Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики. Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 17.01.2017 року він, [PERSON] , надав [PERSON] ,\~а останній\~отримав суму\~позики у\~розмірі -\~ 860 євро, які зобов`язався повернути частинами щомісячно в сумі по 2000,00 гривень в строк до повного погашення, що підтверджується написаною відповідачем власноручно борговою розпискою. Однак, взяті на себе зобов`язання, щодо повернення грошових коштів відповідач [PERSON] не виконав. Позивач неодноразово звертався до [PERSON] з вимогою повернути йому гроші, але відповідач гроші позивачу не повертає. За цих обставин, [PERSON] звернувся з заявою в чергову частину Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області та за результатами проведеної перевірки, встановлено що за заявленою заявою відсутні ознаки кримінального карного діяння, а викладені факти у зверненні від 27.04.2018 носять характер цивільно-правових відносин, спір по яким підлягає вирішенню в судовому порядку. Позивач зазначає, що на підтвердження своїх зобов`язань відповідач в присутності працівників поліції написав ще одну розписку 10.05.2018 року, якою підтвердив що виплатить [PERSON] весь борг за первинною розпискою. Позивач зазначає, що вторинна розписка містить розмір заборгованості, який не відповідає дійсному боргу за первинною розпискою. Оскільки \~ відповідач [PERSON] на день звернення з позовом до суду не виконав взяті на себе зобов`язання по поверненню грошових коштів, просить суд ухвалити рішення яким стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу в розмірі 860,00 євро, що станом на 24.09.2018 року по курсу НБУ становить 28 371,00 гривень . В судове засідання позивач не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином . Представник позивача - адвокат Сідун О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Надала пояснення аналогічні викладеним. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, зокрема зазначив, що він дійсно звертався до позивача у травні місяці 2017 року з проханням отримати в позику грошові кошти та позивач дав йому в борг кошти в сумі 360 євро. Також зобов`язався виплатити відсотки в сумі 60 євро. Мав намір заробити грошові кошти на продажі комп`ютерної техніки. Строки повернення отриманих у борг коштів обумовлені не були. Отримані у борг грошові кошти повернути він не міг і позивач почав нараховувати йому відсотки. Розписку про отримання коштів він написав під тиском і погрозою фізичної розправи. Однак з даного приводу в правоохоронні органи не звертався. Допитаний в судовому засіданні за клопотанням відповідача в якості свідка [PERSON] пояснив, що він є рідним братом відповідача. Позивача [PERSON] бачив всього один раз, коли останній приходив до нього на роботу та повідомив, що його брат [PERSON] боргує йому гроші та щоб він посприяв поверненню йому грошових коштів. На яких умовах брат [PERSON] брав у борг кошти йому не відомо і чи повернув не відомо. Про дані обставини він повідомив їх матері. 20.11.2019 року представником позивача подано до суду заяву про відкладення розгляду справи. 03.07.2020 року представником позивача подано до суду заяву про відкладення розгляду справи. 16.10.2020 року відповідачем подано до суду заяву про відкладення розгляду справи. В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії: 04.03.2019 року ухвалою\~Ужгородського\~міськрайонного суду\~\~суд\~прийняв\~позовну\~ заяву\~до\~ розгляду,\~відкрив\~провадження\~у\~справі\~№\~308/10983/18\~ та\~ухвалив\~ здійснювати\~ розгляд\~ справи\~ за правилами\~спрощеного\~позовного\~провадження\~; Заслухавши вступне слово сторін, покази свідка, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали\~ справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні\~обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для\~ розгляду справи і\~ вирішення спору по суті суд приходить до наступного. За\~правилами\~ч.1\~ст.13\~ЦПК\~України\~суд\~розглядає\~ справи\~не\~інакше\~як\~за\~зверненням \~особи,\~ поданими\~відповідно\~до\~цього\~Кодексу,\~в\~межах\~ заявлених\~ нею\~вимог\~і\~на\~підставі\~ доказів,\~ поданих\~ учасниками\~ справи\~або\~витребуваних\~судом\~у\~передбачених\~цим\~Кодексом\~випадках.\~ Відповідно\~до\~ч.1\~ст.\~81\~ЦПК\~України\~кожна\~сторона\~повинна\~довести\~ті\~ обставини,\~ на\~які\~ вона \~ посилається\~ як\~на\~підставу\~ своїх\~вимог\~або\~заперечень,\~ крім\~випадків,\~ встановлених\~ цим\~ Кодексом.\~ Частиною 5\~даної статті\~передбачено,\~що\~ докази\~подаються\~сторонами\~та\~іншими\~ учасниками \~справи\~,\~ а\~ч.6\~ що\~ доказування\~не\~може\~ґрунтуватися\~на\~припущеннях.\~ Згідно\~з\~ч.7\~ст.\~81\~ЦПК\~України\~суд\~не\~може\~збирати\~докази,\~що\~стосуються\~предмета\~спору,\~ з\~ власної ініціативи,\~крім\~витребування\~доказів\~судом\~у\~випадку,\~коли\~ він\~має\~сумніви\~у\~ добросовісному\~ здійсненні\~ учасниками\~справи\~їхніх\~процесуальних\~прав\~ або\~виконанні\~обов`язків\~ щодо\~доказів,\~ а\~ також\~ інших\~випадків,\~передбачених\~цим\~Кодексом. Доказами\~є\~будь-які\~дані,\~на\~підставі\~яких\~суд\~встановлює\~ наявність\~або \~відсутність\~ обставин\~ (фактів),\~ що\~обґрунтовують\~вимоги\~і\~заперечення\~учасників\~справи,\~та\~інших \~обставин,\~ які\~мають\~ значення \~ для\~вирішення\~справи\~(ч.\~1\~ст.\~76\~ЦПК\~України). Принцип\~захисту\~судом\~порушеного\~права\~особи\~ будується\~при\~встановленні\~порушення\~ такого права.\~ Так,\~кожна\~особа\~має\~право\~звернутися\~до\~суду\~за\~захистом\~свого\~ цивільного\~ права\~ у\~ разі\~його\~ порушення,\~невизнання\~абао\~оспорення\~(ч.1\~ст.\~15\~ЦК\~України). Відповідно\~до\~ч.\~1\~ст.\~16\~ЦК\~України\~кожна\~особа\~має\~право\~ звернутися\~до\~суду\~за\~ захистом\~ свого\~особистого\~немайнового\~або\~майнового\~права\~та\~інтересу.\~Частина\~2\~ст.\~16\~ЦК\~України\~передбачає\~способи\~захисту\~цивільних\~прав\~та\~інтересів. Обов`язковою\~умовою\~надання\~правового\~захисту\~судом\~є\~наявність \~відповідного\~ порушення прав,\~ свобод\~або\~інтересів\~особи\~на\~момент\~її\~ звернення\~до\~суду,\~порушення\~має\~ бути\~реальним,\~ стосуватися\~ (зачіпати)\~зазвичай\~індивідуально\~виражених\~прав\~чи\~ інтересів\~ особи,\~яка\~ стверджує\~ про\~їх\~ порушення.\~ Гарантоване\~статтею\~55\~Контитуції\~України\~й\~конкретизоване\~у\~законах\~ України\~ право\~на судовий\~ захист\~передбачає \~можливість\~ звернення\~ до\~суду за захистом \~порушеного \~права,\~але вимагає,\~ щоб\~стверджене\~порушення\~було\~обгрутованим.\~ Перевіряючи\~обставини\~справи,\~судом\~встановлено,\~що 17.01.2018 р. [PERSON] складено боргову розписку згідно змісту якої [PERSON] зобов`язався повернути [PERSON] гроші в сумі 860 євро і зобов`язався віддавати його частинами по 2000,00 грн. щомісяця, що стверджується розпискою копія якого приєднана до матеріалів справи (а.с.8). Аналізуючи зміст наданої [PERSON] розписки від 17.01.2018 р. вбачається, що така свідчить про взяття на себе [PERSON] безумовного обов`язку повернути зазначену в розписці суму. Як стверджується позивачем у позовній заяві та представником позивача у судовому засіданні [PERSON] у добровільному порядку та в строки зазначені у розписці не повернув взяті в борг кошти. Як встановлено судом, [PERSON] року звернувся з заявою в чергову частину Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області щодо неповернення гр. [PERSON] грошових коштів в сумі 860 євро. ( а.