Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] , про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном шляхом знесення самовільно збудованого нерухомого майна. В обґрунтування позову посилався на те, що він є співвласником будинковолодіння [ADDRESS] де він фактично проживає разом із своєю дружиною. Власником іншої половини цього будинковолодіння є його сестра [PERSON] . Весною 2018 року сусід позивача [PERSON] , який є власником будинковолодіння по [ADDRESS] повністю розвалив літню кухню та збільшивши розміри будівлі почав нове будівництво у безпосередній близькості до господарств позивача. Вважає, що будівництва господарської будівлі відбулося незаконно, значно відрізняється від попередньої, її існування чинить йому перешкоди в користуванні та розпорядженні майном, а тому просив винести рішення про знесення за рахунок [PERSON] самочинно збудованої [PERSON] господарської будівлі по [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про розгляд справи у їх відсутності чи перенесення судового засідання на іншу дату від них також не надходило. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, згідно поданої заяви просили справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги не визнають. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, судовою повісткою, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про розгляд справи у її відсутності чи перенесення судового засідання на іншу дату від неї також не надходило. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, справу розглянуто без участі сторін та фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Судом встановлено, що позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] . Під час розгляду справи позивачу стало відомо, що власником земельної ділянки та житлового будинку з господарськими спорудами за адресою [ADDRESS] , на території яких збудована будівля, яку позивач просить знести, є [PERSON] . Вказане вбачається з наданої позивачем Інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №172074129 від 01.07.2019 року (а.с. 89-90). Таким чином належним відповідачем в даній справі є власник сусідньої з позивачем земельної ділянки та житлового будинку з господарськими спорудами [PERSON] . В постанові Великої Палати ВС України від 17.04.2018 року в справі № 523/9076/16-ц вказано, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Встановлено, що згідно ухвали Заставнівського районного суду від 01.07.2019 року, яка є чинною, відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Дронь О.І. про залучення [PERSON] до участі в справі в якості співвідповідача. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивач звернувся до суду із позовом до неналежного відповідача, а отже підстави для задоволення позову відсутні. Згідно ч.4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки в судове засідання, призначене на 14-00 годину 04.12.2019 року учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України) 12.12.2019 року, то датою ухвалення даного судового рішення є 12.12.2019 року. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed