Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вимогою про стягнення з відповідача грошових коштів за договором позики у розмірі 15600,00 доларів США, що складатиме на день ухвалена рішення за НБУ; стягнення гривневий еквівалент процентів за користування позикою у розмірі 8892,00 доларів США, що складатиме на день ухвалена рішення за НБУ, а також судові витрати, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на такі обставини. 20 січня 2015 рокупозивач [PERSON] позичила відповідачу [PERSON] Нуреддіну грошову суму в розмірі 15600,0 доларів США. Сторони при цьому домовились, що позичальник прийняв на себе зобов'язання повернути одержану позику готівкою шляхом передачі позикодавцю грошової суми позики до 01 липня 2015 року. У вказаний у розписці та у договору позики термін відповідач не повернув позивачу грошову суму позики. На вимогу позивача про повернення позики відповідач відповідав їй відмовою. Відповідно до п. 1 Договору позики розмір процентів за користування грошовими коштами складає 3% від суми, щомісяця. Відповідач користувався позикою протягом 19 (дев'ятнадцяти) місяців, починаючи з 20 січня 2015 року по 12 вересня 2016 року, розмір процентів за увесь час користування грошовими коштами які були надані у якості позики за договором складає 8892,00 доларів. Тому позивач вимушена звернутися з цим позовом за захистом своїх законних прав та інтересів. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не надав. Суд у звязку з його неявкою та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не зявився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторони, представлених письмових доказів. 20 січня 2015 рокупозивач [PERSON] позичила відповідачу [PERSON] Нуреддіну грошову суму в розмірі 15600,0 доларів США. Сторони при цьому домовились, що позичальник прийняв на себе зобов'язання повернути одержану позику готівкою шляхом передачі позикодавцю грошової суми позики до 01 липня 2015 року. У вказаний у розписці та у договору позики термін відповідач не повернув позивачу грошову суму позики. Факт передачі грошових коштів відповідачу та його обов'язок повернути їх підтверджується розпискою від 20 січня 2015 року та договором позики від 20 січня 2015 року. Однак, у порушення прийнятих на себе зобов'язань до 01 липня 2015 року відповідач не повернув суми позики. На вимогу позивача про повернення позики відповідач відповідав їй відмовою. За правилом ч. ч. 2 та 3 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Таким чином наявність боргового документ у кредитора без відповідної помітки про виконання зобовязання свідчить про невиконання останнього. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлено договором. При цьому боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В зв'язку з тим, що позичальник належним чином свої обов'язки не виконує, станом на 28 вересня 2016 року виникла заборгованість у розмірі 15600,00 доларів США (п'ятнадцять тисяч шістсот доларів 00 центів). Згідно ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до п. 1 Договору позики розмір процентів за користування грошовими коштами складає 3% від суми, щомісяця. Враховуючи те, що відповідач користувався позикою протягом 19 (дев'ятнадцяти) місяців, починаючи з 20 січня 2015 року по 12 вересня 2016 року, розмір процентів за увесь час користування грошовими коштами які були надані у якості позики за договором складає 8892,00 доларів. За викладених обставин суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 15600,00 доларів США, що складає на день ухвалення рішення 412932,0 грн. (чотириста дванадцять тисяч девятсот тридцять дві грн. 00 коп.) за курсом НБУ (на 21.12.2016 р. 1 долар США 26,47 грн.); відсотки за користування позикою у розмірі 8892,00 доларів США, що складає на день ухвалення рішення 235371,24 грн. (двісті тридцять пять тисяч триста сімдесят одна грн. 24 коп.) за курсом НБУ та суму судового збору у розмірі 6532,03 гривень. На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином згідно умов договору й вимог ЦК України. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Outcome: approved