Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) до досягнення 23-річного віку або припинення навчання. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], мають спільного сина [PERSON], [INFO]. З часу розірвання шлюбу [PERSON] мав аліментні зобовязання відносно неповнолітнього на той час сина. З 01.08.2018 року [PERSON] є студентом, навчається в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ. На думку, позивача [PERSON] відповідач [PERSON] має забезпечити матеріальну підтримку сина, який в звязку із здобуттям освіти суттєво обмежений в самостійному зароблянні грошових коштів. Для присудження стабільних щомісячних аліментних платежів [PERSON] звернулася до суду в порядку ст. 199 СК України. Судом порушено справу, між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України, подано заяву про розгляд справи в її відсутність, просить ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався, суду адресовано, заяву, в порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК України, про визнання позовних вимог, та клопотання, в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України, про розгляд справи в його відсутність. Третьою особою [PERSON] на адресу суду надіслано заяву з підтвердженням викладених в позовній заяві обставин, просить розглянути справу в його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, належно зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, - приходить до наступних висновків. Матеріалами справи підтверджено такі факти та відповідні правовідносини. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, є батьками [PERSON], [INFO] (підтверджено свідоцтвом про народження серія І-НО № 215056 а.с. 5). Шлюб сторін по справі розірвано 10 квітня 2006 року (підтверджено свідоцтвом серійний номер І-НО № 027770 а.с. 4). З [PERSON] на користь [PERSON] на підставі судового рішення утримувалися аліменти на утримання спільного сина [PERSON] до досягнення ним повноліття. 26 лютого 2019 року [PERSON] досяг повноліття (виповнилося 18 років). Згідно довідки сектору реєстрації місця проживання фізичних осіб Центру надання адміністративних послуг № 3217 від 13.02.2019 року [PERSON] перебуває на реєстраційному обліку за адресою: Донецька область, м. Покровськ, мн. Шахтарський[ADDRESS], має склад сімї син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Відповідач [PERSON] мешкає за зареєстрований місцем проживання за адресою: [INFO]. На теперішній час повнолітній син сторін здобуває освіту, з 1 серпня 2018 року є студентом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ, навчається на денному відділенні за державним замовленням, перебуває на утриманні вищого навчального закладу, що включає забезпечення курсантів грошовим, продовольчим, речовим та медичним забезпеченням, комунальними послугами, - підтверджено довідкою № 2226 від 03.09.2018 р. (а.с. 5), контрактом про здобуття освіти № 5363 від 10.08.2018 р. (а.с. 7). Відповідач [PERSON] в добровільному порядку від надання матеріальної допомоги повнолітньому сину [PERSON] ухиляється. Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчання, а також той з батьків, з яким вони проживають. Як вбачається з матеріалів справи позов заявлений матірю повнолітнього [PERSON] [PERSON] Положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України визначено конституційний обов'язок батьків утримувати своїх дітей. Статтею 199 СК України закріплено обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Пленум Верховного суду України надав розяснення щодо підстав виникнення обовязку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у звязку з цим матеріальної допомоги; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У судовому засідання знайшли свою доведеність одночасне існування вищезазначених юридичних фактів. Так, по-перше, родинний зв'язок між [PERSON] та [PERSON] визначено за правилами, встановленими нормами глави 12 СК України; споріднення (батьківство) підтверджено. По-друге, [PERSON], [INFO] досяг повноліття, але його вік є меншим ніж 23 роки, а саме на дату виготовлення повного тексту судового рішення йому виповнилось повних вісімнадцять років. По-третє, - [PERSON] є студентом, термін навчання з 01.08.2018 року по червень 2022 року. Вчетверте, судом встановлена потреба [PERSON] в матеріальній допомозі зі сторони [PERSON] на утримання їх сина [PERSON] З урахуванням того, що [PERSON] здобуває професійну освіту, заняття в університеті проводяться щоденно, - суд погоджується, що в звязку з продовженням, після досягнення повноліття, навчання має істотне обмеження заробляти кошти для власного забезпечення. Впяте, відповідач [PERSON] має реальну можливість надавати допомогу своєму повнолітньому сина. Так, згідно змісту позовної заяви відповідач [PERSON] працює машиністом електровозу підземного на приватному акціонерному товаристві «ДТЕК Павлоградвугілля» (документальних доказів таких обставин не надано), отримання стабільного дохіду дозволяє надавати грошову підтримку сину, в звязку із здобуттям ним освіти. \~ \~ \~ \~Враховуючи сукупність вказаних юридичних фактів, суд встановив наявність обовязку відповідача [PERSON] утримувати свого сина [PERSON], який продовжує навчання за досягненням повноліття. Визнаючи розмір\~аліментів суд керується наступним. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. З урахуваннями зазначеної в статті 200 СК України відсильної норми, суд, при визначені розміру аліментів враховує такі обставини: - стан здоровя та матеріальне становище позивача та відповідача, як платника аліментів; - інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище відповідача суд визначає, виходячи з рівня його доходів, а також величини витрат, які здійснюються ним на утримання себе та членів своєї сімї. Судом під час розгляду справи встановлено, що відповідач працевлаштований, відомостей щодо хворобливого стану, що могло б обмежувати його в зароблянні грошових коштів не встановлено, інших обовязкових аліментних платежів не сплачує. Позивач [PERSON] заявляє вимогу стягнення з [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки від доходу. Відповідачем, в порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК України, адресовано заяву про повне визнання предявлених до нього вимог, визнання викладених в позовній заяві обставин. Така заява підлягає прийняттю, доказів того, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси осіб, - суду не надано. Враховуючи в сукупності вищевказане, обовязок суду розгляду справ в межах позовних вимог, - суд приходить до висновку про доцільність визначити розмір аліментів в розмірі 1/4 частки всіх видів доходу відповідача [PERSON] щомісячно, що найкращим чином захистить інтереси [PERSON] щодо потреби в матеріальних коштах, в звязку з навчанням їх повнолітнього сина [PERSON] та не призведе відповідача до скрутного матеріального становища. \~ \~ \~ \~Визнаючи час з якого мають бути присуджені аліменти, суд виходить з наступного. Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 СК України. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до вхідного штампу позовна заява предявлена до суду 13 березня 2019 року, тому саме з цієї дати підлягають стягненню присуджені аліменти. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд додатково звертає увагу, що відповідно до положення статті 199 СК України право повнолітніх дітей на утримання невідємно повязане із навчанням, тому такі обставини як закінчення навчання, тимчасова перерва у навчанні, виключення з навчального закладу автоматично припиняють це право. Так, з довідки Дніпропетровського державного університету внутрішніх справи № 2226 від 03.09.2018 року вбачається, що період навчання [PERSON] складає з 01.08.2018 року по червень 2022 року, тому строком до якого відповідач має надавати матеріальну підтримку повинно бути визначено саме червень 2022 року. Згідно ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України, зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити зазначення розподілу судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша компенсується за рахунок держав. Так, позивач [PERSON], в силу Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати державного мита, тому судові витрати підлягають стягненню з [PERSON] в дохід держави. Розмір судового збору суд визначає, з урахуванням норми п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст. ст. 199, 200 СК України,

Outcome: approved