Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказує, що 12 серпня 2000 року між сторонами у справі зареєстровано шлюб, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Однак, у зв`язку із труднощами у взаєморозумінні шлюбні відносини з відповідачкою [PERSON] фактично припинено більше року тому, подальші спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить розірвати шлюб з відповідачкою. Відповідно до ухвали судді Диканського районного суду Полтавської області від 26.01.2021 вказаний позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, але надав суду письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, вказує, що примирення подружжя не можливе та просить розгляд справи проводити у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнала в повному обсязі, наміру примирення з чоловіком не має та просила розгляд справи проводити у її відсутність. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних технічних засобів не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі 12 серпня 2000 року зареєстрували шлюб у відділі РАГС Котелевського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 50, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 17). Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалося через труднощі у взаєморозумінні. Шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені більше року, відновлювати їх позивач наміру і бажання не має. Спільне господарство сторони не ведуть. Відповідачка [PERSON] , будучи ознайомленою із позовною заявою та доданими до неї документами, що підтверджується наявною у матеріалах справи поштовою розпискою про отримання цих документів відповідачем, не надала суду відзиву на позов чи якихось заперечень проти нього, у поданій до суду заяві, вказала, що наміру примирення з позивачем немає, підстави для збереження шлюб відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. При цьому, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що прямо вказано в ст. 24 цього Кодексу. Згідно із ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені судом обставини свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а також інтересам їхнього неповнолітнього сина, який повинен виховуватись в атмосфері доброзичливості, комфорту та любові, а тому, відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами слід розірвати. У справі відсутній спір щодо місця проживання дітей, згідно позовної заяви, сторони в позасудовому порядку визначили їхнє місце проживання з матір`ю. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вирішення судом питання про прізвище, яке бажає мати той з подружжя, який змінював його під час державної реєстрації шлюбу, залежить від зазначення відповідних вимог у поданих до суду заяві або позові. Питання про вибір прізвища не зазначено у позовних вимогах, відповідачем будь яких заяв щодо зміни прізвища, після розірвання шлюбу також не подано, тому воно не було предметом судового розгляду суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved