Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] у якому зазначив, що з відповідачем він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23 грудня 2011 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, відповідач не зацікавлена у збереженні шлюбу, веде розгульний спосіб життя, зловживає алкогольними та психотропними засобами, внаслідок чого у неї виник депресивний стан та схильність до суїциду. Між ними відсутні взаємоповага та взаєморозуміння, в них різні погляди на життя. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені в кінці 2014 року, з того часу вони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Спору майнового характеру між ними немає. Позивач примирення не бажає, оскільки зустрів іншу жінку, з якою має намір укласти шлюб. Просив їх шлюб з відповідачем розірвати. Сторони до судового засідання не зявились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, надали суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі, позивач на позовних вимогах наполягав, відповідач позовні вимоги визнала. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не зявилися до суду. Судом встановлено, що 23 грудня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, між сторонами зареєстрований шлюб, актовий запис № 373 (а.с. 3). Під час перебування у шлюбі в сторін народилась донька [PERSON], [INFO] (а.с. 3-зворотна сторона). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Вiдповiдно до частини другої статті 104 Сiмейного кодексу України, шлюб припиняється внаслiдок його розiрвання. Вiдповiдно до частини другої статті 112 Сiмейного кодексу України, суд постановляє рiшення про розiрвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б iнтересам одного з них, iнтересам їхнiх дiтей, що має iстотне значення. Відповідач у своїй заяві, адресованій суду, позов визнала у повному обсязі, а саме: погодилась на розірвання шлюбу (а.с. 12). Таким чином, оцiнивши зiбранi по справi докази, суд вважає, що шлюб мiж сторонами слiд розiрвати, так як сторони створити мiцної сімї за час спiльного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подружнi стосунки припинилися, подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цієї підстави суд вважає, що відповідачу необхідно залишити прізвище «Гунчак», оскільки вона просила про це в своїй заяві. На пiдставi ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved