Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності у порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину квартири № [ADDRESS], яка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Договору дарування квартири від 28.03.2001, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шнирьовою Г. М. 28.03.2001 за реєстровим № 1070. Свої вимоги обґрунтовує тим, що спірне майно належало на праві власності [PERSON], яка померла [INFO], єдиним спадкоємцем якої є її чоловік - [PERSON] Позивач [PERSON] у встановлений законом строк прийняв спадщину, подавши заяву в нотаріальну контору. Постановою приватного нотаріуса КМНО Шнирьової Г. М. № 118-02-14/2015 від 23.12.2015 відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частини спірної квартири № [ADDRESS], оскільки [PERSON] не здійснила державну реєстрацію 1/2 частини квартири, яка належала їй на підставі договору дарування квартири від 28.03.2001. Вказані обставини змусили позивача звернутися з позовом до суду. Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися, подали заяву про розгляду справи за їхньої відсутності, у якій, серед іншого, вказано, що позивач підтримує у повному обсязі позов, просить задовольнити. Представник відповідача - Київської міської ради у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, суду надано письмові пояснення у справі, у яких також відповідач просить суд розглянути справ за відсутності свого представника /а. с. 86-88/. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шнирьова Г. М. у судове засідання не з'явилася, про час розгляду справи повідомлена належним чином, подала суду заяву, у якій просила розглянути справу без її участі, надавши копію спадкової справи № 4/2015 [PERSON] /а. с. 37/. Суд, дослідивши письмові докази у справі та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] /а. с. 7/, не залишивши після смерті заповіту. Позивач [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, згідно з копією свідоцтва про одруження, видане 25.05.1970, видане Радянським ЗАГС у м. Києві (актовий запис № 124) /а. с .8, 10/. На день смерті [PERSON] належала 1/2 частина квартири [ADDRESS], загальною площею 44,10 кв.м., жилою площею 28,90 кв.м., на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації державного житлового фонду Печерського району м. Києва 05 січня 1994 року згідно з розпорядженням (наказом) від 05.01.1994 № 78, зареєстрованого Київським міським бюро технічної інвентаризації 20.01.1994 року у реєстровій книзі за № 1827 /а. с. 12-13/ та 1/2 частина квартири - на підставі договору дарування квартири від 28.03.2001, укладеного між [PERSON] та позивачем, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шнирьовою Г.М. 28.03.2001 за реєстровим № 1070 /а. с. 14-15/. 25.05.2015, у межах строку визначеного чинним законодавством України для прийняття спадщини, позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шнирьової Г. М. - третьої особи у справі - із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась у зв'язку зі смертю [INFO] його дружини [PERSON] /а. с. 38/. На підставі вказаної заяви приватним нотаріусом була заведена спадкова справа № 4/2015. 23.12.2015 позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шнирьової Г. М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], що належить до спадкового майна після смерті [PERSON] Встановлено, що на 1/2 частину квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шнирьовою Г. М. видано позивачу [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом від 23.12.2015 /а. с. 17, 18/. У видачі позивачеві свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину квартири [ADDRESS], яка належала померлій [PERSON] на підставі договору дарування квартири від 28.03.2001, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шнирьовою Г. М. було відмовлено, про що складено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 118-02-14/2015 від 23.12.2015, оскільки померла [PERSON] не здійснила державну реєстрацію 1/2 частини вказаної квартири № 3, яка належала їй на підставі договору дарування квартири від 28.03.2001 /а. с. 28/. Вказана обставина підтверджується інформаційною довідкою Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна КВ-2015 № 17793 від 01.07.2015, в якій зазначено, що квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації державного житлового фонду Печерського району 05.01.1994, розпорядження № 78, зареєстрованого КП «КМБТІ та РПВ на ОНМ» 20.01.1994, в книзі д. 81-246 за реєстровим № 1827 /а. с. 16/. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, що закріплено в ст. 321 ЦК України. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Положеннями ст. 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, що передбачено ст. 1218 ЦК України. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмова від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом, у встановлений законом строк прийняв спадщину, тому суд вважає доведеними та законними вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності в порядку спадкування на 1/2 частини квартири № [ADDRESS], яка належала спадкодавцю [PERSON] на день смерті. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved