Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача фізичної особи-підприємця [PERSON] про розірвання договору, стягнення коштів та моральної шкоди, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 06.12.2016 року через салон меблів, розташований за адресою: [ADDRESS] (менеджер [PERSON]), між позивачем та відповідачем було укладено договір №003-12-2016 купівлі-продажу товару, а саме ліжка «Каміла-4», вартістю 13 357,00 грн. 24.12.2016 року придбане позивачем ліжко було доставлене додому до позивача і складене представником продавця. При цьому виявилось, що його товарний вигляд не відповідає заявленому, обшивка та ламелі виконані неякісно, а похибки у розмірах більші за допустимі. Наступного дня позивач повернув придбане ним ліжко до салону меблів, через який позивачем було укладено договір купівлі-продажу, а також звернувся до менеджера з вимогою повернути сплачені позивачем кошти та розірвати договір купівлі-продажу. Після цього протягом кількох днів позивач зустрічався та зв'язувався з менеджером, і хоча позивачу було повідомлено, що виявлені позивачем недоліки товару являються заводським браком, але в задоволенні вимог позивача щодо розірвання договору та повернення сплачених коштів було відмовлено, а лише запропоновано протягом невизначеного часу чекати усунення недоліків виробником. На таке вирішення питання позивач був категорично не згодний, оскільки придбання позивачем ліжка планувалось в якості подарунка сім'ї на новорічні свята та особисто позивачу в день народження. За таких обставин позивач вважає, що відмова відповідача в задоволенні його законних вимог про розірвання договору та повернення сплачених коштів грубо порушує його права як споживача, а тому бажає розірвати договір №003-12-2016 купівлі-продажу товару, а саме ліжка «Каміла-4», від 06.12.2016 року. Крім того, внаслідок порушення прав позивача протиправною поведінкою відповідача позивачу було завдано моральну шкоду, яка полягає в тривалому невиконанні відповідачем законних претензій по відшкодуванню вартості придбаного позивачем товару, що призвело до необхідності звертатись за консультаціями до Управління у справах захисту прав споживачів та юристів, а в кінцевому відстоювати свої законні права у суді, а також, відповідно, і до душевних страждань через неможливість належним чином користуватись придбаним майном. А тому, з урахуванням тривалості перенесених позивачем моральних страждань останній вважає, що розмір грошового відшкодування завданої моральної шкоди становить 5 000 грн. Таким чином, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечували проти винесення заочного рішення суду. Також, просили суд стягнути з відповідача на користь позивача оплату за вчинені нотаріальні дії, а саме посвідчення довіреності у розмірі 400,00 грн. Відповідач ФОП [PERSON] до судового засідання не з'явився із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Разом з тим, від останнього в матеріалах справи міститься заперечення проти позову, зі змісту яких відповідач позовні вимоги не визнає та просить в задоволенні останніх відмовити у зв'язку з безпідставністю. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач та його представник не заперечують, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 06.12.2016 року через салон меблів, розташований за адресою: [ADDRESS] (менеджер [PERSON]), між позивачем та відповідачем було укладено договір №003-12-2016 купівлі-продажу товару, а саме ліжка «Каміла-4», вартістю 13 357,00 грн., що підтверджується змістом договору №003-12-2016 купівлі-продажу товару від 06.12.2016 року (а.с.3) та специфікацією до договору №003-12-2016 від 06.12.2016 року (а.с.4). Окрім того, згідно акту прийому-передачі по кількості та якості меблів до договору №003-12-2016 від 06.12.2016 року вбачається, що 24.12.2016 року о 12 год. 50 хв. продавець ФОП [PERSON] передав, а покупець [PERSON] прийняв наступний товар - ліжко «Каміла-4» 1800, тканина/колір - виченза тула, ціна - 13 770,00 грн., сума замовлення з урахуванням 3% знижки - 13 357,00 грн. Претензій до комплектності товару та його якості покупець не має, фурнітура отримана повністю, скло та дзеркала не пошкоджені (а.с.5). Як вбачається з пояснень позивача та його представника в судовому засіданні 24.12.2016 року придбане позивачем ліжко було доставлене додому до позивача і складене представником продавця. При цьому виявилось, що його товарний вигляд не відповідає заявленому, обшивка та ламелі виконані неякісно, а похибки у розмірах більші за допустимі. 25.12.2016 року позивач звернувся до директора салону меблів, що розташований за адресою: [ADDRESS], із письмовою заявою про розірвання договору купівлі-продажу товару та повернення сплачених коштів, оскільки позивачем виявлені недоліки товару, а саме: неякісно виконана обшивка, затяжки, складки, не якісно виконані ламелі. Похибка в розмірах більша, ніж допустима. Товарний вигляд не відповідає заявленому. Продавець не провів огляд перед продажем, а запевнив в якості відповідно до заявленого, що не відповідає реальності. Товар повернутий покупцем продавцю (а.с.6). Окрім того, вищезазначені недоліки також відображені на фото, що знаходяться в матеріалах справи (а.с.33-39). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. У відповідності до ч.ч.5, 6 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов'язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги. Доставка великогабаритних товарів і товарів вагою понад п'ять кілограмів продавцю, виробнику (підприємству, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) та їх повернення споживачеві здійснюються за рахунок продавця, виробника (підприємства, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті). За наявності товару вимога споживача про його заміну підлягає негайному задоволенню, а в разі виникнення потреби в перевірці якості - протягом чотирнадцяти днів або за домовленістю сторін. Відповідно до положень ст.ст.708, 709 ЦК України, у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов'язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: 1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; 2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; 3) вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; 4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми. Таким чином, з огляду на вищевикладене, в судовому засіданні достовірно встановлено факт придбання позивачем товару - ліжка «Каміла-4», вартістю 13 357,00 грн., неналежної якості, в той час як зі сторони відповідача не надано жодного належного та допустимого доказу, який би свідчив про протилежне, зважаючи на наявну в матеріалах справи накладну №005-12-2016 на повернення товару на ремонт, підписану представником покупця (а.с.7), а відтак позовні вимоги позивача в частині розірвання договору та стягнення з відповідача на користь позивача сплачених коштів за вказаний товар у розмірі 13 357,00 грн. підлягають задоволенню. Що ж стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в сумі 5 000 грн., то у відповідності до вимог ст.1167 ЦК України суд вважає за можливе задовольнити позов в цій частині частково з наступних міркувань. Згідно ч.2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. 2 ст. 23 ЦК України). Згідно ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. В той же час, ч.1 п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви (ч.1 п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Так, дійсно, як свідчать матеріали справи, у зв'язку з протиправними діями відповідача позивач зазнав душевних страждань, отримав важку психоемоційну травму внаслідок порушення звичного ритму життя через неможливість належним чином користуватись придбаним майном, а відтак має право на відшкодування моральної шкоди. Однак, суд, з врахуванням обставин по справі та,

Outcome: partial