Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕЛВІС» про визнання інформації недостовірною. В обгрунтувангня заявлених вимог зазначає, що 01 липня 2016 року за вих.№14 ТОВ «МЕЛВІС» було надіслано лист на адресу фізичної особи-підприємця [PERSON] і таким способом поширено недостовірну інформації про те, що «виконання робіт по створенню (розробці) програмного забезпечення інтегрованого модуля для «Інформаційної системи управління «МЕЛВІС», є не що інше як поліпшення самої «ІСУ «МЕЛВІС», тобто поліпшення основних фондів 4 групи». Вважає, що наведена інформація є недостовірна, оскільки він, як автор програмного забезпечення «Інтегрованого модуля для «ІСУ«МЕЛВІС» про яке йдеться у поширеній відповідачем інформації, при його створенні не виконував жодних робіт по поліпшенню програмного забезпечення «ІСУ «МЕЛВІС» та не передавав Товариству з обмеженою відповідальністю «МЕЛВІС» немайнових та майнових прав на створений ним окремий об'єкт інтелектуальної власності «Інтегратор» (Інтегрований модуль для ІСУ «МЕЛВІС»), а відтак не могло бути факту покращення іншого, раніше створеного програмного забезпечення - ІСУ «МЕЛВІС». Використання в частині назви новоствореного програмного забезпечення назви іншого, раніше створеного програмного забезпечення є правом автора новоствореного програмного забезпечення і не може розглядатись як поліпшенням іншого раніше створеного програмного забезпечення. Неправдивою також вважає інформацію про те, що ІСУ «МЕЛВІС» для ТОВ «МЕЛВІС» є «основним фондом 4 групи». Зазначає, що поширенням недостовірної інформації відповідач завдав шкоди його діловій репутації та вчинив посягання на його права інтелектуальної власності на компютерну програму «Інтегратор» (Інтегрований модуль для ІСУ «МЕЛВІС»), які відповідно закону не можуть бути привласнені чи передані іншій особі без згоди автора, тобто, без його згоди. Тому просить визнати недостовірною інформацію про те, що «виконання робіт по створенню (розробці) програмного забезпечення інтегрованого модуля для «Інформаційної системи управління «МЕЛВІС» є не що інше як поліпшення самої «ІСУ «МЕЛВІС», тобто поліпшення «основних фондів 4 групи» та зобов'язати відповідача відкликати документ, яким поширена недостовірна інформація про те, що «виконання робіт по створенню (розробці) програмного забезпечення інтегрованого модуля для «Інформаційної системи управління «МЕЛВІС», є не що інше як поліпшення самої «ІСУ «МЕЛВІС», тобто поліпшення «основних фондів 4 групи». Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав і мотивів викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «МЕЛВІС» - [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та суду пояснила, що ТОВ «МЕЛВІС» співпрацює з ФОП [PERSON] з питань підготовки проекту договору на розробку програмного забезпечення та в ході даної співпраці підприємством було надіслано лист, що містить недостовірну інформацію, а тому проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав: Відповідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно статті 54 Конституції України кожний громадянин має право на результати своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може використовувати або поширювати їх без його згоди, за винятками, встановленими законом. Згідно ст.ст. 420, 437 ЦК України до об'єктів права інтелектуальної власності, зокрема, належать комп'ютерні програми. Авторське право виникає з моменту створення твору. Відповідно статті 432 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності, а суд може постановити рішення про застосування негайних заходів щодо запобігання порушенню права інтелектуальної власності. Як вбачається з Свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір №20231 виданого 18.04.2007 року Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України, [PERSON], Товариству з обмеженою відповідальністю «МЕЛВІС» належать авторські майнові права на компютерну програму «Інформаційна система управління «МЕЛВІС» («ІСУ «МЕЛВІС») Згідно Свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір №27702 виданого 16.02.2009 року Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України, автором компютерної програми «Інтегратор» є [PERSON]. Відповідно до інформаційної Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (від 04.08.2016 року), Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕЛВІС» має місце розміщення Тернопільська область, Тернопільський район, с. Гаї Шевченківські, вул. Лозовецька, 67, керівником даного товариства є [PERSON] та особами, які мають право вчиняти юридичні дії від імені даної юридичної особи без довіреності є [PERSON] (без обмежень) та [PERSON]. 01 липня 2016 року на адресу фізичної особи-підприємця [PERSON] було надіслано лист за вих. №14 за підписом т.в.о. директора ТОВ «МЕЛВІС» - [PERSON] згідно якого повідомлено про те, що «виконання робіт по створенню (розробці) програмного забезпечення інтегрованого модуля для «Інформаційної системи управління «МЕЛВІС», є не що інше як поліпшення самої «ІСУ «МЕЛВІС», тобто поліпшення основних фондів 4 групи». Кім цього в листі викладено прохання при підготовці проекту договору на розробку програмного забезпечення особливу увагу звернути на питання передачі майнових прав. Згідно, п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1\~\~від 27 лютого 2009 року, вирішуючи питання\~\~про визнання поширеної інформації\~\~недостовірною, суди повинні визначати характер\~\~такої інформації та зясувати, чи є вона фактичним ствердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З тексту листа надісланого 01 липня 2016 року ТОВ «МЕЛВІС» за вих. №14 за підписом т.в.о. директора ТОВ «МЕЛВІС» - [PERSON] на адресу фізичної особи-підприємця [PERSON] не вбачається, що товариством поширено будь-яку інформацію щодо компютерної програми «Інтегратор» автором якої є позивач [PERSON] згідно Свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір №27702 виданого 16.02.2009 року Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України. Позивачем [PERSON] не надано доказів, що викладена ТОВ «МЕЛВІС» у вищезазначеному листі інформація посягає на права інтелектуальної власності позивача чи завдала шкоди діловій репутації останнього. Також дані відомості не є відомостями, які порочать честь гідність та ділову репутацію. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 277 Цивільного Кодексу України, спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обовязків, вважається юридична особа, у якій вона працює.\~ Якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути відкликаний. Беручи до уваги, що вказана переписка здійснена між субєктами господарювання, представник відповідача позов визнав, позивач [PERSON] є керівником ТОВ «МЕЛВІС» та має право на вчинення без обмежень юридичних дій від імені товариства, а тому він вправі сам відкликати інформацію направлену його товариством щодо його інтелектуальної власності. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю та недоведеністю позовних вимог, оскільки заявлені позовні вимоги не є судовим способом захисту порушених прав.

Outcome: dismissed