Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся з вказаним позовом до суду, в якому просить: встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], яка померла 04 травня 2012 року, та [PERSON], який помер 06 серпня 2003 року; визнати за ним, [PERSON], право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, які розташовані за адресою: Харківська область, м. Люботин, с. Коваленки, вул. Абдулова, 51-А, в порядку спадкування за законом: в 1/2 частині після смерті матері [PERSON], померлої 04 травня 2012 року, та в 1/2 частині після смерті брата [PERSON], померлого 08 лютого 2015 року; визнати за ним, [PERSON], право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, які розташовані за адресою: Харківська область, м. Люботин, с. Коваленки, вул. Абдулова, 38, в порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON], померлого 08 лютого 2015 року. В обґрунтування позову [PERSON] вказував, що житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, с. Коваленки, вул. Абдулова, 51-А, зареєстрований за його матірю [PERSON], яка померла 04 травня 2012 року, та житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, введений в експлуатацію 22 листопада 1982 року, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, с. Коваленки, вул. Абдулова, 38, був збудований його братом [PERSON], який помер 08 лютого 2015 року, єдиним спадкоємцем на відкриту спадщину після смерті матері та брата є позивач. Однак, свої спадкові права [PERSON] оформити в нотаріальній конторі не має можливості, так як між ним та його матірю не встановлений факт родинних відносин, саме тому він був змушений звернутися з позовною заявою до суду. В судове засідання позивач, [PERSON], не зявився, але подав до суду письмову заяву, в якій вказував, що повністю підтримує позовні вимоги та просить справу розглядати за його відсутності. Люботинська міська рада Харківської області до суду подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи за позовом [PERSON] до Люботинської міської ради Харківської області про визнання права власності на житлові будинки з надвірними будівлями та спорудами, в порядку спадкування за законом без участі її представника за наявними доказами згідно чинного законодавства. В судовому засіданні встановлено наступне. Спірними є житлові будинки, один з яких розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, с. Коваленки, вул. Абдулова, 51-А, та належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 квітня 2009 року, реєстровий номер № 3-634 та договору про розподіл спадкового майна, посвідчений Другою державною нотаріальною конторою Харківського району, реєстровий номер № 3-634 від 07 квітня 2009 року, а інший житловий будинок розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, с. Коваленки, вул. Абдулова, 38, який збудований [PERSON] та введений в експлуатацію відповідно до акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію житлового будинку від 22 листопада 1982 року. Відповідно до технічного паспорту, виготовленого на замовлення [PERSON] КП «Люботинське бюро технічної інвентаризації» від 20 вересня 2009 року на земельній ділянці, що розташована за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Абдулова, 51-а, були побудовані: житловий будинок літ. «А-1» з сіньми літ. «а», ганком літ. «а1», загальною площею 30,40 кв.м., із них житловою площею 14,10 кв.м., підсобною площею 10,60 кв.м., холодною площею 5,70 кв.м., сараї літ. «Б», «Е», «Ж», погріб літ. «бп», навіси літ. «В», «Д», вбиральня літ. «Г», огорожа 1-3. Згідно із копії витягу наданого КП «Люботинське бюро технічної інвентаризації» № 22489953 від 15 квітня 2009 року житловий будинок, що розташований за адресою Харківська область, м. Люботин, вул. Абдулова, 51-А зареєстровано за [PERSON] 04 травня 2012 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ВЛ № 349766, виданим 05 травня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, про що зроблений відповідний актовий запис № 148. Відповідно до положень ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємцями на відкриту спадщину, що складається із житлового будинку, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, с. Коваленки, вул. Абдулова, 51-А, після смерті [PERSON] є її сини [PERSON] та [PERSON], що відповідає ст. 1261 ЦК України, відповідно до вимог якої при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є діти, той з подружжя, який пережив спадкодавця, батьки померлого. Відповідно до довідки Другої Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 1355/01-16 від 14 вересня 2016 року після смерті [PERSON], померлої 04 травня 2012 року, до нотаріальної контори в шестимісячний строк із заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину нікому не видавалися. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з книги для реєстрації місця проживання громадян разом із [PERSON] постійно проживав її син [PERSON], а також відповідно до довідки квартального комітету № 17 від 18 серпня 2016 року [PERSON] за період з 2011 по теперішній час фактично проживає за адресою: [INFO], а тому на момент відкриття спадщини він проживав разом із спадкодавцем. З копії свідоцтва про одруження серія І-ЯР № 151791 від 02 січня 1956 року виданим відділом ЗАГС Манченківської сільської ради Харківського району Харківської області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 02 січня 1956 року уклали шлюб та подружжю було присвоєно спільне прізвище «Коваленко». Відповідно до копії свідоцтва про народження серія ГД № 838179 від 31 серпня 1956 року, виданим відділом ЗАГС Манченківської сільської ради Харківського району Харківської області, 12 серпня 1956 року народився [PERSON], батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON], а згідно із копією свідоцтва про народження серія V-УР № 1237431 від 04 березня 1965 року виданим Люботинським міським бюро ЗАГС Харківської області 09 лютого 1965 року народився [PERSON], батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON]. Тому суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] є рідними братами, оскільки народжені в період шлюбу спільними батьками [PERSON] та [PERSON], а в свідоцтві про народження позивача при написанні імені його матері була допущена помилка в графі по-батькові, а саме зазначено «Федорівна» замість необхідного «Федосіївна». Також факт родинних відносин спадкодавиці [PERSON] та спадкоємця [PERSON] підтверджується копією книги для реєстрації місця проживання громадян, згідно із записами якої [PERSON] з 19 березня 1965 року, а [PERSON] з 20 грудня 1976 року були зареєстровані за адресою Харківська область, м. Люботин, с. Коваленки, вул. Абдулова, 51-А, та копією паспорта позивача, в якому зареєстровано його місце проживання за період з 14 липня 1981 року по 10 вересня 2002 року за адресою - Харківська область, м. Люботин, с. Коваленки, вул. Абдулова, 51-А. Отже, суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] являються рідними дітьми [PERSON] та прийняли спадщину у виді житлового будинку після її смерті, в рівних частинах, тобто по 1/2 частині. 08 лютого 2015 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-ВЛ № 480339, виданим 12 лютого 2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 63. Тому з 08 лютого 2015 року відкрилася спадщина після смерті [PERSON], яка складається з 1/2 частини житлового будинку, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Абдулова, 51-4, та житлового будинку, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Абдулова, 38. Відповідно до технічного паспорту, виготовленого на замовлення [PERSON] КП «Люботинське бюро технічної інвентаризації» від 08 серпня 2016 року на земельній ділянці, що розташована за адресою: Харківська область, м. Люботин, с. Коваленки, вул. Абдулова, 38, були побудовані: житловий будинок літ. «А-1» з верандою літ. «а», ганком літ. «а1», загальною площею 56,60 кв.м., із них житловою площею 22,70 кв.м., підсобною площею 18,70 кв.м., холодною площею 15,20 кв.м., сарай літ. «Б», вбиральня літ. «В», огорожа 1-3. Згідно із довідкою № 216 від 10 серпня 2016 року виданою КП «Люботинське бюро технічної інвентаризації» право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, с. Коваленки, вул. Абдулова, 38 не зареєстровано. Проте, відповідно до акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію житлового будинку від 22 листопада 1982 року, житловий будинок за адресою: Харківська область, м. Люботин, с. Коваленки, вул. Абдулова, 38, було введено в експлуатацію. Питання набуття права власності в період часу забудови спірного домоволодіння регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п'яти як у місті, так і поза містом. Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року. Згідно з пунктами 6, 7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції). Зокрема, за пунктом 10 цього переліку таким правовстановлюючим документом про право власності на жилий будинок, збудований після видання Указу від 26 серпня 1948 року, є затверджений виконавчим комітетом місцевої ради народних депутатів акт державної комісії про прийняття будинку в експлуатацію. Таким чином, з моменту затвердження виконавчим комітетом місцевої ради народних депутатів акта державної комісії про прийняття збудованого громадянином житлового будинку цей громадянин набув статусу власника житлового будинку. З цього слідує, що власником житлового будинку, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, с. Коваленки, вул. Абдулова, 38, був [PERSON] на підставі акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію житлового будинку від 22 листопада 1982 року. Відповідно до довідки Другої Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 1355/01-16 від 14 вересня 2016 року після смерті [PERSON], померлого 08 лютого 2015 року, до нотаріальної контори в шестимісячний строк із заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину нікому не видавалися. Згідно із положеннями ст. 1262 ЦК України до другої черги спадкування за законом відносяться брати та сестри спадкодавця, його бабатадід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Разом із спадкодавцем, [PERSON], на момент відкриття спадщини мешкав його брат [PERSON], що підтверджується довідкою квартального комітету № 17 від 18 серпня 2016 року, якій зазначено, що [PERSON] фактично проживав за адресою: [INFO]. Отже, суд приходить до висновку, що [PERSON] як спадкоємець другої черги прийняв спадщину після смерті брата [PERSON], який помер 12 лютого 2015 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved