Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить, з урахуванням уточнень, стягнути з [PERSON] кошти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з вересня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі з 27.09.2002 року по 20.05.2009 року, від якого мають дитину [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати разом із нею і знаходиться на її повному утриманні. Відповідач ухиляється від своїх батьківських обов'язків, зовсім не приймає участі у вихованні дитини та її утриманні, не цікавиться долею та станом здоров'я сина, не надає фінансової допомоги. Натомість дитина часто хворіє, потребує постійного спостереження у невропатолога, якісного харчування, регулярних витрат на медикаменти та оздоровлення. Крім того, з метою розвитку розумових здібностей, син протягом 4-х років займається в музичній школі, 4 роки займається шахматами, 4 роки відвідує математичну школу «Еврика», займається в спортивній школі ім. Яни Клочкової, займається додатково англійською, що потребує значних коштів і позивач не здатна сама в повній мірі цього забезпечити. В судове засідання позивач з'явилася, уточнені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позові. Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Відповідач пояснив, що згоден сплачувати аліменти у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову. Він зазначив, що на даний момент перебуває у шлюбі з іншою жінкою, яка має доньку від попереднього шлюбу, проживає разом з її п'ятьма родичами. В подальшому має намір удочерити дівчинку. Крім того, на протязі 2009-2013 року відповідач згідно даних обліку ДПІ доходів від підприємницької діяльності не отримує. Однак, незважаючи на свій дуже поганий матеріальний стан, відповідач маючи іноді неофіційний підробіток, систематично намагається максимально допомогти позивачці в утриманні їхнього сина, що виражається у їхньому спільному проведенню часу та наданню матеріальної допомоги шляхом перерахування коштів на особистий рахунок позивача та оплату навчання сина. Вважає, що позивачем не надано доказів того, що їхній син потребує постійного спостереження у невропатолога, регулярних витрат на медикаменти та оздоровлення. Також зазначає, що сам має хронічне захворювання. Вважає, що вимоги позивача необґрунтовані також з тих мотивів, що позивач у позові посилається на витрати, які згідно із законодавством віднесені до додаткових витрат, та які стягуються за відповідним рішенням суду. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 27.09.2002 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 22.12.2008 року та 20.05.2009 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції видано свідоцтво про розірвання шлюбу, про що зроблено відповідний актовий запис за №265. Згідно свідоцтва про народження (серії [NUMBER], виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 17.05.2013 року), [PERSON] народився [INFO]. Батьками є [PERSON] та [PERSON]. Проживання [PERSON] разом з матір'ю [PERSON] підтверджується довідкою, наданою КП «Жилкомсервіс» № 1764 від 23.08.2013 року. Відповідно до листа №1036/2/19.2 від 28.04.2010 року, наданого Виконавчим комітетом Дзержинської районної в м.Харкові ради, вихованням дитини займається мати, батько участі у вихованні не приймає, не цікавиться долею сина. Відповідно до інформації міської дитячої поліклініки №4, мати хлопчика виконує всі призначення лікаря-педіатра, батько до поліклініки не звертався, станом здоров'я сина не цікавиться, що підтверджується заявою відповідача від 02.04.2010 року. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, визначені ст. 182 Сімейного Кодексу України: а саме стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з консультативними висновками від 29.03.2013 року та 08.05.2013 року, наданих професором, доктором медичних наук Даценко І.Б., [PERSON] має діагноз хронічні моторні тики (стадія медикаментозної ремісії), астено-неврологічний синдром, обсессивно-компульсивний розлад. Згідно висновку №365 від 28.01.2014 року [PERSON], [INFO], має діагноз алергічний ріносинусіт та знаходиться під наглядом лікаря. Згідно довідки Міської лікарні №28 Київського району м.Харкова від 12.02.2014 року [PERSON], [INFO], перебуває на обліку з діагнозом «Дисциркулярна енцефалопатія» та йому рекомендована судинна, протизапальна седативна терапія на стаціонарному лікуванні з обмеженням по важкій фізичній праці. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (серії [NUMBER], виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 11.08.2012 року, актовий запис 389). Як вбачається із заперечень на позовну заяву та пояснень відповідача, останній має на утриманні доньку своєї дружини [PERSON] - [PERSON], [INFO] та мешкає за місцем проживання дружини разом з 5-ма родичами останньої, однак жодних доказів в підтвердження цих обставин відповідачем та його представником суду не надано. Згідно довідки №9375/10/20-30-17-01-23 від 31.12.2013 року, наданої Державною податковою інспекцією у Дзержинському районі м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області, фізична особа-підприємець, [PERSON] на протязі 2009-2013 років згідно даних обліку ДПІ у Дзержинському районі м.Харкова перебуває на загальній системі оподаткування, і відповідно з наданими податковими деклараціями про майновий стан і доходи, у період з 01.01.2009 року по 31.12.2012 року доходів від підприємницької діяльності не отримував. Відповідач на даний час офіційно не працює, що підтверджується копією трудової книжки, яка міститься у матеріалах справи. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З пояснень відповідача вбачається, що він не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, тому аліменти підлягають стягненню у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У Законі України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014р. закріплюється розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років. Отже, сума аліментів, яку визначає суд, в розмірі 500 грн. на дитину, відповідає нормам діючого законодавства, на підставі яких встановлюється відповідний розмір аліментів. При цьому суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Згідно з положеннями ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з положеннями ч.1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч.1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач періодично надає матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON], що підтверджується копіями квитанцій №8052074 від 02.07.2012 року, №5605 від 26.04.2010 року, №5911/з14 від 27.02.2010 року, №02/1 від 21.06.2012 року, №48616961 від 30.08.2012 року, №66748779 від 06.09.2013 року. Натомість, позивачем не надано доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, тому суд присуджує аліменти на дитину від дня пред'явлення позову - з 18.10.2013 року. Крім того позивач зазначає, що дитина часто хворіє, потребує постійного спостереження у невропатолога, якісного харчування, регулярних витрат на медикаменти та оздоровлення. [PERSON] займається в музикальній школі, займається шахматами, відвідує математичну школу «Еврика», займається в спортивній школі ім. Я. Клочковій, вивчає англійську мову у зв'язку з чим позивачка несе додаткові витрати на дитину. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 185 Сімейного Кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Доводи позивача, що вона несе додаткові витрати на дитину не є підставою для ухвалення судом рішення про задоволення позову в цій частині, оскільки зазначені витрати в разі їх доведення можуть бути стягнуті з відповідача за позовними вимогами позивача, заявленими в порядку ст. 185 Сімейного Кодексу України, а саме шляхом пред'явлення позову про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, а не шляхом пред'явлення позову про стягнення аліментів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial