Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ «КБ «УФС» про розірвання договору та стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 07 квітня 2014 року між ним та відповідачем ПАТ «КБ «УФС» був укладений договір банківського вкладу (депозитний договір) «Олімпійські відсотки» № 39623 про внесення готівкових коштів (внеску) на вкладний (депозитний) рахунок, зберігання внеску і нарахування відсотків на внесок (далі - Договір). Відповідно до п.п. 2.3.1 Договору позивач передав, а відповідач прийняв на депозитний рахунок ПАТ «КБ «УФС» грошові кошти у сумі 547063,08 грн. (далі - Внесок). Факт внесення коштів підтверджується платіжним дорученням № TR.53565.16718.298 від 07 квітня 2014 року. Відповідно до п.п.2.1.4 Договору: банк зобов'язується щотижня: 7-го, 14-го, 21-го числа та в останній робочий день поточного місяця нараховувати вкладнику проценти на поточний залишок внеску у розмірі 21,18% річних. Відсоткову ставку збільшено на підставі Договору № 1 про внесення змін до Договору № 39623 банківського вкладу від 15 квітня 2014 року до 26%. Відповідно до п.п.2.1.4 договору нарахування банком процентів за цим договором здійснюється з урахуванням календарних днів у році (вихідних, святкових та неробочих днів включно) за методом «факт-факт». Виплата вкладнику процентів, нарахованих за поточний місяць, відбувається протягом трьох банківських днів після закінчення відповідного місяця шляхом перерахування відповідних коштів на рахунок № [NUMBER] в ПАТ «КБ «УФС» з призначенням платежу: «відсотки по договору банківського вкладу № 39623 від 07 квітня 2014 року». Відповідно до п.1.4 договору виплата вкладнику процентів за вкладом здійснюється щомісячно. Згідно з п.1.1 договору термін зберігання внеску 2 місяці з 07 квітня 2014 року по 07 червня 2014 року. Він зі свого боку виконав прийняті на себе обов'язки згідно п.п.2.3.1 договору, перерахувавши 07 квітня 2014 року відповідачу грошові кошти у розмірі 547063,08 грн. Починаючи з 07 травня 2014 року, відповідач в односторонньому порядку припинив виконувати умови договору та відмовився сплачувати проценти за користування депозитними коштами. 12 травня 2014 року він звернувся до відповідача з заявою про розірвання депозитного договору та повернення депозитних коштів. 19 травня 2014 року він звернувся до відповідача з заявою про повернення грошей за договором № 39623 від 07 квітня 2014 року, але відповідач не надав йому жодної відповіді з обґрунтуванням свого ухилення від виконання зобов'язань за договором. На теперішній час, відповідач прострочив виплату грошей за договором № 39623 від 07 квітня 2014 року. Згідно умов договору за період з 07 квітня 2014 року по 07 червня 2014 року підлягають сплаті відсотки у розмірі 23381,32 грн., з яких він отримав тільки 6560 грн.; недоплата склала 16821,32 грн. Крім того, позивач вважає, що має право на розірвання зазначеного договору, стягнення з відповідача внесених грошових коштів, нарахованих на них відсотків та просить суд розірвати договір банківського вкладу № 39623 від 07 квітня 2014 року, укладений між ним та ПАТ «КБ «УФС», та стягнути з відповідача на свою користь: суму внеску (банківського вкладу) в розмірі 547063,08 грн.; суму несплачених процентів за період дії договору по 07 червня 2014 року у розмірі 16821,32 грн.; суму несплачених процентів (відповідальність) після закінчення дії договору з 08 червня 2014 року по 15 серпня 2014 року у розмірі 26498,84 грн.; 3% річних (відповідальність) у розмірі 3057,56 грн.; інфляційні збитки (відповідальність) у розмірі 2188,25 грн., а всього 595629,05 грн. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, посилаючись на викладені в ньому обставини. Представник відповідача до суду на розгляд справи не з'явився, надав письмові пояснення по справі та заяву з проханням розглянути справу у йог відсутність. Вислухавши пояснення [PERSON] та його представника [PERSON], дослідивши надані докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 07 квітня 2014 року між ПАТ «КБ «УФС» та [PERSON] був укладений договір банківського вкладу (депозиту) «Олімпійські відсотки» № 39623. За умовами договору відповідач ПАТ «КБ «УФС» прийняв у позивача грошовий вклад у розмірі 547063,08 грн. строком до 07 червня 2014 року під 21,18 % річних. Відсоткову ставку збільшено на підставі Договору № 1 про внесення змін до Договору № 39623 банківського вкладу від 15 квітня 2014 року до 26%. Відповідно до п.