варіантів автомобілів для придбання, сторони не підписували жодних документів відносно наданих послуг, а також позивач не отримував на свою адресу буд-яких письмових документів, які б підтверджували, що відповідач здійснював дії на виконання зобовязання щодо надання послуг з пошуку автомобіля. Таким чином, оскільки у досудовому порядку врегулювати спір не виявилося можливим, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів та просить визнати недійсним Договір №02028 від 30.11.2018 року про надання посередницьких послуг з пошуку транспортного засобу, який був укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інбітех», стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інбітех» на користь [PERSON] сплачені за Договором №02028 від 30.11.2018 року про надання посередницьких послуг з пошуку транспортного засобу 100 500,00 грн. (сто тисяч пятсот гривень 00 копійок). До початку судового засіданні від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач - ТОВ Інбітех» у відкрите судове засідання представника не направили по невідомим суду обставинам, про причини неявки суду не повідомили, відзиву не надали. Зі згоди позивача суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. Відповідно до Договору №02028 про надання посередницьких послуг з пошуку транспортного засобу, укладеного 30.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інбітех» та [PERSON], Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов язання надати Замовнику послуги з пошуку найвигіднішої пропозиції для придбання у власність транспортного засобу, у строки і на умовах обумовлених цим Договором, проведення консультацій Замовника щодо транспортного засобу, супровід переходу права власності від продавця до Замовника щодо обраного та погодженого транспортного засобу, а Замовник зобовязується надати замовлення, прийняти та оплатити належним чином надані послуги (п. 2.1. Договору). Таким транспортним засобом, згідно Додатку №1 до Договору №02028 від 30.11.2018 року (замовлення транспортного засобу), є автомобіль марки Renault модель Logan, 1600, механічна трансмісія, кольору - мокрий асфальт, 2015 року випуску. Вартість транспортного засобу становить 100 000,00 грн. Відповідно до п. 5.1. Договору, сторони погодили, що вартість послуг Виконавця за надані послуги становить сто тисяч грн. Оплата здійснюється протягом трьох банківських днів з дня передання Виконавцю замовлення. Згідно п. 11.1. Договору цей Договір набирає чинності з дати його підписання Сторонами та отримання Виконавцем замовлення і діє до 30.11.2018 року включно, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання зобовязань. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» за всіма споживачами однаковою мірою визнається право на задоволення їх потреб у сфері торговельного та інших видів обслуговування. Встановлення будь-яких переваг, застосування прямих або непрямих обмежень прав споживачів не допускається, крім випадків, передбачених нормативно-правовими актами. У відповідності до ч. 2 ст. 18 цього Закону умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживачу. За правилами, встановленими пунктами 4, 6,1 ч.3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про: надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв'язку з розірванням або невиконанням ним договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права розірвати договір із споживачем на власний розсуд, якщо споживачеві таке право не надається; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права не повертати кошти на оплату ненаданої продукції у разі розірвання договору з ініціативи продавця (виконавця, виробника). Таким чином, умови договору є несправедливими, якщо вони одночасно порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1 ст.3, ч.3 ст. 509 ЦК), призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обовязків сторін та завдають шкоди споживачеві. Ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що нечесна підприємницька практика забороняється та вона є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Правочини, вчинені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. За змістом ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою- третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У відповідності до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Фактичні обставини справи свідчать про те, що Договір був укладений з порушенням вимог Закону України «Про захист прав споживачів», містить несправедливі умови та ознаки нечесної підприємницької діяльності, що є підставою для визнання його недійсним. Виходячи з аналізу наведених вище норм чинного законодавства є очевидним, що умови оспорюваного Договору, зокрема, про сплату винагороди виконавцю за посередницькі послуги з пошуку автомобіля у розмірі 100 000,00 грн. на умовах стовідсоткової передоплати протягом 3-х банківських днів з дня передання виконавцю замовлення без визначення умов повернення такої винагороди за надані послуги, які не є позитивними, бажаними (очікуючими) для споживача, є несправедливими. Дії відповідача щодо недостовірного повідомлення про наявність та продаж автомобіля марки Renault модель Logan, 1600, 2015 року випуску за ціною вдвічі нижчою від ринкової вартості, наполегливі дії з боку представника відповідача щодо прискорення підписання позивачем Договору які не дали змоги останньому навіть зрозуміти зміст Договору, позбавили позивача можливості для прийняття свідомого рішення (всі події відбувалися в один день 30.11.2018 року), спонукали його до прийняття швидкого рішення не на свою користь, а тому вважаються такими, що вводять позивача в оману та забороняються Законом. В обумовлені строки послугу з пошуку та передачі автомобіля позивачу у власність не було здійснено. Таким чином, суд приходить до висновку, що вказаний вище Договір містить несправедливі умови, визначені у ч.3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», укладений з порушенням ст.19 цього Закону, яка забороняє нечесну підприємницьку, яка включає будь яку діяльність, що вводить в оману споживача або є агресивною. Зі змісту Договору №02028 від 30.11.2018 року та законодавчих норм вбачається, що плата має бути здійснена позивачем саме за послуги, які мають бути надані. Проте, відповідачем послуги з пошуку автомобіля не були надані, автомобіль позивачем не придбаний (від відповідача не передавався), відповідач протягом дії договору (30.11.2018 року) не здійснював жодних пропозицій з варіантів автомобілів для придбання, відсутнє буд-яке документальне підтвердження цьому, сторони не підписували жодних документів відносно наданих послуг, а також позивач не отримував на свою адресу буд-яких письмових документів, які б підтверджували, що відповідач здійснював дії на виконання зобовязання щодо надання послуг з пошуку автомобіля. Отже, умови Договору №02028 від 30.11.2018 року відповідачем не виконані, визначений у замовленні автомобіль вартістю 100 000.00 грн. позивачу у власність не переданий, грошові кошти в сумі 100 000.00 грн. за не надані послуги не повернуті, тому Договір підлягає визнанню недійсним, а сплачені позивачем 100 000,00 грн. кошти - стягненню з відповідача. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1773,40 грн. (768,40 грн. + 1005,00 грн.).

Outcome: approved