Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона мешкає за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] є її сусідкою та мекає за адресою: [ADDRESS]. Позивач зазначає, що квартира відповідача знаходиться над її квартирою. 22 травня 2017 року позивачем виявлено затоплення своєї квартири, а саме в коморі та туалеті. На той час в коморі знаходилися сумки з товаром. Її звернення до відповідача не принесли жодних результатів. 07 липня 2017 року депутатами Гірницької міської ради був складений відповідний акт обстеження квартири. В зв'язку із цим позивач вважає, що їй була спричинена матеріальна шкода. Крім того, позивач зазначає, що внаслідок дій відповідача вона зазнала моральних страждань, які виразилися в постійному хвилюванні. Крім того, позивач зазначає, що вона є особою похилого віку та за станом здоров'я потребує постійного лікування. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 2 000,00 грн. та моральну шкоду в сумі 2 000,00 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти вимог позивача заперечувала, просила в їх задоволенні відмовити. Суд, вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частинами 1,3 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до частин 3, 4 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем в якості обґрунтування своїх вимог надано лише копію акту обстеження умов проживання від 07 липня 2017 року, з якого вбачається, що ретельно розглянути підтоплення немає можливості. Інших документів, які б підтверджували обставини, на які посилається позивач, не надано. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При цьому, розмір збитків (упущеної вигоди) повинен доводити позивач. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що у судовому засіданні позивачем не надано обґрунтованих доказів на підтвердження того, що позивачеві завдано шкоду, в чому проявляється завдані позивачу збитки та їх розрахунок, як і не надано жодних об'єктивних доказів на обґрунтування заявленого до відшкодування моральної шкоди, суд вважає що у задоволенні позову слід відмовити. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: dismissed