Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , відповідно до якого просив стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду, спричинену внаслідок ДТП в сумі 15850,00 грн. та судові витрати. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 18.03.2020 приблизно о 13.00 год в м.Харків по вул.Дарвіна 1, водій [PERSON] керуючи автомобілем Hyundai Santa Fe. Д.н.з. [NUMBER] , не дотримався безпечного інтервалу та здійснив наїзд на автомобіль позивача Honda Cavac д.н.з. [NUMBER] , від чого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження та матеріальні збитки. 01.06.2020 Київський районний суд м.Харкова ухвалив постанову, якою [PERSON] , було визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 і 124 КУпАП. Оскільки відповідачем не вчинялись дії, направлені на відшкодування завданої ним шкоди, [PERSON] звернувся на станцію технічного обслуговування ФОП [PERSON] , де було здійснено огляд автомобіля [PERSON] , складено наряд-замовлення із вартістю ремонта, з метою ліквідації пошкоджень, яка склала 15850,00 грн., та яка підлягає стягненню з відповідача. Також позивач вказував, що події під час ДТП на послідуючі за нею привели до душевних страждань останнього, у зв`язку з чим він просить стягнути з [PERSON] моральну шкоду в розмірі 1500,00 грн. Крім того, [PERSON] був змушений звертатись до адвоката для отримання правової допомоги, вартість якої склала 2000,00 грн., та теж підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з даним позовом для захисту порушеного права. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2020 справу передано для розгляду судді Колесник С.А. (а.с.5) Відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. На виконання вказаних вимог, судом 14.10.2020 було направлено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи відповідача у справі та отримано відповідну довідку (а.с.6). Відповідно до вимог ч. 2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. За умов ч.6 ст. 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються, зокрема, малозначні справи. Ціною даного позову позивачем зазначена сума 15850 грн. 00 коп., що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно із положеннями п.2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України ця справа є малозначною і на підставі п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України, підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 06.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін (а.с.8). Відповідно до ч.1,2 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. При відкритті провадження у справі судом було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Роз`яснено, що у зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам\~ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Копію ухвали про відкриття провадження у справі відповідач [PERSON] отримав 14.07.2020 (а.с.10), однак правом на подачу відзиву не скористався. 02.09.2020 [PERSON] , подано до суду уточнену позовну заяву, відповідно до якої просить залучити до участі у справі в якості співвідповідача ПрАТ «СК «Провідна», стягнути зі страхової компанії на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 13850,00 грн., стягнути з [PERSON] на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 2000,00 грн. (а.с.36-37). Також, 02.09.2020 позивачем [PERSON] , подано до суду уточнену позовну заяву №2 (а.с.28-29). Позивач вказує, шо у першому судовому засіданні йому стало відомо про страхову компанію, де застрахована цивільна відповідальність відповідача Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна». 01.09.2020 позивачу було повідомлено про розмір відшкодування, який визначено страховою компанією 9900 грн., однак, згідно п.5 страхового полісу №АМ/8273617 франшиза складає 2000 грн., тобто ця сума підлягає стягненню з [PERSON] , а зі страхової компанії 7900 грн. Таким чином, з урахуванням уточненого позову, [PERSON] остаточно просить: стягнути з ПрАТ «СК «Провідна» на користь позивача матеріальну шкоду, спричинену внаслідок ДТП у сумі 7900,00 грн.; стягнути з [PERSON] на користь позивача матеріальну шкоду, спричинену внаслідок ДТП у сумі 2000,00 грн. (різниця між визначеним розміром заподіяної шкоди та франшизою), 1500,00 грн. моральної шкоди та 2000,00 грн. вартість послуг адвоката, також позивач просить стягнути з відповідачів на його користь судові витрати. Уточнені позови [PERSON] було направлено відповідача, про що суду подано відповідні докази. Відповідач [PERSON] , правом на подачу відзиву на уточнені позови не скористався. 21.09.2020 до суду надійшов відзив ПрАТ «СК «Провідна» на позов [PERSON] , представник страхової компанії просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.42-45). При цьому, представник страхової компанії посилається на те, що ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» заперечує проти позовних вимог з наступних підстав. ПрАТ «СК\~«ПРОВІДНА» укладений\~поліс обов`язкового\~страхування цивільно-\~правової відповідальності\~власників наземних\~транспортних засобів\~№ АМ/8273617,\~відповідно до\~якого застраховано\~цивільну відповідальність\~осіб,\~що на\~законних підставах\~експлуатують транспортний\~засіб «Hyundai\~Santa\~Fe»\~державний номер\~ [NUMBER] .