Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів. Згідно позовної заяви позивач [PERSON] зазначає про те, що на підставі рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 13 жовтня 2016 року належать до стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 500,00 гривень щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. З часу ухвалення рішення суду змінився рівень життя, в державі мають місце інфляційні процеси, діти підросли, збільшилися витрати на їх утримання. Вважає, що вказані обставини свідчать про погіршення майнового стану дітей. Крім того, 8 липня 2017 року набрали законної сили зміни до Сімейного кодексу України, відповідно до яких розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У позовній заяві позивач [PERSON] просить змінити розмір аліментів, що визначений рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 13 жовтня 2016 року про стягнення з [PERSON] на її користь на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 500,00 гривень щомісячно на кожну дитину, на 1200,00 гривень щомісячно, на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дітьми повноліття. На розгляд справи позивач [PERSON] не з`явилася. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Махацький Ю.М. позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних у позовній заяві, просив позовні вимоги позивача задовольнити. Відповідач [PERSON] під час судового розгляду справи позовні вимоги позивача [PERSON] не визнав та пояснив, що він ніде не працює, отримувані ним доходи є мінливими та їх достатньо тільки для сплати аліментів на двох дітей в розмірі по 500,00 гривень щомісячно на кожну дитину, та для власних потреб. Визнає те, що 500,00 гривень недостатньо для утримання дитини, придбання необхідних речей, продуктів. Вважає, що позивач також має матеріально утримувати дітей. Крім того, позивач виїжджає на заробітки в Польщу, де отримує дохід, а тому може матеріально забезпечувати дітей. Крім того, відповідач [PERSON] пояснив, що він є працездатним, на обліку в державній службі зайнятості не перебуває, протягом останніх трьох років (з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів) майна не придбавав. Також відповідач [PERSON] пояснив, що він одружився вдруге та його дружина є вагітною. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Під час розгляду справи судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України (далі - СК України) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу вимог ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 13 жовтня 2016 року належать до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 500,00 гривень щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття (а.с. 5, 6). Під час розгляду справи, судом встановлено, що з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, внесені зміни до законодавчих актів України, що встановлюють мінімальний гарантований розмір аліментів на утримання дитини. Так, положення ч. 2 ст. 182 СК України, визначає, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При вирішенні справи суд враховує те, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», встановлено у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить з 1 липня - 2118 гривень, для дітей віком до 6 років - 1699 гривень. Враховуючи вказані обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача, оскільки розмір аліментів, який позивач просить стягнути з відповідача є близьким до розміру 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, суд приходить до висновку, що вказаний розмір аліментів, на час розгляду справи буде достатнім для забезпечення належних умов проживання дітей сторін по справі, не може вважатися завищеним у нинішніх умовах проживання та не буде таким, що створить відповідачеві додаткові труднощі матеріального характеру. При цьому, суд враховує те, що відповідач є працездатним, отримує дохід від виконання робіт по найму. В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснив, що за допомогою до державної служби зайнятості щодо пошуку роботи не звертався. Дана обставина дає підстави об`єктивно вважати, що розмір отримуваного відповідачем доходу є достатнім для забезпечення потреб відповідача. Разом з тим, суд враховує пояснення відповідача про те, що, на його думку стягнення аліментів на одну дитину в розмірі 500,00 гривень щомісячно, є недостатнім для забезпечення належних умов проживання і виховання дітей. Посилання відповідача на те, що він несе витрати на придбання одягу для дітей, а також інші додаткові витрати на дітей, не доведені відповідачем належними та допустимими доказами. Враховуючи вказані обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Суд, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, приходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] , понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 гривень, оскільки понесення таких витрат позивачем підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 63 від 30 липня 2019 року, довідкою адвоката Махацького Ю.М. від 30 липня 2019 року №273, договором № 272 від 30 липня 2019 року, ордером №68 від 30 липня 2019 року (а.с. 12-16). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Крім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у зв?язку з розглядом цієї справи в розмірі 768,40 гривень, з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року (з наступними змінами) щодо встановленого мінімального розміру судового збору за подання до суду позовів майнового характеру та того, що на час подання до суду позовної заяви про зміну розміру аліментів позивач [PERSON] була звільнена від сплати судового збору. Підстав для звільнення відповідача [PERSON] від сплати судового збору не встановлено. У позовній заяві, обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилалась на положення ст.ст. 180-182, 184, 192 СК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обгрунтованим. Відповідно до ст.ст. 180-184, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved