Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу в якій просить суд розірвати шлюбу між ним, [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 26 червня 2004 року виконавчим комітетом Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області, актова запис № 61. Позовні вимоги мотивуючи тим, що сторони з 26 червня 2004 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу подружжя має дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалось, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Протягом останніх декількох років стосунки між подружжям розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. На час звернення з даним позовом до суду спільне господарство та сумісне проживання сторін припинено, та за глибоким переконанням позивача подальших відносин бути не можливо. Майнових спорів між ними не має, після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з позивачем - [PERSON] . На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 20 січня 2021 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач [PERSON] надав до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує, судові витрати залишити за його рахунок. Крім того, в позовній заяві зазначила, що сімейно - шлюбні відносини між сторонами припиненні з серпня 2018 року. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справу у її відсутність, позовні вимоги визнала, не заперечує проти проживання дитини - [PERSON] , [INFO] з позивачем. Між тим з причинами розірвання шлюбу не згода, оскільки вважає, що відповідач винен у розпаді сім`ї, а також з цих підстав заперечує проти стягнення з неї судового збору. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 26 червня 2004 року виконавчим комітетом Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області, актова запис № 61, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , повторно видане 24 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції у Харківській області. В зв`язку з реєстрацією шлюбу дошлюбне прізвище позивача « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». Від вказаного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статі 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Судом встановлено та з матеріалів даної справи вбачається, що сторони продовжувати шлюбні відносини не бажають, які між ними припинені з серпня 2018 року, сім`я існує формально, відповідач позов визнала, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу, що потягне за собою неприпустиме порушення права одного з подружжя або обох на вільний вибір. У відповідності із положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, згідно чинного законодавства, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, а також те, що з матеріалів справи спору між сторонами щодо спільного набутого майна, місця проживання дитини не вбачається, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України. Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, наполягання сторін на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Згідно частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною третьою статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи заяву позивача, суд вважає за можливе судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок віднести на рахунок позивача [PERSON] .

Outcome: approved