overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 18.08.2007 року сторони зареєстрували шлюб. [INFO] року у сторін народився син [PERSON], батьком якого в свідоцтві про народження серія [NUMBER] виданого 12 травня 2005 року, записаний [PERSON]. Причиною розпаду сім'ї послужило відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, несумісність характерів. Останні два роки подружжя живе окремо, не ведуть спільного господарства. Позивач позовні вимоги підтримав, про що надав відповідну заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю. Відповідачка, не заперечувала проти розірвання шлюбу, про що надала заяву, в якій також просила розглянути справу за її відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 18 серпня 2007 року між сторонами укладено шлюб, про що Другим відділом актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, зроблено актовий запис за №422 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]). Від спільного шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя, та сім'ю. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 18 серпня 2001 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Підставою для розірвання шлюбу є втрата порозуміння, та поваги один до одного, різні погляди на життєві цінності. Спільне господарство сторонами не ведеться, шлюбні відносини припинені, з вересня 2013 року. Позивач позовні вимоги підтримав, про що надав відповідну заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю. Відповідачка, не заперечувала проти розірвання шлюбу, про що надала заяву, в якій також просила розглянути справу за її відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 18 серпня 2001 року між сторонами укладено шлюб, про що Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції зроблено актовий запис за №738 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]). Від спільного шлюбу у сторін є двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя, та сім'ю. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 21 жовтня 2011 року сторони зареєстрували шлюб. Дітей від шлюбу у сторін не має. Спільне життя між сторонами не склалось через різні характери й погляди на життя, подальше спільне життя стало неможливим. Почуття любові ї поваги, довіри один до одного втрачені. Позивач позовні вимоги підтримав, про що надав відповідну заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю. Відповідачка, не заперечувала проти розірвання шлюбу, про що надала заяву, в якій також просила розглянути справу за її відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 21 жовтня 2011 року між сторонами укладено шлюб, про що Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, зроблено актовий запис за №567 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]). Від спільного шлюбу у сторін дітей не має. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя, та сім'ю. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 22 серпня 2008 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось через різні характери й погляди на життя. Почуття любові, поваги, і довіри один до одного втрачені. Спільне господарство сторонами не ведеться. Позивач позовні вимоги підтримав, про що надав відповідну заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю. Відповідачка, не заперечувала проти розірвання шлюбу, про що надала заяву, в якій також просила розглянути справу за її відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 22 серпня 2008 року між сторонами укладено шлюб, про що Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, зроблено актовий запис за №436 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]). Від спільного шлюбу у сторін є малолітня донька [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя, та сім'ю. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 29 липня 2011 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Декілька місяців шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони живуть окремо. Основною причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони мають абсолютно різні погляди на виховання дитини, та в цілому на спосіб життя. Сторони втратили почуття взаємної любові та поваги, один до одного. Позивач позовні вимоги підтримав, про що надав відповідну заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю. Відповідачка, не заперечувала проти розірвання шлюбу, про що надала заяву, в якій також просила розглянути справу за її відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 29 липня 2011 року між сторонами укладено шлюб, про що Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, зроблено актовий запис за №308 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]). Від спільного шлюбу у сторін є малолітній син - [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя, та сім'ю. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує наступне. В зареєстрованому шлюбі з відповідачкою перебуває з 09.11.2002 року. Шлюб зареєстровано Виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області від 09.11.2002 року за актовим записом № 10. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стало те, що з відповідачкою не зійшлися характерами та мають різні погляди на життя, внаслідок чого в стосунках виникла неприязнь, яка з часом перетворилась в психологічну несумісність. Шлюбні відносини припинені з березня 2017 року. Спільне господарство не ведуть. Вважає, що зараз сім'я розпалась і відновлена бути не може. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечує. В судовому засіданні пояснила, що шлюбні відносини з позивачем фактично закінчилися. Про примирення клопотань не подавала. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 09.11.2002 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, за актовим записом № 10. [PERSON] змінила прізвище на «Назаренко», відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 09.11.2002 року (копія свідоцтва про шлюб, а. с. 5). Сторони мають одну спільну неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.05.2003 року (копія свідоцтва про народження, а.с.6). Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримуються. Вказані обставини визнані сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Встановлені обставини свідчать про те, що між сторонами сімейних відносин не існує, відновити їх неможливо, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з подружжя. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін. Таким чином, вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує наступне. З відповідачкою [PERSON] знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 25 серпня 1979 року, шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області. Причиною розпаду сім'ї є те, що з відповідачкою не зійшлися характерами та мають різні погляди на життя, внаслідок чого в стосунках виникла неприязнь, яка з часом перетворилась в психологічну несумісність. Шлюбні відносини між сторонами припинено з грудня 2009 року. Спільне господарство не ведеться. Вважає, що зараз сім'я розпалась і відновлена бути не може. В судове засідання сторони не з'явились, про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином у встановленому законом порядку. Позивач надав до суду письмову заяву, в якій розгляд цивільної справи за його позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу просив провести без його участі. Позовні вимоги підтримує, просив позов задовольнити та розірвати шлюб. Відповідачка до судового засідання не з'явилась, заяв чи клопотань від неї не надходило. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 25.08.1979 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, за актовим записом № 40, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Костенко», відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01.09.2017 року (виданого повторно). Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримуються. Вказані обставини визнані сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Діти: [PERSON] 1980 року народження, [PERSON] 1990 року народження - є повнолітніми. Встановлені обставини свідчать про те, що між сторонами сімейних відносин не існує, відновити їх неможливо, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з подружжя. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін. Таким чином, вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує наступне. З відповідачкою [PERSON] знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 25 серпня 1979 року, шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області. Причиною розпаду сімї є те, що з відповідачкою не зійшлися характерами та мають різні погляди на життя, внаслідок чого в стосунках виникла неприязнь, яка з часом перетворилась в психологічну несумісність. Шлюбні відносини між сторонами припинено з грудня 2009 року. Спільне господарство не ведеться. Вважає, що зараз сімя розпалась і відновлена бути не може. В судове засідання сторони не зявились, про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином у встановленому законом порядку. Позивач надав до суду письмову заяву, в якій розгляд цивільної справи за його позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу просив провести без його участі. Позовні вимоги підтримує, просив позов задовольнити та розірвати шлюб. Відповідачка до судового засідання не зявилась, заяв чи клопотань від неї не надходило. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 25.08.1979 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, за актовим записом № 40, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Костенко», відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 387972 від 01.09.2017 року (виданого повторно). Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримуються. Вказані обставини визнані сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Діти: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] є повнолітніми. Встановлені обставини свідчать про те, що між сторонами сімейних відносин не існує, відновити їх неможливо, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з подружжя. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін. Таким чином, вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що він з 02.05.2018 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, який зареєстрований Центральним районним у м. Маріуполі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області, актовий запис №253. Від шлюбу мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини припиненні у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння, відмінності характерів та різних поглядів на життя та сімейні обов`язки. З цих причин вважає, що шлюбні стосунки з відповідачем зберегти неможливо. Просить шлюб розірвати. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 16.11.2021 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Шлюб просив розірвати. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заву в якій позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Справи просила розглядати за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований Центральним районним у м. Маріуполі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області, актовий запис №253.(а.с.6). Від шлюбу маю малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.10.2018 року виданого Центральним районним у м. Маріуполі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області. (а.с.7). Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Сімейні стосунки між сторонами припиненні. Між сторонами склались стосунки, що виключають спільне проживання. У зв`язку з цим суд вважає, що сім`ю зберегти неможливо, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved