Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON], про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 22 січня 2002 року позивач [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], який був зареєстрований у виконкомі Копашнівської сільської ради Хустського району Закарпатської області, актовий запис № 02. Від шлюбу у них народилися неповнолітні діти, [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що останній час він із відповідачем подружнього життя, спільного господарства та побуту не мають і не ведуть. Подружнє життя у них не склалося, оскільки вони люди різних характерів та поглядів на життя. У них відсутня взаємоповага один до одного, через що у них неприязні стосунки. На підставі чого позивач і просить розірвати шлюб, не надаючи час на примирення, оскільки рішення щодо розлучення прийнято ними давно. Позивач в судове засідання не прибув, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач в судове засідання повторно не прибула, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи її було повідомлено належним чином. Клопотань про відкладення від неї не надходило. Як зазначено у ч. 2\~ст. 197 ЦК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень та у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Як вбачається з наданих позивачем доказів, 22 січня 2002 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Копашнівської сільської ради Хустського району Закарпатської області, та зроблено відповідний актовий запис № 02, що підтверджується наявним у справі свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ № 064072. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спір щодо визначення місця проживання дітей між сторонами відсутній, вони залишилися проживати із мамою. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із ст. 55 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. З матеріалів справи вбачається, що почуття любові та поваги у них втрачені, вони не підтримують шлюбних стосунків, спору з приводу спільного майна, сплати аліментів, місця проживання дитини та спосіб участі у вихованні дитини не мають. Враховуючи наведене, та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між сторонами по справі шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України витрати із сплати судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved