Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Дніпровського районного суду м.Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Фесик Марія Олексіївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно заявлених позовних вимог, позивач просить визнати виконавчий напис №2288 від 04 липня 2020 року, виданий приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 27 листопада 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомленням сторін (а.с.50-53). Також ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 27 листопада 2020 року зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №2288, вчиненого 04 липня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», в межах виконавчого провадження №63137493 (а.с.54-56). Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 14 грудня 2020 року витребувано у приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича належним чином завірену копію матеріалів, на підставі яких ним було вчинено виконавчий напис від 04 липня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 2288, в тому числі виконавчий напис (а.с.60-61). Відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» копії ухвал суду від 27 листопада 2020 року з копією позовної заяви та доданими до неї документами отримано 22 грудня 2021 року, що підтверджується відстеженням поштового відправлення (а.с.68, 121). Третьою особою приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. копії ухвал суду від 27 листопада 2020 року з копією позовної заяви та доданими до неї документами отримано 23 грудня 2020 року, що також підтверджується відстеженням поштового відправлення (а.с.74, 119-120). Третьою особою приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва виконавчого округу м.Києва Фесик М.О. отримано копії ухвал суду від 27 листопада 2020 року з копією позовної заяви та доданими до неї документами 16 грудня 2020 року, що також підтверджується відстеженням поштового відправлення (а.с.68,123). 06 січня 2021 року від представника ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» надійшла заява на виконання ухвали суду, до якої долучено копію виконавчого напису №2288 від 04 липня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем (а.с. 75-76, 78). 03 лютого 2021 року до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Гаврищук Н.Є. про зміну підстав позову (а.с. 87-89). Вимоги позову, з врахуванням заяви про зміну підстав позову, обґрунтовані тим, що у виконавчому написі зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 05 березня 2020 по 10 червня 2020 року. Сума заборгованості складається з: суми заборгованості за кредитом - 451 314,47 грн; суми заборгованості за відсотками - 719 492,23 грн; суми плати, що здійснена Стягувачем за вчинення виконавчого напису - 300,00 грн. Загальна сума заборгованості становить 1 171 106,70 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Право кредитора на стягнення з позичальника заборгованості за кредитом востаннє виникло у кредитора 19 вересня 2012 року. Згідно змісту виконавчого напису, відповідач набув право вимоги за кредитним договором до позивача на підставі Договору про відступлення прав вимоги №GL2N79736HB, укладеного 05 березня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус». Оскільки чинним законодавством України не передбачено, що у нового кредитора право на примусове стягнення заборгованості, зокрема на підставі виконавчого напису нотаріусу, виникає з моменту переходу до нього права вимоги у зобов`язанні, вбачається, що для нового кредитора право на примусове стягнення заборгованості існує в тому самому обсязі, в якому воно б існувало для первинного кредитора. На думку позивача, вчинення виконавчого напису щодо стягнення з неї заборгованості за кредитом, здійснено з порушенням ст. 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки станом на дату вчинення виконавчого напису з дня виникнення права вимоги щодо стягнення даної заборгованості минуло більше трьох років та, відповідно сплили строки, протягом яких виконавчий напис може бути вчинено. Крім того, зазначає, що банк мав право нараховувати відсотки за користування кредитом виключно до дати погашення кредиту, тобто до 18 вересня 2012 року. Обов`язок позичальника щодо сплати відсотків за користування кредитом після вказаної дати як і строки, порядок їх сплати, кредитним договором не передбачений, відповідно, у відповідача відсутні правові підстави вимагати від позивача сплати відсотків за користування кредитом після зазначеної вище дати. Відповідно з дня виникнення у кредитора права вимоги щодо сплати відсотків за кредитним договором також минуло більше трьох років, що свідчить про сплив строків, протягом яких виконавчий напис міг бути вчинений. Оскільки строк виконання зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати відсотків настав 18 вересня 2012 року та кредитним договором не передбачено обов`язку позичальника щодо сплати процентів після закінчення строку кредитування, за період з 05 березня 2020 року по 10 червень 2020 року у позивача не могла виникнути нова заборгованість перед відповідачем. На думку позивача, зазначена нотаріусом у виконавчому написі сума заборгованості перед відповідачем, не ґрунтується на документі, що має підтверджувати безспірність такої заборгованості, а саме - на умовах кредитного договору. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 05 лютого 2021 року прийнято заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Гаврищук Н.Є. про зміну підстав позову (а.с.111-112). 17 лютого 2021 року та 13 березня 2021 приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. направив до суду копії матеріалів нотаріальної справи, заведеної щодо вчинення виконавчого напису від 04 липня 2020 року за №2288. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Третя особа приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. не скористався своїм правом та не направив до суду заяву по суті справи. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Фесик М.О. також не направила до суду заяву по суті справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, розглянувши подані учасниками справи документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані докази та повідомлені обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї Глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Судом встановлено, що 19 вересня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» (банк), [PERSON] (позичальник) та [PERSON] (поручитель) був укладений Договір «Атопакет» №137/П/41/2007-840, згідно умов якого банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 16 316,83 доларів США на придбання автотранспортного засобу та витрати, пов`язані з державною реєстрацією автотранспортного засобу в МРЕВ при УДАІ УМВС України, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,90% на рік, з терміном погашення до 18 вересня 2012 року (а.с. 132-138). 04 липня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2288, яким запропоновано стягнути на користь ТОВ «ФК «Інвест Хаус» заборгованість, що виникла по Кредитному договору №137/П/41/2007-840 від 19 вересня 2007 року, Договору про відступлення прав вимоги №CL2N79736ПВ, укладеного 05 березня 2020 року між ПАТ «Комерційний Банк «Надра» та ТОВ «ФК «Інвест Хаус» з відповідними додатками, боржником за яким є [PERSON] . Строк платежу по Кредитному договору настав, Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 05 березня 2020 року по 10 червня 2020 року. Сума заборгованості складається з: суми заборгованості за кредитом - 451 31447 грн; сума заборгованості за відсотками - 719 492,23 грн; суми заборгованості за штрафними санкціями - 0,00 грн; суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису - 300,00 грн. Загальна сума заборгованості становить 1 171 106,70 грн (а.с.140). 24 вересня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Фесик М.О. відкрито виконавче провадження №63137493 з примусового виконання виконавчого напису №2288, виданого 04 липня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В., відповідно до якого стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» заборгованість, що виникла по кредитному договору №137/П/41/207-840 від 19 вересня 2007 року, Договору про відступлення прав вимоги №GL2N79736ПВ, укладеного 05 березня 2020 року між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» з відповідними додатками, боржником за яким є [PERSON] . Строк платежу по Кредитному договору настав, Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 05 березня 2020 року по 10 червня 2020 року. Сума заборгованості складається з: суми заборгованості за кредитом - 451 31447 грн; сума заборгованості за відсотками - 719 492,23 грн; суми заборгованості за штрафними санкціями - 0,00 грн; суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису - 300,00 грн. Загальна сума заборгованості становить 1 171 106,70 грн (а.с.9). 24 вересня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Фесик М.О. в межах виконавчого провадження №63137493 винесено постанову про арешт майна боржника (а.с.10). Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України від 02 вересня 1993 року №3425-XII «Про нотаріат» (Закон №3425-XII). Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в пункті 2 даного Переліку визначено про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 1.1., 1.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерством юстиції України 22 лютого 2012 №96/5 (далі за текстом - Порядок) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно пунктів 3.1. - 3.5. глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172; якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку; строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу; при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити в здійсненні виконавчого напису. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. Як убачається з кредитного договору №137/П/41/207-840 від 19 вересня 2007 року, банком надано позичальнику кредит в сумі 16 316,83 доларів США з терміном погашення до 18 вересня 2012 року. При цьому, з виконавчого напису від 04 липня 2020 року вбачається заборгованості за вказаним договором за період з 05 березня 2020 року по 10 червня 2020 року. Згідно наданого приватному нотаріусу розрахунку відсотків заборгованості за договором «Автопакет» №137/П/41/207-840 від 19 вересня 2007 року за період з 05 березня 2020 року по 10 червня 2020 року, заборгованість за тілом кредиту складає 451 314,47 грн; заборгованість за відсотками - 719 492,23 грн; заборгованість за штрафними санкціями - 0,00 грн; загальний залишок заборгованості - 1 170 806,70 грн (а.с.139). Інших доказів наявності заборгованості за договором «Автопакет» №137/П/41/207-840 від 19 вересня 2007 року, в тому числі, що за сумами, які складають заборгованість, на час вчинення виконавчого напису не сплив трирічний строк, матеріали виконавчого напису не містять. Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, в провадженні державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві, в межах ВП №49260446, перебував на виконанні виконавчий лист №2-7414/12 виданий 09 серпня 2013 року Дарницьким районним судом м.Кєва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» боргу в розмірі 257 886,76 грн (а.с. 6-7, 8). Також суд враховує, що в матеріалах виконавчого напису відсутні відомості, які підтверджують направлення позивачеві письмової вимоги. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що саме за договором «Автопакет» №137/П/41/207-840 від 19 вересня 2007 року, укладеним між ВАТ «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] , [PERSON] , до ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» перейшло право вимоги. При цьому, суд також враховує, що відповідач не скористався своїм правом та не подав відзив на позовну заяву з доказами на спростування доводів позовної заяви та на підтвердження направлення позивачеві письмової вимоги, а також доказів того, що за сумами, які складають заборгованість, на час вчинення виконавчого напису не сплив трирічний строк. Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Фесик Марія Олексіївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Також, при вирішені даної справи, суд враховує, що стягнуті при примусовому виконанні виконавчого напису кошти підлягають поверненню, проте позивачем не заявлено вимоги про їх стягнення. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1 261,20 грн. (840,80 грн (за позовною заявою) + 420,40 грн (за заявою про забезпечення позову)). Щодо стягнення на користь позивача понесених судових витрат по оплаті правничої допомоги, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності). Згідно зі ст. 13 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Як визначено в статті 15 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Адвокатське об`єднання є юридичною особою, створеною шляхом об`єднання двох або більше адвокатів (учасників), і діє на підставі статуту. Стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське об`єднання. Від імені адвокатського об`єднання договір про надання правової допомоги підписується учасником адвокатського об`єднання, уповноваженим на це довіреністю або статутом адвокатського об`єднання. Адвокатське об`єднання може залучати до виконання укладених об`єднанням договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах. Адвокатське об`єднання зобов`язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Згідно з ч. 2 вказаної вище статті порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Разом з тим, до позовної заяви долучено лише квитанцію №ПН1685439 від 15 жовтня 2020 року, за якою [PERSON] сплачено на користь АО «Тібурон» 6 000,00 грн згідно договору про надання правових послуг №01/03 від 01 березня 2016 року (а.с. 13). Копії договору, укладеного між позивачем та АО «Тібурон» матеріали справи не містять. Натомість в матеріалах справи наявна копія договору про надання правничої допомоги від 25 січня 2021 року, сторонами якого вказані адвокат Гаврищук Н.Є. та [PERSON] . Проте вказаний договір не містить підписів сторін даного договору. (а.с.182) Документи про оплату послуг адвоката Гаврищук Н.Є., яка діє в даній справі, як представник позивача, на підставі ордеру на надання правничої допомоги (а.с.98), в матеріалах справи відсутні. При цьому матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того, що сплата позивачем АО «Тібурон» 6 000,00 грн відбулась за надання правничої допомоги саме в даній справі. Суд також враховує, що матеріали справи не містять доказів укладання з АО «Тібурон» договору про надання правових послух в межах даного спору, отримання/надання правничої допомоги та детального опису робіт, тому суд не вбачає визначених законом підстав для стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу. Враховуючи наведене та

Outcome: approved