Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала повністю, обґрунтовуючи їх доводами викладеними у позовній заяві та просить задовольнити. Крім того, додала, що відповідач надає кошти на потреби дитини нерегулярно. Після подання нею позову до суду про стягнення аліментів відповідач почав давати кошти на утримання дитини. На утримання дитини завжди потрібні кошти, а тому вона просить стягувати із відповідача аліменти в розмірі 3000 грн. щомісяця, при цьому вважає, що така сума буде необхідною та достатньою для забезпечення дитини усім необхідним. Стан здоров`я дитини добрий. Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав повністю та згідний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 3000 грн. щомісяця, при цьому додав, що пояснення позивачки не є цілком достовірними, оскільки він завжди дає кошти необхідні для утримання дитини. Його середньомісячний дохід становить приблизно 20000 грн. Стан здоров`я відповідача добрий, у нього немає іншої сім`ї, інших дітей та нерухомості. Він завжди готовий матеріально допомагати своїй дитині. Відповідачем відзиву на позов не подано. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що 25 січня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] у Підгаєцькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, було зареєстровано шлюб, актовий запис №2, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25 січня 2017 року, який рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 07 травня 2019 року, яке не оскаржувалось та набрало законної сили - розірвано. Вказаним рішенням суду позивачці вирішено залишити дошлюбне прізвище - [PERSON]. Від даного шлюбу у сторін народилась одна дитина, а саме: -дочка - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачкою, що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11 липня 2018 року, а також підтверджено сторонами в судовому засіданні. Із паспорта громадянина України виданого 27 вересня 2019 року видно, що позивач після розірвання шлюбу із відповідачем, змінила прізвище із [PERSON] на своє дошлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, який належить стягувати з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини, суд виходить з наступного. Відповідачем не заперечується факт батьківства, а також й те, що дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. За змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Встановлено, що відповідач є фізичною особою - підприємцем та надає перукарські послуги, при цьому його середньомісячний заробіток становить приблизно 20000 грн. Відповідач є молодим, здоровим, а тому зобов`язаний утримувати свою дитину. Враховуючи, обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме: матеріальне становище відповідача, наявність у нього постійної роботи, відсутність на утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення, зокрема: рівність сторін в утриманні дитини, її вік та стан здоров`я, розмір встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також й те, що дитина проживає спільно з матір`ю, яка нею опікується постійно, і об`єктивно несе більші витрати на її утримання та враховуючи наведені вище обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, який необхідно стягнути з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини належить визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 09 вересня 2019 року, тобто з часу пред`явлення позовної заяви до суду, відповідно до ст.191 СК України, до досягнення нею повноліття, у відповідності до ст.180 СК України, оскільки вважає, що вищезазначений розмір аліментів на дитину, буде необхідним та достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку. При постановленні рішення про стягнення аліментів суд також враховує, що позивач та відповідач в даному випадку не позбавлені права в разі зміни матеріального чи сімейного стану звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів в порядку ст. 192 СК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в доход держави слід стягнути судовий збір в сумі 768,40 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved