Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Монастириської міської ради Тернопільської області (далі - Монастириської міської ради) про визнання незаконним та скасування п.2 рішення Монастириської міської ради №263 від 8 вересня 2016 року, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що є інвалідом III групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни. Рішенням виконавчого комітету Монастириської міської ради народних депутатів №196 «Про розгляд заяв гр. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] по житловому питанню» від 29.10.1992 року його зараховано в список на першочергове одержання житла за місцем проживання як воїна - інтернаціоналіста. На даному обліку перебуває по даний час. Проте рішенням 7 скликання 10 сесії Монастириської міської ради №263 від 8.09.2016 року «Про розгляд заяви жителя [ADDRESS], гр. [PERSON].» вирішено: п.1. Зобов»язати виконавчий комітет Монастириської міської ради вжити заходи по переведенню нежитлового приміщення по [ADDRESS], в житло протягом місяця з дня прийняття даного рішення; п. 2. Після вищевказаних дій надати гр. [PERSON] для проживання приміщення по [ADDRESS]; п.3. У зв»язку із відсутністю у Монастириській міській раді житлового фонду, з метою забезпечення житлом осіб, які перебувають у черзі на отримання або покращення житла, в тому числі учасників бойових дій, звернутись до Монастириської районної ради з клопотанням про передачу Монастириській міській раді житлового будинку по [ADDRESS] (колишній гуртожиток) або вжиття заходів щодо забезпечення зазначених осіб житлом. Пункт 2 даного рішення позивач вважає незаконним і таким, що підлягає до скасування, оскільки порушено його право як ветерана війни - інваліда війни на позачергове отримання житла, що гарантоване п.18 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»N 3551-XII від 22.10.1993 року, із наступними змінами та доповненнями. Вважає, що рішення прийняте з порушенням норм житлового законодавства України, зокрема ст. 43 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК УРСР), Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 року №470, оскільки [PERSON] не перебував на квартирному обліку. Просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, просить його задовольнити. Представник позивача - адвокат Андрусенко І.Я. в судовому засіданні просить позов задовольнити, суду пояснив, що позивач є інвалідом війни і має право на позачергове забезпечення житлом. [PERSON], який згідно п.1 ст. 46 ЖК УРСР, відноситься до категорії осіб, яким передбачено позачергове надання жилих приміщень, з 1992 року перебуває у списку на першочергове отримання житла як ветеран війни (у нього відсутнє власне житло, проживає в орендованому помешканні), у той час, як [PERSON] на квартирному обліку не перебував. Пункт 2 оскаржуваного рішення вважає незаконним, таким, що порушує право позивача на отримання житла як особи, яка перебуває на квартирному обліку і користується правом на його позачергове отримання. Оскаржуване рішення винесено у порушення пункту 39 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 року №470, яким передбачено, що громадянам, які перебувають на квартирному обліку, жилі приміщення надаються в порядку загальної черги, крім осіб, що мають право першочергового одержання жилих приміщень, осіб, які користуються перевагою у строках одержання жилих приміщень, а також випадків, передбачених абзацом другим цього пункту. Тоді як [PERSON], який не перебував на квартирному обліку, в порушенням норм чинного законодавства України надане житлове приміщення по [ADDRESS] в м. Монастириська Тернопільської області. Просить позов задовольнити. Відповідач - Монастириська міська рада не забезпечили явку представника у судове засідання, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у їхній відсутності. У своїх письмових поясненнях, датованих 20.10.2016 року, зазначили, [PERSON] перебуває на квартирному обліку при виконавчому комітеті Монастириської міської ради як особа, яка потребує надання житлового приміщення в першочерговому порядку згідно рішення виконавчого комітету Монастириської міської ради від 29.10.1992 року. Щодо списку громадян на одержання або покращення житла в першочерговому порядку, на даний час відбувається процедура проведення його інвентаризації та впорядкування даних. Приміщення, що адресою: [ADDRESS], м. Монастириська Тернопільської області, перебуває на балансі Монастириської міської ради. [PERSON] відмовлено у задоволенні заяви від 8.09.2016 року про надання вказаного приміщення для проживання, у зв»язку з тим, що дане приміщення повинно бути надано [PERSON] згідно рішення сесії міської ради №263 від 8.09.2016 року, який також звернувся до міської ради із заявою про надання для проживання зазначеного приміщення. Рішенням виконавчого комітету міської ради №88 від 12.08.2016 року, яке не скасоване, [PERSON] відмовлено в задоволенні заяви про надання для проживання вищевказаного житлового приміщення та рекомендовано стати на квартирний облік (чергу) при виконавчому комітеті міської ради, що не було взято ним до уваги. Третя особа - [PERSON] у судовому засіданні вважає позов таким, що не підлягає до задоволення, посилається на те, що він є учасником бойових дій і теж має право на позачергове отримання житлового приміщення, про що з відповідною заявою звернувся до Монастириської міської ради. Оскаржуваний пункт рішення органу місцевого самоврядування вважає законним, так як власного житла у нього немає, разом з дружиною і двома неповнолітніми дітьми проживає в орендованій квартирі. Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи позовної заяви, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з такого. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищатисвої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Положенням ст. 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Згідно із ст.ст.10, 11 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, передбачено ст.3 ЦПК України. Ст. 15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. [PERSON] є інвалідом третьої групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 10.08.2016 року, ксерокопія якого наявна у матеріалах справи. Рішенням виконавчого комітету Монастириської міської ради народних депутатів «Про розгляд заяв гр. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] по житловому питанню» №196 від 29.10.1992 року [PERSON] зараховано в список на першочергове одержання житла за місцем проживання як воїна-інтернаціоналіста, який проживає в найманій квартирі (п.5 рішення). [PERSON] зазначений у позиції 9 Списку громадян на одержання або покращення житла в першочерговому порядку станом на 01.01.2015 року. На даний час позивач проживає в орендованому житловому приміщенні по [ADDRESS] що підтверджується договором найму житлового приміщення від 28.02.2016 року. У силу ст. 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх захисту» № 3551-XIIвід 22.10.1993, з наступними змінами та доповненнями, ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни. Відповідно до п.18 ч.1 ст. 13 вищевказаного Закону позачергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а інваліди I групи з числа учасників бойових дій на території інших країн- протягом року. Згідно п.2 ч.1 ст.15, ст.31 ЖК УРСР виконавчі комітети районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів на території району, міста, району в місті керують житловим господарством, забезпечують належний технічний стан, капітальний і поточний ремонт житлового фонду, що є у віданні Ради; громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством, цим Кодексом та іншими актами законодавства України. Жилі приміщення надаютьсязазначеним громадянам, які постійно проживають у данному населенному пункті (якщо інше не встановлено законодавством України), як правило, у вигляді окремої квартири на сім»ю. Пункт 5 статті 34 ЖК УРСР зазначає, що особами, які потребують поліпшення житлових умов визнаються громадяни, які, зокрема, проживають тривалий час за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності. Відповідно до ч.1 ст. 46 ЖК УРСР поза чергою жиле приміщення надається інвалідам Великої Вітчизняної війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення, а з них інвалідам першої групи з числа учасників бойових дій на території інших держав протягом року з визначенням переважного права інвалідів Великої Вітчизняної війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями позачерговиків. Відповідно до п. 47 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР від 11.12.1984 року №470, громадяни, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, включаються в окремий список (додаток № 6). Рішення про включення в цей список приймається відповідно виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів або адміністрацією підприємства, установи, організації чи органом кооперативної або іншої громадської організації і профспілковим комітетом. Рішення адміністрації (органу громадської організації) та профспілкового комітету затверджується виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів. Про прийняте рішення повідомляється заінтересованим особам. Список громадян, які користуються правом позачергового одержання жилихприміщень, вивішується для загального відома. Крім того, Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення житлом воїнів-інтернаціоналістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2011 року №223 «Про затвердження Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення житлом воїнів-інтернаціоналістів», передбачено, що придбання житла для учасників бойових дій на території інших держав, у тому числі тих, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов»язаних з перебуванням у цих державах (далі воїни-інтернаціоналісти), а в разі їх смерті - для членів сімей, за якими згідно із законодавством зберігається право подальшого перебування на квартирному обліку, які станом на 1 січня року, в якому здійснюється використання зазначених коштів, перебувають на квартирному обліку за місцем реєстрації, здійснюється за рахунок бюджетних коштів у встановленому порядку. Отже, необхідними умовами для надання житла є перебування на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, включення до відповідного списку на позачергове, першочергове одержання жилого приміщення, наявність переважного права на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями позачерговиків. Як убачається зі змісту рішення виконавчого комітету Монастириської міської ради «Про розгляд заяви жителя [ADDRESS] [PERSON]» №88 від 12.08.2016 року, [PERSON] відсутній у списку жителів міста, які перебувають у черзі на одержання житла у виконкомі Монастириської міської ради; приміщення по [ADDRESS] в м. Монастириська, яке перебуває на балансі Монастириської міської ради, не є житловим. [PERSON] повідомлено про неможливість задоволення його заяви та рекомендовано стати на квартирний облік (чергу) у виконкомі Монастириської міської ради. Судом встановлено, що дане рішення не скасоване, [PERSON] (згідно посвідчення серії [NUMBER] від 29.07.2016 року має право на пільги, встановлені законодавством для ветеранів війни - учасників бойових дій) на квартирному обліку при виконавчому комітеті Монастириської міської ради не перебував, що зазначено у письмових відповідях Монастириської міської ради №748/07-02 від 05.10.2016 року, адресованої адвокату Андрусенку І.Я., №С-698/07-01 від 15.09.2016 року, адресованої [PERSON] Рішенням №263 7 скликання 10 сесії Монастириської міської ради від 08.09.2016 року «Про розгляд заяви жителя [ADDRESS], гр. [PERSON].» вирішено: 1.Зобов»язати виконавчий комітет Монастириської міської ради вжити заходи по переведенню нежитлового приміщення по [ADDRESS], в житло протягом місяця з дня прийняття даного рішення; 2.Після вищевказаних дій надати гр. [PERSON] для проживання приміщення по [ADDRESS]; 3. У зв»язку із відсутністю у Монастириській міській раді житлового фонду, з метою забезпечення житлом осіб, які перебувають у черзі на отримання або покращення житла, в тому числі учасників бойових дій, звернутись до Монастириської районної ради з клопотанням про передачу Монастириській міській раді житлового будинку по [ADDRESS] (колишній гуртожиток) або вжиття заходів щодо забезпечення зазначених осіб житлом. Судом установлено, що 8.09.2016 року [PERSON] звернувся до відповідача із письмовою заявою про надання йому для проживання приміщення по [ADDRESS], у зв»язку з відсутністю житла, на квартирній черзі перебуває як воїн-інтернаціоналіст з 29.10.1992 року. Як убачається із письмової відповіді Монастириської міської ради від 19.09.2016 року, адресованої [PERSON], позивача повідомлено про неможливість задоволення його заяви у зв»язку з тим, що згідно рішення сесії Монастириської міської ради №263 від 8.09.2016 року приміщення по [ADDRESS] надано [PERSON] Щодо списку громадян на одержання або покращення житла в першочерговому порядку, на даний час відбувається процедура проведення його інвентаризації та впорядкування даних (лист Монастириської міської ради №748/07-02 від 05.10.2016 року). Згідно інформаційного листа комунального підприємства «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» №366 від 26.10.2016 року інвентаризаційної справи на будинок в [ADDRESS] немає, підприємство непроводило інвентаризацію даного приміщення. Згідно ст.ст. 15, 16 ЦПК України, кожна особа має право на захистсвогоцивільного права у разійогопорушення, невизнанняабооспорювання; кожна особа має право звернутися до суду за захистомсвогоособистогонемайновогоабомайнового права та інтересу. Суд ураховує, що п. 1 рішення Монастириської міської ради №263 від 8.09.2016 року зобов»язано виконавчий комітет Монастириської міської ради вжити заходи по переведенню нежитлового приміщення по [ADDRESS], в житло. Визначаючись із позовними вимогами, суд приймає до уваги, що приміщення по [ADDRESS] в м. Монастириська передано для проживання [PERSON], який на обліку потребуючих поліпшення житлових умов не перебував, до списку на позачергове чи першочергове одержання жилого приміщення його не включено, наявність у останнього переважного права на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями позачерговиків не доведено. Саме виходячи з наведеного, суд відхиляє посилання третьої особи [PERSON] на те, що він, не маючи власного житла, має право на позачергове забезпечення житлом. Верховний Суд України у свої постанові №6-390цс15 зазначив, що за загальним правилом, викладеним у статті 43 ЖК УРСР, громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Це правило поширюється і на осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень. Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Твердження [PERSON] у обґрунтування законності оскаржуваного п.2 рішення Монастириської міської ради про те, що він з 1995 року перебував на квартирному обліку за місцем праці, а саме на тютюновій фабриці у м. Монастириська, суд відхиляє, так як доказів його перебування на такому обліку судом не здобуто. Як з»ясовано судом, однією з причин відмови [PERSON] у наданні йому для проживання приміщення по [ADDRESS] у м. Монастирська, що викладені у рішенні №88 від 12.08.2016 року, стала відсутність [PERSON] у списку жителів міста, які перебувають у черзі на одержання житла у виконкомі Монастириської міської ради. Особи, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, включаються в окремий список. Рішення про включення в цей список приймається відповідно виконавчим органом місцевого самоврядування або адміністрацією підприємства, установи, організації чи органом кооперативної або іншої громадської організації і профспілковим комітетом. Рішення адміністрації (органу громадської організації) та профспілкового комітету затверджується виконавчим органом місцевого самоврядування. Про прийняте рішення повідомляється заінтересованим особам. Суд вважає, що особа повинна бути забезпечена житлом в порядку черги після того, як будуть забезпечені житлом особи, які перебувають у списку осіб, що мають право на позачергове одержання житла раніше неї, що відповідатиме положенням статті 43 ЖК УРСР. Відповідно до статей 42, 43 ЖК УРСР житлові приміщення надаються тільки громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, крім випадків, передбачених ст. 46, частинами 1 і 2 ст. 54, ч. 1 ст. 90, ч. 6 ст. 101, статей 102, 110, ч. 1 ст. 114 цього Кодексу, а також інших випадків, передбачених законодавством. Громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, житлові приміщення надаються в порядку черговості. Також суд не приймає до уваги посилання [PERSON] у судовому засіданні про те, що позивач у дійсності, на відміну від нього, має змогу проживати у батьківському житловому будинку, оскільки вони нічим не підтверджені, а навпаки, спростовуються наданими суду доказами, які досліджені у судовому засіданні. При цьому суд вважає за необхідне роз»яснити, що громадяни виключаються з відповідного списку, якщо втратили право позачергового одержання жилих приміщень, органами, які внесли або затвердили рішення про включення до списку. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» N 280/97-ВР від 21.05.1997 року, із наступними змінами та доповненнями, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, окрім інших, належить: облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності. Органи виконаючої влади, їх посадові особи не мають права втручатися в законну діяльність органів та посадових осіб місцевого самоврядування, а також вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до повноважень органів та посадових осіб місцевого самоврядування, крім випадків виконання делегованих їм радами повноважень, та в інших випадках, передбачених законом, що встановлено ст. 70 Закону України «Про місцеве самоврядування». У силу п.10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування»акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. З огляду на викладене вище, з урахуванням наведених правових норм, суд вважає доведеними вимоги позивача [PERSON], який є інвалідом третьої групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, 29.10.1992 року зарахований у список на першочергове одержання житла за місцем проживання як воїн- інтернаціоналіст. На переконання суду, пунктом 2 рішення 7 скликання 10 сесії Монастириської міської ради №263 від 8.09.2016 року, яким вирішено після вжиття заходів по переведенню нежитлового приміщення по [ADDRESS], в житло, надати дане приміщення для проживання [PERSON], порушено право [PERSON] як особи, яка перебуває на квартирному обліку при виконавчому комітеті органу місцевого самоврядування і потребує надання житлового приміщення в першочерговому порядку, а тому позов підлягає до задоволення шляхом визнання незаконним та скасування п.2 рішення 7 скликання 10 сесії Монастириської міської ради Тернопільської області від 8.09.2016 року №263 «Про розгляд заяви жителя [ADDRESS], гр. [PERSON].» в частині «Після вищевказаних дій надати гр. [PERSON] для проживання приміщення по [ADDRESS]». На підставі викладеного,

Outcome: approved