с. 11-12) За результатами проведеної перевірки, 14.05.2018 року було повідомлено листом за № 10826/106/25/1-2018 відповідно до якого було встановлено, що за заявленою заявою відсутні ознаки кримінально- карного діяння, а викладені факти у зверненні від 27.04.2018 носять характер цивільно-правових відносин, спір по яким підлягає вирішенню в судовому порядку. ( а.с. 12-13) Правовідносини між сторонами виникли на підставі договору позики, є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. Відповідно до ст.1046\~ЦК\~України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір\~позики\~є\~одностороннім\~договором,\~оскільки\~після\~ укладення\~цього\~договору\~ всі\~ обов`язки\~ за\~ним,\~у\~тому\~числі\~повернення\~ предмета\~позики\~або\~визначеної\~кількості\~речей\~того\~ж\~ роду\~та\~такої\~ ж\~якості,\~несе\~позичальник,\~а\~позикодавець\~набуває\~за\~цим\~договором\~тільки\~права.\~ Згідно із частиною другою статті 1047\~ЦК\~України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202\~ЦК\~України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207\~ЦК\~України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. При\~цьому\~факт\~отримання\~коштів\~у\~борг\~підтверджує\~не\~будь-яка\~розписка,\~а\~ саме\~розписка\~ про\~отримання\~коштів,\~зі\~змісту\~якої\~можливо\~установити,\~що\~відбулася\~передача\~певної\~суми\~коштіввід\~позичальника\~до\~позикодавця.\~ Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Крім того, частиною першою статті 1049\~ЦК\~України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Вказана вище правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 18 вересня 2013 року по справі № 6-63цс13. Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року № 6-63цс13 - за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Аналогічна правова позиція викладена Великою\~Палатою\~Верховного\~Суду\~ в постанові від 16 січня 2019 року по справі 464/3790/16-ц. Таким чином, дослідивши зміст розписки вбачається, що передача грошових коштів у сумі 860 гривень була здійснена, оскільки зазначено, що «зобовязусь повернути [PERSON] грошові в сумі 860 євро і віддавати його частинами по 2000 грн. щомісяця», а відтак суд приходить до висновку про те, що факт отримання відповідачем [PERSON] в борг грошової суми у позивача підтверджено. Боргова розписка,\~що\~написана\~відповідачем\~ [PERSON] та\~надана\~ [PERSON] ,\~ відповідає\~ формі,\~встановленій\~для\~договору\~позики,\~що\~передбачена\~в\~ст.1047\~ЦК\~України.\~ Відповідно до вимог ч.1\~ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Як вбачається із змісту наданої [PERSON] розписки від 17.01.2018 року, така містить встановлення способу та строку повернення позики , а саме частинами по 2000 грн. щомісяця. Аналізуючи норми ст. ст.\~1046,\~1047,\~1049ЦКУкраїни\~у взаємозв`язку з обставинами справи суд вважає, що між сторонами був укладений договір позики. Обставин на підтвердження повернення боргу чи не одержання в борг коштів судом встановлено не було. За доводами позивача, спір у справі виник внаслідок\~не належного виконання\~ відповідачем\~ [PERSON] зобов`язання за договором позики від 17.01.2018 року. За\~змістом\~ст.\~527\~Цивільного\~кодексу\~України\~боржник\~зобов`язаний\~виконати\~свій\~обов`язок,\~а\~кредитор\~-\~прийняти\~виконання\~особисто,\~ якщо\~інше\~не\~ встановлено\~ договором\~або\~законом,\~ не\~ випливає\~із\~ суті\~зобов`язання\~чи\~звичаїв\~ділового\~обороту. Одностороння\~відмова\~від\~зобов`язання\~або\~одностороння\~зміна\~його\~умов\~не\~допускається\~(ст.525\~ЦК\~України). Зобов`язання\~припиняється\~ виконанням,\~проведеним\~ належним\~ чином\~(ст.\~599\~Цивільного \~кодексу\~ України). Твердження відповідача про те, що він взяв в борг у позивача [PERSON] 360 євро, а не 860 євро, спростовуються доданою до матеріалів справи власноручно написаною відповідачем [PERSON] розпискою від 17.01.2018 року, оригінал якої оглянуто в судовому засіданні. Твердження відповідача про те, що розписка була написана ним під тиском та погрозами фізичного насильства, суд не бере до уваги, оскільки на підтвердження доводів [PERSON] не надав жодних доказів. Зокрема не не долучив доказів того, що він звертався до правоохоронних органів з приводу погроз чи вимагання грошей. Відповідно\~до\~ст.\~1051\~ЦК\~України\~позичальник\~має\~право\~оспорити\~договір\~позики\~на\~тій\~підставі,\~що грошові\~кошти\~або\~речі\~насправді\~не\~були\~одержані\~ним\~від\~позикодавця\~або\~ були\~ одержані\~у\~ меншій\~ кількості,\~ніж\~встановлено\~договором.\~Якщо\~договір\~позики\~має\~бути\~укладений\~в\~письмовій\~формі,\~рішення\~суду\~не\~може\~ґрунтуватися\~на\~свідченнях\~свідків\~на\~підтвердження\~того,\~що\~гроші\~або\~речі\~насправді\~не\~були\~одержані\~позичальником\~від\~позикодавця\~або\~були\~одержані\~в\~меншій\~кількості,\~ніж\~встановлено\~договором.\~Це\~положення\~не\~застосовується\~до\~випадків,\~коли\~договір\~було\~укладено\~під\~впливом\~ обману,\~ насильства,\~ зловмисної\~домовленості\~представника\~ позичальника\~з\~ позикодавцем\~або\~під\~ впливом тяжкої\~ обставини.\~ Щодо\~наявності\~таких\~обставин\~доказів\~не\~надано.\~Жодних\~належних\~та\~допустимих\~доказів\~того,\~щонасправді\~ [PERSON] не\~отримав\~від [PERSON] обумовлену\~в\~розписці\~ суму\~грошових\~ коштів,\~ відповідачем суду\~не\~надано.\~ Боргова розписка написана власноруч відповідачем [PERSON] і ним підписана,\~ ним\~ не\~надано\~суду\~належних\~та\~допустимих\~доказів,\~які\~б\~вказували\~на\~безгрошовість\~спірного договору,\~ окрім\~ того,\~\~боргова\~розписка\~від\~17.01.2018\~року,\~ з\~врахуванням\~положень\~ ст.\~ст.\~ 1046,\~ 1047\~ ЦК\~ України\~ \~підтверджують\~ факт\~позики [PERSON] грошових\~коштів\~у\~ [PERSON] . На\~виконання\~вимог\~ст.\~533\~ЦК\~України\~слід\~вказати\~еквівалент\~суми\~боргу\~вказаної\~в \~євро\~в\~ національній\~валюті. Суд\~вважає,\~що\~відповідачем\~не\~надано\~жодних\~належних\~та\~допустимих\~доказів\~того,\~що\~зазначені\~у \~розписці\~кошти\~йому\~не\~передавались. Враховуючи те,\~що доказів\~повернення боргу\~станом\~на день\~розгляду справи\~відповідачем не\~надано,\~не надано\~будь-яких\~інших доказів\~у підтвердження\~відсутності його\~обов`язку зі\~сплати заявленої\~в позові\~заборгованості,\~у зв`язку\~з чим\~суд доходить\~висновку про\~наявність підстав\~для стягнення\~з відповідача суму боргу в розмірі 860 євро, що станом на 24.09.2018 року становить по курсу НБУ 28371,00 грн. (двадцять вісім тисяч тристо сімдесят одну гривню), з огляду на що позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд\~відзначає,\~ що будь-яких\~доказів\~щодо\~повернення\~відповідачем\~\~позивачу боргу в сумі 860 євро,\~сторонами\~спору\~до\~суду\~не\~подано. Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість. Із\~огляду\~на\~ викладене,\~суд\~приходить\~до\~висновку,\~що\~ позов\~ [PERSON] до [PERSON] про стягнення\~ суми боргу підлягає\~до\~\~ задоволення.\~ Відповідно\~до\~ст.\~89\~ЦПК\~України,\~ суд\~ оцінює\~докази\~ за\~своїм\~внутрішнім\~ переконанням,\~ що\~ ґрунтується\~на\~всебічному,\~повному,\~ об`єктивному\~та\~безпосередньому\~ дослідженні\~ наявних\~ у\~ справі\~ доказів.\~Жоден\~доказ\~ не\~має\~ для\~суду\~наперед\~встановленого\~ значення.\~ Суд\~ оцінює\~ належність,\~ допустимість,\~ достовірність\~ кожного\~доказу\~ окремо,\~а\~ також\~ достатність\~ і\~ взаємний\~ зв`язок\~ доказів\~ в\~їх\~ сукупності. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що\~ відповідачем\~ не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141\~ЦПК\~України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору , за таких обставин, суд вважає, що судовий збір в розмірі 908,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved