Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа [PERSON] про поділ житлового будинку в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] . В подальшому позивач уточнила свої позовні вимоги. Позовна заява, з урахуванням уточнень, мотивована тим, що вона та відповідачі є власниками житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] : їй належить 21/48 частки на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 червня 2013 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 01 серпня 2013 року, рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 травня 2014 року та Договору дарування 6/48 часток житлового будинку з надвірними спорудами, посвідченого 09 грудня 2016 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Троян Я.М. за реєстровим № 1730. Відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належить по 7/48 частин кожному на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 червня 2013 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 01 серпня 2013 року, рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 травня 2014 року. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 серпня 2013 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відмовлено у відкритті касаційного провадження з підстав, передбачених пунктом 5 частини четвертої статті 328 ЦПК України. Ухвалою Верховного Суду України від 18 грудня 2013 року відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 серпня 2013 року. Посилаючись на те, що вона з відповідачами не може у мирний спосіб дійти згоди щодо користування даним житлом, просила виділити їй 27/48 частин будинку [ADDRESS] з урахуванням фактичного порядку користування, який склався з 1978 року, загальною площею 116,6 кв. м., а саме - частину домоволодіння площею 65,59 кв. м., квартиру літ. А2.1 приміщення 1-7 квартири літ. А1.1; виключити з числа господарських приміщень гараж М; виділити їй в натурі інвентарну одиницю нерухомого майна (27/48 частки домоволодіння площею 65,59 кв. м.), що складається з приміщень квартири А2.1 - приміщення 2-1 площею 2,9 кв. м., 2-2 площею 8,2 кв. м., 2-3 площею 14,3 кв. м., 2-4 площею 15,4 кв. м. квартири А1.1 приміщення 1-7 площею 26,4 кв. м.; визначити порядок користування земельною ділянкою загальною площею 829 кв. м. та господарськими спорудами згідно з її долею 27/48 в домоволодінні; припинити право спільної часткової власності. Позивач в судовому засіданні свої уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідачі до судового засідання не з`явились. Інтереси відповідачів на підставі довіреностей представляла їх представник [PERSON] , яка позов не визнала, надала заперечення на позовну заяву. Не погоджуючись з вимогами позову, представник відповідачів зазначила, що сума судового збору не відповідає вимогам діючого законодавства, оскільки ціна позову в розмірі 16 876 грн. 00 коп. - це лише інвентаризаційна вартість будинку, господарських будівель і споруд з урахуванням відсотку зносу на 2014 рік відповідно до відомостей технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] ; вимога щодо виділення 27/48 частин спірного домоволодіння не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки позивач є власником у праві спільної часткової лише 21/48 частин; відомості щодо фактичної площі земельної ділянки в матеріалах справи відсутні; виділення в натурі позивачу приміщення 1-7 порушує права відповідачів, які в 1996, 2004, 2010-2012 роках зробили за власні кошти покращення в приміщенні 1-1-1-7; гараж, який [PERSON] просить виключити з числа господарських приміщень, був збудований в 1986 році колишнім власником [PERSON] , померлим [INFO] ; заходів щодо мирного врегулювання спору позивач не уживала. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з`явився, в матеріалах справи є заява про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи - [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Допитана у судовому засіданні експерт [PERSON] пояснила, щоспірний житловий будинок розділити рівно до ідеальних часток співвласників не можливо, тому був запропонований єдиний варіант розподілу житлового будинку за умови об`єднання відповідачами своїх часток. При проведенні експертизи не враховувались самочинно збудовані споруди, та розподіл проводився на підставі технічного паспорту, що мається в матеріалах справи та методичних рекомендацій, щодо проведення досліджень з розподілу та порядку користування нерухомим майном. Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Цивільному процесуальному кодексу України (ст. 4). Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Об`єктом цивільно-правового спору є житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а також земельна ділянка, що розташована за цією ж адресою, який належить сторонам на праві спільної часткової власності на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 червня 2013 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 01 серпня 2013 року, рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 травня 2014 року. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 серпня 2013 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відмовлено у відкритті касаційного провадження з підстав, передбачених пунктом 5 частини четвертої статті 328 ЦПК України. Ухвалою Верховного Суду України від 18 грудня 2013 року відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 серпня 2013 року. Відповідно до рішення за [PERSON] визнано право власності на 7/16 частин житлового будинку літ. А-1 з прибудовою літ. А-1-1, загальною площею 115,4 кв.м., житловою площею 75,9 кв.м., з надвірними будівлями, які складаються з літньої кухні Б, сараїв В, Д, З, Є, Ж, І, К, вбиральні Г, огорож № 1-2, замощення 1, розташованих за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . За [PERSON] визнано право власності на 1/8 частину житлового будинку літ. А-1 з прибудовою літ. А-1-1, загальною площею 115,4 кв.м., житловою площею 75,9 кв.м., з надвірними будівлями, які складаються з літньої кухні Б, сараїв В, Д, З, Є, Ж, І, К, вбиральні Г, огорож № 1-2, замощення 1, розташованих за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . За [PERSON] визнано право власності на 7/48 частин житлового будинку літ. А-1 з прибудовою літ. А-1-1, загальною площею 115,4 кв.м., житловою площею 75,9 кв.м., з надвірними будівлями, які складаються з літньої кухні Б, сараїв В, Д, З, Є, Ж, І, К, вбиральні Г, огорож № 1-2, замощення 1, розташованих за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . За [PERSON] визнано право власності на 7/48 частин житлового будинку літ. А-1 з прибудовою літ. А-1-1, загальною площею 115,4 кв.м., житловою площею 75,9 кв.м., з надвірними будівлями, які складаються з літньої кухні Б, сараїв В, Д, З, Є, Ж, І, К, вбиральні Г, огорож № 1-2, замощення 1, розташованих за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . За [PERSON] визнано право власності на 7/48 частин житлового будинку літ. А-1 з прибудовою літ. А-1-1, загальною площею 115,4 кв.м., житловою площею 75,9 кв.м., з надвірними будівлями, які складаються з літньої кухні Б, сараїв В, Д, З, Є, Ж, І, К, вбиральні Г, огорож № 1-2, замощення 1, розташованих за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою того ж суду від 19 травня 2014 р. роз`яснено, що при приведенні до загального знаменника долей сторін у праві власності на домоволодіння [ADDRESS] ці долі будуть складатися із наступного: [PERSON] - 21/48 частини, [PERSON] - 6/48 частини, [PERSON] - 7/48 частини, [PERSON] - 7/48 частини, [PERSON] - 7/48 частини. Крім того позивачу [PERSON] на підставі договору дарування належить 6/48 часток житлового будинку з надвірними спорудами, посвідченого 09 грудня 2016 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Троян Я.М. за реєстровим № 1730. Право власності сторін на житловий будинок з надвірними будівлями зареєстроване у встановленому законом порядку, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За вказаним житловим будинком та господарськими будівлями обліковується земельна ділянка. Після отримання правовстановлюючих документів на частки житлового будинку між сторонами не може скластися певний порядок щодо володіння і користування житловим будинком з господарськими спорудами та земельною ділянкою, в зв`язку чим постійно виникають різноманітні конфліктні ситуації. Відповідно до технічного паспорту від 30.01.2014 житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в цілому складається з: -житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 73,0 кв.м., що складається з наступних приміщень: коридору 1-5, площею 9,3 кв.м.; житлової кімнати 1-6, площею 7,6 кв.м.; житлової кімнати 1-7, площею 26,4 кв.м.; житлової кімнати 2-3, площею 14,3 кв.м.; житлової кімнати 2-4, площею 15,4 кв. м.; -прибудови літ. «А1-1» загальною площею 19,9 кв.м., що складається з наступних приміщень: коридору 1-3, площею 7,7 кв.м; житлової кімнати 1-4, площею 12,2 кв.м; -прибудови літ. «а», що складається з приміщення кухні 2-2, площею 8,2 кв.м; -прибудови літ. «а1» загальною площею 12,6 кв.м, що складається з приміщень: коридору 1-1, площею 4,9 кв.м; кухні 1-2, площею 7,7 кв.м. Згідно висновку експерта № 15379/6069 за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, складеного 28.03.2019 року, експертом запропоновано один варіант виділу частини домоволодіння позивача за умови об`єднання відповідачами своїх часток. При такому варіанті 1-му співвласнику [PERSON] на 27/48 ідеальних часток домоволодіння припадає: В житловому будинку літ. «А-1»: житлова кімната 1-7, площею 26,4 кв. м.; житлова кімната 2-3, площею 14,3 кв.м; житлова кімната 2-4, площею15,4 кв. м.; літ. «а» кухня, 2-2, площею 8,2 кв. м., загальною площею 64,3 кв.м., вартістю 56977,00 грн. ,що на 0,4 кв.м. більше и на 5187,5 грн. менше від ідеальної частки. По надвірним будівлям і спорудам: -літ. «а2» тамбур; -літ. «б» прибудова; -літ. «б1» тамбур; -літ. «Б» літня кухня; -літ. «М» гараж; -літ. «Н» вбиральня; -№3 хвіртка; -№8 огорожа; -№9 огорожа, Всього на суму: 36155,5 грн. Даному 1-ому співвласнику [PERSON] пропонується будівель та споруд на суму 93132,5 грн., що складає 55/100 частини та на 1797,0 грн. менше ніж їй положено на її ідеальну частку 27/48 частки домоволодіння. 2-му співвласнику, відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на 21/48 ідеальних часток в домоволодінні припадає: В житловому будинку літ. «А-1»: коридор 1-5, площею 9,3 кв.м, житлова кімната 1-6, площею 7,6 кв.м; літ. «А1-1»: коридор 1-3, площею 7,7 кв.м, житлова кімната 1-4, площею 12,2 кв.м; літ. «а1»: коридор 1-1, площею 4,9 кв.м, кухня 7,7 кв. м. Загальна площа приміщень складає 49,4 кв.м., вартістю 53539,0 грн., що на 0,4 кв.м. менше і на 5187,5 грн. більше. По надвірним будівлям і спорудам: - літ. «В» сарай, вартістю 682,0 грн. - літ. «Л», сарай, вартістю 10785,0 грн. - літ. «О» льох, вартістю 4261,0 грн. - літ. «Г» вбиральня, вартістю 856,0 грн. - №5 огорожа, вартістю 1057,0 грн. - №6 хвіртка, вартістю 323,0 грн. - №7 ворота, вартістю 3636,0 грн. - літ. «І» частина замощення, 492,5 грн. 2-му співвласнику відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] пропонується будівель та споруд на загальну суму 75631,5 грн, що складає 45/100 частин, що на 1797,0 грн. більше, ніж їм належно на їх ідеальну частку 21/48 ідеальних частин домоволодіння. Відповідно до запропонованого варіанту виділу часток в натурі частки співвласників будуть мати вигляд: 1 співвласнику [PERSON] - 55/100 (93132,5/168764), 2 співвласнику відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - 45/100 (75931,5/168764). Оскільки виділити частину домоволодіння позивача [PERSON] можливо лише за умови об`єднання часток відповідачів, експертом запропоновано три варіанти порядку користування земельною ділянкою також з урахуванням об`єднання часток відповідачів. Так, на 27/48 ідеальних частин 1 співвласнику позивачу [PERSON] покладається земельна ділянка площею 466,3 кв.м (829*27/48). На 21/48 ідеальних частин (7/48+7/48+7/48) 2 співвласнику відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] покладається земельна ділянка площею 362,7 кв. м (829*21/48). Згідно І варіанту порядку користування земельною ділянкою, позивачу [PERSON] пропоновано надати у користування земельну ділянку площею 466,3 кв.м.; відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] пропоновано виділити земельну ділянку площею 362,7 кв.м.. Границя по І варіанту порядку користування земельною ділянкою зазначена у додатку №2. Згідно ІІ варіанту порядку користування земельною ділянкою, земельну ділянку площею 9,8 кв. м. пропонується надати у спільне користування співвласників, тобто позивачу [PERSON] пропоновано надати у користування земельну ділянку площею 461,4 кв.м, з якої: земельна ділянка площею 461,4 кв.м та Ѕ площі загального користування співвласників - 4,9 (9,8/2) кв.м.; відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] пропоновано виділити земельну ділянку площею362,7 кв.м, з якої: земельна ділянка площею 357,8 кв.м та Ѕ площі загального користування співвласників - 4,9 (9,8/2)кв.м.. Границя по І варіанту порядку користування земельною ділянкою зазначена у додатку №3. Згідно ІІІ варіанту порядку користування земельною ділянкою позивачу [PERSON] пропоновано надати у користування земельну ділянку площею 466,3 кв.м; відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] пропоновано виділити земельну ділянку площею 362,7 кв.. Для обслуговування частини зовнішньої стіни житлового будинку діт. «А-1» пропоновано встановити земельний сервітут площею 9,8 кв.м. Земельну ділянку біля частини зовнішньої стіни житлового будинку пропонується надати в користування відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] при цьому позивач [PERSON] має право використовувати цю земельну ділянку для обслуговування частини зовнішньої стіни. Границя по ІІІ варіанту порядку користування земельною ділянкою зазначена у додатку №4. Таким чином, можливо провести розподіл домоволодіння [ADDRESS] , виділив позивачу в кв. «А1.2» приміщення 1-7, площею 26,4 кв.м, невистачаючої площі у відповідності з її долею в праві власності, ізолювавши від приміщення кв. «А1.1», виходячи з долі позивача. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник, володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії,які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Згідно ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частиною 3 ст. 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Частиною 1 ст. 367 ЦК України визначено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.95 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» встановлено, квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст.183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України, слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого приміщення - квартири, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину квартири із самостійним виходом або у разі, коли є технічна можливість переобладнання жилого приміщення в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Такий самий висновок мається в Постанові Верховного суду України від 03.04.2013 року у справі № 6-12цс13. Так, після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється. Таким чином, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них». Крім того, порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією, затвердженої наказом №55 Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.07.2007 року №774/14041 Згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції, поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Пунктом 2.3 розділу 2 Інструкції передбачено, що не підлягають поділу об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Відповідно до ст. 88 Земельного кодексу України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а уразі недосягнення згоди -у судовому порядку. Договір про спільну часткову власність на земельну ділянку укладається в письмовій формі і посвідчується нотаріально. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками,які вимагають виділення, а уразі неможливості виділення частки-вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки,що відповідає розміру належної йому частки. Учасник спільної часткової власності відповідно до розміру своєї частки має право на доходи від використання спільної земельної ділянки, відповідає перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільною земельною ділянкою, і повинен брати участь у сплаті податків, зборів і платежів,а також у витратах по утриманню і зберіганню спільної земельної ділянки. При продажу учасником належної йому частки у спільній частковій власності на земельну ділянку інші учасники мають переважне право купівлі частки відповідно до закону. У відповідності до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ст. 183 ЦК України, виділ в натурі житлового будинку є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. У випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої ради (ст. 152 ЖК). Суд зазначає, що відповідно до висновку експерта № 15379/6069 за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, складеного 28.03.2019 об`ємно-планувальні рішення житлового будинку не дозволяє з технічної точки зору виділ в натурі у відповідності з розміром долі позивача в домоволодінні [ADDRESS] , та запропоновано один вищезазначений варіант виділу з відступом від ідеальної частки позивача і об`єднанням часток відповідачів. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved