Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину. Позов мотивує тим,що за час перебування в шлюбі з відповідачем в них народилась дочка -[PERSON] [INFO]. 16 квітня 2013 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу дочка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Вказує,що дитина є студентом ІІІ курсу денної форми навчання, за спеціальністю облік і оподаткування Львівського техніко - економічного коледжу Національного університету «Львівська політехніка», навчання відбувається на платній основі. Крім того, дитина стоїть на диспансерному обліку з приводу компресійного перелому хребта та потребує постійних реабілітаційних заходів, зокрема масаж та плавання. Зазначає, що дитина потребує матеріальної допомоги пов»язаної з оплатою навчання, постійних реабілітаційних заходів, харчування, одягу, взуття. Відповідач офіційно працює, має стабільний дохід, проте добровільно матеріальної допомоги не надає, тому вона звернулась в суд з позовом до відповідача, згідно уточнених позовних вимог просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 3000 (трьох тисяч) гривень щомісячно, починаючи від дня пред»явлення позову, на період її навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали, дали пояснення аналогічні наведеним мотивам позову, просили позов задоволити. Також пояснили, що позивач не має можливості самостійно утримувати дочку, яка продовжує навчання, та потребує постійних реабілітаційних заходів. Вказали, що відповідач отримує дохід, проте добровільно дочці не допомагає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та пояснив,що він надає допомогу своїй дитині, зокрема забезпечує, її житлом, оскільки позивач та дочка проживають в належній йому квартирі. Вказав, що позивач є матеріального забезпеченою особою, її дохід перевищує його доходи. Також вказав,що крім дочки в нього на утриманні є похилого віку батьки, яким він також надає матеріальну допомогу, на сьогоднішній день він не має можливості надавати матеріальну допомогу дочці в заявленому позивачкою розмірі, а тому просить в задоволенні позову відмовити повністю. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши представленні по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. В судовому засіданні встановлено, що в шлюбі позивача та відповідача народилась дочка - [PERSON] [INFO]. У відповідності до вимог ч.3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. З представленої суду довідки від 29 квітня 2016 року №2295 (а.с.4) дочка позивача та відповідача [PERSON] в період з 01.09.2013 р. до 01.07.2016 р. навчалась на денному відділенні Львівського техніко- економічного коледжу Національного університету «Львівська політехніка» за спеціальністю - економіка підприємства. Згідно довідки №3473 від 06 вересня 2016 року (а.с.53), дочка позивача та відповідача [PERSON] є студентом ІІІ курсу денної форми навчання, за спеціальністю облік і оподаткування Львівського техніко - економічного коледжу Національного університету «Львівська політехніка». Студент навчається з 01 вересня 2016 року до 01 липня 2018 року на платній основі. Як вбачається з Роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.17 Постанови від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Доходи відповідача [PERSON] підтверджуються згідно наявних в матеріалах справи довідок про доходи (а.с.64-66) та відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів (а.с.122,131). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права і обов'язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Беручи до уваги те, що відповідач є працездатною людиною, має можливість працювати та забезпечувати утримання дитини,також враховуючи те,що неналежний матеріальний стан одного з батьків не звільняє їх від обов»язку по утриманню дитини, враховуючи потреби дитини, на матеріальну допомогу в період її навчання суд приймає рішення про задоволення позову.

Outcome: approved