Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просить визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 14.11.2013. В свою чергу [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до відповідача, яким просить визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 14.11.2013. Обґрунтовуючи доводи позовів позивачі зазначають, що їх батько [PERSON] помер 14.11.2013 та після його смерті залишилась спадщина у вигляд квартири [ADDRESS], яка належала батькам та була повністю виплачена пайовими внесками у у період їх шлюбу у 1985. Мати позивачів померла 29.03.2013. Батьки на час смерті проживали та були зареєстровані у спірній квартирі. Позивачі та [PERSON] також проживали та проживають у квартирі і є зареєстрованими по вказаній вище адреси. Звернувшись до нотаріальної контори у встановлений законом строк щодо прийняття спадщини, свідоцтво не отримали, т.я. відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні повністю підтвердили викладені обставини у вимоги позовів, кожна окремо, просять позовні вимоги задовольнити. Представник ЖК «Комсомольській» в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи належним чином. [PERSON] підтримала вимоги як основного,так і зустрічного позовів. Суд, вивчивши доводи позивачів, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає вимоги позову обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який укладений 13.03.1969. Від шлюбу мають доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Такі обставини підтверджено копіями свідоцтва про одруження, свідоцтв про народження, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища. [PERSON] був членом житлового кооперативу «Комсомольській» та володів квартирою № 79 по пр. Тракторобудівників, 83-«б» в м. Харкові, в якої зареєстрований разом із дружиною, де постійно мешкали, що вбачається із довідок ЖК «Комсомольській» (а.с.4,7). Із довідки ЖК «Комсомольській» № 49 від 18.08.2016 вбачається, що власником спірної квартири є [PERSON], пайові внески повністю сплачено у 1985р. Відповідно до ст. 15 Закону України Про власність член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Із положень ст. 384 ЦК України вбачається, що у разі викупу квартири член житлово-будівелнього кооперативу стає її власником. Таким чином, [PERSON] набув права власності на спірну квартиру. Відповідно до прикінцевих та перехідних положень при набранні чинності Цивільного Кодексу України з 01.01.04р. зазначений кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила зазначеного кодексу застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Так, відповідно до положень ст. 22 КпШС УРСР ( у редакції 1969р.) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 28 КпШС УРСР в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Отже, як [PERSON], так і К.І. на підставі наведених норм Закону має належати по ? частини спірної квартири, кожному. Далі, судом встановлено, що [PERSON] померла 29.03.2013, про що свідчить копія свідоцтва про смерть(а.с.48). Вище текстом рішення суду встановлено, що батьки позивачів проживали та були зареєстровані у [INFO]. Отже, [PERSON] прийняв фактично спадщину у вигляді ? частини спадкового майна після смерті дружини [PERSON] відповідно до правил ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Далі, із свідоцтва про смерть, серії І-ВЛ № 421835 від 16.11.2013р. вбачається, що [PERSON] помер 14.11.2013р. (а.с.23). Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають … діти спадкодавця. Таким чином, судом встановлено, що позивачі є спадкоємцями першої черги. Відповідно до правил ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленому ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийнтяти спадщину, але на час відкроиття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотарільної котнори заяву про прийнтяття спадщини. Також встановлено, що позивачі зареєстровані в квартирі спадкодавця та постійно проживали на час смерті останнього (а.с.4 ). Таким чином суд надійшов до висновку, що позивачі є єдиними спадкоємцем після смерті батька, фактично прийняли спадкове майно, тому позовні вимоги як основного, так і зустрічного позовів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved