Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, який після закінчення навчання у школі продовжує навчатися у професійно-технічному училищі №16 м. Коростеня, Житомирської області, який закінчує 30.06.2016 року, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач по справі є його батьком. Мама позивача з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. Згідно рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 31.10.2002 року шлюб між батьками було розірвано. В даний час позивач навчається та фактично знаходиться на повному матеріальному утриманні своєї матері. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на його утримання, який у зв'язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги. Просить стягнути з відповідача на счвою користь, в зв'язку з тим, що продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку щомісячно до закінчення навчання - 30.06.2016 року. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд задовольнити позов, стягнувши з відповідача аліменти на його утримання у розмірі 1/3 усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дня подання заяви і до закінчення ним навчання. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі, проти стягнення з нього аліментів у заявленому позивачем розмірі не заперечував. Заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Під час перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] у подружжя [INFO] народився син [PERSON] (а.с.6). У відповідності до рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 31.10.2002 року шлюб між подружжям було розірвано (а.с.7). В даний час повнолітній син проживає спільно зі своєю матір'ю та фактично знаходиться на її утриманні. В судовому засіданні встановлено, що дійсно повнолітній [PERSON], є учнем ПТУ №16 м. Коростеня, денної форми навчання. Початок навчання 01.09.2015 року. Закінчує навчання - 30.06.2016 року (а.с.12). Судом встановлено, що відповідач не надає належної допомоги на утримання повнолітнього сина [PERSON] на час його навчання. Будь-яких доказів на спростування зазначених обставин суду надано не було. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивача та розмір витрат, які необхідно здійснити на повнолітню дитину відповідного віку щомісяця. Також суд враховує матеріальне становище відповідача, який працює та отримує пенсію по інвалідності, має постійний дохід. Одночасно суд бере до уваги ті обставини, що у відповідача відсутні інші аліментні зобов'язання. Суд бере до уваги, що в силу положень ст.180 СК України батьки мають рівні обов'язки щодо утримання дитини. Беручи до уваги викладені обставини, аналізуючи всі зібрані у справі докази, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача щомісячно. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в дохід держави.

Outcome: approved