Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувшись до суду з даним позовом, просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельні ділянки у розмірі 6,188 га., із земель товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Кренидіської сільської ради Середино-Будського району Сумської області. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що [INFO] у віці 75 років у с. Мефедівка Середино-Будського району Сумської області помер її чоловік [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Кренидівської сільської ради Середино-Будського району Сумської області. 25 жовтня 2017 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] на земельні ділянки загальною площею 6,188 га., із земель товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Кренидівської сільської ради Середино-Будського району Сумської області. Постановою приватного нотаріуса Середино-Будського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що на ім'я спадкодавця відсутній правовстановлюючий документ на спадкову земельну ділянку. Оскільки позивачка позбавлена можливості в нотаріальному порядку встановити за собою право власності на спадкове нерухоме майно, то вона звернулася із даним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала судові заяву в якій просить суд справу розглянути без її участі та зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач Кренидівська сільська рада Сумської області своїх представників в судове засідання не направили, однак надіслали до суду заяви, в яких позов визнають та просять його задовольнити і розглянути справу без участі їх представників. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця серії [NUMBER] від 11 вересня 2002 року виданим виконавчим комітетом Кренидівської сільської ради Середино-Будського району Сумської області 11 вересня 2002 року. Позивач [PERSON] являється дружиною померлого [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого Мефедівською сільською радою Середино-Будського району Сумської області від 19 грудня 1986 року. Після смерті [PERSON], відкрилася спадщина на належне померлому спадкове майно, а саме земельні ділянки для ведення товарного сільського господарського виробництва загальною площею 6,188 га., які розташовані на території Кренидівської сільської ради Сердино-Будського району Сумської області, та належали померлому на підставі Державного акта на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER], виданого на підставі рішення 15 сесії 23 скликання Кренидівської сільської ради народних депутатів від 26 червня 2001 року. 25 жовтня 2017 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] на земельні ділянки загальною площею 6,188 га., із земель товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Кренидівської сільської ради Середино-Будського району Сумської області. Постановою приватного нотаріуса Середино-Будського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що на ім'я спадкодавця відсутній правовстановлюючий документ на спадкову земельну ділянку. Згідно зі ч. 1 ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 527 ЦК України в редакції 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно зі ч.1 ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року при спадкоємців за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Враховуючи зазначені норми закону [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] в с. Мефедівка Середино-Будського району Сумської області. Інших спадкоємців для прийняття спадщини не має. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року, яка була чинною на час відкриття спадщини після померлого [PERSON], для придбання спадщини необхідно було, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнавалася належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнавалось, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивачка відповідно до вищевказаних норм ЦК УРСР (в редакції 1963 року зі змінами та доповненнями) зазначає, що вона, як єдиний спадкоємець прийняла спадщину після смерті [PERSON], так як вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Вказані доводи позивачки повністю підтверджено довідкою виданою виконавчим комітетом Зноб-Новгородської селищної ради Середино-Будського району Сумської області №77 від 27.06.2017 в якій зазначено, що спадкодавець [PERSON] з 1926 року по [INFO], тобто до дня своєї смерті, проживав разом із дружиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 10.11.2017, спадкові справи після смерті [PERSON] не заводилися. Аналізуючи вищезазначені факти суд приходить до висновку, що [PERSON] 10.09.2002прийняла спадщину після смерті [PERSON], а саме на земельні ділянки площею 6,188 га., які розташовані на території Кренидівської сільської ради Середино-Будського району Сумської області, яка на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] належало останньому. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, який посвідчує право власності, та його державної реєстрації. Таким чином будь-яких перешкод для визнання за позивачем [PERSON] права власності на земельні ділянки, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 6,188 га., які розташовані на території Кренидівської сільської ради Середино-Будського району Сумської області, що залишилася після смерті [PERSON], під час судового розгляду не встановлено. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved