Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, вказуючи на те, що з відповідачем перебувають в шлюбі з 22.05.2013року, мають дочку [PERSON], [INFO] на яку він матеріальну допомогу добровільно не надає. Крім того, зазначила, що з березня 2014року не підтримують шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільне господарство. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги з викладених обставин, які зазначені в позові, просила позов задовольнити, розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1000грн з відповідача, щомісячно до досягнення дочкою повноліття. Відповідач повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, в судове засідання не з'явився, причину неявки до суду не повідомив. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, враховуючи інтереси позивача, даючи оцінку діям відповідача, які суд оцінює, як такі, що направлені на затягування розгляду справи по суті, суд вважає за можливим вирішити справу за відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів справи та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ч.4 ст.169 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до слідуючого. Сторони перебувають в шлюбі з 22.05.2013року, мають дочку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони з березня 2014року не підтримують шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільне господарство, мешкають окремо, втратили почуття любові та поваги один до одного. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Судом встановлено, що дочка - [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю. Відповідач [PERSON] не цікавиться вихованням дочки та її утриманням, не надає матеріальну допомогу на утримання дитини для забезпечення гідних умов життя та розвитку. Позивачка одна несе витрати по утриманню дитини, тому не має достатніх коштів для забезпечення першочергових витрат по задоволенню потреб дочки, а саме: матеріальних витрат на оздоровлення, відпочинок, витрат на забезпечення життєдіяльності. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Згідно із ст. 184 СК України, розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як випливає зі змісту даної норми, нерегулярним доходом вважається дохід, що надходить із різною періодичністю, перервами. Дохід може бути нерегулярним, у випадку, якщо оплата праці відбувається по завершенні її виконання в частині або повністю. Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України у постанові від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо стягнення аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатні чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. До того ж, у відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто як відповідач так і позивач повинні утримувати своїх дітей. З огляду на те, що відповідач відомості про офіційний дохід не надав, але як батько зобов'язаний утримувати дітей, суд вважає обґрунтованими вимоги позивачки про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, судом враховуються обставини відповідно до ст.ст. 182, 80 СК України, та вважає необхідним встановити розмір аліментів на дитину в сумі 1000грн з відповідача, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Разом з цим, суд вважає за належне роз'яснити сторонам, що відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону, а що відповідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60грн. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved