Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Київського районного суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В своїй позовній заяві посилалась на те, що вона є власником [ADDRESS]. Відповідач є власником квартири [NUMBER], яка розташована поверхом вище. 25 січня 2014 року відбулося залиття належної їй квартири. Оскільки власник квартири [NUMBER] в добровільному порядку завдану шкоду не відшкодував, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь 30000 грн. на відшкодування матеріальної та 15000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Судові витрати також просила покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, зменшивши позовні вимоги. З врахуванням звіту про оцінку №375 Центру незалежної оцінки та експертизи на відшкодуванні завданої матеріальної шкоди просили стягнути з відповідача на користь позивача 26252 грн. В решті позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, уповноваживши [PERSON] представляти його інтереси в суді. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Не заперечуючи факту залиття квартири позивача, посилався на недоведеність вини відповідача в заподіянні їй шкоди, а також на відсутність належних доказів щодо розміру заподіяної шкоди. Тому в задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з'явились. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12 серпня 1999 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON], власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.8). Відповідач [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 10 червня 1993 року є власником квартири [ADDRESS] (а.с.88). Судом також встановлено факт затоплення квартири [ADDRESS]. Вказаний факт визнавався сторонами в засіданні. Відповідно до акту обстеження квартири [NUMBER] від 27 січня 2014 року затоплення відбулося 25 січня 2014 року через протікання нижньої глухої пробки на батареї опалення у [NUMBER], внаслідок чого у квартирі [NUMBER] залита стеля в кухні, кімнаті, коридорі на загальній площі 29 мІ, шпалери на стінах у кімнаті, коридорі та кухні на загальній площі 61 мІ, ламінат на підлозі у кімнаті на площі 17,3 мІ, лінолеум у кухні та коридорі на загальній площі 11,7 мІ. Також залиті канали з електропроводкою всередині панелей (а.с.5). Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповдно до ст. 1192 ЦК України спосіб відшкодування шкоди, завданої його майну обирає потерпілий: або вимагати відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо), або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Як передбачено ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 4 ст.319 ЦК України передбачено, що власність зобов'язує. Крім того, статтею 322 ЦК України закріплений обов'язок власника утримувати майно, що йому належить. На підставі наведених вище норм власник квартири [NUMBER] [PERSON] несе обов'язок по утриманню належної йому квартири, в тому числі сантехнічного обладнання, та відповідальність за шкоду, завдану неналежним утриманням майна, завдану іншим особам. Тому суд не бере до уваги посилання представника відповідача на недоведеність вини відповідача в залитті квартири [PERSON] Оскільки залиття квартири позивача сталось внаслідок протікання нижньої глухої пробки на батареї опалення, тобто внаслідок пошкодження обладнання в квартирі відповідача, яке власник зобов'язаний утримувати належним чином, відповідати за спричинену шкоду також має власник квартири [NUMBER]. За таких обставин суд приходить до висновку, що завдана позивачу майнова шкода підлягає відшкодуванню відповідачем в повному обсязі. Підстави для звільнення відповідача від відшкодування шкоди в судовому засіданні не встановлені. При визначенні розміру відшкодування матеріальної шкоди суд виходить із даних наданого до суду позивачем звіту про оцінку №375 Центру незалежної оцінки та експертизи (а.с. 36-81), згідно якого визначено вартість відновлювального ремонту квартири позивача у розмірі 26252 грн. Визначення вартості відновлювального ремонту квартири, пошкодженої внаслідок її залиття, як збитків, завданих залиттям приміщень квартири в повній мірі відповідає вимогам ст.1192 ЦК України. Представник відповідача, хоча і не погодився з визначеною сумою завданої шкоди, але будь-яких доказів на спростування наведеного звіту про оцінку №375 суду не надав, пояснив суду, що на даний час у нього клопотання про призначення відповідної судової експертизи відсутні. Тому в частині відшкодування матеріальної шкоди в сумі 26252 грн. позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Суд вважає, що значним пошкодженням належного позивачу майна - квартири - їй було завдано моральної шкоди, але розмір такої шкоди позивачем дещо перебільшений. Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди. Доказів на обґрунтування моральної шкоди в більшому розмірі позивач та її представник суду не надали. Тому з відповідача на користь позивачів необхідно стягнути: на відшкодування завданої матеріальної шкоди - 26252 грн., на відшкодування завданої моральної шкоди - 3000 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги, що витрати на оплату послуг банку, проведення досліджень (не експертизи), послуг нотаріуса та витягів з реєстру відповідно до ст.79 ЦПК України не є судовими витратами, тому не підлягають відшкодуванню позивачу. Оскільки позовна вимога про відшкодування моральної шкоди задоволена судом в повному обсязі, сплачений за неї судовий збір підлягає відшкодуванню в повному обсязі - в сумі 262 грн. 52 коп. Позовна вимога про відшкодування моральної шкоди задоволена судом на 20%, тому сплачений за неї судовий збір підлягає відшкодуванню позивачу у розмірі 20% в сумі 48 грн. 72 коп. Загалом позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задоволені судом на 71%, тому понесені позивачем витрати на правову допомогу підлягають відшкодуванню пропорційно до задоволених вимог в сумі 1420 грн. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення на відшкодування завданої матеріальної шкоди - 26252 грн., на відшкодування завданої моральної шкоди - 3000 грн., 1731 грн. 24 коп. на відшкодування понесених судових витрат, всього підлягає до стягнення 30983 грн. 24 коп.

Outcome: partial