Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначає, що її мати [PERSON] за життя працювала у сільському господарстві і отримала у власність земельну ділянку площею 4,4015 га (рілля), згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 910435 від 10 квітня 2006 року, на території Української сільської ради. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належне їй майно [PERSON]. 13 серпня 2015 року [PERSON] склав заяву про відмову від прийняття спадщини за заповітом, складеного померлою [PERSON] Позивачка [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті матері, але не має можливості реалізувати свої спадкові права, так як втрачений державний акт на право власності [PERSON] на земельну ділянку. Тому позивачка [PERSON] просить визнати за нею, порядку спадкування після смерті [PERSON], право власності на земельну ділянку площею 4,4015 га (рілля), розташовану на території Української сільської ради, що належала її матері на підставі Державного акту на право власності серії ЯБ № 910435 від 10 квітня 2006 року. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити. Представник відповідача Української сільської ради в судове засідання не зявився, але надали до суду заяву про розгляд справи без участі представника, щодо задоволення позову [PERSON] не заперечують. Представники третіх осіб відділу Держгеокадастру в Талалаївському районі та Талалаївської РДА - в судове засідання не зявились, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження ( а.с 11) батьками позивачки є [PERSON] та [PERSON] ( а.с 11). [PERSON] померла 20 квітня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ № 240763 (а.с.8). [PERSON] помер 10 травня 1971 року згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ № 25 4986 (а.с.16). Згідно копії заповіту від 03 грудня 2004 року [PERSON] все своє майно, яке на день смерті належатиме їй, заповіла [PERSON](а.с.17). 13 серпня 2015 року [PERSON] склав заяву про те, що відмовляється від прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Дана заява складена в присутності нотаріуса, який посвідчив підпис [PERSON]І.(а.с.18). Згідно повідомлення Талалаївської держнотконтори від 02 листопада 2015 року спадкова справа після смерті 20 квітня 2015 року [PERSON] не заводилася. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно довідки Української сільської ради Талалаївського району від 09 вересня 2015 року ( а.с. 20) [PERSON] була зареєстрована і постійно проживала в [INFO] до дня своєї смерті 20 квітня 2015 року, і разом з нею проживала і була зареєстрована [PERSON], яка за вказаною адресою проживає і на даний час. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим право установчим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Ст. 1297 ЦК України встановлено обовязок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З досліджених доказів вбачається, що [PERSON] не має можливості успадкувати після смерті [PERSON] земельну ділянку площею 4, 4015 га, розташовану на території Української сільської ради, в зв»язку з тим, що було втрачено державний акт на право власності [PERSON] на дану земельну ділянку, що підтверджується оголошенням в газеті «Трибуна Хлібороба» від 12 вересня 2015 року. ( а.с 22 ). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З врахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Та як спадкодавець за життя набула право власності на земельну ділянку, і дане право залишається неуспадкованим спадкоємцем за законом [PERSON], суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову враховуючи положення норм діючого законодавства про спадкування ЦК України - за яким до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. На підставі викладеного суд, вважає, що є всі правові підстави для визнання за [PERSON] права власності, в порядку спадкування після смерті 20 квітня 2015 року [PERSON], права власності на земельну ділянку площею 4,4015 га, кадастровий номер 7425384500:05:001:1003, розташовану на території Української сільської ради Талалаївського району, що належала [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ № 910435 від 10 квітня 2006 року. Суд також вважає за необхідне на підставі ч.2 ст. 80 ЦПК України та ст. 88 ЦПК України стягнути з позивача недоплачену суму судового збору відповідно до ціни позову, а саме грошової оцінки земельних ділянок на день смерті спадкодавця [PERSON]Т, яка була встановлена в ході судового розгляду згідно довідки відділу Держгеокадастру в Талалаївському районі на загальну суму 109 115 грн. 75 коп. Саме з цієї суми позивач повинна була сплатити суму судового збору при подачі позову до суду згідно п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про судовий збір» один відсоток ціни позову - 1091 грн. 16 коп., а нею сплачено 487 грн. 20 коп., тому підлягає стягненню з позивача недоплачена сума судового збору 603 грн. 96 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved