Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про виділ часток в натурі, що є у спільній частковій власності, посилаючись на те, що на підставі Договору купівлі-продажу жилого будинку та Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11 травня 2006 року позивач і відповідач прийняли у власність у рівних частках кожний жилий будинок, що розташований в с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області по вул. Шевченка, 288, та земельну ділянку площею 0,1246 га. До складу будинку входять надвірні споруди, які розміщені на земельній ділянці і становлять з ним одне ціле, що підтверджується технічним паспортом на жилий будинок, складеного Києво-Святошинським бюро технічної інвентаризації 11 квітня 2006 року. На даний час між ним і відповідачем немає порозуміння в питанні користування і поділу будинку з надвірними будівлями, земельної ділянки для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Відповідач використовує в своїх цілях весь жилий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку, і тому він, позивач у справі фактично позбавлений права володіти, користуватись і розпоряджатись ? частиною свого майна. За таких обставин, оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі жилого будинку і земельної ділянки, що призвело до неможливості вчинити договір про поділ цього майна, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 367 ЦК України, позивач має право на звернення до суду за захистом свого майнового права, шляхом здійснення поділу жилого будинку та виділу земельної ділянки в натурі, відповідно до частки кожної із сторін у спільній власності з метою припинення права спільної часткової власності на майно. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] з посиланням на вимоги ст. ст. 364, 367 ЦК України, просив розділити в натурі будинковолодіння, розташоване по вул. Шевченка, 288 в с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області наступним чином: ? будинку за [PERSON] та ? будинку за [PERSON], розділити земельну ділянку загальною площею 0,1246 га з кадастровим номером 3222486201:01:018:0177 наступним чином: ? земельної ділянки за [PERSON], та ? земельної ділянки за [PERSON], припинити право спільної часткової власності на будинковолодіння № 288 по вул. Шевченка в с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області та на земельну ділянку загальною площею 0,1246 га з кадастровим номером 3222486201:01:018:0177. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав і просив його задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Оскільки позивач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач [PERSON] належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі, тому суд ухвалив за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до вимог ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього не припиняється. Судом встановлено, що за Договором купівлі-продажу жилого будинку від 11 травня 2006 року [PERSON] (продавець) передав у власність, а [PERSON], [PERSON] (покупці) прийняли у власність в рівних частках кожний жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться в с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області, по вул. Шевченка, під № 288, і зобов»язались оплатити його вартість за ціною та на умовах, встановлених у цьому договорі, відповідно до умов п. 1 Договору. Відповідно до умов п. 3 вказаного Договору купівлі-продажу жилого будинку від 11 травня 2006 року продаж жилого будинку вчиняється між сторонами за 637500 грн., що на день укладення цього договору за курсом Національного банку України становить 125 000 доларів США. Також за Договором купівлі-продажу земельної ділянки від 11 травня 2006 року [PERSON] (продавець) передав у власність, а [PERSON], [PERSON] (покупці) прийняли у власність в рівних частках кожний земельну ділянку площею 0,1246 га, що знаходиться у с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області, по вул. Шевченка, надану для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, і зобов»язується оплатити її вартість за ціною та на умовах, встановлених у цьому договорі. Вказана земельна ділянка складається з: сільськогосподарських угідь-0,1246 га (ріллі-0,1246 га). Відповідно до умов п. 4 вказаного Договору продаж земельної ділянки вчиняється між сторонами за 974100 грн., що на день укладення цього договору за курсом Національного банку України становить 191000 США. Вказану суму грошей покупці сплатили, а продавець отримав повністю-до підписання цього договору. 26 грудня 2006 року [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 706088 на земельну ділянку площею 0,1246 га, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Боршагівка, вул. Шевченка, цільове призначення (використання) земельної ділянки -будівництво та обслуговування жилого будинку і госп. будівель. В Державному акті на право власності на земельну ділянку в списку співвласників земельної ділянки вказано [PERSON], і частка у спільній власності становить ? частину, та [PERSON], і його частка у спільній власності становить ? частину. Судом було задоволено клопотання позивача [PERSON] і 23 жовтня 2017 року хвалою суду було призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: Чи можливий розподіл жилого будинку № 288 по вул. Шевченка в с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області та господарських будівель і споруд на ? та ? частини, з наданням можливих варіантів розподілу на ? та на ? частин жилого будинку № 288 по вул. Шевченка в с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області, та господарських будівель і споруд, та чи можливий розподіл земельної ділянки, що знаходиться за адресою: с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області, вул. Шевченка, з наданням варіантів розподілу земельної ділянки, наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель площею 0,1246 га, кадастровий номер земельної ділянки 3222486201:01:018:0177, відповідно до часток співвласників -1/2 та ? частини. Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України. Затрати по проведенню експертизи покладено на позивача у справі [PERSON]. 26 січня 2018 року судовим експертом КНДІСЕ [PERSON] було складено повідомлення про неможливість надання висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, а матеріали справи повернуто до суду, оскільки не виконані умови клопотання експерта, які необхідні були для вирішення поставлених перед експертом питань, та не проведено оплату за проведення експертизи. В судовому засіданні позивач [PERSON] пояснив суду, що за проведення експертизи він не провів оплату за проведення експертизи і не бажає оплачувати витрати на проведення експертизи, і взагалі відмовився від проведення вказаної експертизи. Відповідно до вимог ст. 143 ЦПК України, у редакції, яка діяла на час винесення ухвали суду від 23 жовтня 2017 року, для з»ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 103 ЦПК України в редакції, яка діє на даний час, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з»ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. Слід зазначити, що для з»ясування обставин, що мають значення для даної справи і потребують спеціальних знань, необхідним було призначення і проведення судової експертизи, без висновків якої встановити відповідні обставини суду неможливо. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що позивачем відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України не доведено заявлені позовні вимоги і не надано в їх обгрунтування належні, допустимі, достовірні і достатні докази, а тому у задоволенні позову [PERSON] про виділ часток в натурі, що є у спільній частковій власності, та припинення права спільної часткової власності слід відмовити.

Outcome: dismissed