overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з позовом до відповідача [PERSON], просить розірвати шлюб, зареєстрований 14.11.2013 р. у Виконавчому комітеті Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області, актовий запис № 40. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з 2014 року в сім'ї почалися сварки та непорозуміння, відповідач змінила свою поведінку по відношенню до сім'ї, вихованням дітей не займається, залишає їх самих вдома. Він намагався зберегти сім'ю, але марно. З січня 2018 року шлюбно-сімейні відносини між ними припинено. Від спільного подружнього життя мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просить його задоволити. Відмовляється він надання судом строку на примирення. Пояснює, що відповідач на даний час взагалі проживає окремо від сім'ї. Не заперечує проти заочного розгялду справи. Відповідач [PERSON] не з'явилася в судове засідання повторно, жодного разу. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду даної цивільної справи на офіційному сайті Судова влада, що підтверджується витягом з сайту. Така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; відповідач мала можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. Крім того, згідно повідомлень про вручення поштової кореспонденції та розписок, які містяться в матеріалах справи, відповідачу особисто була вручена кореспонденція про виклик до суду. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без їїучасті, відзив на позов до суду відповідач не подавала, тому судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами був зареєстрований 14.11.2013 у Виконавчому комітеті Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області, актовий запис № 40, (свідоцтво серія І-ГЮ №089343). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дтей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. При зясуванні фактичних взаємин подружжя встановлено, що їхня сімя розпалась остаточно, оскільки вони не проживають разом протягом тривалого часу, отже шлюб існує формально, суперечить інтересам сторін. Судом встановлено, що наміру відновлювати подружні стосунки сторони не мають. На пiдставi ст.ст.24, 110, 112 Сiмейного кодексу Укpаїни, ст.ст.10, 12, 81, 141, 263-265, 268, 273, 280-289, 354 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з позовом до відповідача [PERSON], просить розірвати шлюб, зареєстрований 21.09.2007р. Корнинською сільською радою Рівненського району Рівненської області, актовий запис № 18. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що протягом останнього року не підтримують подружніх стосунків з відповідачем, кожен з них живе своїм життям. На даний час спільного господарства не ведуть. Вони неодноразово робили кроки для примирення, але вони не дали результатів, тому на примирення позивач не погоджується. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку Анастасію, [INFO] Позивач [PERSON] під час підготовчого засідання позов підтримала та просить його задоволити. Відповідач [PERSON] під час підготовчого засідання позов визнав, просить не розглядати його заяву про надання строку для примирення. Суд, встановивши фактичні обставини, зміст спірних правовідносин, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.3\~ст.200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами був зареєстрований 21.09.2007 р. Корнинською сільською радою Рівненського району Рівненської області, актовий запис № 18 (свідоцтво серія 1-ГЮ №028917). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. При зясуванні фактичних взаємин подружжя встановлено, що їхня сімя розпалась остаточно, оскільки вони не проживають разом протягом тривалого часу, фактично не підтримують відносин як подружжя, отже шлюб існує формально, суперечить інтересам сторін. Судом встановлено, що наміру відновлювати подружні стосунки сторони не мають. При вирішенні питання щодо стягнення судового збору за подання відповідного позову, суд виходить із положень ч.1\~ст.141 ЦПК України, в якій зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та враховує положення ч.1\~ст.142 ЦПК України, в якій зазначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На пiдставi ст.ст.24, 110, 112 Сiмейного кодексу Укpаїни, ст.ст.10, 12, 81,\~141,\~189-200,\~259,\~263,\~264,\~265,\~268\~ ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з позовом до відповідача [PERSON], просить розірвати шлюб, зареєстрований 21.10.2005 р. Городоцькою сільською радою Рівненського району Рівненської області, актовий запис № 41. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що протягом тривалого часу проживають окремо. Від спільного подружнього життя мають неповнолітніх дітей Максима, [INFO], та Юлію, [INFO] В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити. Відмовляється він надання судом строку на примирення. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач не з'явився в судове засідання повторно. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі, відзив на позов до суду відповідач не подавав, про причини поважності своєї неявки суду не повідомив, тому судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Суд, вислухавши позивача, встановивши фактичні обставини, зміст спірних правовідносин, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами був зареєстрований 21.10.2005 р. Городоцькою сільською радою Рівненського району Рівненської області, актовий запис №41, (свідоцтво серія 1-ГЮ №004929). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. При зясуванні фактичних взаємин подружжя встановлено, що їхня сімя розпалась остаточно, оскільки вони не проживають разом протягом тривалого часу, фактично не підтримують відносин як подружжя, отже шлюб існує формально, суперечить інтересам сторін. Судом встановлено, що наміру відновлювати подружні стосунки сторони не мають. На пiдставi ст.ст.24, 110, 112 Сiмейного кодексу Укpаїни, ст.ст.10, 12, 81, 263-265, 268, 273, 280-289, 354 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з позовом до відповідача [PERSON], просить розірвати шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1804. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що протягом останніх шести років вони подружніх відносин не підтримують. Відповідач з 2012 року виїхала за кордон, звідки час-від-часу приїжджає до своєї мами та сина. За його глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки у них обох на ґрунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязність один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Ухвалою суду від 16.11.2018 р. у справі відкрито загальне позовне провадження. У своїй заяві від 01.12.2018 р., яка надійшла до суду 10.12.2018 р., відповідач просила відкласти розгляд справи, аби визначити строк для примирення та при цьому вислухавши думки сторін, однак до суду не з'явилася, тому ухвалою суду від 14.12.2018 р.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувшись до суду з позовом до відповідача [PERSON], просить стягнути з відповідача на його користь бог за договорами позики в сумі 74706 грн., 3% річних в сумі 2697,06 грн., інфляційні витрати 14028,98 грн. та судові витрати, посилаючись на те, що згідно розписки від 13.04.2016 року (а.с.10) він надав відповідачу [PERSON] грошову позику у розмірі 1400 дол. США, яку останній зобовязався повернути до 30.04.2016 року, що по курсу НБУ становить 35770 грн. Крім того, згідно розписки від 09.05.2016 року (а.с 11) він надав відповідачу [PERSON] грошову позику у розмірі 1550 дол. США, яку останній зобовязався повернути до 01.06.2016 року, що по курсу НБУ становить 38936 грн. Однак, відповідач не виконав свої зобовязання передбачені вищевказаними розписками, оскільки не повернув гроші. Письмови вимоги про повернення боргу відповідач проігнорував (а.с.16,15,9), тому він вимушений звернутися з даним позовом до суду В судовому засіданні позивача [PERSON] свої позовні вимоги підтимав, посилаючись на вищевказані обставини. Просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача повністю визнав. Суд приймає до уваги розяснення абзацу 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», зе зазначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши та оцінивши докази надані сторонами по справі, враховуючи положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України, 525, 526, 530, 612, 625, 629, 1047, 1049, 1050 ЦК України та те, що відповідач беззаперечно визнав позовні вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача про стягнення суми боргу з урахуванням індексі інфляції та 3% річних. Враховуючи положення ст. 88 ЦПК України та те, що вимоги позивача задоволені, тому витрати по сплаті судового збору у розмірі 915 грн. (а.с.1) підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з позовом, посилається на наступне: 1 вересня 2000 року між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Мають дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з 2011 року. Самостійно утримувати дитину вона не має можливості. За цих підстав просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 50 % доходів відповідача. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву, в якій наполягала на позовних вимогах та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач у судове засідання також не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив справу розглянути у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с. 4/. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до частин 1-3 статті 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Позивач у позовній заяві визначила спосіб утримання відповідачем дитини шляхом присудження з відповідача аліментів у частці від його доходу. В свою чергу відповідач такі позовні вимоги визнав. Тому суд вважає можливим присудити з відповідача аліменти на утримання дитини у частці від доходу відповідача. Визначаючи розмір аліментів, які мають стягуватися з відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], суд враховує, що відповідач за станом здоров'я є працездатним, аліментів на утримання інших дітей, непрацездатних батьків, дружини не сплачує. Приймаючи до уваги матеріальний стан сторін, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/, але не менше ніж 30% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду - 11 листопада 2013 року, до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що відповідач в змозі надавати таку матеріальну допомогу позивачу на утримання дитини та стягнення аліментів у такому розмірі не порушує як інтереси неповнолітньої дитини, так і відповідача. За цих підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 229 грн. 40 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувшись до суду з позовом, просить визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням у житловому будинку №2 по вул.Шевченка в с. Мисайлівка, Богуславського району Київської області зі зняттям з реєстрації, посилаючись на те, що він являється власником вищевказаного житлового будинку, що підтверджується договором дарування від 26.06.2012 року (а.с.7). В даному житловому будинку зареєстрована відповідач [PERSON], як член його сімї. Після розірвання шлюбу, відповідач [PERSON] в 2010 році зібрала свої речі та майно і залишила його будинок виїхавши проживати в [INFO], де проживає і по даний час, що підтверджується актами обстеження житла, довідкою виконкому Мисайлівської сільської ради та довідкою виконкому Розкопанецької сільської ради (а.с.9-11, 18). В звязку з тим, що відповідач понад рік без поважних причин не проживає за місцем реєстрації, це порушує його право розпоряджатися належним йому будинком на власний розсуд. Тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, але звернувся із заявою, в якій просив розглянути справу без його участі. Вимоги підтримав просив їх задовольнити (а.с.19). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але звернулась із заявою, в якій зазначила, що вона позовні вимоги визнає в повному обсязі і просила розглянути справу без її участі (а.с. 17). Зважаючи на те, що сторони по справі не зявились в судове засідання, але звернулись до суду із заявами про, те щоб розгляд справи відбувався без їх участі та без фіксування судового процесу звукозаписувальними засобами, суд у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Згідно абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши та оцінивши докази надані сторонами по справі, враховуючи положення ч. 4 ст. 130 ЦПК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 383, 391 ЦК України та те, що відповідач повністю визнав вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача щодо визнання відповідача такою, що втратила права користування жилим приміщенням зі зняттям з реєстрації.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувшись до суду з позовом, просить визнати за нею право власності, на житловий будинок [ADDRESS], посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6), внаслідок чого відкрилась спадщина у вигляді спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Будучи спадкоємцем першої черги по закону вона прийняла спадщину у вигляді квартири [ADDRESS] по, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 23.11.2012 року (а.с.7). Проте, вона не може в нотаріальному порядку успадкувати житловий будинок [ADDRESS], оскільки відсутній правовстановлюючі документи (а.с.15). Про факт того, що спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, належав її батьку [PERSON] до дня його смерті, підтверджується витягом з погосподарської книги №2 за 1986-1990 роки та довідками №628, №242, виданими 23.10.2013 року та 22.07.2014 року виконавчим комітетом Шупиківської сільської ради Богуславського району (а.с. 27, 31, 32). Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але вона звернулась до суду із заявою, в який зазначила про те, що позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити та розглянути справу без її участі (а.с. 71). Шупиківська сільська рада в судове засідання свого представника не направила, але звернулись із заявою, згідно якої повністю визнали позовні вимоги заявлені позивачем та просили розглянути справу без участі їх представника (а.с.23). Зважаючи на те, що сторони по справі не з'явились в судове засідання, але звернулись до суду із заявами про, те щоб розгляд справи відбувався без їх участі та без фіксування судового процесу звукозаписувальними засобами, суд у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Згідно абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи, врахувавши положення ст.ст.392, 1261, 1268, 1269 ЦК України та те, що відповідач повністю визнав вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача про спадкування за законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувшись до суду з позовом, просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Крута гора, 31 в с. Ісайки, Богуславського району Київської області (далі-спірний житловий будинок) в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що 22.10.2003 року його батько [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповідальне розпорядження, щодо свого майна та майнових прав на його користь, що підтверджується заповітом посвідченого секретарем виконкому Ісайківської сільської ради (а.с.5). 09.09.2015 року його батько [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 4), внаслідок чого відкрилась спадщина у вигляді спірного житлового будинку. Будучи спадкоємцем по заповіту він своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спірний житловий будинок (а.с.6). Про факт того, що спірний житловий будинок під час життя належав його батькові [PERSON], підтверджується довідками № 172, № 221, виданими 06.04.2016 року та 17.05.2016 року виконавчим комітетом Ісайківської сільської ради (а.с. 8, 33). Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на вищевказані обставини. Просив позов задовольнити. Ісайківська сільська рада в судове засідання свого представника не направила, але звернулись із заявою, згідно якої повністю визнали позовні вимоги позивача на спадкове майно та просили розглянути справу без участі їх представника (а.с. 30). Згідно абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши та оцінивши докази, надані сторонами по справі, враховуючи положення ч.4 ст.130 ЦПК України, ст.ст. 392,1223,1235,1269 ЦК України та те, що відповідач повністю визнав вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача про визнання права власності на спадкове майно.

Outcome: approved