Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Київського районного суду м. Харкова з вимогою зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого майна, належного [PERSON], а саме: з 68/100 частин житлового будинку за адресою: м. Харків, вул. Арктична, 8, накладений ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.11.2005 року; виключити з Єдиного реєстру заборони відчужень обєктів нерухомого майна запис про арешт 68/100 частин житлового будинку за адресою м. Харків, вул. Арктична, 8, власник: [PERSON] за реєстраційним номером обтяження 3609614, зареєстрований 18.11.2005 року Першою державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 18.11.2005 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 29 квітня 2015 року Київським районним судом м. Харкова було ухвалене рішення яким було визнано за нею право власності на частину житлового будинку загальною площею - 169,7кв.м., житловою - 47,9кв.м. з відповідною частиною надвірних будівель розташованого за адресою: м. Харків, вул. Арктична, 8, були перерозподілені ідеальні частки співвласників в домоволодінні за адресою: м. Харків, вул. Арктична, буд. 8 та визнано за нею право власності на 74/100 частин даного домоволодіння замість 32/100 частини та визначений порядок користування земельною ділянкою за адресою: м. Харків, вул. Арктична, 8 між [PERSON] та [PERSON] з одного боку та позивачем [PERSON] з іншого. Як вказує позивач, зареєструвати зазначене рішення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вона не має можливості, оскільки як було зясовано на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 18.11.2005 року на 68/100 частин житлового будинку розташованого за адресою: м. Харків, вул. Арктична, 8 та належних на той час [PERSON] був накладений арешт, що підтверджується інформаційною довідкою з єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно №4544236 від 10.10.2015 року, яка на теперішній час не скасована, що перешкоджає реєстрації права власності, оскільки арешт судом накладений на 68/100 частин, який був накладений судом у звязку із розглядом позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та розподіл майна, рішення по вказаній справі ухвалене Київським районним судом м. Харкова 27 червня 2006 року. Як вказує позивач, на теперішній час позивач є особою, яка правомірно володіє 74/100 (до перерозподілу ця частка становила 32/100) частинами житлового будинку за адресою: м. Харків, вул. Арктична, 8 та не є учасником цивільного провадження в рамках якого було накладено арешт на це майно, проте позивач не може в повній мірі володіти та розпоряджатися своїм правом власності, що в свою чергу порушує її прав. За таких обставин, посилаючись на положення статей 16, 316, 321, 391 Цивільного кодексу України позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, представник позивача [PERSON], який діє на підставі договору, надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити на підставах, викладених в позовній заяві, не заперечував проти винесення заочного рішення. В судове засідання представник відповідачі [PERSON], [PERSON] не зявились, були належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, в тому числі шляхом оголошення про виклик до суду через газету «Слобідський край» від 13.02.2015 року № 19, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч. 1 ст.224 ЦПК України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. В судове засідання представник третьої особи - ДП «Інформаційний центр» Міністерство юстиції України в особі Харківської філії не зявився, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не надходило, у звязку з чим суд вважає за можливим розглянути справу за їх відсутністю. В судове засідання представник Першої Харківської державної нотаріальної контори не зявився, завідувач Першої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] направила до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 27.06.2006 року, яке набрало законної чинності в порядку розділу майна, що є субєктом права спільної сумісної власності подружжя, визнано за [PERSON] право власності на 34/100 частини будинку з надвірними будівлями по вул. Арктичній, 8 у м. Харкові. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 29.04.2015 року, яке набрало законної чинності, визнано визнано за [PERSON] право власності на частину житлового будинку загальною площею - 169,7 кв.м., житловою - 47,9 кв.м. з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Арктична, 8, які складається з літ. «А», літ. «А3-1» та літ. «А4-1», до яких належать наступні приміщення: №1-1 площ. 10,0кв.м. - підсобне приміщення, №1-2 площ. 7,1 кв.м. - коридор, №1-3 площ. 5,2 кв.м. - коридор, №1-4 площ. 3,3кв.м. - пральня, №1-5 площ. 5,0кв.м. - топкова, №1-6 площ. 11,5кв.м. - підсобне приміщення, №1-7 площ.25,4кв.м. - гараж, № 1-8 площ. 16,4кв.м. - хол, №1-9 площ. 25,6кв.м. - житлова кімната, №1-10 площ. 13,4кв.м. - коридор, №1-11 площ. 9,0кв.м. - житлова кімната, №1-12 площ. 20,4кв.м. - кухня-їдальня, №1-13 площ. 4,1кв.м. - санвузол, №1-14 площ. 13,3кв.м. - житлова кімната, та надвірними будівлями - літню кухню літ. «Я» з льохом АВ, ганок а4, огорожу №12, №11 - хвіртку. Перерозподілені ідеальні частки співвласників в домоволодінні за адресою: м. Харків, вул. Арктична, 6.8 та визнати за [PERSON] право власності на 74/100 частин даного домоволодіння замість 32/100 частини. Визначено порядок користування земельною ділянкою за адресою: м. Харків, вул. Арктична, 8 , між [PERSON] та [PERSON] з одного боку та [PERSON] з іншого, виділивши в користування співвласників [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку площею 0,0805га., а в користування [PERSON] земельну ділянку площею 0,0636га. Межа розподілу земельної ділянки поділяє її наступним чином: від точки червоної лінії по вул. Арктичній, розділивши огорожу на ділянки розмірами 11,6 кв.м. та 16,75кв.м.; далі по лінії розподілу житлового будинку; від житлового будинку по прямій лінії довжиною 49,05кв.м. до границі земельної ділянки, розділивши огорожу на ділянки розміром 10,0кв.м. та 15,75 кв.м. Зі змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щобо обєкта нерухомого майна № 45444236 від 10.10.2015 року вбачається, що на житловий будинок, розташований за адресою: м. Харків, вул. Арктична, буд. № 8 накладено арешт 18.11.2005 року за № 2609614 реєстратором Першою харківською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 18.11.2005 року (суддя Чередник В.Є.), власник [PERSON]. В судовому засіданні оглянуто матеріали цивільної справи № 2-656/06/14 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та розподіл майна, що перебувала на розгляді судді Чередник В.Є. З матеріалів вищезазначеної цивільної справи вбачається, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.11.20015 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову, накладено арешт на 68/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Арктичній, 8 в м. Харкові, що належить [PERSON] та автомобіль ВАЗ 2110, 1999 року випуску, державний номер 01076, що зареєстрований за [PERSON] В матеріалах справи відсутні відомості про прийняття рішень про скасування вжитих заходів забезпечення позову під час судового розгляду судом першої та апеляційної інстанцій. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись та роспоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не же бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~ст. 15 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 4\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.08.1976 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису,\~розглядаються\~вимоги\~громадян\~і організацій,\~що ґрунтуються на праві власності на\~описане\~майно або на праві володіння ним. Відповідачами в справі суд притягує боржника,\~особу,\~в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Відповідно до ч. 1\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Згідно\~ст. 57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. (ч.1\~ст.64 ЦПК України). Статтею 391 Цивільного кодексу України\~закріплено право власника майна\~\~вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.7\~статті 319 Цивільного кодексу України\~передбачено, що діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.3\~статті 212 ЦПК України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволенню позову, оскільки не вирішення питання про заходи забезпечення позову під час розгляду цивільної справи № 2-656/06/14, накладеного ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.11.20015 рок за результатами розгляду вищезазначеної цивільної справи порушує права позивача [PERSON], у звязку з чим позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю та зняття арешту є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved