overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 1996 року. Шлюб реєструвався відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Синельниківської міської ради Дніпропетровської області за актовим записом №44. Від спільного життя мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], та повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вважає, що сімя розпалася через безвідповідальну поведінку відповідачки, яка постійно влаштовувала сварки, не бажала жити з сімєю, яка у неї є, виховувати своїх дітей у повній родині, турбуватися про неї. Це поступово віддаляло подружжя один від одного та позивач вимушений був протягом трьох місяців жити у будинку своїх батьків. Вважає, що при таких обставинах подальше збереження шлюбу неможливо, а тому просить шлюб з відповідачем розірвати. Спору про місце проживання дітей та поділ сумісного майна на даний час немає. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Жигуліна». Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя та наявність неповнолітньої дитини приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи, а саме: свідоцтвом про одруження серії І-КИ №094596 [PERSON] та [PERSON], свідоцтвом серії 1-КИ №034388 про народження [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Відповідно до ст..113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~Згідно з ч.2\~ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 03 вересня 1994 року. Шлюб реєструвався Новогнідською сільською Радою народних депутатів Синельниківського району Дніпропетровської області за актовим записом №12. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Позивач зазначив, що шлюбні відносини з відповідачем вони припинили і не підтримують. Фактично не проживають разом з початку вересня 2019 року. На даний час позивач проживає з іншою жінкою і має намір створити нову сім`ю. Відповідач також проживає з іншим чоловіком. Позивач вважає, що примирення між ними неможливе, тому просить шлюб з відповідачем розірвати. До початку судового засіданні від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Судові витрати не стягувати з відповідача. Відповідач [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Також просить не стягувати з неї судові витрати, врахувати її скрутне матеріальне становище, оскільки на даний час вона не працює. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. Факт реєстрації шлюбу між сторонами підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим 03.09.1994 року Новогнідською сільською Радою народних депутатів Синельниківського району Дніпропетровської області за актовим записом №12. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно з ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя та наявність неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються встановленими в судовому засіданні обставинами. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що існують законні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 31 липня 2010 року. Шлюб реєструвався виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області за актовим записом №13. Від шлюбних відносин мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначив, що під час спільного проживання стосунки між ними поступово зіпсувались, та все одно вони неодноразово намагались зберегти сім`ю. Однак, їм це не вдалось, що призвело до остаточного припинення шлюбних відносин у лютому 2020. З відповідачем не проживають однією сім`єю, не ведуть спільне господарство, не підтримують сімейні відносини як подружжя. Кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. Позивач вважає, що примирення між ними неможливе, тому просить шлюб з відповідачем розірвати, строк на примирення не надавати, судові витрати покласти на позивача. До початку судового засіданні від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає повністю, після розлучення просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. Факт реєстрації шлюбу між сторонами підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 31.07.2010 виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області за актовим записом №13. Факт наявності спільної дитини підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] про народження [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно з ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст..113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя та наявність неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються встановленими в судовому засіданні обставинами. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що існують законні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 01 жовтня 2010 року. Від спільного життя мають малолітню дитину сина - [PERSON] - [INFO]. Шлюбні відносини між ним та відповідачкою припинені з червня 2012 року з тієї причини, що між ними відсутні взаєморозуміння, довіра, дружба, взаємодопомога. З вказаного часу вони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і не може бути збережена, тому що між ними втрачено почуття любові та поваги ,а тому він прийшов до переконання про необхідність розірвати шлюб. Примирення неможливе. Спору про поділ майна, місце проживання та утримання малолітньої дитини не має . Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився. Суду надана заява з проханням справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не з'явилася. Суду надана заява з проханням справу розглядати за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.10.2010 року /а.с.14/. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с. 15/ У судовому засіданні достовірно встановлені фактичні взаємовідносини подружжя і причини розірвання шлюбу - це фактичне припинення шлюбних відносин сторонами і їх окреме проживання тривалий час. Таким чином, суд приходить до переконання, що сім'я розпалася остаточно і подальше спільне життя подружжя є неможливим, оскільки сторони спільно не проживають, спільне господарство не ведуть, втратили один до одного почуття любові та поваги, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд враховує, що між сторонами спору про місце проживання, утримання малолітньої дитини та про поділ майна на теперішній час не має. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 04 жовтня 2003 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки між ними постійно виникали сварки, що потягло за собою втрату почуття любові та поваги один до одного, в зв»язку з чим з вересня 2010 року вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Неповнолітня дитина проживає разом з відповідачкою і він надає матеріальну допомогу на утримання дитини у добровільному порядку. В подальшому дитина також залишиться проживати з відповідачкою і він буде сплачувати аліменти на її утримання по виконавчому листу. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, а тому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Суду надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Вiдповiдачка [PERSON] в судове засiдання не з»явилася. Про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Суду надана письмова заяву з проханням розглянути справу без її участі. Позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтву про одруження серії [NUMBER], сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.10.2003 року, актовий запис № 402/а.с.5/. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що сторони мають неповнолітню дитину-сина [PERSON], [INFO]/а.с.6/. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом достовірно встановлені фактичні взаємовідносини подружжя і причини розірвання шлюбу - це фактичне припинення шлюбних відносин сторонами. Таким чином, суд приходить до переконання, що сім'я розпалася остаточно і подальше спільне життя подружжя є неможливим, оскільки протягом тривалого періоду часу, а саме з вересня 2010 року шлюбні стосунки між сторонами не підтримуються, що в подальшому призвело до припинення їх спільного проживання та ведення спільного господарства, а також вони втратили почуття любові та поваги один до одного, що перешкоджає збереженню шлюбу і суперечить інтересам сторін. Таким чином, на підставі вище викладеного, суд приходить до переконання, що зазначені обставини перешкоджають збереженню шлюбу і суперечать інтересам сторін, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 27 червня 1980 року. Від спільного життя мають дитину доньку, яка на цей час є повнолітньою. Шлюбні відносини між ним та відповідачкою припинені з 2010 року з тієї причини, що між ними відсутні взаєморозуміння, вони мають різні погляди на сімейне життя, у результаті чого вони втратили почуття любові та стали чужими людьми. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і не може бути збережена, а тому він прийшов до переконання про необхідність розірвати шлюб. Примирення неможливе. Спору про поділ майна на теперішній час не має . Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився. Суду надана заява з проханням справу розглядати за його відсутністю позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON]. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не з'явилася. Суду надана заява з проханням справу розглядати за її відсутності, оскільки вона є інвалідом 1 групи і не може приймати участь у судовому процесі. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.06.1980 року /а.с.7/. У судовому засіданні достовірно встановлені фактичні взаємовідносини подружжя і причини розірвання шлюбу - це фактичне припинення шлюбних відносин сторонами. Таким чином, суд приходить до переконання, що сім'я розпалася остаточно і подальше спільне життя подружжя є неможливим, оскільки сторони спільно не проживають, спільне господарство не ведуть, втратили один до одного почуття любові та поваги, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд враховує, що між сторонами спору про поділ майна на теперішній час не має. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 12 вересня 2007 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, дітей від цього шлюбу вони не мають. За час перебування у шлюбі не вдалося створити міцну сім'ю, сторони мають різні погляди на життя та несумісні характери, тривалий час проживають окремо, подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача . В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідачка проти позову заперечувала, посилаючись на те, що між нею та позивачем є спірні майнові питання, які необхідно вирішити , перебуваючи в шлюбі, підтвердила факт припинення подружнього життя з позивачем з вересня 2017 року, заявила про систематичне застосування щодо неї насильницьких дій з боку позивача та його сина. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 12 вересня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу дітей не мають. З пояснень сторін вбачається, що вони припинили подружні відносини у вересні 2017 року через відсутність взаєморозуміння та різні життєві погляди, з того часу відповідачка проживає окремо, реальних спроб до примирення та збереження сім»ї сторони не виявляють. Відповідачка заперечує проти розлучення лише через наявність спору з позивачем щодо спільного майна та боргів. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позиція відповідачки щодо суті спору не може бути причиною для збереження сім'ї. Питання майнового характеру вирішуються сторонами окремо і жодним чином не впливають на вирішення питання про розірвання шлюбу. Тому, з'ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини їх життя, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і тому шлюб між ними має бути розірвано. На підставі ч.6 ст.141 ЦПК України судові витрати на користь держави стягуються з відповідачки. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з [PERSON] він перебуває у шлюбі з 07 листопада 1989 року, який був зареєстрований Сітраківською сільською радою Чертківського району Ростовської області Російської Федерації, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 07 листопада 1989 року зроблено запис за № 11. Вказав, що від шлюбу сторони дітей не мають. Зазначив, що з травня 2017 року шлюбні відносини між ним та [PERSON] фактично були припинені, внаслідок того, що вони мають різні погляди на сімейне життя, між ними відсутнє взаєморозуміння, в звязку з чим вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам, оскільки між ним та відповідачем втрачено почуття любові та поваги, а тому просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надала суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення, а справу просила розглянути в її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 листопада 1989 року, що був зареєстрований Сітраківською сільською радою Чертківського району Ростовської області Російської Федерації, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 07 листопада 1989 року зроблено запис за № 11. Фактично шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] з травня 2017 року були припинені, внаслідок того, що кожний із подружжя має різні погляди на сімейне життя, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, в звязку з чим сторони шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Від наведеного шлюбу сторони дітей не мають. Спір про розподіл спільного сумісного майна на час розгляду даної справи між позивачем та відповідачем відсутній. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечило б інтересам сторін. Суд вважає, що сімя розпалася остаточно та її збереження є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved