Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про зміну розміру аліментів, який згодом уточнив зазначивши, що з 09.10.2004 року він з відповідачем перебував у шлюбі, який був зареєстрований Маріупольським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис №664. [INFO] року від шлюбу народився син [PERSON] . З 2011 року сім`я фактично розпалась і через відсутність взаємоповаги та порозуміння, втрачено почуття любові та довіри між подружжям. Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 05.06.2012 року шлюб розірвано. Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 15.05.2012 року по справі №2/0519/2041/2012 з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 17.04.2012 року та до повноліття дитини, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Після припинення шлюбних відносин між подружжям син залишився проживати з відповідачем. З 20.02.2014 року в провадженні Центрального ВДВС м.Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області перебуває виконавче провадження №42179686 з примусового виконання рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 15.05.2012 року по справі №2/0519/2041/2012. Постановою державного виконавця Центрального ВДВС м.Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області від 08.10.2019 року звернуто стягнення на заробітну плату. За постановою вирішено здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі 50% до виплати загальної суми боргу (заборгованість станом на 01.09.2019 року складає 72067,98 грн.), а після сплати заборгованості відрахування здійснювати у розмірі 25%, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вважає за необхідне зазначити, що після розірвання шлюбу з відповідачем по справі він створив сім`ю з іншою жінкою [PERSON] та [INFO] у них народився син [PERSON] 08.10.2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Ані він, ані його дружина не мають власного житла, а відтак з часу створення їх сім`ї вимушені винаймати житло. Оплата за оренду житла суттєво відбивається на сімейному бюджеті. Станом на теперішній час вони проживають за адресою: [ADDRESS] . Розмір орендної плати за місяць становить 3000 грн. З огляду на розмір його заробітної плати, що залишається після утримання аліментів на утримання дитини, то плата за оренду становить майже її половину. Суттєвою обставиною в даному випадку також є те, що їх син [PERSON] , [INFO] постійно хворіє, вони вимушені постійно звертатися до лікарів, за таких обставин його дружина не має можливості працевлаштуватись. Отже, він є єдиним годувальником в сім`ї і його заробітна плата є єдиним джерелом доходу. В даному випадку через утримання з його заробітної плати за виконавчим документом аліментів у розмірі ј частини, а також заборгованості, що виникла за попередні роки ставить його у вкрай важке матеріальне становище, а тому він змушений звернутися до суду із заявою про зміну розміру аліментів та просить суд змінити розмір аліментів, які утримуються за рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 15.05.2012 року з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] з ј частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 17.04.2012 року і до досягнення дитиною повноліття, на 1/6 частину з усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття; після набрання рішення суду законної сили зобов`язати Центральний ВДВС ГТУЮ у Донецькій області повернути до Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області виконавчий лист, виданий 24.05.2012 року на виконання рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 15.05.2012 року (справа №2/0519/2041/2012) та стягнути з відповідача сплачений позивачем судовий збір у розмірі 768,40 грн. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 29.11.2019 року дану позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 11.12.2019 року на адресу суду від позивача надійшла заява на виконання ухвали суду від 29.11.2019 року. Ухвалою судді від 12.12.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та розпочато загальне позовне провадження. 27.12.2019 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. З позовними вимогами позивача щодо зміни розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] з ј чстини розміру стягуваних аліментів з усіх видів доходів (заробітку) [PERSON] на 1/6 частину з усіх видів доходів (заробітку) [PERSON] на її користь на утримання сина, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття вона не погоджується вважає їх незаконними, безпідставними та такими, що порушують права їх сина. Після розірвання шлюбу згідно з рішенням суду від 15.05.2012 року та стягнення з позивача за рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 15.05.2012 року по справі №2/0519/2041/2012 аліментів на утримання сина, позивач [PERSON] належним чином не виконував свій батьківський обов`язок передбачений Сімейним кодексом України по утриманню сина. Практично всі витрати на утримання дитини на забезпечення їй умов належного проживання, харчування, лікування, придбання необхідного одягу, речей, умов для фізичного, культурного та духовного розвитку здійснювалися нею особисто за власний рахунок, крім того, після розірвання шлюбу він її залишив з укладеним ним кредитним договором від сплати якого він ухилявся, а з неї утримували кошти по укладеному її колишнім чоловіком кредитному договору, по якому вона була поручителем та по якому вона після розірвання шлюбу сплатила значну суму коштів. В теперішній час дитина також потребує повноцінне харчування, придбання одягу, речей, засобів гігієни, ліків коли хворіє, ці витрати є щомісячними та значними, також нею витрачається значні кошти на розвиток здібностей та талантів дитини. Так, починаючи з 5 років до 8 років син займався гімнастикою в ДЮСШ «2 Приморського району, коли навчався у першому класі загальноосвітньої школи додатково відвідував секцію «джиуджицу» з щомісячною оплатою 150 грн., коли навчався в другому класі школи додатково відвідував секцію плавання в ДЮСШ №2 Приморського району, у період 2017-2018 р.р. син відвідував «брей [INFO] » в клубі «Ювента» щомісячна оплата становила 200 грн. Також на даний момент їх син навчається у четвертому класі музичної школи по класу гитари. Вона сплачує за навчання в музичній школі по 350 грн. щомісячно, несе витрати на придбання струн по 250 грн. кожні пів року. Всі ці витрати на дитину вона весь період після розірвання шлюбу несе особисто, жодного разу позивач не тільки не брав участі в цих витратах на дитину, але й не дуже цікавився потребами дитини. В той же час, їй відомо, що в користуванні позивача є автомобіль марки «Рено», він має посвідчення водія і активно користується ним. Даний автомобіль був придбаний позивачем у період до їх офіційного розірвання шлюбу, однак право власності на автомобіль позивач оформив на свою матір, хоча ні його матір, ні батько посвідчення водія не мають. Весь період після відкриття виконавчого провадження №42179686 по виконавчому листу про стягнення з нього на її користь аліментів на утримання сина, [PERSON] ухилявся від сплати аліментів внаслідок чого утворилась заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.09.2019 року в розмірі 72067,98 грн., яку він має сплатити на її користь і наявність заборгованості зі сплати аліментів, яку він сплачував протягом тривалого періоду не є підставою для зменшення розміру присуджених з нього за рішенням суду від 15.05.2012 року аліментів на утримання дитини [PERSON] . Отже, позивачем не доведено правових підстав для зміни розміру аліментів, на підставі чого просить суд позовні вимоги щодо зміни розміру аліментів залишити без задоволення. 22.01.2020 року та 13.02.2020 року від представника відповідача до суду надійшли заяви про приєднання до матеріалів справи документів. 02.03.2020 року від позивача на адресу суду надійшла заява про приєднання до матеріалів справи документів та зазначено, що відповідачем прихований той факт, що на кредитні кошти під час перебування у шлюбі була придбана нерухомість, яка перебуває у їх спільній власності. Ухвалою суду від 08.04.2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити. На стягненні з відповідача судового збору не наполягав. Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, при цьому в матеріалах справи від відповідача мається заява про розгляд справи без її участі. Представник відповідача [PERSON] Т [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву в якій заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила суд не брати до уваги докази надані позивачем з порушенням вимог ст.83 ЦПК України та розглянути справу без її участі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Так, відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що згідно\~рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 05.06.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 15.05.2012 року по справі №2/0519/2041/2012 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 17.04.2012 року та до повноліття дитини, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС мМаріупольського міського управління юстиції від 13.07.2012 року відкрито виконавче провадження №33395823 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 17.04.2012 року та до повноліття дитини, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 08.10.2019 року державним виконавцем Центрального ВДВС м.Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області Чистовою Г.О. винесено у виконавчому провадженні №42179686 постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника за виконавчим листом №2/0519/2041/2012 від 15.05.2012 року, виданим Жовтневим районним судом м.Маріуполя 24.05.2012 року, якою постановлено здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача у розмірі 50% до виплати загальної суми боргу, заборгованість станом на 01.09.2019 року складає 72067,98 грн., з 01.09.2019 року заборгованість вирішено розраховувати згідно отриманого боржником доходу, а після сплати заборгованості відрахування здійснювати у розмірі 25%, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 27.12.2013 року [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого 08.10.2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області Ардаб`єв О.В. 08.10.2015 року зареєстрував шлюб з [PERSON] та останній після державної реєстрації шлюбу присвоєно прізвище « [PERSON] »,\~про що зроблено відповідний актовий запис № 853. З трудової книжки [NUMBER] заповненої 01.06.1997 року на ім`я [PERSON] вбачається, що останній працює з 15.03.2018 року в ТОВ «Футбольний клуб «Іллічівець» на посаді інженера з керування та обслуговування систем управління. У період з 17.12.2014 року по 18.08.2015 року не працював. Відповідно до трудової книжки [NUMBER] дружина [PERSON] - [PERSON] ніде на теперішній час не працює. З довідки від 06.12.2019 року за №00000000014 виданої керівником ТОВ «Футбольний клуб «Іллічівець» випливає, що [PERSON] працює в ТОВ «Футбольний клуб «Іллічівець» з 15.03.2018 року на посаді інженера з керування й обслуговування систем. Його дохід за період з 01.06.2019 року по 30.11.2019 року склав 79548,95 грн. Відповідно до договору оренди квартири (житлового приміщення) від 15.07.2019 року [PERSON] винаймає квартиру [ADDRESS] та сплачує орендну плату 3000 грн. в місяць. З довідки від 01.08.2019 року за №1 виданої Центральним ВДВС м.Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області вбачається, що розмір заборгованості [PERSON] за період з квітня 2012 року по серпень 2019 року становить 72067,98 грн. З довідки від 11.01.2020 року за №42179686 виданої Центральним ВДВС м.Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області випливає, що розмір заборгованості [PERSON] за період з квітня 2012 року по грудень 2019 року складає 77659,70 грн. В формі ОК-5 зазначено індивідуальні відомості про застраховану особу, а саме [PERSON] , згідно якої останній отримав у 2019 році заробітну плату на загальну суму 145749,32 грн. З довідки від 28.02.2020 року за №00000000004 виданої керівником ТОВ «Футбольний клуб «Іллічівець» випливає, що [PERSON] працює в ТОВ «Футбольний клуб «Іллічівець» з 15.03.2018 року на посаді інженера з керування й обслуговування систем. Його дохід за період з вересня 2019 року по лютий 2020 року склав 55525,41 грн. Відповідачем надано копії квитанцій про сплату за навчання [PERSON] , клас №4 за три місяця 2019 року по 350 грн. за кожен місяць. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ\~(78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності,володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності,корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному, за рішенням суду розмірі аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір не повинен бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено у пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до\~статті 192\~СК України\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, беручи до уваги,\~що після ухвалення рішення суду про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів, сімейний та матеріальний стан позивача змінився, оскільки він одружився та в нього народилася дитина, яка також знаходиться на його утриманні, а також у нього на утриманні знаходиться його безробітна дружина,\~у зв`язку з чим є всі підстави для задоволення позову, а тому необхідно зменшити розмір аліментів, які утримуються за рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 15.05.2012 року з позивача на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] з ј частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 17.04.2012 року і до досягнення дитиною повноліття, на 1/6 частину з усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття та повернути до Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області виконавчий лист, виданий 24.05.2012 року на виконання рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 15.05.2012 року (справа №2/0519/2041/2012). Між тим слід зазначити, що визначаючи\~час, з якого зменшується розмір аліментів на дитину, а саме з дня набрання рішенням суду законної сили, суд виходив з того, що за правилами\~ст. 191 СК України\~лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. На підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач не наполягав на стягненні з відповідача сплаченого ним судового збору за подання позовної заяви до суду, тому суд вважає недоцільним вирішувати питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача судового збору.

Outcome: approved