Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми батьком, який проживає окремо від них до відповідачки [PERSON], де третьою особою є орган опіки та піклування при Глибоцькій районній державній адміністрації Чернівецької області, посилаючись на те, що 24 квітня 2004 р. між ним [PERSON], та відповідачкою [PERSON] був зареєстрований шлюб в міському відділі РАЦС Чернівецького обласного управління юстиції, актовий запис № 358. Від шлюбу у сторін народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] 09 липня 2012 р. рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці було розірвано шлюб між позивачем та відповідачкою. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з відповідачкою. На даний час позивачу відомо те, що його діти проживають разом з відповідачкою по [ADDRESS]. Як вказує позивач, з моменту розлучення у нього з відповідачкою почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні дітей, їх відвідуванні, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідачки та осіб, які проживають разом із дітьми, стосовно неможливості нормального спілкування позивача із його дітьми. Всі намагання позивача, з моменту розлучення, мирним шляхом врегулювати даний спір призводили лише до конфліктів, оскільки відповідачка перешкоджає йому в спілкуванні з дітьми. Весь цей час позивач намагався налагодити нормальний зв'язок із дітьми, прийняти участь у їхньому вихованні, утриманні, розвитку. Після чисельних марних спроб вирішити дане питання мирним шляхом, позивач вимушений звернутися до суду із даною позовною заявою. Крім того позивач вказує, що після марних спроб вирішити розбіжності мирним шляхом він звернувся з заявою до комісії з питань захисту прав дитини Глибоцької районної державної адміністрації. 19 березня 2013 р. даною комісією було прийняте розпорядження за № 57 у відповідності до якого позивачу було визначено порядок прийняття участі у виховання його малолітніх дітей, а саме в будь-який день тижня відвідувати або забирати малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], до себе з 18.00 год. до 20.00 год.; кожну неділю місяця відвідувати або забирати до себе з 14.00 год. до 17.00 год.; безперешкодно спілкуватися з дітьми у телефонному режимі. Згідно п. 2, матері [PERSON] у даному розпорядженні було зазначено, не чинити перешкод позивачу у спілкуванні та вихованні дітей. Проте з моменту прийняття даного розпорядження, відповідачка ігнорувала таке розпорядження третьої особи та продовжувала чинити перешкоди позивачу в спілкуванні з дітьми та взятті участі у їх вихованні. Така ситуація вкрай важко та негативно впливає на розвиток дітей, їх характер, поведінку. За весь період окремого проживання дітей він сплачував аліменти для їх утримання, та згідно банківської довідки сума сплачених аліментів з листопада 2012 року по 1 липня 2014 року, складає 37930,11 грн. У травні місяці цього року на письмове звернення позивача до Глибоцької районної державної адміністрації Чернівецької області щодо порушення графіку побачення та виховання дітей позивачем було отримано лист за № 57-к від 12.05.2014 p., де зазначено те, що відповідно до п. 3 ст. 157 СК України той із батьків, з яким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. На основі викладеного позивач просить зобов'язати [PERSON] не перешкоджати [PERSON], брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його дітьми: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], визначити наступні можливі способи участі позивача, як батька який проживає окремо від дітей, у спілкуванні з ними, наступним чином: дозволити побачення у будь-який день тижня, а саме: по буднях з 18.00 до 20.00 год., на вихідні дні, 2 рази в місяць, в суботу з 10.00 по неділю 20.00 год.; спільний відпочинок, з дітьми, а саме першу половину літніх канікул проводити з позивачем; необмежене спілкування з дітьми особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дітьми; у разі, якщо святкові дні припадають на дні побачення позивача з дітьми або цей день передую дню побачення, або є наступним після нього, то такі дні діти проводять з батьком; в день побачення позивача з дітьми він має право забирати їх з дому або школи особисто, повідомивши відповідачку про це та зобов'язати відповідачку за два дні до дня його зустрічі з дітьми надати точну інформацію щодо фактичного місця перебування дітей, а у разі настання таких змін, повідомити про це позивача особисто на наступний день з дня настання таких обставин. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, дали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Крім того, позивач в судовому засіданні допитаний в якості свідка вказав, що з моменту розлучення з відповідачкою вона перешкоджає позивачу в спілкуванні з дітьми. Позивач купив дітям мобільні телефони для спілкування з дітьми, проте відповідачка приховує зарядні пристрої, для того щоб діти не спілкувалися з батьком. Як вказує позивач, він сплачує на дітей аліменти, і за листопад 2014 року заплатив 2400 грн. на двох дітей, що становить більше третини його доходу в місяць, крім того купляє дітям одяг, фрукти, продукти. На вихідні відповідачка забороняє бачитися дітям з батьком, рішення органу опіки та піклування не виконує. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши доводи сторони та свідка, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 квітня 2004 р. між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб в міському відділі РАЦС Чернівецького обласного управління юстиції, актовий запис № 358, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про укладення шлюбу ( а.с. 9). Від шлюбу у сторін народились діти: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження ( а.с. 11-12). 09 липня 2012 р. рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці було розірвано шлюб між позивачем та відповідачкою, як вказано в даному рішенні після розірвання шлюбу діти залишаються проживати з відповідачкою. ( а.с. 10). Відповідно довідки Національно банку України від 17.07.2014 року виданої [PERSON] - провідному спеціалісту відділу банківської безпеки Управління Національного банку України у Чернівецькій області - сума сплачених аліментів за станом на 01.07.2014 року склала 37930,11 грн. ( а.с 14). Відповідно до ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до частин 2, 3 статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно статті 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Оскільки у позивача [PERSON] не було достатньої можливості зустрічатися з своїми дітьми із-за неприязних стосунків, які склались з відповідачкою [PERSON], він звернувся з заявою до органу опіки та піклування при Глибоцькій районні державні адміністрації. Згідно розпорядження № 57 від 19.03.2013 року Глибоцької районної державної адміністрації Чернівецької області « Про участь батька [PERSON] у вихованні своїх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]» комісією з питань захисту прав дитини було визначено порядок прийняття участі [PERSON] у вихованні малолітніх дітей, надавши йому право: в будь-який день тижня відвідувати або забирати малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], до себе з 18.00 год. до 20.00 год.; кожну неділю місяця відвідувати або забрати до себе дітей з 14.00 год. до 17.00 год.; безперешкодно спілкуватися з дітьми у телефонному режимі. Матері [PERSON] не чинити перешкод батькові [PERSON] у спілкуванні та вихованні дітей. ( а.с. 13). Відповідно до частин 1, 2 статті 159 СК якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Згідно частини 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, № 2402-ІІІ батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до частин 1, 2 статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. При вищевикладених встановлених в судовому засіданні обставинах суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про усунення перешкод зі сторони відповідачки [PERSON] в участі, вихованні і спілкуванні з дітьми [PERSON] та [PERSON] є обгрунтованими і підлягають до задоволення, відповідачку належить зобов'язати не чинити позивачу перешкоди в участі у вихованні і спілкуванні з його дітьми. Також суд вважає, що встановлений органом опіки та піклування при Глибоцькій районній державній адміністрації термін зустрічей позивача зі своїми дітьми є недостатнім для його спілкування з ними, це порушує його права як батька, які є рівними з правами матері, а тому належить визначити участь [PERSON] у спілкуванні та вихованні з дітьми: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], також шляхом надання дозволу [PERSON] самостійно організовувати та проводити на території України оздоровлення та відпочинок дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в період літніх шкільних канікул, але не більше одного місяця, кожного року. В решті заявлених позовних вимог - слід відмовити. На підставі викладеного, ст.ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 7, 141, 151 ч.ч.1,3, 155, 157 ч.ч.1-3, 159 ч.ч.1-2 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial