Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому вказав, що він та відповідачка [PERSON] знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 04.06.1993 по 15.06.2006 рік. Від шлюбу мають доньку [PERSON] . Сім`я мешкала у комунальній квартирі за адресою: [ADDRESS] . 11.03.2011 року рішенням Хортицького районного суду міста Запоріжжя змінено договір найму та визначено порядок користування квартирою за адресою [ADDRESS] , виділивши [PERSON] , [PERSON] у користування кімнату [ADDRESS] площею 12,5 кв.м., та виділено [PERSON] , кімнату № 4 площею 18, 5 кв. м. Підсобні приміщення (кухню, ванну кімнату, туалет, коридор) залишено в сумісному користуванні. Після ухвалення рішення цивільній справі, сторони приватизували належні житлові приміщені. Позивач є власником 3/5 часток квартири за адресою: [ADDRESS] . 25.08.2016 року на підставі Договору купівлі - продажу часток квартири , посвідченого приватним нотаріусом Куропятніковою Т.М., [PERSON] продала, а [PERSON] придбав 2/5 часток квартири за адресою: [ADDRESS] , який в належну йому на праві власності частину квартири, не реєструвався, та не вселявся. 24.09.2019 року на підставі Договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Чорненькою О.М., [PERSON] придбав у [PERSON] 2/5 часток квартири за адресою: [ADDRESS] , і на теперішній час є єдиним власником квартири. Під час укладання Договору купівлі - продажу у нотаріуса, стало відомо, що у квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] , [PERSON] . До даного часу відповідачі добровільно свою реєстрацію у зазначеній квартирі не скасували, адреса фактичного проживання відповідачів не відома, стосунки з ними не підтримує. Відповідачки, після продажу 25.08.2016 року 2/5 часток спірної квартири відповідачкою [PERSON] , у квартирі не з`являлися, їхніх речей у квартирі немає. Ніякої угоди, між позивачем та відповідачем [PERSON] з приводу того, що відповідач не буде мешкати в зазначеній квартирі, при тому буде в ній зареєстрована, немає. На даний час дуже зросли комунальні послуги по квартирі. Відповідачі не надають матеріальної допомоги. Йому, як інваліду II групи, дуже важко сплачувати комунальні послуги по квартирі, у тому числі за осіб, які у квартирі зареєстровані, але не мешкають. Також не має можливості надати в відділ субсидій довідки про доходи відповідачів для отримання субсидії, яка на даний час дуже необхідна. Просить суд усунути перешкоди в користуванні власністю, шляхом визнання відповідачів, [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Хортицького\~районного суду\~м.\~Запоріжжя від\~27.12.2019\~року відкрито\~провадження по\~справі,\~та встановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. У встановлений ухвалою від 27.12.2019 року строк відповідачам на подання відзиву, від відповідачів, відзив не надійшов. Відповідно до ст. 130 ч.9 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Відповідно до ст. 130 ч. 10 ЦПК України, якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, відзив на позов не надали, на офіційному веб-порталі суду було розміщено оголошення про час і місце розгляду справи, та виклик до суду. Відповідно до ст. 128 ч. 11 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Судом були використані можливі способи сповіщення відповідачів про наявність справи у суді, та виклик до суду, але вони результатів не дали. Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. У суду є підстави для ухвалення заочного рішення. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, щовідповідно до відомостей з Державного реєстру прав на нерухоме майно,з 13.04.2016 року, [PERSON] являється власником 3\\5 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , а інші 2\\5 частини квартири належать відповідачу [PERSON] . Відповідно до договору купівлі-продажу від 25.08.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Куропятніковою Т.М., та зареєстрованого в реєстрі за № 2721, [PERSON] продала [PERSON] належні їй на праві спільної часткової власності 2/5 часток квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до договору купівлі-продажу від 24.09.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Чорненькою О.М., та зареєстрованого в реєстрі за № 908, [PERSON] продав [PERSON] 2/5 часток квартири за адресою: [ADDRESS] , які належали йому на підставі договору купівлі-продажу від 25.08.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Куропятніковою Т.М., та зареєстрованого в реєстрі за № 2721. Таким чином судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до довідок Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 20.12.2019 року, у спірній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] , [PERSON] . Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають можливість використовувати житло для власного проживання, членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним користування і розпорядження своїм майном. Верховний Суд України в своїй постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11 зазначив, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом одну з таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , правом власності в спірному приміщенні не володіють, договір найму житла з ними не укладався. Факт не проживання відповідачів у спірній квартирі, окрім тверджень позивача підтверджуються довідкою ОСББ «Бульвар Будівельників 23» від 12.12.2019 року, письмовими поясненнями [PERSON] , [PERSON] , наданими до суду. Суду не надано даних, що відповідачі сплачують комунальні платежі, приймають участь в утриманні житла, а також наявності їх особистих речей в квартирі. Реєстрація місця проживання\~[PERSON] , [PERSON] \~у спірній квартирі створює позивачу певні складнощі у розпорядженні квартирою, адже він вимушений нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, та не може скористатися у повній мірі своїм правом на отримання субсидії. Крім того, пунктом 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», передбачено, що під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сімї, а також членами сімї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Право користування житловим приміщенням власником житла є одним із засобів реалізації права власності і\~похідним від права власника на житло, таким чином внаслідок припинення права власності на житлове приміщення, особа втрачає і право користування цим приміщенням. Аналізуючи надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно приписів п.9 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Позивач звільнений від сплати судового збору так як є інвалідом 2 групи. У відповідності до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що з відповідачів в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,4 грн.

Outcome: approved