Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], [INFO], зареєстрований 17 березня 2009 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківської міського управління юстиції, актовий запис №342. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що 17 березня 2009 року вона разом з відповідачем, [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрували року в відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківської міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №342. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. У них з відповідачем різні характери, різні погляди на життя. Відповідач зловживав спиртними напоями, через що між ними постійно виникали непорозуміння та сварки. В звязку з цимвона втратила до відповідача почуття поваги та кохання, їхня сімя розпалася та існує формально, примирення між ними неможливе. За таких обставин, вважає подальше спільне життя з відповідачем неможливим, воно буде суперечити їхнім інтересам. Їхній шлюб остаточно розпався і зберегти його неможливо, а тому змушена звернутись до суду із даним позовом. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, на виклик суду не зявився, про причину неявки не повідомив, тому суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянув справу заочно за його відсутності на підставі наявних у ній доказів. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони вступили в шлюб 17 березня 2009 року, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківської міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №342 та 17 березня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківської міського управління юстиції видано свідоцтво про шлюб 1-НМ №065779. Судом також встановлено, що від шлюбу в сторін народився син [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-СГ №230714 від 01 квітня 2010 року. Сімя позивачки та відповідача фактично розпалася та існує тільки формально. Шлюбні відносини між ними припинилися остаточно. Згідно із\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 51 Конституції України та ч. 1 статті 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно із\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що сторонам недоцільно надавати строк на примирення, оскільки не бачить можливості такого примирення між ними, цей строк не змінить відношення позивачки до шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін, тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved