Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання його шлюбу з відповідачем [PERSON] . Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що вони 06.10.2007 року зареєстрували шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з квітня 2018 року. Сімейне життя сторін не склалося в зв`язку з різними поглядами на життя та сімейні обов`язки. За цих обставин позивач дійшов висновку, що шлюб існує формально, тому його необхідно розірвати. У судове засідання позивач не прибув, але скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. У судове засідання відповідач не з`явилася, але надіслала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутність. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб (повторно) серії [NUMBER] від 21.08.2019 року, [PERSON] та [PERSON] 06.10.2007 р. зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Коробівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області за актовим записом №7, після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе, разом не проживають як сім`я. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде суперечити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1ст. 110 СК України). У частині 2 ст. 112 СК України зазначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. У зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті на підставі ст.141, ч.1 ст.142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384,2 грн. (768,4 грн. х 50%), та стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 384,2 грн. (768,4 грн. х 50%).

Outcome: approved