Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (далі ТОВ «Краснолиманське») про стягнення належних йому при звільненні сум та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, в обґрунтування якого вказав, що з 03.07.2018 по 13.11.2019 він перебував у трудових відносинах з відповідачем. 13.11.2019 він був звільнений за власним бажанням за ст.38 КЗпП. Однак, у порушення трудового законодавства відповідач при звільненні не розрахувався з ним та не повідомив про нараховані виплати. 15.07.2020 він звернувся до відповідача з вимогою надати відомості про розмір його заборгованості по заробітній платі, про розмір його середньоденної заробітної плати, але 15.08.2020 лист із вимогою повернувся з відміткою «за закінченням строку зберігання», з цих підстав він не може надати суду розрахунок сум належних йому при звільненні. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь належні йому при звільненні суми та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні разом з понесеними ним витратами по сплаті судового збору у розмірі 840 грн 80 коп. Позивач [PERSON] до суду не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, наполягаючи на позовних вимогах, письмово повідомили суд про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача ТОВ «Краснолиманське» до суду також не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, письмово повідомив суд про розгляд справи у його відсутність. Ухвалою судді від 25.09.2020 у справі відкрито спрощене позовне провадження із викликом сторін та за клопотанням позивача витребувано письмові докази у відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , у період з 03.07.2018 по 13.11.2019 знаходився у трудових відносинах з ТОВ «Краснолиманське», працюючи гірником очисного забою підземним 5-го розряду з повним робочим днем в шахті; 13.11.2019 був звільнений згідно зі ст.38 КЗпП за власним бажанням, що підтверджується записами з трудової книжки позивача та копіями наказів по шахті від 03.07.2018 № 847к про прийняття на роботу та від 13.11.2019 № 253-к про звільнення позивача (а.с.32-36). У день звільнення 13.11.2019 позивач [PERSON] працював, що підтверджується записом у наказі ТОВ «Краснолиманське» № 253-к від 13.11.2019. Згідно з довідкою ТОВ «Краснолиманське» від 12.10.2020 позивачу нараховано за листопад 2019 року: - 5557 грн 49 коп. заробітної плати за відпрацьовані 6 робочих днів, - 1287 грн 86 коп. лікарняного за вересень 2 календарні дні, - 19961 грн 83 коп. лікарняного за жовтень за 31 календарний день, - 32198 грн 16 коп. компенсації за невикористану відпустку за 46 календарних днів, - 3219 грн 65 коп. лікарняного за листопад 5 календарних днів, а всього 62224 грн 99 коп. Після утримання з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів у розмірі 12891 грн 66 коп. до виплати підлягає 49333 грн 33 коп. На дату складання довідки з цієї суми сплачено 26036 грн 00 коп., заборгованість складає 23297 грн 33 коп. Відповідно до довідки ТОВ «Краснолиманське» від 12.10.2020 середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 1002 грн 33 коп. За приписами ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення провести з працівником розрахунок у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно зі ст.168.1.1. Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Відповідно до ч.5 п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999 задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Таким чином, беручи до уваги, що у порушення наведених правових норм трудового законодавства до теперішнього часу відповідач не розрахувався у повному обсязі з позивачем, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість із заробітної плати та інших належних до виплати при звільненні сум у розмірі 36188 грн 99 коп., виходячи із розрахунку: 62224 грн 99 коп. (сума нарахованої заробітної плати) відняти 26036 грн 00 коп. (сума сплаченої заробітної плати). Крім того, у зв`язку з порушенням вимог закону про оплату праці підприємство має відповідати перед позивачем згідно за ст.117 КЗпП України, якою передбачено виплата працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Позивач просить суд стягнути його середній заробіток по день прийняття рішення судом. Судом встановлено, що позивач в день звільнення 13.11.2019 працював. У такому випадку відповідальність роботодавця на підставі ст.117 КЗпП України наступає наступного дня після звільнення. Згідно з довідкою відповідача від 12.10.2020 заробіток позивача за два останні місяці праці перед звільненням склав: у вересні 2020 за 20 робочих днів - 20046 грн 53 коп., у жовтні 2019 року позивач не працював., отже середньоденна заробітна плата позивача дорівнює 1002 грн 33 коп. (20046,53 : 20 днів) і відповідає вимогам Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95 № 100. Кількість робочих днів за період з 14.11.2019 по 23.10.2020 з урахуванням додатків до листів Міністерства соціальної політики України про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2019 - 2020 роки № 78/0/206-18 від 08.08.2018, № 1133/0/206-19 від 29.07.2019 становить: за 2019 рік з 14.11.2019 по 31.12.2019 - 33 дні, за 2020 рік з 01.01.2020 по 23.10.2020 - 203 дні, а всього 236 робочих днів. Таким чином, сума середнього заробітку позивача за затримку розрахунку при звільненні за період з 14.11.2019 по 23.10.2020 буде дорівнювати: 236549 грн 88 коп., із розрахунку: 236 робочих дня х 1002 грн 33 коп. Згідно з висновком Верховного Суду України, висловленим у постанові від 27.04.2016 у справі № 6-113цс16, суд може зменшити розмір відшкодування, передбаченого ст.117 КЗпП України, і таке зменшення має залежати від розміру недоплаченої суми. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 761/9584/15-ц, зменшуючи розмір відшкодування, визначений відповідно до ст.117 КЗпП України, виходячи зі середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні, необхідно враховувати: - розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; - період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сумм; - ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; - інші обставини справи, встановлені судом. Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 711/4010/13-ц. Беручи до уваги розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, період затримки виплати такої заборгованості, яка до кінця ще не виплачена, карантин, запроваджений Кабінетом Міністрів України на всій території України у зв`язку із захворюванням на COVID -19, який безумовно впливає на фінансовий стан підприємства, суд вважає справедливим, пропорційним та таким, що відповідатиме обставинам справи та наведеним вище критеріям, визначення розміру відповідальності відповідача у сумі 70000 грн. Зазначена сума не відображає дійсного розміру майнових втрат позивача, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, а є лише орієнтовною оцінкою тих його втрат, які розумно можна було би передбачити. Саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.141 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн 80 коп. На підставі ст.ст.47, 116, 117 КЗпП України,

Outcome: partial