Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд до відповідача [PERSON] з позовною заявою про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.10.2007 міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №3427. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 04.10.2007 зареєструвала з відповідачем шлюб, в якому народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до розпаду сім'ї. На даний час між сторонами ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Позивач переконана, що сім'я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально. Ухвалою від 21.06.2018 позов прийнято та відкрито загальне позовне провадження у справі. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, за змістом якої позов підтримує в повному обсязі, просить такий задоволити, а розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. У зв'язку з неявкою сторін та з врахуванням поданих заяв фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, постановляючи рішення, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 04.10.2007 між сторонами зареєстровано шлюб міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №3427, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 04.10.2007, проте, міцної сім'ї не створили. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Сторони тривалий час не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Згідно ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнав, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, а відтак, шлюб слід розірвати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Встановлено, що позивачем понесено витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, у розмірі 704,80 грн., відтак, останній слід повернути з державного бюджету 50 відсотків вищезгаданої суми, що становить 352, 40 грн., а решту судових витрат у розмірі 352, 40 грн. стягнути з відповідача на її користь. На підставі ст.ст. 105, 109, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved