Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій зазначила, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який було розірвано. від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу відмовляється на утримання дитини, аліменти на користь інших осіб на утримання дитини не сплачує. Позивач просить суд стягнути на її користь з відповідача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів відповідача, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня предявлення позову до суду. Позивач у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте звернулась до суду із заявою про розгляд справи в її відсутність, позов підтримала, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином: неодноразово направлялися судові повістки за місцем реєстрації та фактичного проживання відповідача. Згідно ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Таким чином, суд визнав причини неявки відповідача неповажними та ухвалив розгляд справи провести у відсутність відповідача на підставі наявних у справи матеріалів та винести заочне судове рішення. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Добропільського міського управління юстиції Донецької області було зроблено відповідний актовий запис № 70 від 22.03.2003 року та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-НО № 327677 (а.с 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-НО № 310587, яке було видано повторно відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області 20.10.2009 р., актовий запис № 100 від 17.10.2000 р. (а.с. 7). Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень, виданого 04.08.2016 року в актовому записі про народження стосовно [PERSON] 20.10.2009 року було змінено прізвище з [PERSON] на [PERSON] на підставі заяви про зміну прізвища малолітньої дитини відповідно до ст.148 СК та актового запису про розірвання шлюбу № 70 від 22.03.2003р.(а.с. 18). Судом встановлено, що дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання № 1133 від 27.07.2016 року, виданою Асоціацією співвласників багатоквартирних будинків «Гармонія» (а.с. 10). Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з положень ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні не встановлено наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб. Суд вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову (01.08.2016 р.) до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення , звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, на підставі ч 3. ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved