Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовом до відповідачів ПАТ «Перший український міжнародний банк», приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Вольф Тетяни Леонідівни, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №8665 від 24 вересня 2018 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною про стягнення зі [PERSON] на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк», заборгованості за кредитним договором №26254018194521 від 25 грудня2011 року у розмірі 12 352,79 грн, що є підставою для повернення [PERSON] безпідставно утриманих коштів, а саме: витрат на проведення виконавчих дій на користь приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Вольф Т.Л. у сумі 403,27 грн; основної винагороди приватного виконався у сумі 735,46 грн на користь приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.В.; боргу у сумі 1 470,92 грн, що складає 20% від нарахованої заробітної плати на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк». Вимоги позиву обґрунтовані тим, що 25 грудня 2011 року між [PERSON] та АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого є ПАТ «Перший український міжнародний банк», було укладено договір карткового рахунку та договір страхування №26254018194521, за умовами якого на картковий рахунок було встановлено ліміт овердрафту у розмірі 3 000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% річних. В подальшому позивач користувалась кредитними коштами в межах ліміту, але завжди намагалась своєчасно повернути отримані в кредит кошти. У вересні 2014 року, у зв`язку з переходом прав за кредитними договорами від АТ «Банк Ренесанс Капітал» до іншого банку, позивач не змогла сплатити черговий платіж. Будь яких повідомлень про перехід прав кредитора за її кредитним договором до ПАТ «Перший український міжнародний банк» та вимоги про сплату коштів позивач не отримувала. Позивач вважає, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. було безпідставно встановлено безспірність вимог ПАТ «Перший український міжнародний банк» про стягнення заборгованості, а тому виконавчий напис нотаріуса має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Розпорядженням Голови Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 липня 2019 року справу №209/2174/19 направлено на розгляд до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у зв`язку з неможливістю здійснення розгляду справи Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 липня 2019 року матеріали цивільної справи №209/2174/19 за позовною заявою [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Вольф Тетяни Леонідівни, третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню направлено за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 19 серпня 2019 року відкрито провадження в даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомленням сторін. 09 жовтня 2019 року позивачем [PERSON] отримано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 81). Відповідачем АТ «Перший український міжнародний банк» копію вказаної ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами отримано 19 вересня 2019 року, що підтверджується відстеженням поштового відправлення (а.с. 56). Відповідачем приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Вольф Т.Л. копію вказаної ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами отримано 24 вересня 2019 року, що підтверджується відстеженням поштового відправлення (а.с. 57). Третьою особою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. отримано копію вказаної ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами 04 жовтня 2019 року (а.с. 80). Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 15 жовтня 2019 року задоволено заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 24 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, зареєстрованого в реєстрі за №8665, про стягнення зі [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», заборгованості у розмірі 12 352,79 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 15 жовтня 2019 року заяву позивача [PERSON] про збільшення позовних вимог (уточнену позовну заяву) залишено без розгляду. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідачі та треті особи не скористались своїм правом та не направили до суду заяв по суті справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 25 грудня 2011 року між АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» та [PERSON] був укладений кредитний договір №26254018194521 (пропозиція укласти договір карткового рахунку та договір страхування (оферта)), згідно умов якого позивачеві встановлено ліміт овердрафту у сумі 3000,00 грн, на строк 24 місяці, з розміром процентної ставки за користування - 36% річних, розмір комісії за обслуговування овердрафту - 2,0% (а.с.18). За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АТ «Перший український міжнародний банк» є правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ». 24 вересня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №8665, яким запропоновано звернути стягнення із [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №26254018194521 від 25 грудня 2011 року, укладеним із АТ«БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ «Перший український міжнародний банк», заборгованість за кредитним договором №26254018194521 від 25 грудня 2011 року, строк платежу за яким настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості проводиться за період з 19 вересня 2017 року по 19 вересня 2018 року, сума заборгованості складає 11 922,79 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 11 497,37 грн; прострочена заборгованість за комісією - 0,0 грн; прострочена заборгованість за процентами - 425,42 грн; строкова заборгованість за сумою кредиту 0,0 грн, строкова заборгованість за комісією - 0 грн; строкова заборгованість за процентами - 0,0 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із стягувача в розмірі 430,00 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника [PERSON] на користь АТ «Перший український міжнародний банк» складає 12 352,79 грн (а.с. 19). 10 жовтня 2018 року приватним виконавцем виконавчого органу міста Київ Вольф Т.Л. відкрито виконавче провадження №57389645 щодо виконавчого напису №8665, виданого 24 вересня 2018року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., відповідно до якого стягнуто зі [PERSON] на користь АТ «Перший український міжнародний банк», заборгованість у розмірі 12 352,79 грн (а.с.22-23). 19 жовтня 2018 року приватним виконавцем виконавчого органу міста Київ Вольф Т.Л. в межах виконавчого провадження №57389645 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , що отримує дохід у ПрАТ «Хімдивізіон» (а.с. 25-26). Відповідно до довідки №Б-с-775, виданої 26 червня 2019 року Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, [PERSON] працює на посаді секретаря в Дніпровському районному суді м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, в червні 2019 на підставі постанови від 28 травня 2019 року ВП №57389645 з її заробітної плати було утримано 403,27 грн витрати на проведення виконавчих дій, отримувач Вольф Т.Л.. Борг у сумі 1470,92 грн - 20% від нарахованої заробітної плати, отримувач АТ «ПУМБ», також основну винагороду приватного виконавця у сумі 735,46 грн - 10% від нарахованої заробітної плати, отримувач Вольф Т.Л. (а.с.29). Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України від 02 вересня 1993 року №3425-XII «Про нотаріат» (Закон №3425-XII). Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в пункті 2 даної Постанови визначено про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 1.1., 1.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерством юстиції України 22.02.2012 №96/5 (далі за текстом - Порядок) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно пунктів 3.1. - 3.5. глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172; якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку; строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу; при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити в здійсненні виконавчого напису. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. Однак, ані відповідачем АТ «ПУМБ», ані приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. не надано доказів наявності заборгованості, доказів направлення та отримання вимоги позивачем, в тому числі безспірності боргу. Крім того, як убачається з кредитного договору №26254018194521 від 25 грудня 2011 року, ліміт овердрафту в сумі 3000,00 грн надано строком на 24 місяці, тобто до 25 грудня 2012 року. При цьому, з виконавчого напису від 24 вересня 2018 року вбачається заборгованості за вказаним договором за період з 19 вересня 2017 року по 19 вересня 2018 року. При цьому, суд також враховує, що відповідачі не скористались своїм правом та не подали відзив на позовну заяву з доказами на спростування доводів позовної заяви та на підтвердження направлення позивачеві письмової вимоги, а також доказів того, що за сумами, які складають заборгованість, на час вчинення виконавчого напису не сплив трирічний строк. Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Вольф Тетяни Леонідівни, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Також, при вирішені даної справи, суд враховує, що стягнуті при примусовому виконанні виконавчого напису кошти підлягають поверненню, проте позивачем не заявлено вимоги про їх стягнення. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача АТ «Перший український міжнародний банк», який є належним відповідачем у даній справі, на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн. Щодо стягнення на користь позивача понесених судових витрат по оплаті правничої допомоги, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності). Відповідно до ст. 13 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Згідно з ч. 2 вказаної вище статті порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. 25 червня 2019 між [PERSON] та адвокатом Скрипнік Ю.О. укладено договір про надання правничої допомоги, предметом якого є надання правової допомоги №25-06/19 (а.с. 27). Згідно до пунктів 1.1, 1.2 даного договору, громадянин [PERSON] доручає, а адвокат Скрипнік Ю.О. у відповідності до ст. 26-27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» приймає на себе зобов`язання на надання їй правової допомоги та її представництво без обмежень в усіх адміністративних та правоохоронних органах України, в усіх судах України в цивільній справі про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Громадянка [PERSON] передає адвокату Скрипнік Ю.О. всі права та обов`язки, передбачені ст.ст. 42, 43, 49, 58, 60, 64 ЦПК України, ст.ст. 269, 271 КУпАП, без обмежень для участі у справі в якості її представника. Відповідно до п. 4.1 договору, довіритель зобов`язаний та сплатив адвокату Скрипнік Ю.О. в якості гонорару за надання юридичної допомоги у веденні справи та участі в судових засіданнях, складання документів тощо, гонорар в сумі 3000,00 грн. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Разом з тим, до позовної заяви долучено лише копію квитанції, за якою від [PERSON] адвокатом Скрипнік Ю.О. отримано 3 000,00 грн за (умови договору) правову допомогу та представництво в суді по цивільній справі щодо оскарження виконавчого напису нотаріуса, договір від 25 червня 2019 року (а.с. 28), яка не містить дати такої сплати. При вирішенні даного питання суд виходить з того, що позов та інші заяви підписано та подано до суду позивачем особисто, матеріали справи не містять доказів отримання/надання правничої допомоги та детального опису робіт, тому суд не вбачає визначених законом підстав для стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу. Враховуючи наведене та

Outcome: approved