Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій зазначив, що він постійно добросовісно, відкрито, безперервно та безперешкодно з березня 2008 року по теперішній час володіє і користується чужим нерухомим майном, а саме жилим будинком із господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Власником вказаного домоволодіння є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 04 травня 2000 року. Державну реєстрацію вказаного договору купівлі-продажу проведено органом, який на той час проводив державну реєстрацію нерухомого майна - КП «Імпульс» Пологівської районної ради. Наприкінці 2007 року мати позивача повідомила йому, що має намір придбати для нього жилий будинок, який вона пригляділа. Він пішов разом з матір'ю, і вони оглянули будинок [ADDRESS], який йому сподобався. Матір сказала, що вона сама займеться оформленням документів на будинок, так як у неї було доручення на вчинення правочинів від його імені. Через деякий час [PERSON] почав робити ремонт у будинку і з березня 2008 року став проживати та користуватися цим будинком, у 2008 році він оформив на своє ім'я договори на електропостачання. Документи на домоволодіння знаходились у матері, тому він вважав, що вона оформила документи на будинок належним чином. Весь цей час позивач користується будинком, робить у ньому поточні ремонти, сплачує комунальні послуги та послуги, пов'язані із обслуговуванням будинку, утримує його в належному стані. У 2019 році у нього виникла необхідність зареєструватися у будинку і він попросив у матері документи на будинок для цих цілей. З цього часу він дізнався, що будинок зареєстрований на відповідача. Через своїх знайомих він зв'язався із [PERSON], який проживає у м.Маріуполь, точна адреса йому не відома, і попросив його здійснити правочин купівлі-продажу цього будинку, оформивши все нотаріально, проте [PERSON] сказав, що не хоче займатися цим питання, бо будинок вже не вважає своїм. З посиланням на ст.344 ЦК України позивач просить суд постановити рішення, яким визнати за ним, [PERSON], [INFO] року народження, за набувальною давністю право власності на жилий будинок із господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач та його представник адвокат Богдан В.М. підтримали позовні вимоги, просили задовольнити їх з зазначених у позові підстав. Відповідач [PERSON], надав суду заяву, посвідчену приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Чекідою O.A. 02 травня 2019 року, реєстровий №1169, в якій зазначив, що він обізнаний, що в Пологівському районному суді Запорізької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до нього, [PERSON], про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Слухання справи просить провести без його участі. Свідок [PERSON] зазначив, що він постійно проживає зі своєю родиною в [ADDRESS], тобто, на сусідній вулиці від [ADDRESS] на якій з 2008 року і по теперішній час проживає [PERSON] зі своєю родиною. В будинку [ADDRESS] до 2008 року жив [PERSON], який, наскільки свідку відомо, виїхав проживати до іншої області. Свідок [PERSON] не бачив з 2008 року. [PERSON] постійно живе у зазначеному будинку зі своєю родиною, здійснює ремонті роботи в будинку, садить город, доглядає за домоволодінням і прибудинковою територією. Свідок [PERSON] суду пояснила, що її рідна сестра є дружиною позивача у справі [PERSON], якого вона, свідок, знає з 2006 року, коли той почав зустрічатися з її сестрою. Сестра з [PERSON] і двома неповнолітніми дітьми живуть з 2008 року в [ADDRESS]. Вона, свідок, часто буває у гостях у [PERSON] вдома. Зі слів сестри і [PERSON] свідку відомо, що мати [PERSON] ще до весілля придбала для нього будинок, в якому родина [PERSON] проживає наразі, але з'ясувалося зовсім недавно, що документи не оформлені. При цьому свідок пояснила, що позивач і його родина з 2008 року постійно живуть у цьому будинку фактично як господарі, бо ремонтують будинок, садять город, доглядають за прилеглою до будинку територією, сплачують комунальні платежі з водопостачання, електроенергії, вивозу сміття. Колишнього господаря свідок не бачила ніколи. Свідок ніколи не чула, що попередній власник має до сім'ї [PERSON] якісь претензії щодо розпорядження будинком і проживання в ньому. Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем та його представником, визнання позову відповідачем, заслухавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З копії довідки №1271, виданої 11 березня 2019 року виконавчим комітетом Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області, судом встановлено, що [PERSON] проживає та безперешкодно користується будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] з березня 2008 року. Здійснює поточні ремонти, сплачує за комунальні послуги, доглядає, обробляє присадибну ділянку та прибудинкову територію (а.с.8). З копії договору купівлі-продажу від 04 травня 2000 року, посвідченого Пологівською товарною біржею «Агропром-Інвест», встановлено, що продавець [PERSON], яка діє від імені [PERSON], продала, а покупець [PERSON] купив жилий будинок з господарчими і побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). З копії реєстраційного посвідчення від 11 травня 2000 року за підписом начальника міжміського бюро технічної інвентаризації ДКП «Імпульс» Задорожнього М.І. встановлено, що жилий будинок за адресою: [ADDRESS], зареєстрований за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 04 травня 2000 року, посвідченого Пологівською товарною біржею «Агропром-Інвест» за реєстраційним номером ПН-91 (а.с.10). Як вбачається з копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], виготовленого станом на 27 лютого 2019 року, власником вказаного будинку зазначено [PERSON] (а.с.11). З копії довідки КП «Імпульс» Пологівської районної ради встановлено, що право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 04 травня 2000 року. Дані правовстановлюючі документи в КП «Імпульс» Пологівської районної ради зареєстровані на паперових носіях 11 травня 2000 року в Реєстровій книзі №30 за реєстровим №610. В єдиному реєстрі прав власності на нерухоме майно не зареєстровано. Загальна площа об'єкта станом на 27 лютого 2019 року становить 41,5 кв.м, житлова площа - 23,9 кв.м. З примітки 5 вбачається, що назва [ADDRESS] змінено на [ADDRESS] на підставі розпорядження сільського голови Чапаєвської сільської ради від 16 лютого 2016 року №6 «Про перейменування вулиць сільської ради» (а.с.14). З копії звіту з незалежної оцінки майна на а.с.15 від 11 березня 2019 року встановлено, що жилий будинок за адресою: [ADDRESS] має ринкову вартість в розмірі 78457 грн. З цієї суми позивачем сплачено судовий збір згідно квитанції на а.с.1. З копій договорів про користування електричною енергією за 2008 і 2016 роки №1001027/1085 на а.с.16 та №1001027/4602 на а.с.18 встановлено, що [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS], заключив ці договори з ВАТ «Запоріжжяобленерго» на електропостачання. З копії відповіді виконавчого комітету Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області на запит суду встановлено, що [PERSON], [INFO] року народження, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.22). На теперішній час позивач [PERSON] бажає набути право власності на жилий будинок за набувальною давністю, оскільки він з березня 2008 року, тобто понад 10 років, відкрито, безперервно володіє спірним будинком, який зареєстровано за [PERSON], здійснює догляд, ремонтує його, сплачує комунальні послуги. Відповідач [PERSON] позов визнає у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 344 ЦК України визначено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Зміст даної статті визначає ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю, а саме: володіння має бути добросовісним; володіння мусить бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним; володіння повинно бути безперервним протягом визначених строків. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в абзаці другому пункту 9 постанови №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснив, що при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Набувальна давність - один із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ - не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним. Виходячи з викладеного, вбачається, що позивач більше десяти останніх років добросовісно, відкрито та безперервно володіє та користується жилим будинком, тому суд приходить до висновку, що є всі законні підстави для задоволення позовних вимог, оскільки, по-перше, тривалість, добросовісність, відкритість, безперервність володіння зазначеною жилою нерухомістю не заперечуються відповідачем у справі, і, по-друге, даний засіб набуття права власності можна віднести до первісного, через те, що права набувача не ґрунтуються на попередній власності, а залежать тільки від сукупності обставин, зазначених у ч.1 ст.344 Цивільного Кодексу України, а саме: тривалого, добросовісного, відкритого, безперервного володіння майном як своїм. З огляду на вищезазначене суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved