Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачів про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Просить визначити йому додатковий строк для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер 28 вересня 2004 року в с.Бабин. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 28.09.2004 року помер [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, яку він відповідно до заповіту від 13.07.2004 року заповів доньці [PERSON] Остання у встановлений законом строк відмовилася від прийняття спадщини, але про про те, що [PERSON] спадщину після смерті матері не прийняла та її не оформила він дізналася 18.09.2011 року, тому, з метою прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, він 18.09.2011 року звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено, бо він пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. У встановлений законом термін він не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки думав, що його сестра [PERSON], як спадкоємиця майна померлого [PERSON] за заповітом, спадщину після смерті останнього прийняла та оформила. Крім того з листопада 2004 року по вересень 2011 року та з жовтня 2011 року по даний час він перебував за межами України. З цих причин він пропустив строк для подання заяви для прийняття спадщини та вважає, що він пропустив строк звернення до нотаріуса із поважних причин, а тому просить встановити йому додатковий строк. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, обґрунтував вищенаведеним та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визналав повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала. Пояснила, що 28.09.2004 року помер її батько [PERSON], який залишив їй спадщину на все належне йому майно. Вказану спадщину вона не прийняла, про що подала відповідну заяву, на неї не претендує та претензій до інших спадкоємців стосовно прийняття та оформлення спадщини вона не має. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.ч. 1,1 ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Судом встановлено, що 28.09.2004 року помер [PERSON], який був батьком позивача [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-МИ №117272 від 01.10.2007 року (а.с. 7), копією свідоцтва про народження серії ІV-УР №499987 від 29.11.1961 (а.с. 8). Після смерті останнього відкрилася спадщина на все належне йому майно яку він, згідно заповіту, посвідченого секретарем виконкому Боянчуцької сільської ради 13.07.2004 року та зареєстрованого в реєстрі за №58, який на час відкриття спадщини не був скасований та змінений заповів доньці, відповідачу по справі [PERSON] (а.с. 9). Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1272 ЦК України регламентовано, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] протягом встановленого законом шестимісячного строку відмовилася від прийняття спадщиниу після смерті [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу Відповідно до ст.ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З урахуванням вказаного позивач [PERSON], а також відповідач [PERSON] є спадкоємцями першої черги майна [PERSON] за законом). Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] спадщину після смерті батька [PERSON] не прийняла, а позивач [PERSON] 18.04.2011 року звернувся в Заставнівську державну нотаріальну контору із проханням видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на майно його батька [PERSON], померлого 28.09.2004 року, проте у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено, бо він пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, що видно із постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №614/02-31від 22.09.2011 року (а.с. 10). Відповідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини, оскільки думав, що її сестра [PERSON], яка є спадкоємицею майна померлого [PERSON] за заповітом, спадщину після смерті останнього прийняла та оформила. Про те, що [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини йому стало відомо по спливу встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини, а саме у вересні 2011 року. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вказані позивачем причини пропущення строку для прийняття спадщини є поважними, а тому позовну заяву слід задовольнити і встановити йому додатковий строк для прийняття спадщини. На підставі ст.ст. 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved