Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] міської ради, у якому прохає суд ухвалити рішення, яким визнати незаконним та скасувати рішення [PERSON] міської ради №39/33 від 27.06.2013 року; визнати недійсними договори оренди №1/87, №1/88, №1/89 від 15.07.2013 року земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельної ділянки для городництва, які розташовані по вул. Патріарха Мстислава,28 в м. Ковелі Волинської області, а також встановити порядок користування земельною ділянкою між співвласниками житлового будинку, що розташована за вказаною адресою з врахуванням розміру часток їх власності на нерухоме майно. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона та відповідач у справі [PERSON] є рідними братом та сестрою. Відповідно до договору дарування від 29 квітня 1992 року, батько сторін у справі - [PERSON] подарував відповідачу [PERSON] 53/100 частки будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Патріарха Мстислава, 28/1 (колишня Чернишевсього ) в м. Ковелі. За життя батько побудував гараж, який був прийнятий в експлуатацію та затверджено рішенням виконкому №36 від 28.02.1996 року. 13 вересня 1995 року батько [PERSON] помер. 04 березня 1997 року мати сторін [PERSON] оформила спадкові права на 47/100 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд після смерті спадкодавця [PERSON] Зазначену частку житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд [PERSON] подарувала їй. 30.10.1996 року з метою заволодіння гаражем, відповідач у справі [PERSON] склав фіктивний акт добровільного розподілу земельної ділянки, в якому зазначено, що такий розподіл проведено між ним та батьком [PERSON] В подальшому, використовуючи вказаний акт, відповідач звернувся до виконавчого комітету [PERSON] міської ради про надання йому дозволу на будівництво гаража. Розпорядженням міського голови № 807 від 22 листопада 1996 року йому було надано дозвіл на будівництво гаража розміром 4.0 м х 8.0 м. 27.06.2013 року рішенням [PERSON] міської ради за №39/33 відповідачу [PERSON] передано в оренду земельні ділянки площею 46 кв.м., 189 кв.м., 401 кв.м. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель та городництва за адресою м. Ковель, вул. П.Мстислава, 28 строком на 49 років. Відповідно до вищезазначеного рішення були укладені договори оренди земельних ділянок 15.07.2013 року між орендодавцем [PERSON] міською радою в особі міського голови [PERSON] та орендаря [PERSON]. Вважає, що відповідач щоб отримати в оренду земельну ділянку для обслуговування гаража, надав [PERSON] міській раді неправдиву інформацію, а саме план розміщення гаража, який був побудований їхніми батьками та рішення [PERSON] міської ради про надання йому дозволу на будівництво гаража. Вказує, що гараж був побудований та введений в експлуатацію їхніми батьками в 1991 році, а дозвіл відповідача у справі на будівництво гаража був виданий в 1996 році. Протоколом № 56 від 08.12.2015 року виїзного засідання узгоджувальної комісії щодо вирішення земельних спорів, який був затверджений рішенням [PERSON] міської ради від 14.01.2016 року за № 17 було рекомендовано: 1) співвласникам житлового будинку дійти згоди щодо поділу земельної ділянки та розміщення господарських будівель і гаражів на земельній ділянці; 2) варіанти розподілу земельної ділянки по вул. П.Мстислава, 28, погоджений співвласниками будинку № 28 по вул. П.Мстислава проект подати на розгляд [PERSON] міської ради. Однак, вирішити питання по розподілу земельної ділянки з відповідачем добровільно не можливо. Вважає, що передача [PERSON] міською радою в оренду відповідачу для ведення городництва земельної ділянки, призначеної для житлової і громадської забудови, порушує вимоги ст. ст. 20,118,123,124 Земельного кодексу України та ст. 16 Закону України «Про оренду землі», якими встановлено порядок зміни цільового призначення земель при наданні їх в оренду та право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону «Про оренду землі». Крім цього, стверджує,що затверджений такий порядок розподілу земельної ділянки та надання в оренду відповідачу земельних ділянок, обмежує її законні права та інтереси, оскільки вздовж більшої частини її будинковолодіння буде існувати земельна ділянка для спільного користування між двома співвласниками, хоча зі сторони будинковолодіння відповідача таких спільних користувань земельною ділянкою не має, надання в оренду відповідачу земельних ділянок було проведено без її згоди та участі. Також посилається на ту обставину, що відповідно до технічних вказівок щодо визначення меж земельних ділянок спільної та спільної часткової власності фізичних і юридичних осіб на забудованій території у населених пунктах п. 4.2 розмір земельної частки визначається проектом землеустрою, за угодою між співвласниками майна, за рішенням суду з врахуванням розміру часток власності на нерухоме майно або за рішенням органу місцевого самоврядування. Відтак, покликаючись на норми чинного законодавства, прохає суд ухвалити рішенням, яким визнати недійсними рішення міської ради та договори оренди земельних ділянок, а також про встановлення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками житлового будинку, що розташована за адресою м. Ковель вул. Патріарха Мстислава, 28 з врахуванням розміру часток їх власності на нерухоме майно. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві і прохають його задовольнити. У ході судового розгляду позивач [PERSON] уточнила позовні вимоги з посиланням на те, що відповідно до судової експертизи від 25.09.2017 року на земельній ділянці за адресою м. Ковель, вул. Патріарха Мстислава, 28, К№0710400000:10:035:0053 розташована господарська будівля - хлів. Дана земельна ділянка не може надаватися в оренду для городництва, оскільки там розташована господарська будівля. Дана обставина підтверджує, що договір оренди від 15.07.2013 року № 1/89 є недійсним, оскільки не відповідає вимогам чинного законодавства. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON], позову не визнали. Заперечуючи проти позову посилаються на те, що заява та підстави обґрунтування\~\~позову не відповідають встановленим\~\~\~попередніми судами обставинам справи за іншими позовами позивачки до відповідача [PERSON]\~\~\~Факт\~\~побудови гаража\~\~Г-1,\~\~його існування, володіння цим гаражем відповідачем [PERSON] на законним підставах, законність\~\~побудови\~\~цього гаража\~\~Г-1\~\~\~\~встановлено у справі № 159/6162/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] Вважає, що дані обставини не підлягають доказуванню\~\~відповідно до ст. 61 ЦПК України.\~ Крім цього, твердження позивачки про те, що відповідач [PERSON] самочинно побудував гараж Г-1 і не скористався\~\~своїм правом на будівництво гаража, є її неправдивим свідченням, а також те, що укладені договори оренди та передача\~\~земельних ділянок в оренду порушує її права, оскільки вздовж більшої частини її будинковолодіння існує земельна ділянка спільного користування, а зі сторони будинковолодіння відповідача такого спільного користування немає. \~І на думку позивача саме ця обставина та\~\~\~надання в оренду земельних ділянок без її згоди порушує її права. Однак, передача в оренду земельних ділянок здійснюється за заявою особи, яка бажає отримати землю в оренду, а\~\~\~узгодження меж з суміжними користувачами земельної ділянки здійснюється на стадії підготовки технічної документації для передачі землі в оренду і до затвердження\~\~\~цих документів. Таке узгодження\~\~було здійснено\~\~після\~\~виїзного засідання\~\~узгоджувальної комісії\~\~та складення протоколу №6\~\~\~від\~\~27.02.2013 року 2013 року\~\~ та затвердження цього протоколу\~\~рішенням № 108 [PERSON] міської ради від 14.08.2013 року. \~Вказане рішення є законним,\~\~оскільки при його\~\~постановленні взято за основу акт розподілу земельної ділянки від 30.10.1996 року за адресою м. Ковель. вул. П.Мстислава 28\~\~\~між тими особами, які на момент укладення цього акта були власниками часток житлового будинку. Тобто ще до того, як\~\~[PERSON] стала власником 47/100 частини житлового будинку.\~\~\~Такий висновок зробив суд у справі № 159/6162/13-ц ( за позовом [PERSON] до [PERSON] Посилання позивачки, що договори оренди\~\~№ 1/87, № 1/88, №1/89\~\~\~\~\~були\~\~укладені після виготовлення та затвердження технічної документації, в основу яких лягли\~\~\~протокол №6\~\~\~від\~\~27.02.2013 року 2013 року\~\~та затвердження цього протоколу\~\~рішенням № 108 [PERSON] міської ради від 14.08.2013 року, а також посилання на рекомендації\~\~протоколу №56 від 08.12.2015 року затвердженого рішенням [PERSON] міської ради від 14.01.2016 року за № 17 узгоджувальної комісії вважає безпідставним. Оскільки комісія дає свої рекомендації [PERSON] та [PERSON], яка фактично проживає у будинку за адресою м. Ковель, вул. П.Мстислава 28/2, і є\~\~лише користувачем\~\~квартири. Разом з тим, власником\~\~\~\~цієї квартири є\~\~відповідач [PERSON],\~\~який з\~\~2016 року проживає за адресою [INFO], а\~\~тому не був повідомлений про засідання цієї комісії, не був присутній при розгляді питання,\~\~по якому було складено протокол № 56 від 08.12.2015 року. І нікого не уповноважував\~\~\~виступати від його імені у питанні\~\~\~предявлення претензій\~\~щодо земельної ділянки,на якій розташований будинок по вул. П.Мстислава 28. Позивачка вказує на те, що договір оренди № 1/89 не відповідає закону у звязку з тим, що земля передана для городництва, а на\~\~земельній ділянці фактично розташована господарська\~\~будівля хлів. Разом з тим, відповідач вважає, що всупереч ч. 1\~\~ст. 15, ч.1 ст. 21 ЦК України \~позивачка не довела, яким\~\~чином вказана обставина порушує її права .Тому\~\~ця обставина не можу слугувати підставою для визнання договору оренди № 1/89 недійсним. Також, відповідно до ЗУ «Про оренду землі»,\~\~договори оренди земельних ділянок які передані\~\~[PERSON] в оренду, право оренди на земельні ділянки зареєстровані\~\~ у відповідності до вимог чинного законодавства. Представник відповідача [PERSON] міської ради позов не визнав та прохає у його задоволенні відмовити. Заперечуючи проти позову посилається на наступні обставини: виявивши спільне бажання добровільного розподілу земельної ділянки по вул. Чернишевського (теперішня вул. П. Мстислава), 28 у м. Ковелі співвласники [PERSON] та його батько [PERSON] звернулись до землевпорядника [PERSON] міського відділу земельних ресурсів. Як вбачається з акта розподілу земельної ділянки між співвласниками житлового будинку по вул. Чернишевського (теперішня вул. П. Мстислава), 28 у м. Ковелі, складеного 30 жовтня 1996 року (далі акт розподілу земельної ділянки), було проведено розподіл вказаної земельної ділянки. Згідно вказаного розподілу в спільному користуванні знаходиться 97 кв.м. зазначеної земельної ділянки. В акті замість [PERSON] (останній помер 13 вересня 1995 року) поставила підпис мати відповідача [PERSON], так як документи були оформлені на покійного. В подальшому на підставі договору дарування частини будівель серія ААІ № 226143, посвідченого 07.04.1997 року [PERSON] державною нотаріальною конторою позивачу [PERSON] подаровано 47/100 частини цілого житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, що знаходяться по вул. Чернишевського (теперішня вул. П. Мстислава), 28 в м. Ковелі. Тоді як відповідачу - [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого ще 29.04.1992 року [PERSON] державною нотаріальною конторою належить 53/100 частини цього житлового будинку. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Отже, [PERSON] міська рада, як орган місцевого самоврядування, приймаючи рішення «Про припинення права користування земельною ділянкою та надання громадянам в оренду земельних ділянок» від 27.06.2013 року № 39/33, діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України виключно в інтересах територіальної громади, при цьому не надавала будь-яких переваг та преференцій як позивачу, так і відповідачу по справі. Оскільки, землекористувачам земельної ділянки (сторони у справі) самостійно не вдалось дійти до згоди щодо поділу земельної ділянки та розміщення господарських будівель і гаражів на земельній ділянці за адресою м. Ковель, вул. Патріарха Мстислава, 28, міською радою була застосована процедура виїзного засідання узгоджувальної комісії щодо вирішення земельних спорів. Узгоджувальна комісія дійшла висновку, що погодження меж земельної ділянки за адресою м. Ковель, вул. Патріарха Мстислава, 28, можливий при умові проведення розподілу відповідно до акту розподілу земельної ділянки 1996 року в частині площ земельних ділянок, які перебувають у користуванні (позивача: [PERSON] 535 кв.м, відповідача: [PERSON] 603 кв.м). Разом з тим, землекористувачам земельної ділянки за адресою м. Ковель, вул. Патріарха Мстислава, 28 рекомендовано дотримуватись правил добросусідства, передбачених ст. 103 Земельного кодексу України. [PERSON] міська рада розглянувши заяви громадян, зокрема відповідача [PERSON],

Outcome: dismissed