п.2.1.4 Договору: банк зобов'язується щотижня: 7-го, 14-го, 21-го числа та в останній робочий день поточного місяця нараховувати вкладнику проценти на поточний залишок внеску. Відповідно до п.п.2.1.4 договору нарахування банком процентів за цим договором здійснюється з урахуванням календарних днів у році (вихідних, святкових та неробочих днів включно) за методом «факт-факт». Виплата вкладнику процентів, нарахованих за поточний місяць, відбувається протягом трьох банківських днів після закінчення відповідного місяця шляхом перерахування відповідних коштів на рахунок № [NUMBER] в ПАТ «КБ «УФС» з призначенням платежу: «відсотки по договору банківського вкладу № 39623 від 07 квітня 2014 року». Відповідно до п.1.4 договору виплата вкладнику процентів за вкладом здійснюється щомісячно. Згідно з п.1.1 договору термін зберігання внеску 2 місяці з 07 квітня 2014 року по 07 червня 2014 року (а.с. 7-8, 10, 11). Крім того встановлено, що позивач [PERSON] 12 травня 2014 року, 19 травня 2014 року та 16 червня 2014 року звертався до відповідача з вимогою про дострокове розірвання депозитного договору № 39623 від 07 квітня 2014 року та повернення вкладу (а.с. 12, 13, 14). Саме з цих дат банк був зобов'язаний повернути позивачу депозитні кошти з процентами, однак цього не зробив, чим порушив свої грошові зобов'язання за договорами банківського вкладу. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін і разі істотного порушення договору другою стороною. Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном, як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно з ч. 1, 6 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України особа зобов'язана повернути майно, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно ст.ст. 1058 ч.1, 1059 ч.1 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору. Згідно із ч.1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ч.5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. За умовами пункту 1.1 укладеного між сторонами договору банківського вкладу, строк дії вкладу тривав до 07 червня 2014 року. У зв'язку з цим банк був зобов'язаний повернути позивачу кошти з встановленими процентами в строк закінчення дії договору, відповідно 07 червня 2014 року. Проте банк на час звернення з позовом до суду кошти позивачу не повернув, чим порушив свої грошові зобов'язання. Отже, врахувавши наведені обставини та зазначені норми закону, положення договору банківського вкладу, укладеного між сторонами, суд прийшов до висновку про законність вимог позивача в частині стягнення суми вкладу, суми відсотків за час дії договору. Крім того, позивач [PERSON] як до, так і після закінчення строку дії договору банківського вкладу, звертався до банку з вимогами про повернення вкладу та сплати процентів, але отримав від банку тільки 6560 грн. процентів, що будо доведено позивачем та його представником у судовому засіданні та не заперечувалося представником відповідача. Таким чином слід достроково розірвати договір № 39623 від 07 квітня 2014 року, укладений між відповідачем ПАТ «КБ «УФС» та позивачем [PERSON] через істотне невиконання відповідачем умов договору, та відповідача на користь позивача підлягає стягненню: сума внеску (банківського вкладу) в розмірі 547063,08 грн.; сума несплачених процентів за період дії договору по 07 червня 2014 року у розмірі 16821,32 грн. ((547063,08 грн. х 26%):365 днів) х 60 днів = 23381,32 грн. - 6560 грн. = 16821,32 грн.). Згідно ч.4 ст. 1060 ЦК України якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин та з урахуванням ст. 625 ЦК України з відповідача в користь позивача підлягає стягненню: проценти по банківському вкладу за період з 08 червня 2014 року по 14 серпня 2014 року у розмірі 26498,84 грн. ((547063,08 грн. х 26%):365 днів) х 68 днів = 26498,84 грн.); 3% річних від простроченої суми грошового зобов'язання за період з 08 червня 2014 року по 14 серпня 2014 року у розмірі 3057,56 грн. ((547063,08 грн. х 3%): 365 днів) х 68 днів = 3057,56 грн.); інфляційні збитки у розмірі 2188,25 грн. (за період з 08 червня 2014 року по 14 серпня 2014 року індекс інфляції склав (у липні 2014 року) 100,4%, 547063,08 грн. х 0,4% = 2188,25 грн.). Згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 3654,00 грн.

Outcome: approved