Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до департаменту Полтавської обласної державної адміністрації про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю в якому просив встановити факт що він постійно проживав з [PERSON] , який помер [INFO] в [ADDRESS] однією сім`єю на час смерті [PERSON] . В обґрунтування позовної заяви позивач зазначав, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який за життя був взятий на облік як особа з інвалідністю першої групи в Головному управління праці та соціального захисту для безкоштовного забезпечення автомобілем, та останній був забезпечений автомобілем «Сенс» ТF 6968К-20, з правом передачі сину, а саме [PERSON] . На заяву позивача про бажання залишити транспортний засіб, як члену сім`ї який постійно проживав з інвалідом [PERSON] та про надання рахунку для сплати вартості автомобіля Управління соціального захисту населення Оржицької РДА повідомило, що не має законних підстав для перереєстрації автомобіля померлого [PERSON] на позивача, оскільки на момент його смерті він не був зареєстрований за місцем його проживання. Ухвалою судді від 08.10.2018 року було відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання. 27.11.2018 року на адресу суду надійшов відзив від відповідача згідно якого останні вважали себе неналежними відповідачами. Ухвалою суду від 14.05.2019 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача не з`явився надав заяву відповідно до якої просив справу розглядати без його участі та позовні вимоги задовольнити з підстав викладених у ній. Відповідач будучи належним чином повідомленим про день час та місце слухання справи в судове засідання не з`явився про причину неявки суд не повідомив. У відповідності до положень ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Також ст. 4 ЦПК України гарантовано право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Перевіряючи обґрунтованість пред`явлених вимог позивача, суд виходить з наступного. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] помер [PERSON] , останній являвся батьком позивача у справі [PERSON] 18 серпня 2004 року [PERSON] , як особу з інвалідністю першої групи, було взято на облік в Головному управлінні праці та соціального захисту для безкоштовного забезпечення автомобілем у модифікації зі звичайним керуванням та правом передачі керування члену сім`ї. Відповідно до поданої заяви [PERSON] від 05.10.2012 року він був забезпечений автомобілем «Сенс» TF6968K-20, з правом передачі керування сину - [PERSON] . Після смерті [PERSON] листом Департамента соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації від 26.09.2017 року №02.1-19/5395 позивачу [PERSON] було повідомлено про необхідність вирішення питання перереєстрації чи повернення вказаного автомобіля. Позивач вказує що звертався з заявою про бажання залишити транспортний засіб собі, як члену сім`ї, який постійно проживав разом з інвалідом [PERSON] та про надання рахунку для сплати вартості автомобіля. Управління соціального захисту населення Оржицької РДА повідомило, що не має законних підстав для перереєстрації автомобіля померлого [PERSON] на нього, оскільки на момент смерті батька він не був зареєстрований за місцем його проживання. Зважаючи на викладене, позивач був змушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання з батьком на час його смерті. Той факт, що позивач [PERSON] дійсно постійно проживав зі своїм батьком [PERSON] на момент його смерті підтверджується довідкою Оржицької селищної ради № 3785/02-23 від 07.08.2017 року,( а.с. 5) актом проживання від 30.09.2015 року складеним депутатом Оржицької селищної ради Федорченком Романом Юрійовичем ( а.с.5), довідкою Оржицької філії ПАТ «Полтаваобленерго» №13-19-04/31 від 05.01.2018 року,( а.с. 6) довідкою ПАТ «Лубнигаз» від 04.01.2018 року,( а.с. 6) довідкою КП «Оржиця-водоканал» №110 від 04.01.2018 року ( а.с.7). Відповідно до ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно з ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Відповідно до ст..64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією, України. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (підпункт 1 частина перша статті 315 ЦПК України). З урахуванням викладеного та вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку, що факт того, що [PERSON] дійсно проживав з померлим, підтверджується письмовими доказами у справі. Позивачем підтверджено належними та допустими доказами по справі, крім іншого письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] , що [PERSON] постійно проживав разом з [PERSON] , однією сім`єю на час смерті [PERSON] . Позивач вичерпав всі можливості, щодо одержання документу , який підтверджує факт проживання з батьком, але відповідного документу не отримав, отже такий факт повинен бути встановлений судом. У суду не має підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених свідками. Даних про яку-небудь зацікавленість свідків в результаті розгляду справи не має, їх покази відповідають і не суперечать обставинам, відомості про які містяться в інших зібраних по справі доказах. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. За таких обставин суд, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, дійшов висновку про задоволення позову. На підставі викладеного

Outcome: approved