Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначила, що їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03 березня 1994 року на праві приватної власності належить 1/3 частина квартири [ADDRESS] . Також по 1/3 частині на праві власності зареєстровано за чоловіком [PERSON] та сином [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Якимівського районного управління юстиції у Запорізькій області зроблений відповідний актовий запис за №167 від 05 листопада 2013 року. Згідно довідки про склад сім`ї виданої Якимівською селищною радою Якимівського району Запорізької області від 03 березня 2021 року № 584 в квартирі [ADDRESS] зареєстровані громадяни: [PERSON] , 1940 року народження, зареєстрована з 11 листопада 1988 року, син [PERSON] , 1969 року народження, зареєстрований з 11 липня 1991 року та колишня дружина сина [PERSON] , 1986 року народження, зареєстрована з 22 червня 2013 року. Фактично з дня реєстрації [PERSON] не проживала в житловому приміщенні, ніколи не сплачувала комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні позивач, ні інші члени сім`ї відповідачу не чинили. Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 10 лютого 2021 року шлюб, укладений 09 вересня 2006 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №983 розірваний. Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, вона позбавлена можливості оформити субсидію та вимушена сплачувати зайві комунальні послуги. На підставі вищевикладеного, позивач просила суд визнати [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS] . У судовому засіданні позивач та її представник, адвокат Карягін П.І. підтримали позовну заяву та просили її задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечувала проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що дійсно, вона є співвласником житлового будинку в [ADDRESS] , разом з третьою особою, її колишнім чоловіком [PERSON] .. Але, відповідно до документів, зазначене житло зареєстровано за [PERSON] , який на теперішній час не надає згоду на її реєстрацію в зазначеному житлі разом з їх малолітньою дитиною. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03 березня 1994 року квартири [ADDRESS] на праві приватної спільної власності належить [PERSON] , [PERSON] [PERSON] в рівних частинах. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Якимівського районного управління юстиції у Запорізькій області зроблений відповідний актовий запис за №167 від 05 листопада 2013 року. Відповідно до витягу з домової книги , в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , 1940 року народження (з 11 листопада 1988 року);\~ [PERSON] ,\~ \~ 1969\~ \~року \~ народження\~(з\~11\~липня 1991\~року); [PERSON] , 1986 року народження (з 22 червня 2013 року) та [PERSON] , 2007 року народження. Згідно довідки про склад сім`ї виданої Якимівською селищною радою Якимівського району Запорізької області від 03 березня 2021 року № 584 в квартирі [ADDRESS] до складу сім`ї входять: [PERSON] , 1940 року народження, син [PERSON] , 1969 року народження та онук [PERSON] , 2007 року народження. Відповідно до зазначеної довідки та довідки, наданою старшою по будинку [ADDRESS] , [PERSON] , 1986 року народження, не проживає у даній квартирі з травня 2013 року. Cуд, дослідивши матеріали справи та врахувавши позиції сторін приходить до наступного. Відповідно до\~ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно зі\~ст.3 ЦПК України, ч.1\~ст.15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ч.ч.1,2 ст 319ЦК Українивласник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до\~Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.\~316,\~317,\~319,\~321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Права власника житлового будинку визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно ч.1\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ст. 156 ЖК України\~з урахуванням положень ч. 1\~ст. 405 ЦК України\~члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі визначеному відповідно до угоди з власником. Відповідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована у спірній квартирі як член сім`ї власника з 22.06.2013 року. Відповідно до довідки про склад сім`ї виданої Якимівською селищною радою Якимівського району Запорізької області від 03 березня 2021 року та довідки, наданою старшою по будинку [ADDRESS] , [PERSON] , 1986 року народження, не проживає у даній квартирі з травня 2013 року, тобто більше року, а тому є всі підстави для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, про що не заперечували учасники процесу. 10.02.2021 року рішенням Якимівського районного суду Запорізької області було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] .. Частина 4\~ст. 206 ЦПК України\~встановлює, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, з урахуванням визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved