Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.\~ В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона є власником квартири за адресою: м. Дружківка, вул. П.Комуни, 56/89, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Зазначає, що у вказаній квартирі зареєстрована її донька [PERSON] Донька фактично не мешкає в квартирі з 2014 року. Факт реєстрації в будинку відповідача заважає позивачу вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, змушує безпідставно сплачувати зайві кошти за комунальні послуги. Відповідач добровільно знятися з реєстрації не може, що змусило позивача звернутися до суду з вказаним позовом. В супереч вимогам ст. 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом надати відзив на позовну заяву у встановлений судом строк. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином та своєчасно, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позовні вимоги. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомила. Враховуючи, що причина неявки відповідача є неповажною, відзив не надано, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим відповідно до ст. 280 ЦПК України розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [PERSON]\~ є власником квартири, розташованої за адресою: Донецька обл., м. Дружківка, вул. П.Комуни, 56/89 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 грудня 1999 року зареєстровано в реєстрі за № 1-2011 завідуючою Дружківської державної нотаріальної контори [PERSON] З довідки про склад сімї № 1612 від 18.06.2018 року, підписаної директором КП Комсервіс вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. З акту від 26.06.2018 року підписаного головою територіального комітету мікрорайону № 6 *Центральний* вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрована, але фактично з 2014 року не проживає за адресою: [INFO]. Конституція України\~у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Статтею 72 ЖК України встановлено\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст.\~379,\~382 ЦК України). Права власника житлового будинку (квартири) визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Окрім цього, відповідно до ч. 1\~ст. 156 ЖК України, з урахуванням положень\~ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Члени сім`ї власника житла втрачають право на користування житловим приміщенням у разі відсутності їх без поважних причини понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Проте відповідач [PERSON], яка є донькою позивача в квартирі не мешкає більше року, перешкод їй в цьому не чиниться, витрат по утриманню житла [PERSON] не несе, позивач заперечує проти реєстрації відповідача у її житлі, суд вважає, що відповідача слід визнати такою, що втратила право на користування житлом позивача. \~ Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовною заяву сплачений судовий збір у сумі 704,80 гривень, враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі, сума судового збору, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача.

Outcome: approved