Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача КП «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва», третя особа Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація про вселення в квартиру [ADDRESS], яка була надана йому на підставі ордеру на право зайняття службового жилого приміщення, посилаючись на те, що позивачу видано ордер № 5012 від 16.05.2014р. на право зайняття службового приміщення, за адресою: [ADDRESS]. 17.05.2014 року позивач зареєструвався за цією адресою, а 20.05.2014 року уклав з ЖЕД-201 договори про надання житлово-комунальних послуг. Проте, співробітники ЖЕД-201 КП «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва» відмовляються надати позивачу ключі від квартири. Просив суд вселити його у службове приміщення та зобов'язати відповідача не чинити перешкод у користуванні службовою квартирою. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні надала пояснення, в яких проти задоволення позову в частині зобов'язання не чинити перешкод у користуванні квартирою заперечувала, посилаючись на недоведеність та безпідставність таких вимог. Вирішення позовних вимог про вселення просила залишили на розсуд суду . Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає можливим розглядати справу за його відсутності. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 16 травня 2014 року Шевченківською районною в м. Києві державною адміністрацією видано [PERSON] ордер № 5012 на право зайняття службового приміщення, сім'я якого складається з 5 осіб, в тому, що йому на час роботи на посаді начальника відділу Державної фінансової інспекції в м. Києві надається службове приміщення з 3-х кімнат, жилою площею 42,6 кв. м. у квартирі [ADDRESS]. Ордер виданий на підставі розпорядження Шевченківської РДА від 12.05.2014 року № 239. Згідно довідки форми № 3, виданої ЖЕД № 201 за № 462 від 20.05.2014 року, [PERSON] є власником особового рахунку. З 17.05.2014 року в квартирі зареєстровані позивач [PERSON], [PERSON] (дружина), [PERSON] (син), [PERSON] (син), [PERSON] (батько). Адреса реєстрації позивача у квартирі [ADDRESS] також підтверджується відміткою в паспорті. 20 травня 2014 року між КП «ДЗ з УЖГ Дарницького району м. Києва» та [PERSON] укладено договір № 72 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Також, 20 травня 2014 року між [PERSON] та КП «ДЗ з УЖГ Дарницького району м. Києва» укладено договір № 72 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Спір виник на підставі того, що співробітники балансоутримувача, яким є відповідач не передають позивачу ключі від службового приміщення для проживання. Відповідно до ч. 1 ст. 118 ЖК Української РСР службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири. Службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації (ч. 2 ст. 121 ЖК Української РСР). Частина 1 ст. 122 ЖК Української РСР передбачає, що на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення. Отже, позивач набув право на вселення до службового житла, яке йому надане в установленому житловим законодавством порядку. [PERSON] отримав ордер, що є підставою для вселення у надане службове жиле приміщення, проте відсутність у відповідача ключів від службового приміщення унеможливлює вселення в квартиру [ADDRESS]. Стаття 47 Конституції України передбачає, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. За відсутності будь-яких правових підстав відповідач не передає позивачу для проживання квартиру [ADDRESS], що порушує конституційне право позивача на житло. Право позивача на вселення підтверджується ордером № 5012, який в силу ч. 1 ст. 122 ЖК Української РСР є підставою для вселення у надане службове жиле приміщення. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про вселення підлягають задоволенню. Разом з тим, позовні вимоги про зобов'язання відповідача не чинити перешкод у користуванні службовою квартирою задоволенню не підлягають, оскільки такі вимоги є безпідставними, необґрунтованими та не відповідають обставинам справи.

Outcome: partial