Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом, просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані по [ADDRESS], укладений 05 жовтня 2014 року між продавцями [PERSON] і [PERSON] та покупцем [PERSON] та визнати за ним право власності на вказаний житловий будинок загальною площею 73,20 кв.м. та на господарські споруди: сарай, ганок та колодязь питний, посилаючись на те, що 05 жовтня 2014 року між сторонами був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку. Він, як покупець зазначеного нерухомого майна, виконав належним чином всі взяті на себе договірні зобов'язання, що викладені в договорі купівлі-продажу, але продавці житлового будинку [PERSON] та [PERSON] фактично ухилились від нотаріального посвідчення зазначеного договору купівлі-продажу та його державної реєстрації, що і змусило його звернутись з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, свій позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідачів [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явилась, але письмово повідомила суд про розгляд справи без її участі, без застосування технічних засобів, позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. В попередньому судовому засіданні встановлено, що 05 жовтня 2014 року між продавцями [PERSON] і [PERSON] та покупцем [PERSON] договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані по [ADDRESS]. Відповідно до ч.4 ст.203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, а тому в даних правовідносинах слід керуватися положеннями ст.657 ЦК України, якою визначено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно положень ч.1 ст.220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Із ч.2 ст.220 ЦК України вбачається, що в разі, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Із звіту про оцінку нерухомого майна від 09 грудня 2014 року ТОВ «АКР-КОНСАЛТ» видно, що оцінна вартість житлового будинку, без урахування ПДВ та вартості землі, на дату оцінки, складає 32117 грн. Із копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 05 жовтня 2014 року вбачається, що з однієї сторони «Продавець» [PERSON] (представник відповідачів [PERSON] та [PERSON]) зобов'язується передати житловий будинок №42 загальною площею 73,00 кв.м разом з сараєм, ганком та колодязем, що розташовані на неприватизованій земельній ділянці площею 0,2459 га (кадастровий номер 3220682701:01:014:0023) по [ADDRESS], а «Покупець» [PERSON] зобов'язується сплатити 10000 грн. за вказаний житловий будинок, що підтверджується і відповідною письмовою розпискою від 05 жовтня 2014 року. Право власності на «нерухоме майно» у покупця виникає з моменту державної реєстрації договору. Цей договір підлягає нотаріальному посвідченню сторонами протягом трьох діб з моменту укладення. З огляду на викладене суд вважає, що укладений договір купівлі-продажу житлового будинку від 05 жовтня 2014 року між представником відповідачів [PERSON] та [PERSON] необхідно визнати дійсним, оскільки позивач з відповідачем домовилися щодо всіх істотних умов договору, а саме щодо предмету договору, ціни товару, строків розрахунку та фактично відбулося повне виконання договору, оскільки позивач виконав своє зобов'язання по оплаті товару, а відповідач передала житловий будинок з господарськими спорудами, що підтверджено відповідною розпискою відповідача про отримання коштів за проданий житловий будинок, хоча відповідачі відмовились від його нотаріального посвідчення та державної реєстрації. На підставі ст.220 ЦК України,

Outcome: approved