Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив визнати за ним як спадкоємцем за заповітом право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], що належала померлому [INFO] року [PERSON], мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку із тим, що згідно довідки КП «Ізмаїльського МБТІ» за № 1523 від 10.11.2014 року площа будинку не співпадає з площею у правовстановлюючому документі, а саме: загальна площа 46,8 кв. м. - згідно вищевказаної довідки КП «Ізмаїльського МБТІ» та 60,5 кв. м. - згідно договору купівлі - продажу, посвідченого Українською товарною біржею 06.07.2000 року за № 93541. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі - продажу від 06.07.2000 року, посвідченого Українською товарною біржею за № 93541, зареєстрованого комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» в книгу реєстру за № 1-216, [PERSON] належала 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], що також підтверджено довідкою, наданою комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», від 10.11.2014 року за № 1523. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.02.2014 року, визнано дійсним договір купівлі - продажу житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], укладений 06 липня 2000 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON], зареєстрований на Українській Товарній Біржі 06.07.2000 року за № 93541. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.02.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] року. Відповідно до ст. ст. 1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до заповіту від 13.01.2012 року за № 2-93, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори, [PERSON], усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що за законом він матиме право, заповів [PERSON]. Згідно із вимогами ст. 1241 ЦК України малолітні неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). До осіб, які мають право на обов'язкову частку незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] відноситься його дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24.12.1973 року, виданого Ізмаїльським міським бюро РАЦСу. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] у передбачений строк звернулась до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Ляпустіної Т.І. із заявою про відмову від отримання обов'язкової частки у спадщини, що залишилась після смерті [PERSON], що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 01.08.2014 року за № 144. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON], будучи спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] у передбачений строк звернувся до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 31.07.2014 року за № 137, тобто вважається таким, що прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 12 69 ЦК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved