Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що 28 липня 1995 р. він уклав шлюб з відповідачем [PERSON]. Рішенням Первомайського міського суду від 08 жовтня 2013 р. шлюб між ним розірвано. Шлюбні відносини між ними повністю припинено, спільне господарство не ведеться. Відповідач обіцяла добровільно розділити майно, яке було нажите за час проживання однією сім'єю. Але до теперішнього часу цього не зробила. У зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про розподіл спільно нажитого майна. За час сімейного життя сторони за спільні кошти придбали квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до витягу Первомайського МБТІ № 21790407 від 06 лютого 2009 р. вартість вказаної квартири складає 22 338 грн. Позивач [PERSON] просить суд визнати майно, придбане за період їх проживання з відповідачем однією сім'єю спільною сумісною власністю, а саме: квартиру за адресою: [ADDRESS], загальною площею 50,3 кв.м., житловою площею 34,1 кв.м. Визнати за ним, позивачем, право власності на ? частину квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], загальною площею 50,3 кв.м., житловою площею 34,1 кв.м. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі ( а.с. 21). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, де вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі ( а.с. 22). Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для цього законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 28 липня 1995 року сторони зареєстрували законний шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим Золотівською міською радою м.Первомайська Луганської області (а.с.7). Відповідно до копії рішення Первомайського міського суду № 421/3076/13-ц, провадження № 2/421/776/2013 від 08 жовтня 2013 р. шлюб зареєстрований 28 липня 1995 р. Золотівською міською радою м.Первомайська Луганської області, актовий запис № 50 , між [PERSON] і [PERSON] розірвано (а.с 8). Згідно договору купівлі-продажу серії ВМС № 087317, посвідченого 02 червня 2009 року приватним нотаріусом Первомайського нотаріального округу Луганської області зареєстрованого у реєстрі № 385, [PERSON] придбала квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], та зареєструвала право власності в Первомайському міському госпрозрахунковому бюро технічної інвентаризації 02 червня 2009 р. (а.с.9, 12). Згідно зі ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, придбане подружжям у період шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Стаття 70 Сімейного кодексу України передбачає, що у разі розподілу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, долі майна дружини та чоловіка є рівними. Пункт 23 Постанови пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», дає роз'яснення згідно з яким спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. З ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. З зазначеного витікає, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частина 1 ст. 69 СК України передбачає, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 368 та 370 ЦК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, з огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Також, суд приймає до уваги визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити і залишити спірне майно у спільній частковій власності сторін. При визнанні за позивачем право власності на 1/2 частку квартири, суд вважає за необхідне припинити право власності відповідача на 1/2 частку даного майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved