Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що 08.02.2019 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Привітненською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 1. В шлюбі народився син - [PERSON] , [INFO] . На момент подання позову у даній справі в провадженні Локачинського районного суду Волинської області перебуває її позов про розірвання шлюбу. Малолітня дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. В свою чергу, відповідач проживає окремо та матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вона не має змоги утримувати дитину у повному обсязі. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 грн на дитину щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, зазначив, що погоджується сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 грн щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Як встановлено судом, 08 лютого 2019 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, внаслідок якого прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Дана обставина підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , зареєстрований Привітненською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 1 (а.с.4). В шлюбі народився син - [PERSON] , [INFO] , що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Дорогиничівською сільською радою Локачинського району Волинської області 22 серпня 2019 року (а.с. 5). Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу \~(далі - СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що відповідає приписам ч. 3 ст. 181 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] є здоровим, працездатним, на обліку у лікарів не перебуває, будь-яких інших осіб на утриманні не має. Доказів іншого відповідачем суду не надано. Малолітній [PERSON] , [INFO] , здоровий, на обліку в лікарів не перебуває, самостійних доходів не має. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, визнання позову відповідачем частково, та те, що у платника аліментів немає інших утриманців. Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» також визначено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який встановлений Законом для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня. Згідно ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст.141 СК України). Виходячи з вищенаведеного, засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 жовтня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Крім того, згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі ст. ст. 84, 141, 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: partial