Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Державного підприємства «Красноармійськвугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку в обґрунтування якого вказав, що в період з 08.04.2013 року по 21.09.2016 року він працював на підприємстві відповідача та 21.09.2016 р. був звільнений за власним бажанням за ст.38 КЗпП України. За час роботи на підприємстві заробітна плата виплачувалась позивачу нерегулярно, з грубими порушеннями ст.115 КЗпП України. При звільненні відповідачем не було своєчасно здійснено розрахунок з позивачем. На письмову вимогу про повний розрахунок по заробітній платі від 26.09.2016 року, позивачу була надана довідка про розмір середньоденної заробітної плати та повідомлено, що заборгованість відповідача станом на 04.10.2016 року становить 3251,98 грн. Остаточно з відповідачем було проведено розрахунок 24.11.2016 року. Оскільки, згідно з довідкою відповідача його середньоденна заробітна плата складає 363,35 грн., а кількість днів затримки розрахунку становить 44 робочих дні, то вважає, що з відповідача необхідно стягнути середній заробіток за затримку розрахунку в сумі 15987,40 грн. (44х363,35) та просив стягнути з відповідача дану суму. Позивач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством, надав суду заяву, згідно з якою наполягав на задоволенні позовних вимог, просив справу розглянути без його участі, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Представник відповідача до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у порядку, передбаченому чинним цивільно-процесуальним законодавством, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Судом встановлено, що позивач знаходився у трудових відносинах з відповідачем з 08.04.2013 року та 21.09.2016 року був звільнений за ст.38 КЗпП України за власним бажанням (а.с. 5-8). Остаточний розрахунок з позивачем було здійснено 24.11.2016 року шляхом перерахування заробітної плати на його рахунок (а.с. 12-14). Середньоденна заробітна плата [PERSON] згідно з довідкою становить 363,35 грн.(а.с. 11). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.115 ч.1 КЗпП України, ст.24 ч.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Згідно ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільнені робітника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться у день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Як встановлено судом, позивач звільнився з роботи 21.09.2016 р., а повний розрахунок з позивачем здійснений 24.11.2016 р., тобто затримка виплати належних позивачу при розрахунку сум склала 45 робочих дні. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки відповідачем порушені вимоги закону, у відповідності до ст.117 КЗпП України, з відповідача належить стягнути на користь позивача його середній заробіток за весь час затримки належних йому при звільненні сум, тобто 15987,40 грн. з розрахунку 363,35 грн. х 44 робочих дні, оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог позивача. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 551,20 грн. На підставі ст.43 Конституції України, ст.ст. 47, 115, 116, 117 КЗпП України,

Outcome: approved