Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовними вимогами: до виконавчого комітету Тернопільської міської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини [PERSON], [INFO], про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №\~1597 від 03 жовтня 2012 року «Про виведення квартири з житлового фонду міста та оформлення права власності за [PERSON] та [PERSON]В.»; до виконавчого комітету Тернопільської міської ради, ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації», третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини [PERSON],18 квітня [INFO], про визнання недійсним свідоцтва на право власності на нерухоме майно, видане 27 грудня 2012 року виконавчим комітетом Тернопільської міської ради, за яким зареєстроване за [PERSON] право спільної часткової власності на 2/3 частки нежитлового офісного приміщення №17, що знаходиться в будинку №8 по вулиці Руська в м. Тернополі, загальною площею 54,4 кв. м., та скасування державної реєстрації права власності, проведеної ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» на підставі цього свідоцтва. В обґрунтування позовних вимог посилається на наступне. Так, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 24 липня 1997 року, виданого Тернопільським бюро приватизації житла Львівської залізниці, матері позивача, [PERSON] на праві приватної спільної власності належала 1/3 частина житлової квартири [ADDRESS]. Мати позивача - [PERSON] померла 19 грудня 2010 року у м. Тернополі. Позивач, як спадкоємець першої черги, у порядку спадкування за законом, спадщину прийняв та 04 вересня 2012 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку вказаної квартири, а 13 вересня 2012 року зареєстрував вказане право власності на частину квартири. 03 жовтня 2012 року виконавчим комітетом Тернопільської міської ради прийнято рішення №1597 «Про виведення квартири з житлового фонду міста та оформлення права власності за [PERSON] та [PERSON]В.», яким вирішено вивести з житлового фонду міста житлову квартиру [ADDRESS], оформлення права власності за [PERSON] на 1/3 частину, та за [PERSON] на 2/3 частини офісного приміщення №17 за адресою вул. Руська, 8, загальною площею 54,4 кв. м., видачу свідоцтв та зобов'язання ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» зареєструвати право власності. На підставі вищезазначеного рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1597 від 03.10.2012 р. батько позивача - [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме, на 2/3 частини нежитлового офісного приміщення №17 по вул. Руська, 8 в м. Тернополі, та 27.12.2012 р. зареєстрував право власності на це майно. У звязку з тим, що вищевказана квартира, згідно рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1597 від 03.10.2012 р. була виведена з житлового фонду міста і переведена у нежитлове приміщення, у позивача не було можливості використовувати квартиру за цільовим призначенням. 01.02.2017 року тітка позивача - [PERSON] звернулася до Тернопільської міської ради із заявою про здійснення перевірки законності прийняття рішення виконавчим комітетом Тернопільської міської ради №1597 від 03.10.2012 р. про виведення з житлового фонду міста квартири [ADDRESS], та оформлення права власності за [PERSON] на 1/3 частину, а за [PERSON] на 2/3 частини офісного приміщення № 17 за адресою вул. Руська, 8, вважаючи вказане рішення незаконним, оскільки [PERSON] померла на час оформлення усіх документів та прийняття рішення, і не могла фізично особисто звертатися з проханням про вирішення даного питання. Дізнавшись у 2017 році про вказані обставини, позивач вважає незаконним рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №\~1597 від 03 жовтня 2012 року про виведення з житлового фонду міста квартири [ADDRESS], оформлення права власності за [PERSON] на 1/3 частину, за [PERSON] на 2/3 частини офісного приміщення № 17 за адресою вул. Руська, 8, видачу свідоцтв і реєстрацію ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» права власності на спірне майно. На час оформлення усіх документів та прийняття виконавчим комітетом Тернопільської міської ради рішення від 03.10.2012 р. №1597 «Про виведення квартири з житлового фонду міста та оформлення права власності за [PERSON] та [PERSON]В.», мати позивача - [PERSON] померла, і не могла набути право власності на офісне приміщення, оскільки вона в силу ст. 182, 331 ЦК України, не здійснила державної реєстрації права власності на офісне приміщення, так як на той час померла і не могла його набути. Враховуючи вищенаведене, позивач вважає, що слід визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1597 від 03 жовтня 2012 року «Про виведення квартири з житлового фонду міста та оформлення права власності за [PERSON] та [PERSON]В.», визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 27.12.2012 р. виконавчим комітетом Тернопільської міської ради, за яким зареєстроване за [PERSON] право спільної часткової власності на 2/3 частини нежитлового офісного приміщення №17, що знаходиться в будинку №8 по вулиці Руська в м. Тернополі, загальною площею 54,4 кв. м., скасувавши державну реєстрацію права власності, проведену на підставі цього свідоцтва. Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO], він імені та в інтересах якої діє адвокат [PERSON], звернулась до суду із позовними вимогами до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, у яких просить зобов'язати [PERSON] припинити зловживати своїми правами, спрямованим на завдання шкоди та порушення прав [PERSON] та малолітнього [PERSON] на належне їм на праві власності нежитлове офісне приміщення №17, що знаходиться в будинку №8 по вул. Руська в м. Тернопіль, загальною площею 54,4 кв.м.. Свої позовні вимоги мотивує тим, що позов про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, пред'явлений особою, права та законні інтереси якої не були порушені, в зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають. Так, на підставі оспорюваних рішення та свідоцтва, а також свідоцтва про право на спадщину [PERSON] набув право, а саме право власності на нерухоме майно - спірне офісне приміщення, та протягом 2012-2016 років вчиняв дії по володінню, користуванню та розпорядженню даним майном, тобто здійснював усі правомочності, як власник даного майна, в тому числі передавав, разом із батьком, як співвласником офісного приміщення, дане офісне приміщення в найм (оренду), та, уже як одноосібний власник, відчужив дане офісне приміщення за договором дарування в її користь та в користь їхньому спільному малолітньому синові. При цьому право [PERSON] на успадковане ним майно ніким не оспорювалося, не порушувалося та не є невизнаним. Враховуючи наведене, вважає, що будь-яких підстав для звернення [PERSON] до суду за захистом своїх прав та інтересів, відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України, у [PERSON] не виникло. Такі дії позивача [PERSON]Є, щодо подачі ним вказаної позовної заяви, на її думкує є зловживанням своїми правами. З огляду на наведене, права [PERSON] та малолітнього [PERSON], як співвласників офісного приміщення №17, що знаходиться в будинку №8 по вул. Руська в м. Тернопіль, загальною площею 54,4 кв.м., підлягають захисту та відновленню від порушення таких прав [PERSON] шляхом зобов'язання [PERSON] припинити зловживати своїми правами, спрямованим на завдання шкоди та порушення прав [PERSON] та малолітнього [PERSON] на належне їм на праві власності майно. Крім того, просить також покласти судові витрати на [PERSON], а саме вказує про те, що згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які понесла, і які очікує понести позивач у зв'язку із розглядом справи, сума таких витрат складатиме 707,20 грн. сплаченого судового збору за подання даної позовної заяви до суду, та 3000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Позивач-відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просять відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON]. При цьому позивач вказав, що у 1997 році у рівних долях його батьками та ним набуто право власності на трьохкімнатну квартиру [ADDRESS]. 17 червня 2009 року позивачем, на прохання батька, було подаровано належну позивачу 1/3 частину квартири [PERSON]. У 2010 році батьки позивача планували перевести вказану квартиру в офісне приміщення з метою подальшої здачі в оренду та отримання з цього прибутку. Оскільки на той час позивач не мав частки у власності квартири, то не приймав участі в обговоренні питання щодо переведення у нежитловий фонд даного приміщення. 19.12.2010 року померла мати позивача - [PERSON]. Після смерті матері позивачем прийнято спадщину за законом на 1/3 частку квартири [ADDRESS], про що 04.09.2012 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину і 13.09.2012 року зареєстрував за собою право власності на 1/3 частки квартири у ТзОВ «МБТІ». У листопаді 2012 року він дізнався від батька [PERSON], що виконкомом Тернопільської міської ради прийнято рішення №1597 від 03.10.2012 року «Про виведення квартири з житлового фонду міста та оформлення права власності за [PERSON] та [PERSON]В.», відповідно до якого вирішено питання щодо виведення із житлового фонду міста квартири [ADDRESS] та оформлення права власності за [PERSON] на 1/3 частину, та за [PERSON] на 2/3 частини офісного приміщення №17 за адресою вул. Руська, 8, загальною площею 54,4 кв.м., видачу свідоцтв та зобов'язання ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації зареєструвати право власності. Як повідомив йому його батько [PERSON], вказане рішення було прийнято Тернопільською міською радою за спільним зверненням батьків, оскільки останні виявили на це свою волю та бажання. На підставі вищезазначеного рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1597 від 03.10.2012 р. його батько [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме 2/3 частини нежитлового офісного приміщення №17 по вул. Руська, 8 в м. Тернополі та 27.12.2012 р. зареєстрував право власності. Позивач також ствердив, що йому не було відомо, а він не міг припустити, що його мати [PERSON] не зверталась до Тернопільської міської ради за свого життя про виведення квартири із житлового фонду. Тому, ним було подано позов у 2012 році до суду про визнання права власності на 1/3 частину офісного приміщення в порядку спадкування. Вказаний позов подавався позивачем, так як він вважав, що спадкує переведення прав та обов'язків матері, яка, як помилково вважав позивач, бажала перевести квартиру у нежитловий фонд. При цьому позивач вказав, що якби йому було відомо, яким чином, за чиїм зверненням, та за наявності яких саме документів приймалося рішення виконкомом Тернопільської міської ради №1597 від 03.10.2012 р., зокрема у відсутності волевиявлення матері щодо переведення у нежитловий фонд квартири, то він нізащо б не звертався до суду та не реєстрував за собою 27.12.2012р. права власності на нежитлове офісне приміщення, так як на той час і на сьогоднішній день у нього відсутнє власне житло, що створює вкрай негативні умови у його житті, а наявність офісного приміщення не вирішувало основного житлового питання та перешкоджало у реалізації конституційного права особи на житло. Взимку 2017 року позивач дізнався від тітки [PERSON], що його мати не зверталась до Тернопільської міської ради про виведення з житлового фонду квартири за адресою вул.Руська, 8/17 в м.Тернополі. У зв'язку з цим Тернопільською міською радою було допущено порушення житлових прав позивача, яка у своєму рішенні №1597 від 03.10.2012р. не врахувала його інтереси та права як власника квартири, зареєструвавши право власності на офісне приміщення за померлою особою, яка згоди на це не давала. Тому, у зв'язку із очевидністю незаконного рішення Тернопільської міської ради №1597 від 03.10.2012р. «Про виведення квартири з житлового фонду міста та оформлення права власності за [PERSON] та [PERSON]В.», вважає, що рішення Тернопільської міської ради №1597 від 03.10.2012р. є незаконним та підлягає скасуванню. Відповідно, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане виконкомом Тернопільської міської ради, за яким зареєстровано за [PERSON] право спільної часткової власності на 2/3 частки нежитлового приміщення №17 по вул.Руська,8 в м.Тернополі є недійсним, а також підлягає скасуванню державна реєстрація права власності на 2/3 частки вказаного офісного приміщення. Щодо позовних вимог третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON], позивач-відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] заперечили у їх задоволенні. При цьому позивач вказав, що даний позов є завідомо безпідставний, у якого предмет спору носить очевидно штучний характер, і спрямований на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду первісного позову, а в основному він поданий з метою подання заяви про застосування строку позовної давності та введення суду в оману щодо її застосування та фактичних обставин справи. Крім цього, прийняття виконавчим комітетом Тернопільської міської ради спірного рішення з недотриманням вимог закону і є порушення його цивільного права на успадковану квартиру № 17 за адресою вул. Руська, 8, загальною площею 54,4 кв. м., що дає йому право на захист цього права шляхом звернення до суду. Також, зазначив, що такого способу захисту цивільного права не визначено у статті 16 ЦК України, та не встановлено договором або законом, що свідчить про зловживання процесуальними правами третьою особою [PERSON] та її представником [PERSON]. У звязку з тим, що право позивача захистити свої права у суді гарантується Конституцією України і Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. (ратифікована Україною 17.07.1997 року), а тому він не може бути примушений до вчинення дій, які не є для нього обовязком, і вважає, що адвокат [PERSON], який діє в інтересах [PERSON], заявив безпідставний позов та зловживає процесуальними правами, а тому суд повинен припинити зловживання і застосувати наслідки, встановленні законом. Заперечив щодо заявленого позивачем розміру судових витрат, які позивач поніс, оскільки даний позов є безпідставний і усі судові витрати за даним позовом повинна нести [PERSON]. Представник відповідача виконавчого комітету Тернопільської міської ради [PERSON], згідно наданих суду письмових пояснень та пояснень, наданих в судовому засіданні, визнала позовні вимоги щодо визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1597 від 03 жовтня 2012 року «Про виведення квартири з житлового фонду міста та оформлення права власності за [PERSON] та [PERSON]В.», мотивуючи це тим, що на час виведення із житлового фонду міста спірної квартири [ADDRESS] та оформлення права власності за [PERSON] на 1/3 частину, за [PERSON] на 2/3 частини офісного приміщення № 17 за адресою вул. Руська, 8, мати позивача [PERSON], як власник квартири, померла і не могла набути право власності на офісне приміщення, оскільки, в силу ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Представник відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду від нього надійшла заява, в якій він просить розглядати справу у його відсутності, при вирішенні справи покладається на думку суду. Представник [PERSON], що діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини [PERSON], [INFO], як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, - адвокат [PERSON], у судовому засіданні підтримав позовні вимоги [PERSON] з підстав, викладених у позовній заяві, та заперечив проти задоволення позову [PERSON]. Заперечуючи позов [PERSON] вказав, що із заявленими позовними вимогами за первісним позовом та доводами і міркуван\-нями, викладеними у відзиві на позовну заяву третьої особи не погоджується, вважає вимоги за позовом [PERSON] необґрунтованими та не доведеними, та такими, що заявлені особою, права та законні інтереси якої не були порушені, а також і з пропуском встановленого законом строку для захисту свого права, з огляду на наступне. Так, станом на час вирішення спору, на підставі договору дарування нежитлового офісного приміщення №17, що знаходиться в будинку № 8 по вул.Руська в м.Тернополі, загальною площею 54,4 кв.м., укладеного 21 вересня 2016 року між [PERSON], як дарувальником, та обдарованими [PERSON], котра діяла від свого імені та від імені малолітнього сина [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 3998 (надалі - договір дарування), право власності на 2/3 частки даного спірного приміщення належить [PERSON], а право власності на іншу 1/3 частки даного приміщення належить малолітньому [PERSON]. Необґрунтованим та не доведеними є твердження позивача відповідача [PERSON], за яким вищевказане оспорюване рішення виконкому було прийнято незаконно, так як було прийнято в інтересах особи [PERSON], яка не зверталася до Тернопільської міської ради із заявою про переведення квартири в офісне приміщення, оскільки факт звернення [PERSON] до Тернопільської міської ради про переведення квартири в офісне приміщення до сьогодні ніким не заперечувався та не спростовувався належними та допустимими доказами, а законність оскаржуваного рішення заперечувалася лише фактом смерті заявника [PERSON] на момент прийняття оскаржуваного рішення. Враховуючи норми матеріального права, котрими зокрема регулюються правовідносини, пов'язані із спадкуванням прав та обов'язків, встановлені оспорюваним рішенням права [PERSON] перейшли в порядку спадкування до спадкоємця [PERSON] [PERSON], котрий скористався такими правами та набув у власність, в тому числі і на підставі оспорюваного рішення, на 1/3 частини офісного приміщення №17, що знаходиться в будинку №8 по вул.Руська в м.Тернополі, а встановлені оспорюваним рішенням права [PERSON] реалізовані останнім у встановленому законом порядку. Крім того, усвідомлення [PERSON] щодо зміни правового статусу та цільового призначення нерухомого майна з квартири в офісне приміщення, та про отримання батьком, [PERSON], правовстановлюючих документів на 2/3 частини офісного приміщення (оскаржуваного свідоцтва), підтверджується іншими документами, зокрема правочинами щодо розпорядження вказаним нерухомим майном, що вчинялися [PERSON] та його батьком, як співвласниками офісного приміщення та на підставі оскаржуваного свідоцтва. Таким чином, про прийняття оскаржуваного рішення та видачу оскаржуваного свідоцтва, як і про державну реєстрацію права власності на підставі оскаржуваного свідоцтва, та про обставини і підстави для прийняття рішення та видачі свідоцтва, [PERSON] було відомо вже у 2012 році, а саме станом на час його звернення до Підволочиського районного суду із позовною заявою про визнання права власності на 1/3 частину офісного приміщення, на час реєстрації [PERSON] права власності на 1/3 частину офісною приміщення, на час укладення договору найму (оренди) нежилого офісного приміщення від 30 грудня 2012 року, адже, власне смерть матері та прийняття оскаржуваного рішення за поданими матірю документами та уже після її смерті, як і не бажання батька, як іншого співвласника офісного приміщення, повертати квартиру в житловий фонд, і стали підставою для звернення [PERSON] у 2012 році до суду із позовом про визнання права власності на 1/3 частину офісного приміщення, і саме цими обставинами [PERSON] обґрунтовував заявлені ним позовні вимоги. Проте, [PERSON], знаючи про прийняття оскаржуваного рішення за поданими матір'ю документами і уже після її смерті, як і про видачу оскаржуваного свідоцтва, та маючи можливість у встановлених законом спосіб за строк звернутися до суду за захистом своїх прав із вимогами про скасування оскаржуваного рішення, таким способом захисту своїх прав не скористався, натомість звернувся до суду з позовом про визнання права власності на 1/3 частину офісного приміщення, отримав на підставі оскаржуваного свідоцтва в порядку спадкування 2/3 частини офісного приміщення, набув у власність вказане майно, а протягом 2012-2016 років вчиняв дії по володінню, користуванню та розпорядженню даним майном, тобто здійснював усі правомочності як власник даного майна. А тому, будь-яких підстав для звернення [PERSON] до суду за захистом своїх прав та інтересів, відповідно до ст.ст. 15.16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України, у [PERSON] не виникло. Крім того, вважає, що [PERSON] пропущено встановлений законом трьохрічний строк позовної давності для звернення до суду та, враховуючи вимоги ст. 267 ЦК України і подану до суду заяву про застосування наслідків пропуску [PERSON] строків позовної давності, заявлені позовні вимоги за первісним позовом задоволенню не підлягають. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надійшла заява, в якій він просить розглядати справу у його відсутності за наявними матеріалами у справі. Представник [PERSON] під час розгляду справи по суті звернувся до суду із письмовою заявою про застосування наслідків пропуску строків позовної давності щодо позовних вимог [PERSON]. Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 05 липня 2017 року з метою забезпечення позову накладено арешт на нежитлове офісне приміщення №17, що знаходиться в будинку №8 по вул.Руська в м.Тернополі, загальною площею 54,4кв.м., та належить на справі спільної часткової власності [PERSON] (2/3 частини) та малолітньому [PERSON], [INFO] (1/3 частина). Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 03 січня 2018 року скасовано вжитий судом захід забезпечення позову відповідно до ухвали Збаразького районного суду Тернопільської області від 05 липня 2017 року у вигляді накладення арешт на нежитлове офісне приміщення №17, що знаходиться в будинку №8 по вул.Руська в м.Тернополі, загальною площею 54,4кв.м., та належить на справі спільної часткової власності [PERSON] (2/3 частини) та малолітньому [PERSON], [INFO] (1/3 частина). Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 17.01.2018 року, позовну заяву третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON], яка діє своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини [PERSON], [INFO], від імені та в інтересах якої діє [PERSON], до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, про припинення зловживання правами, спрямованим на завдання шкоди та порушення права [PERSON] та малолітнього [PERSON] на належне їм на праві власності нежитлове приміщення прийнято до спільного розгляду із первісним позовом [PERSON] до виконавчого комітету Тернопільської міської ради, товариства з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» м.Тернопіль, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини [PERSON], [INFO], про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 24 липня 1997 року, виданого Тернопільським бюро приватизації житла Львівської залізниці, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON], у рівних долях. Відповідно до написів на цьому свідоцтві: 17.06.2009 року за реєстровим №6-942 Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою посвідчено договір дарування 1/3 частки квартири, належної [PERSON] на ім'я [PERSON]; 04.09.2012 року за реєстровим №1377 приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири, належну померлій [PERSON], на ім'я її сина [PERSON] (а.с.10). [PERSON] померла 19.12.2010 року у м. Тернополі, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ИД №113076, виданого відділом ДРАЦС Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №1708 від 20.12.2010 року (а.с.11). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.09.2012 року, виданого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого у реєстрі за №1377, [PERSON] успадкував після померлої [PERSON], 1/3 частку квартири №17, що знаходиться в будинку №8 по вул.Руська у м.Тернополі, і належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Тернопільським бюро приватизації житла Львівської залізниці Тернопільського відділку залізниці на підставі розпорядження (наказу) органу приватизації від 23 липня 1997 року № 1169, зареєстрованого там же у реєстрову книгу 28 за № 1166 (а.с.12). Згідно копії витягу про державну реєстрацію прав №35471787 від 12.09.2012 року [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 1/3 частина вказаної квартири на підставі вищенаведеного свідоцтва про право на спадщину (а.с.13). Згідно копії заяви від 05 вересня 2012 року [PERSON] та [PERSON] звернулися з проханням оформити право власності на 2/3 частини за [PERSON] та на 1/3 частини за [PERSON] в офісному приміщенні №17 за адресою вул.Руська,8 в м.Тернополі (а.с.218). Відповідно до копій декларації про початок виконання будівельних робіт від 15.08.2012 року та декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 27.08.2012 року, що видані інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області, і на яких стоять підписи замовників [PERSON] та [PERSON], проведено реконструкцію квартири №17 під офісні приміщення у будинку №8 по вул.Руська в м.Тернополі (а.с.221-226). Згідно рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1597 від 03.10.2012 року «Про виведення квартири з житлового фонду міста та оформлення права власності за [PERSON] та [PERSON]В.», виконавчий комітет міської ради, розглянувши заяву [PERSON] (іден. номер [NUMBER]), [PERSON] (іден. номер [NUMBER]),

Outcome: approved