Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 з усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дітей; допустити негайне виконання рішення суду. На обґрунтування позову зазначила, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, [PERSON] перебуває з 2001 року. Від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З 13 листопада 2011 року сторони офіційно розлучилися, діти проживають разом із позивачем по справі. Син [PERSON] страждає на дитячий церебральний параліч потребує постійної допомоги та догляду, знаходиться на повному утриманні позивача, оскільки, відповідач добровільно допомогу не надає. Позивач стверджує, що їй самій важко купувати дітям одяг, взуття, іграшки, продукти харчування, ліки, все, що необхідно для нормального життя та розвитку дітей. Відповідач [PERSON] не бажає добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дітей у встановленому законом розмірі, та більш того, має можливість надавати матеріальну допомогу. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з чим суд, з урахуванням згоди позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~ розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2001 року, від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 9-10). Згідно змісту позовної заяви, сторони розірвали шлюб 13 листопада 2011 року, діти проживають разом із позивачем по справі. Син [PERSON] страждає на дитячий церебральний параліч потребує постійної допомоги та догляду, що підтверджується копією виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого (а.с.11-12). З доводів позовної заяви вбачається, що сторони спільного господарства не ведуть та не мають загального бюджету, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання двох неповнолітніх дітей у добровільному порядку. Позивач стверджує, що їй самій важко купувати дітям одяг, взуття, іграшки, продукти харчування, ліки, все, що необхідно для нормального життя та розвитку дітей. На теперішній час між сторонами не досягнуто домовленостей щодо умов та порядку утримання їх малолітньої дитини, а тому вказаний спір підлягає вирішенню судом. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердів грошовій сумі. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в зв'язку з тим, що діти потребують матеріальної допомоги від батька, який згідно закону повинен утримувати дітей і має можливість це робити. Розмір аліментів який просить стягнути позивач, суд вважає обґрунтованим та доцільним. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved