Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 14.12.2006 р. державним нотаріусом Глухівської міської державної нотаріальної контори Сумської області, є власником квартири №43 на вул. Пушкіна, 60, в м. Глухів, в якій крім нього, зареєстрований колишній власник квартири [PERSON], який після продажу квартири жодного дня в ній не проживав. Крім того, посилається на те, що неодноразово звертався до відповідача з вимогою знятися з реєстраційного обліку, але той відмовився. Зважаючи на те, що відповідач не проживає в його квартирі, там немає належного йому майна, тобто, він добровільно змінив своє місце проживання, вибувши в інше жиле приміщення, то позивач просить визнати відповідача [PERSON], таким що втратив право користування вищевказаним житловим приміщенням з моменту її продажу, тобто з 14 грудня 2006 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги у повному обсязі, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що [PERSON] є її сином, вони зареєстровані в квартирі №43 на вул. Пушкіна, 60, в м. Глухів, яка належала їм на праві власності, а в 2006 році вони її продали. Також свідок показала, що її син [PERSON] фактично не проживає в цій квартирі ще з 2005 року, коли одружився й там немає його особистих речей. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, свідка, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, судом установлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 14 грудня 2006 року, посвідченого державним нотаріусом Глухівської міської державної нотаріальної контори Сумської області, [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS]. Згідно довідки ТОВ «МЖК Миранта» за вих. №116 від 06.09.2016 р., виданої [PERSON], [INFO], вона дійсно зареєстрована за адресою: [INFO], і за даною адресою також зареєстрований, але не проживає [PERSON], [INFO] Також з довідки відділу ведення реєстру територіальної громади Глухівської міськради Сумської області за вих. №702 від 08.11.2016 р., вбачається, що [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрований за адресою: [INFO]. Оскільки в суді встановлено, що відповідач не є членом сімї власника житла або членом сімї колишнього власника житла, то відносини між сторонами повинні регулюватися главою 6\~розділу\~III ЖК України (користування\~жилими приміщеннями в будинках (квартирах) приватного житлового фонду), яка не містить підстав втрати права користування житлом у приватному секторі. Разом з тим, положення\~ЖК України дають підстави вважати, що норми глави 2 разділу\~III цього Кодексу\~(користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду) можуть застосовуватися до житлових правовідносин в приватному житловому фонді тільки в тих випадках, коли в главі 6\~ЖК\~є посилання на ці випадки або коли подібні житлові правовідносини не врегульовано нормами глави 6 і застосування до цих норм глави 2 не суперечить їх змісту. На думку суду, за змістом положень\~глави 6 ЖК України, а саме, ст. 163 цього Кодексу, мається можливість застосування до цих правовідносин деяких положень\~глави 2 ЖК України, зокрема ст.ст.\~71, 72, 107 цього Кодексу, й це не суперечитиме закону. А відповідно до\~ ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 1\~ст. 71 цього Кодексу\~встановлено граничні строки збереження права на житлове приміщення при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї шість місяців (за винятком передбачених законом випадків, коли цей строк є більш тривалим). Також за змістом ст. 107 ЖК України член сімї, який вибув з жилого приміщення, втрачає право користування ним з дня вибуття. В той же час, згідно ч.1 ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 р., кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. А відповідно до вимог\~ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно\~ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. А за змістом ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Також згідно розяснень, які містяться в пункті 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» за №5 від 07 лютого 2014 року, застосовуючи положення\~ст. 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не повязані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно ж до положень статей\~391, 396 ЦК України\~позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. За таких обставин, оцінивши докази у справі в їх сукупності та зважаючи на те, що відповідачем не подано заперечень проти позову, суд вважає, що [PERSON] необхідно визнати таким, що втратив право користування належною позивачу квартирою. На підставі викладеного та

Outcome: approved