Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до Територіальної громади в особі Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, [PERSON] , третя особа Перша Лубенська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом. У позові вказала, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно. Згідно заповіту, посвідченого 13.03.2018 року, [PERSON] заповіла їй квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Влітку вона інколи відпочиває в с.Шершнівка Лубенського району, де проживає у будинку, в якому колись проживала [PERSON] , яка була її далекою родичкою і якій вона допомагала як одинокій людині. В січні 2020 року, під час прибирання приміщення, серед різних листків паперу знайшла заповіт [PERSON] , посвідчений 13.03.2018 року, яким спадкодавиця залишила їй вищевказану квартиру. Дізнавшись про існування заповіту, вона невідкладно звернулась до нотаріуса Першої Лубенської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, у вчиненні нотаріальних дій їй було відмовлено у зв`язку з пропущенням встановленого 6-ти місячного строку. Позивач прохає суд визнати поважними причини пропуску строку та визначити їй додатковий строк в межах 2 місяців для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В судове засідання представник позивача [PERSON] адвокат Волик Р.І. не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача Засульської сільської ради Лубенського району в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, щодо задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи Першої Лубенської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, щодо позовних вимог покладається на рішення суду. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно\~ст. 13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України,\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи…Належними\~є докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом\~доказування є\~обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Сторони\~мають право\~обґрунтовувати належність\~конкретного доказу\~для підтвердження\~їхніх вимог\~або заперечень…Достовірними\~є докази,\~на підставі\~яких можна\~встановити дійсні\~обставини справи…Достатніми\~є докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання\~про достатність\~доказів для\~встановлення обставин,\~що мають\~значення для\~справи,\~суд вирішує\~відповідно до\~свого внутрішнього\~переконання. Кожна\~сторона повинна\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях … Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч. 3 ст.\~1222, ч.1 ст.\~1220, ч. 1 ст.\~1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1\~ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1\~\~ст. 1269 ЦК України).\~\~ Тобто\~\~право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який\~\~постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.\~\~ Відповідно\~\~до ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Постановою Верховного суду від 26.06.2019 по справі №565/1145/17 розширено перелік поважних причин пропуску прийняття спадщини, а саме: поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженням, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що [INFO] в с.Шершнівка Лубенського району Полтавської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема, квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] і належала спадкодавиці на підставі Свідоцтва на право власності на житло від 15.10.1996 року, виданого Баранівським держлісгоспом (а.с.11). Своїм заповідальним розпорядженням, посвідченим 13.03.2018 року старостою с.Шершнівка виконавчого комітету Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області Яременком І.І. (а.с.10), [PERSON] залишила вищевказану квартиру позивачу [PERSON] . Відповідно до ст. ст.\~1217,\~1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Причиною пропуску звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини послужило її необізнаність про існування заповіту спадкодавиці [PERSON] , оскільки сам оригінал заповіту позивач знайшла у документах спадкодавиці лише у січні 2020 року. Суд вважає, поважною причиною пропуску 6-ти місячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини позивачем, при цьому суд також враховує, що термін пропуску строку на прийняття спадщини невеликий, що у сукупності з іншими обставинами справи, вказує на наявність підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини, пропущено позивачем із поважних, незалежних від позивача, які впливали на своєчасність подання нею заяви до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини. Разом з тим, як вбачається з відмови нотаріуса Другої Лубенської державної нотаріальної контори в порядку заміщення державного нотаріуса Першої Лубенської державної нотаріальної контори, за вих.№01-16/14 від 22.01.2020 року (а.с.12), у Першій Лубенській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа №122/2019 року на майно померлої [INFO] [PERSON] , на підставі заяви про прийняття спадщини від [PERSON] , тобто, на майно померлої [PERSON] існує спадкоємець, який звернувся із заявою про прийняття спадщини. Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. ВС у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц підкреслив, що для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтування позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Отже, відповідач по справі Засульська сільська рада не може виступати відповідачем у справі, оскільки є особою, яка не повинна відповідати за пред`явленим позовом, а тому у задоволенні позовних вимог до Засульської сільської ради слід відмовити. Відтак, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Оплату судових витрат взяла на себе позивач і не просила стягувати з відповідача.

Outcome: partial