Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, в якій просить визнати його право проживання в квартирі [ADDRESS] та зобов`язати Сихівську районну адміністрацію Львівської міської ради укласти з ним договір найму жилого приміщення- квартири [ADDRESS] . В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що він з родиною проживає у квартирі [ADDRESS] . Квартира йому надана згідно протоколу №7 від 04.03.1992 засідання житлової комісії Львівського військового політичного училища про надання квартири, який затвердженнй начальником училищ. Він та члени його сім`ї поселились в квартирі та проживають на даний час, що підтверджується актом від 25.02.2002 складеним ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів». У лютому 1995 року йому видали охоронне свідоцтво № 75 на квартиру. За користування квартирою і комунальними послугами на його прізвище виставляються рахунки, які останній сплачує. Однак, йому та членам сім`ї відмовляють у реєстрації місця проживання і в укладені договору найму житлового приміщення. Підставою відмови є ненадання копії ордеру або рішення на підставі якого зайнята квартира. Вважає, таку відмову в укладенні договору найму житлового приміщення необгрунтованою. Ухвалою суду від 31.01.2019 заява прийнята і відкрито загальне позовне провадження. 14.03.2019 від представника відповідача СРА ЛМР до суду поступив відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позову відмовити, оскільки відсутні правові підстави для укладення із позивачем договору житлового найму. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку із відрахування судді Рудакова І.П. зі штату Сихівського районного суду м.Львова справу передано для розгляду судді Чорній С.З. Ухвалою суду від 05.11.2020 залучено до участі у цивільній справі за позовом [PERSON] до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про зобов`язання вчинити дії у якості співвідповідача Квартирно - експлуатаційний відділ м.Львова. 07.07.2021 від представника відповідача КЕВ м.Львова до суду поступили додаткові пояснення в яких зазначили, що відомості видачі позивачу [PERSON] ордеру на право заселення у квартиру [ADDRESS] відсутні. У судовому засіданні позивач та його представники позов підтримали, просять такий задоволити. Надали пояснення аналогічні викладені в позовній заяві. Представник відповідача СРА ЛМР Кузів О.М. у судовому засіданні просить в задоволенні позову відмовити, з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Представник відповідач КЕВ м.Львова в судове засідання не з`явилася, подали до суду заяву в якій просять слухати справу у їх відсутності. Заслухавши вступні слова учасників процесу, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до вимог ст.ст.4, ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пунктом 1 ч.1ст. 16 ЦК України встановлено спосіб захисту цивільного права шляхом його визнання. Судом встановлено, що [PERSON] разом з сім`єю з 15.09.1992 проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом від 25.02.2002 складеним ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів». Згідно охоронного свідоцтва № 75 виданого Львівською квартирно-експлуатаційною частиною району [PERSON] надано дозвіл на охорону квартири [ADDRESS] . Відповідно до виписки із протоколу №7 від 17.03.1992 виданого начальником житлової комісії [PERSON] військового політичного училища [PERSON] нададано трьохкімнатну квартиру по [ADDRESS] . Згідно поданих суду матеріалів справи, спірна квартира позивачем не приватизована та являється комунальною власністю. [PERSON] звертався із заявою про укладення договору найму спірного житлового приміщення та реєстрації місця проживання до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, на що йому та членам сім`ї було відмовлено посилаючись на те, що останнім не надано копії ордеру або рішення на підставі якого зайнята квартира. Статтею 64 ЖК України (Права і обов`язки членів сім`ї наймача) передбачено, що: Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача. їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які прожив; разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму житлового приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. Відповідно до ст. 52 Житлового кодексу України жилі приміщення в будинках відомчого житлового фонду надаються громадянам за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів, а у випадках, передбачених Радою Міністрів СРСР, - за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету з наступним повідомленням виконавчому комітетові відповідної Ради народних депутатів про надання жилих приміщень для заселення. Згідно ст. 58 Житлового кодексу України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Відповідно до ст. 61 Житлового кодексу України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення. Тому, єдиною підставою для укладення договору найму житлового приміщення є відповідний ордер. Приписами ст. 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою ст. 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. У рішенні Конституційного Суду України від 09 липня 2002 року № 15-рп/2002зазначено, що право особи на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб?єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист. Рішенням ЄСПЛ у справі «Прокопович проти Росії» № 58255/00 встановлено, що тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції, а тому наступне виселення її з відповідного житла є невиправданим втручанням в приватну сферу особи, порушенням прав на повагу до житла. З огляду на викладене, право позивача на користування жилим приміщенням квартирою [ADDRESS] підлягає захисту, оскільки саме позивач фактично має статус наймача, виконує обовязки наймача квартири, сплачує комунальні послуги. Згідно ч.1 ст. ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами, згідно 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позов підставний та підлягає задоволенню. Згідно положень ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути сплачений останнім судовий збір по 384,20 грн. На підставі ст.ст. 52,58,64 Житлового кодексу України

Outcome: approved