Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до Мосьпанівської сільської ради Чугуївського району Харківської області, в якому просив суд, визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 6,1095 гектарів в межах згідно з планом, кадастровий №6325485500:02:000:0152, розташовану на території Мосьпанівської сільської ради, КСП «Україна», призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 12 вересня 2008 року. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що 12 вересня 2008 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з вищевказаної земельної ділянки. Спадкоємців першої, другої, третьої черги після смерті [PERSON] не має. Позивач з 2003 року постійно проживав разом з [PERSON], вважав її своєю бабусею, вони вели спільне господарство, доглядали будинок. Позивач прийняв спадщину, адже на момент відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавицею. Крім того, Позивач не заявляв про відмову від спадщини, однак коли позивач звернувся до Чугуївської державної нотаріальної контори, у видачі свідоцтва йому було відмовлено через необхідність встановлення факту проживання разом зі спадкодавицею однією сімєю не менш ніж пять років до часу відкриття спадщини. На підставі чого позивач був змушений звернутись до суду, щодо визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити. В подальшому в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 12 вересня 2008 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №183732 (а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки, площею 6,1095 гектарів в межах згідно з планом, кадастровий №6325485500:02:000:0152, яка розташована на території Мосьпанівської сільської ради, КСП «Україна», призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії І-ХР №022838, виданим на підставі розпорядження голови Чугуївської райдержадміністрації від 01.08.2002р. №167 (а.с.11). Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно статті 1264 ЦК України: у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.Кваліфікуючою ознакою віднесення осіб до четвертої черги спадкоємців є їхнє проживання однією сімєю зі спадкодавцем. Згідно до ст. 3 СК України сімю становлять особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають спільні права і обовязки. Спадкоємців першої, другої, третьої черги після смерті [PERSON] не має. За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Головною ознакою проживання спадкоємця однією сім'єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Такими особами можуть бути й інші родичі спадкодавця, причому ними можуть також особи однієї статі зі спадкодавцем, або особи, які взагалі не пов'язані спорідненням зі спадкодавцем. Позивач з 2003 року постійно проживав разом з [PERSON], вважав її своєю бабусею, вони вели спільне господарство, доглядали будинок, частково робили ремонт, купляли речі та майно для сумісного користування, мали спільне дозвілля, несли спільні витрати. Вищевказані обставини також підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] (а.с. 29). Позивач один доглядав за [PERSON] у зв'язку з тим, що вона була похилого віку, постійно потребувала догляду та піклування. Таким чином, Позивач разом зі спадкодавицею з 2003 року проживали разом, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Згідно з ч.3 ст. 1268 ЦКУ спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач прийняв спадщину, адже на момент відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавицею. Крім того, позивач не заявляв про відмову від спадщини. Аналізуючи досліджені докази, суд вважає доведеним, що [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] Суд також вважає доведеним, що позивач є спадкоємцем за законом, оскільки заповіт покійною [PERSON] не складався, тому позивач має право спадкування земельної ділянки після її смерті. Отже у суду є всі підстави для визнання за позивачем права власності на земельну ділянку, площею 6,1095 гектарів в межах згідно з планом, кадастровий №6325485500:02:000:0152, яка розташована на території Мосьпанівської сільської ради, КСП «Україна». На підставі викладеного,

Outcome: approved