overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що у 1996 році з дозволу [PERSON] вселився в будинок № 8 по вул. Мічуріна в с. Первомайськ Плетеноташлицької сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, де постійно проживає до теперішнього часу. Позивач вважає, що має право на будинок за набувальною давністю. Відповідач визнав позов у повному обсязі, надіславши до суду відповідну заяву. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 15 квітня 1996 року по теперішній час проживає на правах домовласника в спірному житловому будинку, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 9). Тому, для задоволення позову є законні підстави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що у період з 05 вересня 2009 року до 2012 року проживав з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Позивач зазначив, що шлюб розірвано за рішенням суду 14 серпня 2015 року. Позивач стверджує, що після припинення спільного проживання у 2012 році він не зустрічався з відповідачем, але 02 травня 2015 року відповідач народила сина [PERSON], зазначивши батьком дитини позивача. За рішенням суду від 13 липня 2016 року запис про нього як батька дитини виключено з актового запису про народження дитини [PERSON], але під час судового розгляду справи позивач дізнався про те, що він записаний батьком ще однієї дитини, сина [PERSON], якого відповідач народила 11 травня 2016 року. Позивач вважає, що відповідач порушує його права і звертається за судовим захистом, зазначаючи про те, що він не є біологічним батьком дитини. У судовому засіданні позивач підтримав предявлений позов, посилаючись на викладені обставини. Відповідач [PERSON] визнала позов у повному обсязі, надіславши до суду письмову заяву про те, що батьком її сина [PERSON] є інший чоловік, а не позивач. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частин 1-3 статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що дійсно 14 серпня 2015 року рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області задоволено позов [PERSON] до [PERSON] і розірвано шлюб, який зареєстровано між сторонами 05 вересня 2009 року (а.с. 7, 22). 11 травня 2016 року громадянка [PERSON] народила дитину [PERSON], батьком якого записано [PERSON] (а.с. 9). З показань у судовому засіданні свідка [PERSON] вбачається, що вона проживає з позивачем у зареєстрованому шлюбі з 2014 року. ЇЇ чоловік не може бути батьком дитини, яку народила відповідач [PERSON]. Як вбачається з письмової заяви відповідача [PERSON], позивач [PERSON] не є біологічним батьком дитини [PERSON]. Тому, для задоволення позову є законні підстави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що у січня 2016 року помер його рідний брат [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,2452 га, яка розташована на території Маловисківської міської ради Кіровоградської області. Позивач зазначив, що він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до абзацу 7 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від зо травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що дійсно 17 лютого 2016 складено актовий запис про смерть громадянина [PERSON], який трагічно загинув у січні 2016 року (а.с. 10). Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом другої черги, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). Матеріалами справи підтверджується, що позивач [PERSON] пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, що визнає відповідач, враховуючи обставини трагічної загибелі спадкодавця [PERSON]. Позивач не відмовлявся від прийняття спадщини в порядку, передбаченому статтею 1273 ЦК України, тому порушене право підлягає судовому захисту шляхом визначення додаткового строку, достатнього для подання заяв про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на ті обставини, що він є власником домоволодіння № 247 по вул. Паризької Комуни в с. Руська Поляна, Черкаського району, Черкаської області. Однак, звернувшись на початку липня 2017 року до нотаріуса для переоформлення будинку, стало відомо, що за постановою від 16 травня 2006 року державного виконавця відділу Державної виконавчої служби у Черкаському районі було накладено арешт та оголошено заборону на відчуження майна, належного позивачу, у звязку з несплатою ним на користь держави адміністративного штрафу у сумі 17 грн. На даний час заборгованість погасив. Враховуючи вказані обставини, позивач позбавлений права вільно розпоряджатися належним йому майном, а тому просить суд скасувати арешт на домоволодіння № 247 по вул. Паризької Комуни в с. Руська Поляна, Черкаського району, Черкаської області. У судове засідання позивач не зявився, надіславши заяву на адресу суду про розгляд справи без його участі, вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача [PERSON] державної виконавчої служби Черкаського районного управління юстиції у судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, а тому за згодою позивача проводиться заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач є власником домоволодіння № 247 по вул. Паризької Комуни в с. Руська Поляна, Черкаського району, Черкаської області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав. Однак, він не може у встановленому законом порядку реалізувати своє право на вищевказане домоволодіння, оскільки за постановою від 16 травня 2006 року державного виконавця відділу Державної виконавчої служби у Черкаському районі було накладено арешт та оголошено заборону на відчуження майна, належного позивачу, у звязку з несплатою ним на користь держави штрафу у сумі 17 грн., що підтверджується витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна. Як вбачається з квитанції № 24515721 від 12 липня 2017 року [PERSON]Г сплатив 12 липня 2017 року вищезазначений адміністративний штраф у сумі 17 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Враховуючи, що обставини, згідно яких було накладено арешт на домоволодіння № 247 по вул. Паризької Комуни в с. Руська Поляна, Черкаського району, Черкаської області, перестали існувати, а саме позивачем погашена заборгованість перед державою, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON], так як позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що ґрунтуються на законі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом та просить суд розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи позов тим, що з відповідачем [PERSON] вони спільно не проживають, спільне господарство не ведуть, тому примирення та збереження шлюбу є неможливим. Вказує, що від шлюбу з відповідачем мають дитину, доньку [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спір щодо місця проживання дитини відсутній. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, представник позивача надав заяву в якій він просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 01.10.2019 р. (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про народження дитини, виданого 17 серпня 2016 року, сторони по справі є батьками доньки [PERSON] , [INFO] . (а.с.9). Із матеріалів справи судом встановлено, що між подружжям відсутні почуття, на яких ґрунтуються сімейні стосунки, спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини не підтримуються протягом тривалого часу. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин суд вважає за доцільне розірвати шлюб між сторонами. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом та просить суд розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність почуття взаємної любові, дружби, взаємодопомоги та поваги. Фактичні шлюбні відносини припинені. Вказує, що від шлюбу з відповідачем мають спільних дітей, сина [PERSON] , [INFO] , та доньку, [PERSON] [INFO] . Зазначає, що спір щодо місця проживання неповнолітньої дитини та поділу спільного майна подружжя відсутній. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій вона просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про народження дитини, виданого 23 липня 2004 року, сторони по справі є батьками неповнолітньої дитини, сина [PERSON] , [INFO] , (а.с.9), та доньки [PERSON] , [INFO] . (а.с.10). Із матеріалів справи судом встановлено, що між подружжям відсутні почуття, на яких ґрунтуються сімейні стосунки, спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини не підтримуються протягом тривалого часу. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин суд вважає за доцільне розірвати шлюб між сторонами. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом та просить суд розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність почуття взаємної любові, дружби, взаємодопомоги та поваги. Фактичні шлюбні відносини припинились протягом 2019 року. Вказує, що від шлюбу з відповідачем спільних неповнолітніх дітей немає. Зазначає, що спір щодо поділу спільного майна подружжя відсутній. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій вона просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Просить залишити прізвище [PERSON] . В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Із матеріалів справи судом встановлено, що між подружжям відсутні почуття, на яких ґрунтуються сімейні стосунки, спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини не підтримуються протягом тривалого часу. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин суд вважає за доцільне розірвати шлюб між сторонами. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом та просить суд розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи свій позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалось в зв'язку з різними поглядами на сімейне життя та обов'язки. Можливості зберегти сім'ю не має. Подружні стосунки припинилися більше шести місяців тому, спільне господарство не ведеться. В судове засідання позивач не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. З'ясувавши обставини справи, перевіривши докази суд вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.5). Судом встановлено, що між подружжям відсутні почуття, на яких ґрунтуються сімейні стосунки, спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини не підтримуються протягом тривалого часу. За таких обставин суд вважає за доцільне розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом та просить суд розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи свій позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, через відсутність почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Фактичні шлюбні відносини припинились. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просить суд розглянути справу без його, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала заву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.6), між подружжям відсутні почуття, на яких ґрунтуються сімейні стосунки, спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини не підтримуються протягом тривалого часу. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя. У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із матеріалів справи судом встановлено, що між подружжям відсутні почуття, на яких ґрунтуються сімейні стосунки, шлюбні відносини не підтримуються. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Також суд враховує, що відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд вважає, що таке визнання позовних вимог відповідачем не суперечить закону та не порушує їх прав, свобод чи інтересів. За таких обставин суд вважає за доцільне розірвати шлюб між сторонами. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом та просить суд розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи свій позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, через відсутність почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Фактичні шлюбні відносини припинились. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.6), між подружжям відсутні почуття, на яких ґрунтуються сімейні стосунки, спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини не підтримуються протягом тривалого часу. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя. У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із матеріалів справи судом встановлено, що між подружжям відсутні почуття, на яких ґрунтуються сімейні стосунки, шлюбні відносини не підтримуються. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Також суд враховує, що відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд вважає, що таке визнання позовних вимог відповідачем не суперечить закону та не порушує їх прав, свобод чи інтересів. За таких обставин суд вважає за доцільне розірвати шлюб між сторонами. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved