Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що [PERSON], яка померла 04.06.2005 року, на підставі сертифікату на право на земельну частку серії ОД №0305998, виданий на підставі рішення Болградської райдержадміністрації від 30.04.1997 року №265, належала земельна ділянка площею 2,25 га, яка перебувала у колективній власності колгоспу ім. Кірова. На підставі розпорядження Болградської районної державної адміністрації №972 від 21.12.2004 року [PERSON] 10.01.2006 року виданий державний акт серії ЯА №270889 на право власності на земельну ділянку площею, 2,09 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за №010651800510, кадастровий номер - №1 5121485700:01:001:0222, №2 5121485700:01:003:0357. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її чоловік [PERSON], але юридично не оформив своїх спадкових прав. 17.09.2006 року помер [PERSON] та після його смерті спадщину прийняла його донька [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВКС №626186, зареєстрованого в реєстрі за №86 11.01.2008 року, заповіту посвідченого [PERSON] сільською радою Болградського району Одеської області 15.09.2006 року і зареєстрованого в реєстрі за №106. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД №156732, виданого 26.08.2008 року, померла [PERSON] та після її смерті право власності за заповітом, посвідченим [PERSON] сільською радою Болградського району 16.05.2008 року, і зареєстрованим в реєстрі за №154, спадщину на вказану земельну ділянку прийняв її онук, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 17.02.2010 року, зареєстрованим в реєстрі за №340. При реєстрації права власності на цю земельну ділянку належним чином було зясовано, що позивач не може оформити право власності на спадкове майно, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я померлої [PERSON] був виданий 10.01.2006 року, тобто після її смерті 04.06.2005 року. Просить визнати недійсним вищезазначений державний акт на право власності на земельну ділянку. Позивач в судове засідання не прибув, в позовній заяві зазначив клопотання про розгляд справи у його відсутності (а.с.3-5). \~ \~ Відповідачі [PERSON] сільська рада Болградського району Одеської області та Болградська районна державна адміністрація Одеської області, повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибули, надали заяви про визнання позовних вимог повністю та розгляд справи без їх участі (а.с.17). Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами у порядку, передбаченому ст. 60, 131 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON], яка померла 04.06.2005 року, на підставі сертифікату на право на земельну частку серії ОД №0305998, виданого на підставі рішення Болградської райдержадміністрації від 30.04.1997 року №265, належала земельна ділянка площею 2,25 га, яка перебуває у колективній власності колгоспу ім. Кірова. На підставі розпорядження Болградської районної державної адміністрації №972 від 21.12.2004 року [PERSON] 10.01.2006 року виданий державний акт серії ЯА №270889 на право власності на земельну ділянку площею, 2,09 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за №010651800510, кадастровий номер - №1 5121485700:01:001:0222, №2 5121485700:01:003:0357. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її чоловік [PERSON], але юридично не оформив своїх спадкових прав. 17.09.2006 року помер [PERSON] та після його смерті спадщину прийняла його донька [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВКС №626186, зареєстрованого в реєстрі за №86 11.01.2008 року, заповіту посвідченого [PERSON] сільською радою Болградського району Одеської області 15.09.2006 року і зареєстрованого в реєстрі за №106. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД №156732, виданого 26.08.2008 року, померла [PERSON] та після її смерті право власності за заповітом, посвідченим [PERSON] сільською радою Болградського району 16.05.2008 року і зареєстрованим в реєстрі за №154, на вказану земельну ділянку прийняв її онук, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 17.02.2010 року, зареєстрованим в реєстрі за №340 (а.с.6,7,8,(,10,11).\~ У відповідності до роз'яснень п. 24 ч.3 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Ст.393 ЦК передбачено, що правовий акт державної влади або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається незаконним та скасовується. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною ій земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 06.02.2013 року у справі № 6-169цс12. Відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент ії смерті. Видача державного акту на померлу особу суперечить нормам законодавства. За вище вказаних обставин та через безумовне визнання відповідачем позовних вимог і не можливість отримання нового державного акту на підставі п. 4.14-4.17 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів за № 325 від 22 червня 2009 року, суд вважає можливим задоволення позовних вимог.

Outcome: approved