Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з онуком [PERSON] , [INFO] , та визначення способу участі у вихованні онука та спілкуванні з ним. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 15 вересня 2018 року між сином позивача [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу народився [PERSON] , [INFO] . На теперішній час батько та мати дитини проживають окремо. Малолітній [PERSON] мешкає разом з матір`ю [PERSON] , яка здійснює перешкоди у його спілкуванні з позивачем, яка є його бабусею. Рішенням виконавчого комітету Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області встановлено порядок спілкування з онуком позивача, яке рекомендовано проводити за графіком, встановленим за взаємною домовленістю з матір`ю дитини. Однак, в зв`язку з тим, що відповідач фактично створює перешкоди для спілкування з онуком, позивач просить суд зобовязати відповідача не перешкоджати спілкуванню з онуком [PERSON] , [INFO] , та визначити наступні способи участі позивача у спілкуванні та вихованні онука, а саме систематичні побачення з онуком кожної суботи з 08.00 години до 17.00 години. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали посилаючись на вищевикладені обставини. Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та пояснили, що відповідач не має наміру чинити перешкоди у спілкуванні бабусі з онуком, однак у зв`язку з тим, що позивач сама провокує конфлікти між ними, спільної мови щодо порядку такого спілкування вони знайти не можуть. Представник третьої особи\~Служби у справах дітей Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області вважала можливим спілкування позивача з онуком, проте у спосіб, що відповідатиме інтересам дитини, визначений у висновку органу опіки та піклування. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Під час судового розгляду за клопотаннями сторін допитані свідки. Свідок [PERSON] в суді пояснила, що є матір`ю позивачки, а відповідач є матір`ю її правнука [PERSON] . Так, дійсно відповідачка не дозволяє позивачці бачитись з дитиною. Свідок намагалась налагодити між ними стосунки, однак порозуміння досягнуто не було. Свідок [PERSON] в суді пояснив, що є сином позивачки та колишнім чоловіком відповідачки від якої має сина [PERSON] . Підтвердив, що відповідач дійсно не дозволяє його матері бачитись з онуком. Свідок [PERSON] пояснила, що сторони у справі вона знає. Позивачка є матір`ю колишнього чоловіка відповідачки, який покинув її майже відразу після народження дитини. Перший раз батько та баба з`явились, коли дитині виповнилось дев`ять місяців, та домовились про спілкування, однак дитину ніхто не відвідував. Перешкод до спілкування відповідачка не чинила. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він є знайомим [PERSON] , яка є відповідачем у справі. 13 вересня 2020 року він став свідком зустрічі [PERSON] з позивачкою та колишнім чоловіком [PERSON] , яка переросла у конфлікт, під час якого сторони ображали одна одну. Потім позивачка з сином поїхали. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідач [PERSON] та син позивача [PERSON] перебували у шлюбі з 15 вересня 2018 року (а.с.5). Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.60), який є онуком [PERSON] . Зазначена обставина визнана учасникам справи, обґрунтованого сумніву щодо достовірності вказаної обставини суд не має. Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 06 липня 2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. [PERSON] відновлено дошлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с.59-61). На підставі зазначеного рішення 07.09.2020 року [PERSON] було отримано паспорт (а.с.58). Як встановлено судом, на теперішній час мати та батько малолітнього [PERSON] мешкають окремо. Дитина мешкає разом з матір`ю. Зазначене сторонами по справі не оспорюється. Відповідно до рішення виконавчого комітету Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області №27 від 22.05.2020 року [PERSON] рекомендовано спілкування з онуком [PERSON] , [INFO] , проводити за графіком, встановленим за взаємною домовленістю з матір`ю дитини (а.с.6). Відповідно до висновку Вітовської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування, доцільним та таким, що відповідає інтересам малолітньої дитини, є наступний спосіб участі бабусі [PERSON] у спілкуванні з малолітнім [PERSON] , а саме: спілкування у першу та третю суботу або неділю місяця з 10.00 до 12.00 години за попередньою домовленістю з матір`ю у її присутності та без присутності сторонніх осіб або інших родичів; спілкування у святкові дні та в день народження за узгодженням з матір`ю; при зустрічі з дитиною дотримуватись маскового режиму, правил особистої гігієни, протиепідемічних заходів з метою недопущення зараження дитини гострою респіраторною хворобою COVID-19 (а.с.24-25). Зазначений висновок органу опіки та піклування на думку суду відповідає інтересам дитини. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. Положеннями частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка була ратифікована Україною 27.02.1991 року та набрала чинності для України 27.09.1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Так, відповідно до частин 7,8\~статті 7\~Сімейного кодексу\~України (далі\~СК),дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Взаємовідносини між дітьми та їх бабою і дідом підпадають під поняття сімейне життя, як одне із основоположних прав, яке гарантовано в статті 8 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».\~ Отже, взаємозв`язок баби та онука носить сімейний характер та такі особи відносяться до учасників сімейних відносин (ст. 2 СК ) і являються родичами. В такому\~випадку право\~дитини на\~сімейне виховання\~буде включати\~і право\~на спілкування\~з іншими\~членами сім`ї:\~дідом,\~бабою,\~братами,\~сестрами,\~іншими родичами. Відповідно до вимог\~статті 257 СК \~баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Відповідно до\~статті 263 СК \~спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до\~статті 159 СК. При визначенні форми спілкування родичів та способів участі баби та діда\~\~у вихованні дитини, суд виходить з вимог частини 2\~статті 159 СК \~та враховує участь цих родичів у вихованні дитини, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. При цьому, вирішуючи спір щодо участі вказаних осіб у вихованні онука, суд має, перш за все, враховувати інтереси самої дитини. В судовому засіданні встановлено, що позивач проявляє бажання щодо участі у вихованні онука та спілкуванні з ним. Як слідує з письмових доказів, позивач має кваліфікацію медичної сестри та педагогічну освіту, тривалий час працює у закладі дошкільної освіти, позитивно характеризується за місцем роботи (а.с.29). Судом не вбачається наявність негативного впливу позивача на свого онука, а також будь-яких її дій всупереч інтересам дитини. Обставин, які б унеможливлювали спілкування позивача з малолітнім онуком чи обставин, які б свідчили, що таке спілкування не відповідає інтересам дитини, в судовому засіданні не встановлено. Відповідачем також не надано доказів цього. Відповідач в цілому не заперечує проти спілкування баби з онуком, однак сторони в зв`язку з особистими конфліктними стосунками самостійно не можуть дійти згоди щодо порядку та способів участі у вихованні дитини, адже позивач бажає спілкуватися із дитиною за тим графіком, який визначений в позовних вимогах, в той час як відповідач не погоджується із таким порядком спілкування. Враховуючи вищевикладене, а також закріплений у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України право на спілкування баби та діда з онуками та участь у їх вихованні, бажання позивача брати участь у вихованні та спілкуванні з онуком, взявши до уваги висновок органу опіки та піклування, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Визначаючи конкретний порядок участі позивача у спілкуванні з онуком та баланс між інтересами позивача, відповідача та самої дитини, приймаючи до уваги вік малолітньої дитини, суд вважає за необхідне визначити\~\~ позивачу\~\~порядок\~спілкування з онуком двічі у місяць у один з вихідних днів суботу або неділю, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини у її присутності, оскільки\~\~такий\~\~порядок\~\~не порушує\~\~ інтереси\~\~ малолітньої дитини\~\~і не перешкоджатиме нормальному\~\~ його\~\~вихованню, розпорядку дня та відпочинку. При цьому суд роз`яснює, що сторони не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, з урахуванням вікових змін, розвитку та потреб дитини, що буде відповідати її інтересам.

Outcome: partial