Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Заповіт Ілліча», про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним. Позов обґрунтовує тим, що його батькові - [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення Томаківської районної державної адміністрації № 52-р від 10.02.2003 року належала земельна ділянка, яка розташована на території Зеленогайської сільської ради. 17.05.2014 року [PERSON] помер. Після смерті позивач прийняв спадщину та одержав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. При оформлені документів на право власності на земельну ділянку, позивач дізнався, що земельна ділянка перебуває в оренді у Товариства з обмеженою відповідальністю «Заповіт Ілліча», зі строком дії договору до 10.05.2024 року, з правом передачі в піднайм (суборенду). Проте будь-які документи, що посвідчують орендні відносини між батьком та відповідачем у [PERSON] та у його батька були відсутні. В вересні 2015 року позивачу вдалося отримати примірник оспорюваного договору оренди земельної ділянки. З зазначеного договору оренди земельної ділянки позивач дізнався, що ніби то 16.05.2013 року передав в оренду ТОВ «Заповіт Ілліча» земельну ділянку площею 8.0041 га. Розташовану на території Зеленогайської сільської ради. Вказаний договір було зареєстровано 15.05.2014 року Реєстраційною службою Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 13049501 від 15.05.2014 року. Проте позивач зазначає, що підпис, який міститься в договорі та в акті прийому-передач земельної ділянки, візуально різниться з підписом його батька, що в свою чергу, є підставою для визнання його недійсним. Разом з тим, позивач зазначає, що ТОВ «Заповіт Ілліча» допущено невиконання своїх зобовязань, передбачених договором оренди земельної ділянки, а саме п.4.3 договору вказано, що у разі смерті орендовця орендар зобовязується надати його сімї на допомогу поховання. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти даних позовних вимог,зазначаючи що, позивач отримав 2014 році орендну плату в повному обсязі, та ніяких претензій з його сторони не було. Тобто фактично позивач визнав правомірність оспорюваного договору оренди. Представник третьої особи, Томаківська районна державна адміністрація в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував, просив винести рішення на розсуд суду. Заслухавши сторони, третю особу, розглянувши матеріали справи судом встановлено наступне. 16.05.2013 року між ТОВ «Заповіт Ілліча» в особі [PERSON] та [PERSON]С, було укладено договір оренди земельної ділянки № 247. Відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки по договору оренди від 16.05.2013 року [PERSON] передав ТОВ «Заповіт Ілліча» земельну ділянку площею 8.100 га ріллі , в тимчасове користування на умовах оренди строком 10 років до 30 листопада 2023 року. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р3 № 137841 [PERSON] на підставі рішення Томаківської районної державної адміністрації № 52-р від 10.02.2003 року належить земельна ділянка, площею 8,000 га, яка розташована на території Зеленогайської сільської ради. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КИ № 565144 [PERSON] помер 17.05.2014 року у віці 76 років. Відповідно до заповіту від 17.02.2010 року складеного [PERSON],[INFO], який на випадок своєї смерті заповів [PERSON]І, [INFO] земельну ділянку (пай № 247) , розміром 8.000 га, яка розташована на території Зеленогайської сільської ради та все своє майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, і взагалі, все те, що на день смерті йому належить і на що він має право. Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 03.12.2014 року,згідно якого [PERSON] прийняв спадщину, яка складається з земельної ділянки, загальною площею 8.000 га, яка розташована на території Зеленогайської сільської ради після смерті свого батька, [PERSON],[INFO], який помер 17.05.2014 року. Відповідно до висновку № 63-16 від 23.05.2016 року судової почеркознавчої експертизи по цивільній справі № 195/1577/15-ц згідно якого підписи від імені [PERSON] в графі «Орендавець» договору оренди земельної ділянки № 247 від 16.05.2013 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Заповіт Ілліча» зареєстрованого Реєстраційною службою Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області. рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 13049501 від 15.05.2014 року та в графі «Орендавець» акту приймання-передачі земельної ділянки по договору оренди від 16.05.2013 до вказаного договору виконані не [PERSON], а іншою особою Виходячи з вищенаведеного та враховуючи норми ст. 207 ЦК України, згідно якої правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною(сторонами). Відповідно до ч.3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Частиною 1 ст. 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною9сторонами) вимог,які встановлені ч.3 ст. 203 ЦК України. Згідно з ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати внутрішній волі. Отже наявність вільного волевиявлення учасників правочину при укладенні цього договору оренди земельної ділянки є однією з необхідних умов визнання останнього дійсним, а відсутність вільного волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання такого недійсним. На підставі наведеного та

Outcome: approved