Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що його братові [PERSON], котрий помер 05.05.2016 року, належало будинковолодіння по вул.Тарасівка, 31 в с.Буховичі Мостиського району Львівської області. За свого життя своїм майном брат не розпорядився. Він являється спадкоємцем другої черги спадкування за законом. Спадкоємці першої черги спадкування відсутні. Вказує, що у встановлений законом строк звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за законом, після смерті брата [PERSON], однак йому було відмовлено в утриманні свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки належним чином не було оформлено [PERSON] за життя право власності на зазначене будинковолодіння. З огляду на наведені обставини, просив суд ухвалити рішення, яким визнати за ним, позивачем [PERSON], право власності на будинковолодіння, що знаходиться по вул.Тарасівка, 31 в с.Буховичі Мостиського району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON], котрий помер 05.05.2016 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить суд справу слухати у його відсутності. Представник відповідача Мостиської міської ради Львівської області в судове засідання не зявився, проте подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності та проти позову не заперечує. Представник третьої особи - Мостиської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, проте подав заяву в якій просить суд справу розглядати у його відсутності. Третя особа приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надіслав копію спадкової справи 733/2016, заведеної після смерті [PERSON], котрий помер 05.05.2016 року. Просив розгляд вказаної справи проводити у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що будинковолодіння по вул.Тарасівка, 31 в с.Буховичі Мостиського району Львівської області належало спадкодавцю [PERSON] 05.05.2016 року відкрилася спадщина внаслідок смерті [PERSON] До складу спадкового майна, що належало спадкодавцю, входило зазначене вище будинковолодіння. Спадкодавець [PERSON] за життя своїм майном не розпорядився. Спадкоємці першої черги спадкування відсутні. Слід зазначити, що позивач [PERSON], як спадкоємець другої черги спадкоємців за законом, у встановленому законом порядку прийняв дану спадщину, так як своєчасно звернувся в нотаріальну контору із заявою про її прийняття. Разом з тим, позивач [PERSON] не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити своїх спадкових прав, зокрема оформити право власності на спірне будинковолодіння, оскільки на таке спадкодавцем [PERSON] за життя належним чином не оформлено право власності. Вказані обставини підтверджуються: копією свідоцтва про смерть [PERSON]; довідками, виданими Пнікутською сільською радою Мостиського району Львівської області; копією паспорта позивача [PERSON], спадковою справою за №733/2016 року, заведеною приватним нотаріусом Мостиського районного нотаріального округу [PERSON], після смерті [PERSON], котрий помер 05.05.2016 року, довідкою виданою КП «Мостиське РБТІ». Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Як відомо із ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст.1223 ЦК України право на спадщину мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ст.1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ч.1 та 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши такі в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача [PERSON] Наявними у справі доказами установлено, що останній є спадкоємцем за законом майна [PERSON], у відповідності до вимог ст.1269 ЦК України вчинив дії, які свідчать про прийняття ним спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті останнього, а тому суд вважає, що є всі підстави для визнання за [PERSON] права власності на спірне будинковолодіння.

Outcome: approved