Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, в котрому просив стягнути з [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , мешкає за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , мешкає за адресою: [ADDRESS] , заборгованість у розмірі 652 195,60 грн. (шістсот п`ятдесят дві тисячі сто дев`яносто п`ять грн. 60 коп.) та суму сплаченого судового збору. Свої позовні вимоги мотивував тим, що після укладення договору позики між позивачем та відповідачем останній не виконав свій обов`язок щодо повернення боргу, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду з вказаним позовом по відновлення порушених прав. В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надав до суду заяву, котрою позов підтримав, просив розглянути справу без особистої участі сторони позивача. В судове засідання відповідач не з`явився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що позов визнав в повному обсязі, просив розглянути справу без особистої участі сторони відповідача. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач отримав від позивача в борг грошові кошти у розмірі 25 000 дол. США, про що було складено відповідну розписку від 01.09.2015 року, строк повернення боргу 01.12.2015 року. До теперішнього часу відповідач повернув тільки частину боргу. Крім того, в березні 2018 року на вимоги погасити заборгованість відповідач надав письмовий графік повернення боргу, однак не виконує його, також у вересні поточного року на повторні вимоги погасити заборгованість відповідач надав повторний письмовий графік повернення боргу і знову його не виконує. Відповідно до частини першої статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно-безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим. Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (п. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Суд вбачає, що не сплачуючи заборгованість Відповідач порушує вимоги діючого законодавства України, а саме: ст. 526 ЦК України, яка передбачає, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства; ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ст. 629 ЦК України, згідно якої, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 524 ЦК зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Разом з тим, незалежно від фіксації еквівалента зобов`язання в іноземній валюті, згідно з частинами 1 та 2 ст. 533 ЦК грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно розрахунку позивача, станом на 16.10.2018 року борг відповідача становить 14290.00 доларів США, що по курсу НБУ, станом на 16.10.2018 року становить 400120.00 грн. Крім того, три проценти річних від простроченої суми становить 36010,00 грн. (400120.00 х 3% = 12003,60 грн., 12003,60 грн. х 3 роки=36010,80 грн.). Також облікова ставка Національного банку України станом на 06.10.2018 року становить 18 % річних (400120.00 х 18%=72021.60 грн., 72021.60 грн. х 3 роки = 216064,80) Таким чином, загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 652194,00 грн. На час подання позову курс долара США становить 28.00 грн за 1 долар США, а тому стягненню підлягає сума в розмірі 652195,60. Зазначена сума заборгованості не спростована належними та допустимими доказами, відповідачем визнана в повному обсязі, а тому з урахуванням викладеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Виходячи з положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню також судовий збір у розмірі 6522,00 грн., що був сплачений при поданні позовної заяви.

Outcome: approved