Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], з участю третьої особи: Органу опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, в якому просить розірвати укладений між ними шлюб та визначити місце проживання їх доньки [INFO] разом із ним за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що 13 липня 2012 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб. [INFO] у них народилась донька - [PERSON]. Вказує, що їх сім'я проживала у [ADDRESS] в квартирі, житловою площею 35,2 кв.м., яка належить йому на праві приватної власності. Також вказує, що його дружина - громадянка [PERSON], родина якої довгий час проживає в Донецькій області. Протягом останніх трьох років відносини між ними погіршувались, оскільки кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. До 15 січня 2015 року вони проживали разом у м. Львові, донька відвідувала дитячий садок, була доглянута і забезпечена всім необхідним. Станом на день звернення до суду його дружина з донькою проживають у Донецькій області, оскільки він не погодився на переїзд. Вказує, що дружина запевнила його, що повернеться разом із донькою через місяць, однак цього не сталось. Покликається на те, що перебування дитини на території проведення антитерористичної операції негативно впливають на її психіку, тому вважає, що визначення місця проживання доньки разом з ним забезпечить нормальне виховання та зростання дитини, оскільки він спроможний забезпечити її всім необхідним, працюючи приватним підприємцем. Крім цього, вказує, що не має наміру перешкоджати відповідачці в здійсненні її прав та обов'язків щодо дитини та просить врахувати, що відповідачка не має постійної роботи та заробітку, має схильність до вживання спиртних напоїв, емоційно неврівноважена та схильна до фізичних образ. Позивач до судового засідання подав заяву про слухання справи у його відсутності та про підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, в тому числі через засоби масової інформації, а тому, зі згоди представника позивача, згідно з ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у її відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, Фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що всі учасники процесу не з'явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 13 липня 2012 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис №120, про що свідчить наявна в матеріалах справи копії свідоцтва про шлюб [NUMBER]. [INFO] народилась [PERSON], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження [NUMBER]. Сторони разом не проживають з 15 січня 2015 року, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, а тому сім'я розпалась остаточно. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що шлюб існує формально, збереження сім'ї і примирення неможливе. При таких обставинах, суд переконаний, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, примирення між сторонами неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії паспорта громадянина України [PERSON], останній зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Згідно запису в паспорті громадянина України для виїзду за кордон [PERSON], її місце проживання в Україні зареєстроване за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до копії Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів №5505 від 04 серпня 2004 року, квартира за адресою: [ADDRESS] належить позивачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Як вбачається із записів в Будинковій книзі вищевказаної квартири, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] постійно проживають у такій. Згідно наявних в матеріалах справи Акту №184 від 14 липня 2017 року, від 06 лютого 2017 року та від 10 травня 2017 року ЛКП «Снопківське», такі складені про те, що [PERSON] зареєстрована, але не проживає за адресою: [ADDRESS] зі слів сусідів протягом 2-х років. 14 серпня 2017 року ЛКП «Снопківське» видана довідка №5254 з місця проживання про склад сім'ї і прописки, відповідно до якої в квартирі №12 у будинку №51, власником якої є [PERSON] зареєстровані наступні особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до Актів обстеження матеріально-побутових умов заявника на підставі заяви [PERSON] від 09 лютого 2017 року та від 14 липня 2017 року, складеного ЛКП «Снопківське», обстеження проведено за адресою: [ADDRESS], оцінка матеріально-побутових умов є задовільною. Згідно довідки Львівського дошкільного навчального закладу ясла-садок №41 від 07 липня 2017 року №10, така видана [PERSON] про те, що його донька [PERSON] [INFO] відвідувала вказаний навчальний заклад з 07 жовтня 2012 року по 21 січня 2015 року. Оплата за садочок здійснювалась своєчасно. Батьки дитини належним чином виконували правила та режим ДНЗ. За період перебування дитини в садочку батько проявив себе як відповідальний, дбайливий, працьовитий, люблячий батько, належно виконував батьківські обов'язки, брав активну участь у житті садочку та групи, де перебувала його дитина. Був головою батьківського комітету групи з вересня 2013 року по травень 2014 року. Як вбачається із характеристики [PERSON], виданої ЛКП «Снопківське», за час проживання на території ЛКП «Снопківське» на позивача скарг та заяв з боку мешканців мікрорайону не поступало. Разом з тим, відповідно до ч.5 ст.19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно ч.1 ст.11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Відповідно до пункту 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866, для розв'язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності). Під час розв'язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов'язків матері та батька щодо дитини. Працівник служби у справах дітей за місцем проживання дитини проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання, про що складає акт за формою згідно з додатком 9. У разі коли батьки дитини проживають у межах різних адміністративно-територіальних одиниць, той із батьків, який подав заяву про визначення місця проживання дитини з ним, звертається до служби у справах дітей за місцем свого проживання для здійснення обстеження його житлово-побутових умов та складення акта обстеження умов проживання згідно з додатком 9. Зазначений акт передається заявником до служби у справах дітей за місцем проживання дитини, працівник якої проводить з ним бесіду. Під час вирішення питання щодо визначення місця проживання дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров'я дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Місце проживання дитини не може бути визначене з тим із батьків, який не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або вживає наркотичні засоби, своєю поведінкою може зашкодити здоров'ю та розвитку дитини. Якщо встановлено, що жоден з батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, служба у справах дітей подає клопотання голові районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об'єднаної територіальної громади про позбавлення таких батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав. Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення. В судовому засіданні встановлено, що письмовий висновок Органу опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, який визначений чинним законодавством України, у матеріалах справи відсутній. Крім того, Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20 листопада 1959 року, містить принцип, згідно з яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір'ю лише за наявності виняткових обставин. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовної вимоги про визначення місце проживання доньки сторін - [PERSON] разом із позивачем за адресою: [ADDRESS], оскільки позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження вказаної позовної вимоги. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовна вимога про розірвання шлюбу задоволена, а у задоволенні позовної вимоги про визначення місця проживання дитини відмовлено, суд приходить до висновку, про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача половини сплаченого судового збору у розмірі 640,00 грн. У даній справі заходи забезпечення позову чи доказів не вживались, провадження не зупинялось, підстав для допущення до негайного виконання судового рішення немає.

Outcome: dismissed