Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить: визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними побудовами в [ADDRESS] , що належав [PERSON] , який помер [INFO] . Позовну заяву обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку в [ADDRESS] . Вказаний спадковий будинок побудований у відповідності до чинного на той момент законодавства, про що свідчить будівельний та технічний паспорти, виготовлені Хустським ДПТІ. За життя батько заповіту не робив. У встановлений законом шестимісячний строк, позивач звернувся до Хустської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька. Крім нього, спадкоємцем першої черги за законом являються відповідачі, які не претендують на дане спадкове майно та відповідних заяв про прийняття спадщини не подавали. Однак виявилося, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, що належав померлому [PERSON] немає можливості, оскільки ним не надано правовстановлюючого документу на вказане спадкове майно або витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, внаслідок чого нотаріусом йому рекомендовано звернутися до суду. На даний час вирішити питання про визнання права власності на дане майно інакше як в судовому порядку у нього немає можливості, так як без правовстановлюючого документа на будинок неможливо оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. До суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання також не з`явилися. До суду надіслали клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають, вважають їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідачі визнали позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. В зв`язку з визнанням відповідачами позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України позивачам необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved