Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Красноармійськвугілля» ВП «шахта «ім. Г. Димитрова» про відшкодування моральної шкоди, пов'язаної з професійним захворюванням на виробництві. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у період з 23.07.1974 р. по 28.02.1998 р. та з 09.09.1998 р. по 04.12.2012 р. він працював на шахті «ім. Г.М. Димитрова» ВО «Красноармійськвугілля, правонаступником яких є Державне підприємство «Красноармійськвугілля», на різних посадах а у період з 09.09.1998 р. по 04.12.2012 р. у якості ГРОЗ 5 розряду з повним робочим днем під землею. В умовах шкідливих факторів на вугільних підприємствах загалом він має стаж роботи 34 роки. В результаті тривалої роботи у шкідливих підземних умовах з тяжкою фізичною працею, висновком від 12.03.2014 р. центральної лікарсько-експертної комісії Інституту медицини праці національної академії медичних наук України йому встановлено професійне захворювання: хронічна попереково-крижова радикулопатія в стадії неповної ремісії з помірними статико-динамічними порушеннями та больовим компонентом; хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легким ступенем зниження слуху (2ст.) - за класифікацією Остапкович В.Є. та Пономарьової Н.І. Захворювання професійні вперше. 17 квітня 2014 р. після проведення розслідування хронічного професійного захворювання комісією було складено акт форми П-4. 22.05.2014 р. Донецька обласна професійна МСЕК встановила йому 40% втрати працездатності, з яких 25% по хронічній попереково-крижовій радикулопатії та 15% по хронічній двобічній сенсоневральній приглухуватості. Рекомендовано медикаментозне лікування, професійної радикулопатії та слухопротез. Також йому протипоказана важка фізична праця, робота в підземних умовах, у вимушеній робочій позі, інтенсивного шуму та робота в умовах впливу небезпечних чинників виробничого середовища. 04 грудня 2012 р. Відповідачем його було звільнено по інвалідності за станом здоров'я. Димитровським Фондом ССНВВПЗ йому призначена одноразова допомога та щомісячна грошова страхова сума. Моральна шкода у зв'язку з професійним захворюванням йому не призначалася та не виплачувалась. Протее, внаслідок професійного захворювання йому заподіяна моральна шкода, яку він відчуває з часу захворювання та продовжує відчувати до тепершнього часу. Заподіяну йому моральну шкоду він оцінює у 400 000 (чотириста тисяч) грн. Оцінюючи моральну шкоду в зазначену суму, він виходив із тривалості й глибини його душевних страждань, чисельності негативних наслідків для нього, що викликані внаслідок захворювання, а також з фактичного значного погіршення стану здоров'я. До судового засідання позивач та його представник не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, наполягали на задоволені позовних вимог. Представник відповідача - ДП «Красноармійськвугілля» позовні вимоги не визнав. Надав суду заяви про розгляд справи без його участі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено. [PERSON] у період з 23.07.1974 р. по 28.02.1998 р. та з 09.09.1998 р. по 04.12.2012 р. працював на шахті «ім. Г.М. Димитрова» ВО «Красноармійськвугілля, правонаступником яких є Державне підприємство «Красноармійськвугілля», на різних посадах а у період з 09.09.1998 р. по 04.12.2012 р. у якості ГРОЗ 5 розряду з повним робочим днем під землею. 04 грудня 2012 р. ДП «Красноармійськвугілля» ВП «шахта «ім. Г. Димитрова» його було звільнено по інвалідності за станом здоров'я. (а. с. 2-6). В умовах шкідливих факторів на вугільних підприємствах загалом він має стаж роботи 34 роки. В результаті тривалої роботи у шкідливих підземних умовах з тяжкою фізичною працею, висновком від 12.03.2014 р. центральної лікарсько-експертної комісії Інституту медицини праці національної академії медичних наук України [PERSON] встановлено професійне захворювання: хронічна попереково-крижова радикулопатія в стадії неповної ремісії з помірними статико-динамічними порушеннями та больовим компонентом; хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легким ступенем зниження слуху (2ст.) - за класифікацією Остапкович В.Є. та Пономарьової Н.І. Захворювання професійні вперше. 17 квітня 2014 р. після проведення розслідування хронічного професійного захворювання комісією було складено акт форми П-4. (а. с. 10-12). 22.05.2014 р. Донецька обласна професійна МСЕК встановила йому 40% втрати працездатності, з яких 25% по хронічній попереково-крижовій радикулопатії та 15% по хронічній двобічній сенсоневральній приглухуватості. Рекомендовано медикаментозне лікування, професійної радикулопатії та слухопротез. Також йому протипоказана важка фізична праця, робота в підземних умовах, у вимушеній робочій позі, інтенсивного шуму та робота в умовах впливу небезпечних чинників виробничого середовища. (а. с. 13). Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв\-`\-\-язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя. Законом України «Про охорону праці», а саме, ч. 1 ст. 9, було визначено, що відшкодування шкоди, заподіяної працівнику внаслідок ушкодження здоров'я або у випадку смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Відповідно до змін, внесених до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» від 23 лютого 2007 року були виключені положення щодо відшкодування моральної шкоди з Фонду соціального страхування. Проте, право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу. Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам ст. 22 Конституції України. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються лише у випадках, передбачених законодавством. Позивач [PERSON] отримав професійне захворювання і при цьому мала місце протиправність дій відповідача Відокремленному підрозділі «Шахта «ім. Г. М. Димитрова» Державного підприємства «Красноармійськвугілля», пов'язаних з порушенням Закону України «Про охорону праці», «Правил безпеки у вугільних шахтах», що стало причиною нещасного випадку. Вищезазначене законодавство, а також роз'яснення Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. із змінами від 25.05.2001 р. «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» пов`язують факт заподіяння моральної шкоди не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Виходячи із наведених вище обставин, довідки МСЕК, суд вважає, що позивачу заподіяно моральну шкоду, і згідно ст. 237-1 КЗпП України, роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України, позивач має право на його відшкодування. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує ступінь, характер, обсяг і тривалість страждань, а саме значне погіршення стану здоров`я позивача, те, що професійна працездатність в зв`язку з нещасним випадком на виробництві втрачена на 40%. Виходячи із викладенного, суд вважає можливим стягнути з відповідача Державного підприємства «Красноармійськвугілля» на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 40 000 (сорок тисяч) грн. Згідно до ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я. Оскільки моральна шкода у позивача виникла внаслідок ушкодження здоров»я, пов'язаного з травмою на виробництві, то заперечення відповідача являються необґрунтованими. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача Державного підприємства «Красноармійськвугілля» на користь держави підлягають стягненню судові витрати: по сплаті судового збору - в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial