overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, де просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя у нього із відповідачкою не склалось, фактичні шлюбні відносини вони не підтримують, проживають окремо вже біля одного року, у них різні погляди на шлюб та сім»ю. В даний час сім»я сторін розпалась остаточно, спільних інтересів не мають. Спору щодо місця проживання дитини та її утримання на даний час немає. В судовому засіданні позивач просив суд позов задовольнити з викладених підстав, часу на примирення надавати не потрібно, збереження шлюбу є неможливим, спільних інтересів сторони не мають. Відповідач просила суд розірвати шлюб, зазначивши, що шлюб зберігти вона не бажає, часу на примирення просила не надавати. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.11.2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Таращанського районного управління юстиції Київській області, актовий запис №100 від 14.11.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 14.11.2003 року. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, вони проживають окремо тривалий час та не підтримують сімейні стосунки, сім'я сторін розпалась остаточно і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, де просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя у нього із відповідачкою не склалось, фактичні шлюбні відносини вони не підтримують тривалий час, проживають окремо, у них різні погляди на шлюб та сім»ю. В даний час сім»я сторін розпалась остаточно, спільних інтересів не мають, втратили почуття поваги та взаєморозуміння. Спору щодо місця проживання дитини та її утримання на даний час немає. В судовому засіданні позивач просив суд позов задовольнити з викладених підстав, вважаючи, що збереження шлюбу є неможливим, спільних інтересів сторони не мають, часу на примирення надавати не потрібно. Відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечувала, зазначивши, що спільне проживання не є можливим, часу на примирення надавати не потрібно. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.11.2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Деснянського районного управління юстиції в м.Києві, актовий запис №1799 від 14.11.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 14.11.2003 року. Під час перебування сторін у шлюбі народилась дитина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, вони проживають окремо тривалий час та не підтримують сімейні стосунки, сім'я сторін розпалась остаточно і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, де просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя у нього із відповідачкою не склалось, фактичні шлюбні відносини вони не підтримують тривалий час, проживають окремо, у них різні погляди на шлюб та сім»ю. В даний час сім»я сторін розпалась остаточно, спільних інтересів не мають, втратили почуття поваги та взаєморозуміння. Спору щодо місця проживання дитини та її утримання на даний час немає. В судовому засіданні позивач просив суд позов задовольнити з викладених підстав, вважаючи, що збереження шлюбу є неможливим, спільних інтересів сторони не мають, часу на примирення надавати не потрібно. Відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечувала, зазначивши, що спільне проживання не є можливим, часу на примирення надавати не потрібно. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.06.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції в м.Києві, актовий запис №1007 від 23.06.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 23.06.2007 року. Під час перебування сторін у шлюбі народилась дитина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, вони проживають окремо тривалий час та не підтримують сімейні стосунки, сім'я сторін розпалась остаточно і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, де просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя у нього із відповідачкою не склалось, фактичні шлюбні відносини вони не підтримують тривалий час, проживають окремо, у них різні погляди на шлюб та сім»ю. В даний час сім»я сторін розпалась остаточно, спільних інтересів не мають, втратили почуття поваги та взаєморозуміння. Спору щодо місця проживання дитини та її утримання на даний час немає. В судовому засіданні позивач просив суд позов задовольнити з викладених підстав, вважаючи, що збереження шлюбу є неможливим, спільних інтересів сторони не мають, часу на примирення надавати не потрібно. Відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечували, зазначивши, що спільне проживання не є можливим, часу на примирення надавати не потрібно. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29.07.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Сміла, Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, актовий запис №284 від 29.07.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 29.07.2006 року. Під час перебування сторін у шлюбі народилась дитина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, вони проживають окремо тривалий час та не підтримують сімейні стосунки, сім'я сторін розпалась остаточно і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, де просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя у нього із відповідачкою не склалось через різні характери та погляди на життя на підставі чого у сім»ї постійно виникали непорозуміння. Їхній шлюб на даний час існує лише юридично, оскільки спільного господарства вони не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, спору щодо місця проживання дитини не мають. В судовому позивач позов підтримав з підстав викладених у ньому, просив суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.09.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 280 від 08.09.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с.3). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. (а.с.4). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сімя сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Від примирення сторони відмовилися ,майнового спору на спору щодо місця проживання дитини на даний час між ними немає. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача частину сплаченого ним судового збору в розмірі 243,60 грн., які були сплачені при подачі до суду даного позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, де просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], посилаючись на те, що у червні 2009 року шлюбні стосунки між ними припинені, з цього часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Основною причиною розпаду сімї стала втрата почуттів та взаємопорозуміння. Вважає, що шлюб носить формальний характер, примирення не можливе. В судове засідання позивач не зявився, повідомлявся судом вчасно та належним чином, направив до суду заяву в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі В судове засідання відповідач не зявилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Направила до суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.01.1994 року у відділі загсу Печерського району в м. Києві, актовий запис № 37 від 20.01.1994 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб № 294045. (а.с.3). Від вказаного шлюбу сторони мають спільного повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Від примирення сторони відмовилися, майнового спору на даний час між сторонами немає. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сімя сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, де просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя у нього з відповідачкою не склалось через різні характери та погляди на життя, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, із-за чого у них часто виникали непорозуміння та сварки. Спільного господарства вони не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Від вказаного шлюбу мають двох доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Пояснив, що має іншу сім'ю в якій проживає уже тривалий час. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, проти його задоволення не заперечувала. Від примирення сторони відмовилися. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06.06.1992 року в Ленінській сільській раді Апостольського району Дніпропетровської області, актовий запис № 10 від 06.06.1992 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження. (а.с 4). Від вказаного шлюбу сторони мають двох доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с 5-6). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їх малолітньої дитини, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, де просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя у нього з відповідачкою не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого у них часто виникали непорозуміння та сварки, що призвело до втрати почуттів одне до одного, спільного господарства вони не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Від вказаного шлюбу мають спільну доньку - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Направила до суду заяву в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Від примирення сторони відмовилися. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18.08.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 307 від 18.08.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження. (а.с 4). Від вказаного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. (а.с 7). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їх малолітньої дитини, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

Позивач\~ [PERSON] звернувся до суду із позовом, де просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя у нього з відповідачкою не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого у них часто виникали непорозуміння та сварки, що призвело до втрати почуттів одне до одного, спільного господарства вони не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Дітей від вказаного шлюбу не мають. \~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати. \~ \~ \~ \~В судове засідання відповідач не зявилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Направила до суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, з позовними вимогами позивача повністю згідна. Також ,просила суд при розірванні шлюбу залишити їй прізвище «Царькова». Від примирення сторони відмовилися. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02.06.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 120 від 02.06.2012\~року, що підтверджується свідоцтвом про одруження. (а.с 4). Від вказаного шлюбу сторони дітей не мають. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сімя сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Жовтневий РВ ДМС у місті Кривому розі ГУ ДМС України у Дніпропетровській області про визнання відповідачів такими, що втратили право на житло, виселення та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування позову позивач у своєму позові зазначив, що він на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] від 17 січня 2013 року та зареєстрованого в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 17 січня 2013 року є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. На сьогоднішній день окрім нього у вказаному будинку зареєстровані відповідачі з якими ніяких родинних або договірних відносин він не має. На його вимогу знятися з реєстрації у добровільному порядку відповідачі відмовляються, чим завдають йому перешкоди у праві користування та розпорядження нерухомим майном, у зв'язку з чим він змушений нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, а також не може безперешкодно користування своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди та інші дії. Тому він просить суд винести рішення яким позбавити [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], права користування жилим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS], виселити їх без надання іншого жилого приміщення та зняти з реєстраційного обліку у вказаній квартирі. Відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] був сповіщений судом про розгляд справи належним чином, але він до суду не з'явився, та не сповістив суд про причини своєї неявки. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився заздалегідь надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та без фіксування технічного засобу, у якій він свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Третя особа була сповіщена судом про розгляд справи належним чином, але представник до суду не з'явився, та не сповістив суд про причини своєї неявки. Дослідив матеріали цієї цивільної справи, суд доходить до висновку, що позов повинен бути задовлений у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Доводи позивача викладені вище, підтверджені належним чином долученними до справи документами, а саме: копією договору купівлі-продажу від 17 січня 2013 року, Копією витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №55518 від 17 січня 2013 року, Копією довідки «НоваКом» №56 від 19 серпня 2014 року, Копією технічного паспорту, а також іншими матеріалами справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним задовольнити вимогу позивача у повному обсязі.

Outcome: approved