Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих залиттям квартири. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 31.07.2020 відкрито провадження по справі. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що він та його діти, треті особи на стороні позивача є співвласниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 25 листопада 1996 року № [NUMBER] . Відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 152605138, дата, час формування: 15.01.2019 10:14:59 та копією відповіді Комунального підприємства КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» №062/14-7548 (И-2019). 27.05.2020 мало місце залиття квартири позивача та третіх осіб на стороні позивача, відповідачами. Актом від 25.05.2020 року встановлено, що в кухні на стелі плями від залиття приблизно 0,1 м2. Також комісією обстежено внутрішньо будинкові інженерні мережі холодного, гарячого водопостачання та каналізаційна система будинку, які знаходяться в задовільному технічному стані, витоки відсутні. Висновки та рекомендації комісії: залиття квартири [ADDRESS] відбулося з квартири № 89 вищевказаного будинку внаслідок підтікання підводки холодної води до пральної машини. Згідно Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, нанесеного власнику квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , внаслідок залиття вартість матеріальних збитків складає 31009,00грн. Відповідачі добровільно відшкодовувати завдану шкоду не бажають. У зв`язку з викладеним позивач просить суд стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] матеріальні збитки, спричинені залиттям квартири в розмірі 35153,50грн, з яких: матеріальні збитки внаслідок залиття в розмірі 31009,00грн; витрати які позивач поніс за виконання звіту про оцінку вартості матеріального збитку внаслідок залиття в розмірі 4000грн; витрати за виготовлення акту залиття квартири в розмірі 144,50грн та моральну шкоду в розмірі 3000грн. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судових засіданнях підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на докази які містяться в матеріалах справи та на обставини, які викладені в позовній заяві. 19.02.2021 до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримують та просять суд задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явилась, хоча відповідно до ст.128 ЦПК України повідомлялась про дату, час і місце розгляду справи, однак судова повістка повернулася до суду з відміткою - «за закінченням терміну зберігання». Відповідачем не подано заяви про розгляд справи за її відсутності та не подано відзиву на позовну заяву. У зв`язку з цим відповідача було повідомлено через офіційний сайт веб-портал «Судова влада України». Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явилась, хоча відповідно до ст.128 ЦПК України повідомлялась про дату, час і місце розгляду справи, однак судова повістка повернулася до суду з відміткою - «за закінченням терміну зберігання». Відповідачем не подано заяви про розгляд справи за її відсутності та не подано відзиву на позовну заяву. У зв`язку з цим відповідача було повідомлено через офіційний сайт веб-портал «Судова влада України». Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явилась, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України повідомлялась про дату, час і місце розгляду справи, однак судова повістка повернулася до суду з відміткою - «за закінченням терміну зберігання». Відповідачем не подано заяви про розгляд справи за її відсутності та не подано відзиву на позовну заяву. У зв`язку з цим відповідача було повідомлено через офіційний сайт веб-портал «Судова влада України». Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явилась, хоча відповідно до ст.128 ЦПК України повідомлялась про дату, час і місце розгляду справи, однак судова повістка повернулася до суду з відміткою - «за закінченням терміну зберігання». Відповідачем не подано заяви про розгляд справи за її відсутності та не подано відзиву на позовну заяву. У зв`язку з цим відповідача було повідомлено через офіційний сайт веб-портал «Судова влада України». Третя особа на стороні позивача [PERSON] в судових засіданнях не заперечував проти позовних вимог, просив суд задовольнити позов у повному обсязі. 17.02.2021 до суду надійшла заява від [PERSON] відповідно до якої просить суд розглядати справу за відсутності третьої особи, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Третя особа на стороні позивача [PERSON] в судові засідання не з`явилась, про день та час судових засідань повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. 17.02.2021 до суду надійшла заява [PERSON] відповідно до якої просить суд розглядати справу за відсутності третьої особи, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідачів, виходячи з вимог ст.128 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Суд, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 25 листопада 1996 року № [NUMBER] , видане Відділом приватизації державного житлофонду Ватутінської районної ради. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 152605138 та відомостями Комунального підприємства КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» № 062/14-7548 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . В квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади міста Києва. 27 травня 2020 року квартиру [ADDRESS] було залито водою з вини мешканців квартири № 89 , в наслідок чого була пошкоджена стеля в кухні квартири. Згідно із Акту від 27.05.2020, складеним комісією в складі провідного інженера Андрієнко Т.С., майста/дільниці Кіріної Г.М. , майстра рем. Дільниці Тимощука П.П. ,. було обстежено квартиру [ADDRESS] на предмет залиття із розташованої вище квартири №89 , в якому встановлено, що в кухні на стелі (стеля пофарбована) плями від залиття приблизно 0,1 м2, залиття квартири [ADDRESS] відбулося з квартири № 89 вказаного вище будинку внаслідок підтікання підводки холодної води до пральної машини. Згідно ч.4 ст. 319 ЦК України та ст. 151 Житлового кодексу України, власність зобов`язує, громадяни, які мають у приватній власності житловий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Згідно із статті 323 ЦК України передбачено, ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що на споживача покладені наступні обов`язки: своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини та за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини. Відповідно до статті 319, 322 ЦК України власність зобов`язує і власник несе відповідальність за майно, що йому належить. Згідно із ст. 383 ЦК України, передбачено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартири, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Як установлено судом, позивач [PERSON] звернувся до ПП «СВ ДЕВЕЛОПМЕНТ» з метою визначення матеріального збитку в наслідок залиття квартири [ADDRESS] . ПП СВ ДЕВЕЛОПМЕНТ» надали висновок про вартість матеріального збитку завданого власнику майна внаслідок залиття, який становить збиток 31 009,00грн, який знаходиться в матеріалах справи. Витрати за виконання звіту про вартість матеріального збитку завданого власнику майна внаслідок залиття складають 4000грн, що підтверджується копією договору №100620 від 10.06.2020, копією акту приймання-передачі наданих послуг, копією рахунку №100520 від 10.06.2020. Також позивачем понесена витрата у розмірі 144,50грн за виготовлення акту залиття квартири, що підтверджується копією квитанції від 03.06.2020. Відповідно до частини 1 та 2 статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно із ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Аналізуючи положення процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Однак відповідачі не скористалися своїм правом та не надали спростовуючи доказів щодо вимог позивача. Щодо відшкодування моральної шкоди суд дійшов до такого. Відповідно до частин першої - третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з положеннями частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, що її завдала за наявності її вини. Відповідно до роз`яснень, наданих у пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Таким чином, суд дійшов висновку, що є підстави для відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000грн, оскільки було доведено обсяг душевних, психічних страждань та небезпеку для здоров`я, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо). Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Аналізуючи викладеним вище, суд дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити повністю, а саме стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача матеріальну шкоду розмірі 35153,50грн, з якої: 31009,00грн - звіт про оцінку вартості матеріального збитку + 4000,00грн - витрати за виконання Звіту + 144,50грн - за виготовлення акту залиття квартири та моральну шкоду в розмірі 3000,00грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України оскільки суд позовні вимоги задовольнив, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідачів в розмірі 840,80грн, а саме з кожного по 210,20грн.

Outcome: approved