\~Враховуючи те,\~що ПрАТ\~«СК «ПРОВІДНА»\~діє на\~умовах,\~визначених ЗУ\~«ОСЦВВНТЗ»,\~обов`язок щодо\~прийняття рішення\~стосовно виплати\~страхового відшкодування\~виникає у\~ПрАТ «СК\~«ПРОВІДНА» лише\~після наданих\~йому визначених\~у ст.35\~Закону документів\~про ДТП. 31.07.2020 позивач повідомив ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» про настання ДТП, яка відбулася 18.03.2020 в м. Харків по вул. Дарвіна, 1 за участю застрахованого автомобіля «Hyundai Santa Fe», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Відповідач для встановлення суми матеріального збитку 31.07.2020 провів огляд пошкодженого транспортного засобу Honda Civic державний номер [NUMBER] за участю позивача, про що було складено Акт первинного огляду ТЗ від 31.07.2020. 19.08.2020 відповідачем була складена ремонтна калькуляція №2300314959 і визначено вартість ремонту пошкодженого ТЗ в сумі 9 826,12 грн. Розрахунок розміру страхового відшкодування проводиться наступним чином: 9\~826,12\~грн.\~-\~2\~000\~грн.\~=\~7\~826,12\~грн.,\~де 9\~826,12\~грн.\~-\~вартість ремонту\~ТЗ;\~2\~000\~грн.\~-\~франшиза,\~згідно умов\~договору страхування.\~Таким чином\~сума страхового\~відшкодування,\~що підлягає\~сплаті потерпілій\~особі в\~зв`язку з\~пошкодженням транспортного\~засобу складає\~7\~826,12\~грн.\~ 01.09.2020 позивач звернувся із заявою до ПрАТ «СК «ПРОВІЯНА» про виплату страхового відшкодування. Згідно зі п. 36.2. ст. 36 ЗУ «ОСЦВВНТЗ» Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до вимог ст. 35 ЗУ «ОСЦВВНТЗ» позивачем не були додані до заяви про виплату страхового відшкодування документи, які підтверджують отримання матеріального збитку та витрати понесені на ремонт автомобіля (платіжні документи, акти виконаних робіт). В зв`язку з цим відповідачем не було прийнято остаточне рішення про виплату страхового відшкодування. Таким чином, на даний час, позивач не виконав дій визначених Законом для здійснення свого права, а відповідно не має правових підстав на отримання страхового відшкодування, на даний час, відповідач не порушив права позивача на отримання відшкодування у порядку встановленому Законом, так як з моменту подачі заяви про виплату страхового відшкодування у відповідача згідно ст. 36 ЗУ «ОСЦВВНТЗ» є 90 днів на узгодження і виплату страхового відшкодування. 20.11.2020 та 18.12.2020 позивачем полано відповідь еа відзив страхової компанії (а.с.62, 67). [PERSON] вказує, що окремі твердження СК «Провідна» не відповідають дійсності за наступних обставин. Відповідачем визнано, що він отримав повідомлення позивача 31.07.2020. Водночас відповідач стверджує, що заяву про відшкодування спричиненої [PERSON] шкоди він отримав лише 01.09.2020. Однак це не відповідає дійсності. Таку заяву разом із постановою про притягнення винної особи до адміністративної відповідальності позивач направив відповідачу на електронну пошту 30.07.2020. Разом із заявою, позивач направив копію постанови Київського районного суду по справі № 953/5140/20 та копію полісу [PERSON] . Після подання заяви про виплату страхового відшкодування страховик, згідно п. 36. 2 ст. 36 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити. Таким чином, 30.10.2020 сплив строк виплати суми відшкодування. Також звертає увагу, що 31.07.2020 представник відповідача оглянув пошкодження машини [PERSON] і не запропонував останньому скласти нове повідомлення про відшкодування. Жодного зауваження щодо неповного комплекту наданих позивачем документів він не отримав з боку страхової компанії. Дотримуючись внутрішніх формальностей, представник страхової компанії запропонував лише скласти повідомлення за формою, яку він сам надав [PERSON] , у зв`язку з чим позивач просить задовольнити його уточнені вимоги у повному обсязі. Заперечень на відповідь на відзив до суду не надходило. У судовому засіданні позивач [PERSON] , уточнені позовні вимоги підтримав та просив задвоольнити. Представник відповідача ПрАТ «СК «Провідна» у судове засідання не з`явився, у поданому відзиві просив суд провести розгляд спарави за відсутності представника страхової компанії. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, будучи повідомленим про дату, час і місце проведення судового розгляду, подав до суду заяву про відкладення розгляду справи (а.с.66). Вирішуючи питання щодо можливості проведення розгляду справи за відсутності [PERSON] суд виходить з наступного. Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Пунктом 2 частини 3 ст.223 ЦПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності [PERSON] , оскільки строки на подачу заяв по суті справи сплинули ,провадження у справі відкрито ще 06.07.2020, відповідачем неодноразово подавались до суду заяви про відкладення розгляду справи (а.с.24, 54, 58), однак жодного доказу, який би підтверджував поважність причини неявки у судове засідання суду не надано. Суд, вивчивши подані сторонами заяви по суті справи, дослідивши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1\~ст. 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3\~статті 129 Конституції України\~визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6\~Конвенції\~про\~захист прав\~людини\~і\~основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Пунктом 1 частини 2 статті 49 ЦПК України визначено, зокрема, що відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог). Судом встановлені наступні фактичні обставини. 18.03.2020 р. приблизно о 13.00 год. в м. Харків, на вул. Дарвіна, 1, водій [PERSON] керуючи автомобілем Hyundai Santa Fe, д.н.з. [NUMBER] , не дотримався безпечного інтервалу та здійснив наїзд на автомобіль Honda Civic, д.н.з. [NUMBER] , від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та матеріальні збитки 18.03.2020 р. приблизно о 13.00 год. в м. Харків, на вул. Дарвіна, 1, водій [PERSON] керував автомобілем Hyundai Santa Fe, д.н.з. [NUMBER] , став учасником ДТП з\~автомобілем Honda Civic, д.н.з. [NUMBER] ,\~та з невідомих причин залишив місце події. Своїми діями\~ [PERSON] \~порушив вимоги п. 13,1 2.10 (а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124,122-4 КУпАП. Постановою Київського районного суду м.Харкова від 01.06.2020 по справі №953/5140/20 визнано винуватим\~ [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу (а.с.3). Постанова набрала законної сили 12.06.2020. Згідно ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, порушення [PERSON] ,. ПДР України, що спричинило виникнення ДТП, та винуватість останнього встановлено постановою суду від 01.06.2020, тому ці обставини є встановленими та доведенню не підлягають. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Hyundai Santa Fe, д.н.з. [NUMBER] застрахована відповідно до полісу №АМ/8273617 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПрАТ «СК «Провідна» з лімітом за шкоду майну 100 000,00 грн., розміром франшизи 2 000,00 грн. (а.с.19). 31.07.2020 [PERSON] повідомив ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» про настання ДТП, яка відбулася 18.03.2020 в м. Харків по вул. Дарвіна, 1 за участю застрахованого автомобіля «Hyundai Santa Fe», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] (а.с.68, 69). Для встановлення суми матеріального збитку уповноваженою особою ПрАТ «СК «Провідна» було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу Honda Civic державний номер [NUMBER] та за участю [PERSON] було складено Акт первинного огляду ТЗ від 31.07.2020 (а.с.47). 19.08.2020 страховою компанією була складена ремонтна калькуляція №2300314959 і визначено вартість ремонту пошкодженого транспортного засобу [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1,2,5 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів,службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює,та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Законом України Про страхування, Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. За\~статтею 3 Закону України від 01 липня 2004 року № 1961-ІV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(далі - Закон № 1961-ІV), який набув чинності з 01 січня 2005 року, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто виходячи із суті такого страхування\~закон\~має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим\~Законом\~порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоді життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону № 1961-ІV). Статтею 9 Закону № 1961-ІV встановлено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 100 000 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого визначена за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в розмірі 100 000 грн. 00 коп. З огляду на положення\~статті 1192 ЦК України\~з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до статті 12 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів сума сплати страхового відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами укладеного договору. Розмір франшизи встановлюється за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на підставі якого здійснюється відшкодування, у даному випадку за Полісов №АМ/8273617. Відповідно до пункту 5 Полісу №АО/0754874 встановлено розмір франшизи в розмірі 2 000,00 грн. Відповідно до ст. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У зв`язку з викладеним, сума страхового відшкодування становить 9900,00 грн., визначена страховиком 2 000, 00 грн. = 7900,00 грн. Відповідно до п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у\~статті 35\~цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених\~статтями 32\~та/або\~37\~цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Судом встановлено, що заяву про страхове відшкодування було подано [PERSON] 30.07.2020, тобто граничний 90-денний строк для виплати страхового відшкодування чи відмови у здійсненні такої виплати сплив 30.10.2020, у зв`язку з чим суд вважає, що позовна вимога про стягнення суми страхового відшкодування підлягає задоволенню. Згідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з роз`ясненнями, наданими у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За диспозицією п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до\~статті 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки сума страхової виплати зменшується на розмір франшизи, то така різниця повинна відшкодовуватись заподіювачем шкоди, тому суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] 2000,00 грн. Що стосується вимог про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди в розмірі 1500 грн. суд зазначає наступне. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України, а саме, наявність вини особи, яка завдала таку шкоду. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичної особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. [PERSON] , протиправними діяннями відповідача була спричинена моральна шкода, яка полягала у порушенні звичного устрою сім`ї позивача, внаслідок пошкодження автомобіля, незручності щодо пересування, що викликало фізичні та душевні страждання. Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Outcome: approved