Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що 27 листопада 2018 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Шлюб між ними розірвано 11 лютого 2020 року. Після розірвання шлюбу відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв`язку з чим вона змушена була звернутися до суду із вимогою про стягнення аліментів. Відповідач не займається вихованням доньки, повністю усунувся та свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не виявляє до дитини будь-якої батьківської уваги та турботи, про що свідчить те, що відповідач а ні в добровільному порядку, а ні на виконання рішення про стягнення аліментів не надає жодної матеріальної допомоги на утримання доньки. Оскільки відповідач самоусунувся від виховання спільної дитини, стосунків із нею не підтримує, не піклується, як батько, не цікавиться станом її здоров`я, будь-якої матеріальної допомоги на утримання, лікування та розвиток дитини не надає, не виконує своїх батьківських обов`язків, вона просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 17 грудня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в підготовчому засіданні. Ухвалою суду від 20 січня 2021 року вирішено залучити до участі у справі правонаступника Управління-служби у справах дітей Самарської районної у місті Дніпрі ради Адміністрацію Самарського району Дніпровської міської ради, яким було доручено підготувати та надати до суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 15 березня 2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено до судового розгляду по суті. Позивач та її представник в судовому засіданні просили задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про поважні причини неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та наявних у справі доказів ухвалює заочне рішення. Представник третьої особи Адміністрації Самарського району Дніпровської міської ради Воднєва Н.В. в судове засідання не з`явилась, проте 20 січня 2021 року звернулась до суду із заявою про подальший розгляд справи без участі представника третьої особи. Суд, вислухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 27 листопада 2018 року Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №334 (а. с. 31). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а. с. 32). Відповідно до довідки Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про реєстрацію місця проживання за вих. № 7876 від 26 грудня 2019 року відносно [PERSON] , [INFO] , остання зареєстрована у квартирі [ADDRESS] (а. с. 30). Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб наданою Відділом обліку проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур від 26 грудня 2019 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а. с. 33). Заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а. с. 35-37). Заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2020 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1\~779,00 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення з 27 березня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття (а. с. 40). Згідно з розрахунком заборгованості за в/д № 206/1323/20 від 14 серпня 2020 року про стягнення аліментів з [PERSON] , станом на жовтень 2020 року утворилась заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 12\~739,94 гривні (а. с. 43). Відповідно до акту обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , умови проживання дитини задовільні, в квартирі сучасний ремонт, в наявності вся необхідна побутова техніка, у дитини окрема кімната, своє ліжко, шафа-купе для одягу, багато іграшок, книги (а. с. 47). Згідно трудової книжки [PERSON] , довідки ТОВ «БаДМ» від 02 листопада 2020 року за вих. №307/20/0739/122-Вих-Р, [PERSON] працює у ТОВ «БаДМ» на посаді провідного бухгалтера з 18 жовтня 2010 року по теперішній час (а. с. 48-50). Згідно з відповіді на адвокатський запит КНП «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 10» ДМР дитина [PERSON] , знаходиться під медичним наглядом АЗПСМ № 1 КНП «ДЦПМСД №10» ДМР, дитина на диспансерному обліку не перебуває, оглядається лікарем постійно, щеплена за віком, рекомендації лікаря виконуються. На прийом до лікаря дитину приводить мати [PERSON] (а. с. 51). За довідками виданими ДОП СП Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області Сметаніним Л. [PERSON] 11 липня 2019 року, 01 серпня 2019 року, остання зверталась до Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про домашнє насильство з боку її чоловіка [PERSON] (а. с. 52, 53). Стосовно [PERSON] 02 вересня 2019 року, у зв`язку із вчиненням ним домашнього насилля, застосовувався терміновий заборонний припис стосовно кривдника, за яким останньому заборонялось входити та перебувати в місці проживання постраждалої особи, заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою [PERSON] , строком на 10 діб (а. с. 55) Відповідно до доручення Головного управління в Дніпропетровській області Державної міграційної служби України, на підставі рішення про заборону в`їзду в Україну № 15 ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 19 листопада 2019 року, відносно [PERSON] надається доручення про примусове повернення з України (а. с. 56). Адміністрація Самарського району Дніпровської міської ради надала суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] (а. с. 86-87). До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати наступні норми права. За змістом ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно\~до\~ст.\~150\~СК України\~батьки\~зобов`язані\~виховувати дитину\~в дусі\~поваги до\~прав та\~свобод інших\~людей,\~любові до\~своєї сім`ї\~та родини,\~свого народу,\~своєї Батьківщини;\~батьки зобов`язані\~піклуватися про\~здоров`я\~дитини,\~її фізичний,\~духовний та\~моральний розвиток;\~батьки зобов`язані\~забезпечити здобуття\~дитиною повної\~загальної середньої\~освіти,\~готувати її\~до самостійного\~життя;\~батьки зобов`язані\~поважати дитину;\~передача дитини\~на виховання\~іншим особам\~не звільняє\~батьків від\~обов`язку\~батьківського піклування\~щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Положеннями вищевказаної статті визначено основні положення з виховання дітей. Для здійснення цього завдання батьки наділяються батьківськими правами, тобто правом на особисте виховання своїх дітей. Батьківські права є в той же час і обов`язками батьків по вихованню дітей, тому що батьки не тільки володіють правом на виховання дитини, а й мають обов`язок її виховувати. Нездійснення ними своїх прав тягне за собою або повну їх втрату, або тимчасове позбавлення цих прав. Відповідно до ч. 1\~ст. 164 СК України\~підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до частин першої, другої статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція ООН про права дитини) про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Отже, сукупний аналіз зазначених норм та встановлених у судовому засіданні обставин справи дійсно свідчать про те, що відповідач навмисно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки з огляду на те, що він не піклується про фізичний стан, здоров`я та духовний розвиток дитини, не цікавиться її життям взагалі. З матеріалів справи судом не встановлено жодних намагань відповідача виховувати доньку та матеріально її забезпечувати, про що в першу чергу свідчить заборгованість по сплаті аліментів на її утримання. Надані позивачем суду докази та встановлені в судовому засіданні обставини загалом свідчать про фактичне самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини та нехтуванням моральними та духовними засадами суспільства, про що додатково свідчить той факт, що стосовно [PERSON] 02 вересня 2019 року, у зв`язку із вчиненням ним домашнього насилля, застосовувався терміновий заборонний припис стосовно кривдника, за яким останньому заборонялось входити та перебувати в місці проживання постраждалої особи, заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою [PERSON] . Враховуючи встановлені по справі обставини, з урахуванням вимог чинного національного та європейського законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що відповідач по справі внаслідок винної поведінки та свідомого нехтування покладених на нього, як батька, обов`язків, ухилявся і продовжує ухилятися від їх виконання, у зв`язку з чим, суд вважає позовні вимоги доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Разом з тим, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені по сплаті судового збору.

Outcome: approved