Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Пустомитівського районного суду Львівської області із позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], 19 239 грн. (дев'ятнадцять тисяч двісті тридцять дев'ять ) гривень 94 коп. заборгованості за період з жовтня 2013 року по липень 2015 року включно, вересень, жовтень 2015 року, по аліментах на утримання доньки [PERSON], [INFO], що нараховані по рішенню Городоцького районного суду Львівської обл. від 29.12.2012 р., а також 5 770 (п'ять тисяч сімсот сімдесять) гривень неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, а всього - 25 009 ( двадцять п'ять тисяч дев'ять) гривень 94 коп. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що сторони перебували в шлюбі, що розірваний рішенням Городоцького районного суду Львівської обл. від 11.04.2011 р. Від вказаного шлюбу у сторін є донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Городоцького районного суду Львівської обл. від 29.12.2012 р. з [PERSON] присуджено до стягнення в користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі по 800 грн. щомісячно починаючи з часу звернення до суду із позовом і до повноліття дитини. Виконавчий лист на виконання вказаного рішення суду перебуває на виконанні у відділі ДВС Пустомитівського РУЮ у Львівській обл., постановою державного виконавця 25.04.2013 року відкрито виконавче провадження державним виконавцем відділу ДВС Городоцького РУЮ у Львівській обл., а після з'ясування місця проживання відповідача скеровано до Пустомитівського ДВС та 14.10.2014 року відкрито виконавче провадження на виконання вказаного виконавчого листа. За рішенням суду стягнення розпочато з 22 жовтня 2012 року. Між тим, з жовтня 2012 року і по серпень 2015 року відповідач не сплачував аліменти і по липень 2015 року заборгованість складала 26 639 грн. 94 коп. З 2011 року по квітень 2013 року відповідач відбував покарання по вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 09.06.2011р., крім цього заборгованість за вказаний період, а також до липня 2013 року включно, відповідачем була погашена платежами в серпні 2015р ( 8000 грн.) та листопаді 2015р. ( 200 грн.). Також, оскільки з листопада 2015 року відповідач став платити аліменти і частково погашати заборгованість (вносив по 1000 грн.), то на думку позивача ним також сплачено заборгованість за серпень, вересень та частково за жовтень 2013 року. Також відповідачем сплачено аліменти в серпні 2015 року та починаючи з листопада 2015 року по липень 2016 року включно. Фактично заборгованість по аліментах відповідач має з жовтня 2013 року, з серпня 2013р. по липень 2015 року включно, а також вересень, жовтень 2015 року. Всього згідно довідки державного виконавця загальний розмір заборгованості є 19 639 грн. 94 коп., а з врахуванням платежів за червень та липень 2016 року - 19 239 грн. 94 коп. Окрім цього, з відповідача слід стягнути неустойку (пеню) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочки починаючи з жовтня 2013 року по липень 2015 року включно, а також вересень, жовтень 2015 року в сумі 5 770 грн. На підставі наведеного просить позовні вимоги задовольнити. Позивач в судове засідання не зявилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити, щодо постановлення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач та його представник в судове засідання повторно не зявилися, не повідомили суд про причини своєї неявки, хоч про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 29.12.2012 р. вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 800 грн. щомісячно починаючи з 22.10.2012р. і до повноліття дитини. Рішення набрало законної сили 04.02.2013р. та видано виконавчий лист 04.02.2013р. 25.04.2013 р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Городоцького районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 14.10.2014 р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Відповідно до розрахунку аліментів згідно виконавчого листа № 1305/2017/2012, виданого 04.02.2013 р., виданий Городоцьким районним судом Львівської області про стягнення з [PERSON], 27.12.1973р.н. на користь [PERSON], 15.09.1975р.н. аліментів на утримання дитини [PERSON], 02.10.2005р.н. в розмірі 800грн. щомісячно починаючи з 22.10.2012р. і до повноліття дитини за період з жовтня 2012р. по травень 2016р. включно всього нараховано суму аліментів у розмірі 34639,94грн., сплачено 15\~000,00грн., заборгованість складає 19\~639,94грн. Тому, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем сума заборгованості по сплаті аліментів погашається та відповідно до останньої довідки державного виконавця сума заборгованості складає 19\~639,94 грн. Тобто, рішення суду про стягнення аліментів до досягнення дитиною повноліття відповідачем виконується та відповідно заборгованість по сплаті аліментів погашається, про що свідчить відкрите виконавче провадження з цього питання. У звязку з чим додаткове ухвалення рішення про окреме стягнення заборгованості по сплаті аліментів в даному випадку не потребує. Таким чином, при відсутності спору заборгованість, стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості (Ухвала ВСУ від 08.06.2011 року у справі № 6-51298св10). Відповідно до\~ст. 196 СК України\~при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до п. 22\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена\~ст. 196 СК\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна\~покладати\~ таку\~відповідальність,\~\~якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками.\~В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідачем не надано доказів щодо відсутності його вини у виникненні заборгованості. Судом встановлено, що борг по сплаті аліментів існує і рішення суду по стягнення аліментів не оскаржено відповідачем. Як вбачається з листа Пустомитівського районного відділу головного управління МВС України у Львівській області від 01.08.2013р. [PERSON] проживав у цей період у с. Чорнушовичі, Пустомитівського району, Львівської області та перебував на обліку в Пустомитівському РВ ГУ МВС України у Львівській області. Як вбачається з довідки розрахунку, наданого позивачем, пеня розрахована за період з жовтня 2013р. по липень 2015р. включно та за вересень та жовтень місяць 2015р. Згідно з позовною заявою попередній період нарахування аліментів не включено до розрахунку пені із врахуванням проведених виплат відповідачем у серпні 2015р. у розмірі 8000,00грн. та сплати аліментів у період з листопада по липень 2016р. у розмірі 1\~000,00 грн. Як вбачається із розрахунку по аліментах згідно виконавчого листа № 1305/2017/2012 у серпні 2015р. відповідачем було оплачено 8\~000,00грн., у період з листопада 2015р. по травень 2016р. відповідач сплачував аліменти у розмірі 1000,00грн. щомісячно. Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Оскільки, розрахунок, здійснений позивачкою, розраховано виходячи з 1% за кожен день прострочення, тому суд бере його до уваги. Із врахуванням заявлених позовних вимог з відповідача підлягає стягненню сума пені у розмірі 5770,00грн. за прострочення сплати аліментів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial