Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до Литвинівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, вказуючи, що після смерті матері [PERSON], з поважних причин пропустила строк для прийняття спадкового майна за законом. У попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, обгрунтовує їх доводами викладеними у заяві та просить задовольнити. Крім того, додала, що вона з грудня 2005 року по липень 2006 року перебувала в м. Москва (Російська Федерація) на роботі, а тому з поважних причин пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті її матері, яка померла 12 грудня 2005 року і в якої вона не була на похоронах. Вона не зверталась в Посольство України у Російській Федерації для вирішення питання про подання відповідної заяви на адресу нотаріальної контори та направлення такої поштою, оскільки не знала, що таке передбачено діючим законодавством. У попереднє судове засідання представник відповідача Литвинівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Крім цього, визнання ним позову та прохання про розгляд справи у його відсутності, викладено у адресованій суду письмовій заяві, що приєднана до матеріалів справи. Свідок [PERSON] у попередньому судовому засіданні пояснив, що він є чоловіком позивачки. Він вже давно їздить на заробітки у Російську Федерацію. На момент смерті матері позивачки, остання була з ним на роботі в м. Москва та готувала робочим їсти. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона товаришує із позивачкою, а тому їй відомо, що [PERSON] на протязі 2005 року перебувала на роботі в м. Москва (Російська Федерація), при цьому на похоронах своєї матері позивачка не була. Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважаючи причини пропуску строку для прийняття спадщини не поважними, прийшов до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. У відповідності із ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 3.5 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 передбачено надіслання заяви про прийняття спадщини поштою. Абзацом 6 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування розяснено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Отже, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: -у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви: -ці обставини визнані судом поважними. Відповідна правова позиція (яка в силу вимог ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обовязковою для врахування судами при розгляді справ з подібними правовідносинами), висловлена Верховним Судом України у постановах від 26.09.2012 року в справі №6-85цс12 та від 04.11.2015 року в справі №6-1486цс15. Судом встановлено, що матері позивача [PERSON] належала земельна частка (пай) розміром 1,60 в умовних кадастрових гектарах, на території Литвинівської сільської ради Підгаєцького району, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ТР №0137753 від 27 серпня 1996 року. Із свідоцтва про народження позивача, вбачається, що вона народилась 06 квітня 1969 року в сімї: батька [PERSON] та матері [PERSON]. Позивач 19 листопада 1988 року одружилась із [PERSON], у звязку з чим змінила прізвище із дошлюбного [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ИД №493406 від 19 листопада 1988 року. Мати позивача [PERSON] 12 грудня 2005 року померла, що вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ИД №016814 від 13 грудня 2015 року, виданого Литвинівською сільською радою Підгаєцького району Тернопільської області. Позивач зверталась в нотаріальну контору із питанням видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй в цьому було відмовлено у звязку із пропуском строку для прийняття спадщини, що вбачається із письмової відмови в.о. державного нотаріуса Підгаєцької державної нотаріальної контори за вих.№428/01-16 від 27 квітня 2017 року. Суд, вирішуючи питання про визначення [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, виходить з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій, а тому вважає, що факт перебування позивача за кордоном, не може вважатися поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки не свідчить про наявність у позивача обєктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення передбачених законом дій для прийняття спадщини. Так, навіть перебуваючи за кордоном, позивач не позбавлена можливості звернення в Посольство України для вирішення питання про подання відповідної заяви на адресу нотаріальної контори та направлення такої поштою. Незнання законів позивачем не може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. В силу ст.ст.57, 58 ЦПК України суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обгрунтовують свої вимоги або заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. Положеннями ч.ч.1, 2, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що оскільки матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, які б свідчили про наявність у позивача поважних причин, повязаних з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для звернення в нотаріальну контору в передбачений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини після померлої матері, а тому в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed