Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який було зареєстровано 16 березня 2013 року у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 117. У обґрунтування позову позивачка посилається на те, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб в 2013 році. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його боку чітко простежується небажання матеріально підтримувати їхню родину. З моменту реєстрації шлюбу вони з чоловіком проживали на її житловій площі. Тривалий час відповідач взагалі не був працевлаштований, тому всі побутові проблеми доводилося вирішувати їй самій. Крім того, весь час їх подружнього життя, їй доводилось терпіти від відповідача постійну брехню з будь-якого приводу. Позивач зазначила, що вона більше не відчуває до відповідача довіри та не бачить можливості у таких умовах вести спільне життя. Шлюбні відносини між ними припинені остаточно з 5 жовтня 2015 року. Спільне господарство вони не ведуть. Спору про поділ майна, що є спільною власністю у них немає. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Між ними досягнуто згоди про утримання дитини. В звязку з чим вона звернулась з позовом до суду та просить розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання позивач не зявилась, надала до суду заяву в якій зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги, просила провести розгляд справи за її відсутністю та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Прізвище після розірвання шлюбу залишити без змін. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис у зворотному поштовому повідомленні, причину неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надійшло. За клопотанням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі \~ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про \~розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя \~подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, \~інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований 16 березня 2013 року у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, \~про що зроблено актовий запис № 117, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ № 202340 (а.с.10). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини сторони не підтримують та не мають наміру поновлювати їх.. Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 8 ст. 235 ЦПК України встановлено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. За таких обставин шлюб підлягає розірванню, після розірвання шлюбу прізвище позивача та відповідача залишити без змін.

Outcome: approved