Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить: припинити право власності [PERSON] на 1/2 частку будівельних матеріалів, обладнання, утворених ними конструктивних елементів (на 1/2 частку фундаменту, плити, покриття), розташованих на земельній ділянці загальною площею 0,0343 га по [ADDRESS] , наданій в оренду підприємцю [PERSON] для будівництва та обслуговування магазину-ресторану; компенсувати [PERSON] з депозитного рахунку Територіального управління Державної судової адміністрації в Рівненській області суму - 45 872 грн., внесених [PERSON] , як частину вартості 1/2 частки будівельних матеріалів, обладнання, утворених ними конструктивних елементів (на 1/2 частку фундаменту, плити, перекриття), розташованих на земельній ділянці загальною площею 0,0343 га по [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку будівельних матеріалів, обладнання, утворених ними конструктивних елементів (на 1/2 частку фундаменту, плити, перекриття), розташованих на земельній ділянці загальною площею 0,0343 га по [ADDRESS] , наданій в оренду підприємцю [PERSON] для будівництва та обслуговування магазину-ресторану, а також просить стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати по справі. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02 вересня 2000 року він уклав з відповідачем шлюб. Починаючи із 12 травня 2005 року позивач зареєстрований, як фізична особа-підприємець та вже протягом п`ятнадцяти років здійснює підприємницьку діяльність. 07 серпня 2006 року ним, як суб`єктом господарювання, фізичною особою-підприємцем, було укладено договір оренди землі із Дубровицькою міською радою. Згідно якого, йому було надано земельну ділянку по [ADDRESS] , площею 0,0343 га для будівництва та обслуговування об`єкту торгівлі (магазину-ресторану) та розпочато будівництво магазину-ресторану. Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 22 грудня 2016 року у справі 560/542/15-ц визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частку будівельних матеріалів, обладнання, утворених ними конструктивних елементів (на 1/2 частку фундаменту, плити, перекриття), розташованих на земельній ділянці загальною площею 0,0343 га по [ADDRESS] , наданій в оренду підприємцю [PERSON] для будівництва та обслуговування магазину-ресторану. Вищевказаним рішенням суду було визнано будівельні матеріали, обладнання, утворених ними конструктивних елементів (фундамент, плити, перекриття), незавершеного будівництва магазину-ресторану, що розташований на земельній ділянці загальною площею 0,0343 га по [ADDRESS] , спільною сумісною власністю позивача та відповідача, як колишнього подружжя, та здійснено його поділ, шляхом визнання за позивачем права власності на 1/2 частку вказаних будівельних матеріалів. Однак, спільне володіння і користування майном є неможливим через неприязні стосунки між сторонами, які виникли ще 2012 року, і з того часу відповідач не користується спірним майном, а тому позивач самостійно несе витрати по охороні та догляду за даним майном, а також щорічно самостійно сплачує орендну плату. Вищезазначене незавершене будівництво - будівельні матеріали, обладнання і утворені ними конструктивні елементи неможливо поділити в натурі, а тому володіння і користування спірним нерухомим майном є неможливим, а 1/2 частка їх ринкової вартості становить 45 872,00 грн. Позивачем у встановленому законом порядку було внесено на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації в Рівненській області кошти в сумі 45 872,00 грн., як компенсація [PERSON] у припиненні її права власності на 1/2 частину будівельних матеріалів, обладнання, утворених ними конструктивних елементів. Крім того, припинення права на 1/2 частину будівельних матеріалів, обладнання, утворених ними конструктивних елементів, який перебуває у спільному майні не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам її сім`ї. До початку розгляду справи від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Від відповідача до початку розгляду справи надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає. Судові витрати просить покласти на позивача, так як він є вигодонабувачем. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 22 грудня 2016 року у справі 560/542/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частку будівельних матеріалів, обладнання, утворених ними конструктивних елементів (на 1/2 частку фундаменту, плити, перекриття), розташованих на земельній ділянці загальною площею 0,0343 га по [ADDRESS] , наданій в оренду підприємцю [PERSON] для будівництва та обслуговування магазину-ресторану. Вищевказаним рішенням суду також було встановлено, що на підставі договору оренди землі від 04 серпня 2006 року, укладеного між Дубровицькою міською радою та відповідачем, [PERSON] була надана в строкове платне користування земельна ділянка, загальною площею 0,0343 га для будівництва та обслуговування об`єкту торгівлі (магазину-ресторану) - землі житлової та громадської забудови в межах населеного пункту Дубровицької міської ради Рівненської області, м. Дубровиця вул. Шевченка, Рівненської області (а.с.83-85). Позивач [PERSON] і надалі продовжує орендувати вказану земельну ділянку та сплачувати за неї податок, що підтверджується долученими доказами, а саме квитанціями: (а.с.87, а.с.88, а.с.89, а.с.90, а.с.91, а.с.92, а.с.93, а.с.94, а.с.95, а.с.96, 97, а.с.98, а.с.99, а.с.100, 101, а.с.102, а.с.103, а.с.104, а.с.105, а.с.106, а.с.107, а.с.108, а.с.109, а.с.110, а.с.111, а.с.112, а.с.113, а.с.114, а.с.115, а.с.116), а також податковими деклараціями з плати за землю: (а.с.117, а.с.118, а.с.119, а.с.120, а.с.121, а.с.122, а.с.123, а.с.124, а.с.125, а.с.126, а.с.127). Відповідно до висновку експерта судової оціночно-будівельної експертизи №191227/1_С від 20 квітня 2020 року, вартість будівельних матеріалів, обладнання, утворених ними конструктивних елементів (фундаменту), розташованих на земельній ділянці загальною площею 0,0343га по [ADDRESS] , наданій в оренду підприємцю [PERSON] для будівництва та обслуговування магазину-ресторану, становить 91744 гривень, без ПДВ (а.с.11-27). Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.ч.1-3 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ч.1-3 ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ст. 365 ЦК України, Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Згідно із правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 02 липня 2014 року при розгляді справи №6-68цс14, відповідно до норми ст.365 ЦК України, зокрема п.4 ч.1 ст.365 ЦК України, право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Відповідно до абз.3 п.6 Постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 04 жовтня 1991 року, при неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Як вбачається із долученого позивачем до матеріалів справи копії платіжного доручення №386 від 28 вересня 2020 року, позивачем [PERSON] внесено на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області 45872,00 грн. (а.с.58). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що позивачем внесено на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області кошти в сумі 45872,00 грн., як компенсації відповідачу за припинення її права власності на 1/2 частину будівельних матеріалів, обладнання та утворених ними конструктивних елементів, а також беручи до уваги, що відповідач позовні вимоги визнає і доказів того, що припинення права відповідача на вказане майно не завдасть їй істотної шкоди та членам її сім`ї, не надано, суд прийшов до висновку, що позов слід задоволити. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки, позовні вимоги підлягають задоволенню, тому понесені позивачем витрати з оплати судового збору у розмірі 840,80 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved