Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування позовних вимог зазначено, що на примусовому виконанні у Центрально-Міському відділі державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області № 2-1267 від 19.09.2006 року про стягнення аліментних платежів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 300,00 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 18.12.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та направлено виконавчий лист за місцем роботи боржника до Криворізького ВДВС. На даний час виконавчий лист знову повернуто для виконання Центрально-Міському відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, оскільки боржник звільнився з роботи. З квітня 2014 року по теперішній час відповідач аліменти не сплачує, на виклики державного виконавця не зявляється. У звязку з наявною заборгованістю по аліментам, державним виконавцем накладено арешт на транспортні засоби, що належать боржнику та оголошено їх в розшук. Розрахунок заборгованості по аліментам доведено до відома сторін виконавчого провадження, в тому числі і боржника. Згідно ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення пені в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. На підставі вищевикладеного позивач просить стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 57529,60 грн., а також судовий збір в сумі 575,30 грн.. Позивач в судове засідання не зявилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, матеріали виконавчого провадження № 928/10 (52743892), у їх сукупності, знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Згідно ч. 2 ст. 184 СК України - розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Як убачається з виконавчого листа по справі № 2-1267, виданого Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 19 вересня 2006 року, суд вирішив:стягувати кожного місяця аліменти з [PERSON], на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], на користь матері [PERSON] у розмірі 300,00 грн., але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 14 липня 2006 року (а.с. 13). Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії І-КИ № 306185, актовий запис № 177 (а.с. 12), стягувач [PERSON] змінила прізвище на «Чернова». Згідно постанови державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження № 48390826 від 07.08.2015 р. (а.с. 14) за вищевказаним виконавчим листом № 2-1267 було відкрито виконавче провадження. Постановою державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції від 18.12.2015 р. (а.с. 10), виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1267 було закінчено, оскільки боржник [PERSON] працює в Комунальному підприємстві редакції газети «Сільське Криворіжжя», що знаходиться за адресою: Широке, вул. Ленінського Комсомолу, буд. 1А, та за належністю відноситься до ВДВС Широківського РУЮ, у звязку з чим виконавчий лист було відправлено для подальшого виконання до відповідного органу ДВС. Відповідно до постанови державного виконавця Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про закінчення виконавчого провадження від 27.05.2016 р. (а.с. 21), у звязку з тим, що боржник [PERSON] звільнився з редакції газети «Сільське Криворіжжя», виконавчий лист № 2-1267 направлено за місцем реєстрації боржника до Центрально-Міського ВДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області. При цьому, вищевказаний виконавчий документ перебував на виконанні у відділі Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у період з 11.03.2016 року по 27.05.2016 року, та за цей період індексація заборгованості по сплаті аліментів державним виконавцем не проводилась. Також, з матеріалів виконавчого провадження № 928/10 (52743892), зокрема з постанови про відкриття виконавчого провадження вбачається, що 26.10.2016 р. державним виконавцем Центрально-Міського ВДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області було відкрито провадження з виконання виконавчого листа № 2-1267. Крім того встановлено, що [PERSON] на виклики державного виконавця не зявляється, відносно нього було винесено постанову про примусовий привід, який виконано не було, у звязку з відсутністю боржника за місцем реєстрації. Також вбачається, що [PERSON] аліменти за рішенням суду не сплачує, тому згідно довідки-розрахунку державного виконавця Центрально-Міського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області від 03.05.2017 №В/10, загальний розмір заборгованості по аліментам з лютого 2016 року по 01 травня 2017 року, з урахуванням суми на виконавчому листі, становить 19633,20 грн. Так, відповідно\~до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину. Відповідно до ч. 1\~ст. 196 СК України\~при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального\~та сімейного стану платника аліментів. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 2 постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена\~ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд погоджується з доводами позивача, що з вини відповідача, який зобов'язаний сплачувати аліменти за рішенням суду, виникла заборгованість по аліментам, яка станом на 01.05.2017 року становить 19633,20 грн., що також узгоджується з розрахунком державного виконавця. Доказів про те, що заборгованість по аліментам виникла внаслідок з незалежних від платника причин, зокрема несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками або по іншим поважним причинам, відповідач суду не надав. З урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що права позивача порушені, а тому вона має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Таким чином, загальна сума неустойки (пені), яка підлягає стягненню із відповідача становить 57529,60 гривень. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому сума понесених витрат у розмірі 551,20 грн. судового збору також підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved