Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Овручм'ясо» про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 1418,39 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку з 31.10.2013 року по 07.04.2014 року в сумі 7838,60 грн. та моральної шкоди в сумі 4000 грн. (всього 13256,99 грн.), мотивуючи тим, що вона працювала на підприємстві відповідача та 31.10.2013 року звільнилась за згодою сторін; в день звільнення відповідач не провів розрахунку по заробітній платі в сумі 1418,39 грн.; на день подання позову до суду сума середнього заробітку, виходячи із середньоденної заробітної плати позивача в сумі 71,26 грн. та 110 робочих днів затримки за період з 31.10.2013 року по 07.04.2014 року, складає 7838,60 грн.; невиплатою заробітної плати відповідач завдав позивачу моральної шкоди, тому просить на підставі ст.ст.47, 115, 116, 237-1 КЗпП позов задоволити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, участі представника в судовому засіданні не забезпечив, про причини неявки не повідомив, клопотань не заявляв, заперечення на позовну заяву не подав. В судовому засіданні позивач наполягав на розгляді справи у відсутності відповідача, позов підтримав, просив його задоволити в повному обсязі, пояснив, що на момент розгляду справи в суді розрахунок по зарплаті з ним не проведений. Заслухавши думку позивача та дослідивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Позивач [PERSON] у період з 12.09.2011 року по 31.10.2013 року перебувала у трудових правовідносинах з ТзОВ «Овручм'ясо» (31.10.2013 року звільнена з роботи за угодою сторін), що стверджується копією трудової книжки [NUMBER]. Відповідно до ст.116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємтсва, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Однак, відповідач при звільненні працівника з позивачем не розрахувався. Згідно з довідкою ТзОВ «Овручм'ясо» № 24 від 20.03.2014 року заборгованість по нарахованій та невиплаченій заробітній платі [PERSON] станом на 20.03.2014 року за період з 01.10.2013 року по 31.10.2014 року становить 1418,39 грн. Як стверджує позивач, заборгованість по заробітній платі в сумі 1418,39 грн. відповідачем не погашена. Доказів протилежного відповідачем суду не подано та матеріали справи не містять. Таким чином, станом на момент розгляду справи в суді фактичний розрахунок по заробітній платі з позивачем не проведений. Відповідно до ст.117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно з довідкою ТзОВ «Овручм'ясо» № 25 від 20.03.2014 року, розмір середньоденної заробітної плати позивача становить 71,26 грн. Відтак, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі в сумі 1418,39 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 7838,60 грн., обрахованому за період з 31.10.2013 року по 07.04.2014 року (110 робочих днів), виходячи із середньоденного заробітку в сумі 71.26 грн., є законними та обгрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо вимоги позивача про стягнення моральної шкоди в сумі 4000 грн., то суд виходив з наступного. Згідно з ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Так, згідно з ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Дослідженням доказів у цій справі, судом встановлено факт порушення відповідачем законного трудового права позивача на своєчасний розрахунок при звільненні. Внаслідок такого порушення, на думку суду, позивач зазнав душевних та моральних страждань через втрату нормальних життєвих зв'язків, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя, тобто позивачу завдано моральної шкоди. Оскільки між діями відповідача та заподіяною моральною шкодою позивачу є безпосередній причинний зв'язок і відповідачем належними та допустими доказами не спростовано, що шкоди завдано не з його вини, вимога позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди є правомірною. При встановленні розміру відшкодування моральної шкоди суд виходить з тривалості та глибини душевних і моральних страждань, вимушених змін у життєвих стосунках позивача, відсутності у позивача доказів про заподіяння моральної шкоди на суму заявлену до стягнення в розмірі 4000 грн. Тому, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає, що таким чином розмір шкоди підлягає зменшенню. Відтак, на користь позивача слід стягнути моральну шкоду в сумі 1000 грн. А отже, в решті вимог про стягнення моральної шкоди слід відмовити за безпідставністю. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 ЗаконуУкраїни «Про судовий збір». Тому

Outcome: approved