Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача та третіх осіб на стороні відповідача про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначає, що за життя його батьки [PERSON] та [PERSON] працювали у сільському господарстві і отримали право на земельну частку (пай) та на їх ім'я було видано сертифікати на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] та серії [NUMBER] від 09.12.1999 року. Дані земельні частки (пай) розташовані на території Красноколядинського старостинського округу Талалаївської селищної ради. [INFO] помер батько позивача [PERSON], [INFO] померла мати позивача [PERSON] Після смерті батьків відкрилась спадщина за законом, в тому числі і на земельні частки (пай). Позивач є спадкоємцем за законом, і прийняв спадщину - вступив в управління і володіння спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] Після смерті батьків позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але позивачу було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів. Тому позивач [PERSON] просить суд встановити факт прийняття ним спадщини після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], та визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] та матері [PERSON], померлої [INFO]. В судове засідання позивач [PERSON], не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Представники відповідача та третіх осіб - в судове засідання не з'явились, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають і не заперечують проти їх задоволення. Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.04.2002 року (а.с.14.), спадкодавець [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.05.2006 року (а.с.15). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.08. 1967 року [PERSON] народився [INFO], в графі «Батько» зазначено [PERSON], в графі «Мати» - [PERSON] (а.с.10). Факт наявності у спадкодавця [PERSON] спадкового майна підтверджується довідкою Красноколядинського старостинського округу Талалаївської селищної ради № 67 від 18.10.2017 року, згідно якої [PERSON] мала земельну частку (пай) у ТОВ «Красноколядинське», яка знаходиться під № 4 (а.с.18) та копією списку громадян - власників сертифікатів колишнього КСП «Красноколядинське», де заначено, що [PERSON] видавався сертифікат серії [NUMBER] (а.с.17). Факт наявності у спадкодавця [PERSON] спадкового майна підтверджується довідкою Красноколядинського старостинського округу Талалаївської селищної ради № 66 від 18.10.2017 року, згідно якої [PERSON] мав земельну частку (пай) у ТОВ «Красноколядинське», яка знаходиться під № 724 (а.с.22) та копією списку громадян - власників сертифікатів. Колишнього КСП «Красноколядинське», де заначено, що [PERSON] видавався сертифікат серії [NUMBER] з відміткою про те, що він помер (а.с.20-21). Довідкою Красноколядинського старостинського округу Талалаївської селищної ради № 670 від 09.11.2017 року підтверджується той факт, що [PERSON] до дня смерті проживав та був зареєстрований по [ADDRESS], разом з ним проживала і була зареєстрована його дружина [PERSON] (а.с.11). Довідкою Красноколядинського старостинського округу Талалаївської селищної ради № 672 від 09.11.2017 року підтверджується той факт, що [PERSON] за свій рахунок поховав батька [PERSON], після його смерті здійснював догляд за будинком, обробляв город (а.с.12). Згідно довідки відділу у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області від 31.01.2018 року вартість земельної частки (паю) згідно сертифікату серії [NUMBER] від 09.12.1999 року, що належала [PERSON] станом на 17.05.2006 року становила 45 257, 03 грн.; вартість земельної частки (паю) згідно сертифікату серії [NUMBER] від 09.12.1999 року, що належала [PERSON] станом на 17.05.2006 року становила 43 731, 31 грн. (а.с.46). У районній газеті «Трибуна хлібороба» за 08 грудня 2017 року поміщено оголошення про те, що втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на ім'я [PERSON] та серії [NUMBER] на ім'я [PERSON] вважати недійсними (а.с.24). Листом державного нотаріуса Прилуцької районної ДНК від 07.12.2017 року [PERSON] повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину після смерті батька [PERSON] у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу (а.с.23). З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини. Розглядаючи вимогу позивача про встановлення факту прийняття спадщини, суд виходить з наступного. Спадкодавець [PERSON] помер у 2002 році, тобто під час дії ЦК УРСР, положення якого необхідно застосовувати до даних правовідносин. Статтею 549 УК УРСР передбачено визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про становлення фактів, що мають юридичне значення. У п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року, йдеться про те, що заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянуто судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. В судовому засіданні встановлено і матеріалами справи підтверджується той факт, що [PERSON] після смерті [PERSON] поховав його та фактично вступив в управління спадковим майном, встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як надасть йому можливість оформити спадщину у передбаченому законом порядку після смерті батька, іншим шляхом це встановити неможливо, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] в частині встановлення факту прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] Розглядаючи позовну вимогу про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], суд виходить з наступного. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер у 2002 році, тобто до вступу в дію Цивільного кодексу України. Поскільки в судовому засіданні встановлено, що спадкодавець помер в 2002 році, тобто спадщина після його смерті відкрилась до набрання чинності ЦК України під час дії ЦК УРСР. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» - член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно ч.1 ст. 549 ЦК У PCP (1963 року), що діяв на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Частиною 1 ст. 524 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно 529 ЦК УРСР (1963 року) позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Тобто в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] являється спадкоємцем першої черги після смерті батька [PERSON] згідно положень ЦК УРСР, які діяли на момент відкриття спадщини. Розглядаючи позовну вимогу про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], суд виходить з наступного. За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця. Тобто згідно положень цивільного законодавства, яке діяло на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON], позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті матері. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правоустановчим документом. Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Так як спадкодавці [PERSON] та [PERSON] за життя набули право на земельну частку (пай), дане право на даний час залишається неуспадкованим спадкоємцем за законом [PERSON], то до позивача, як спадкоємця, переходить право на прийняття спадщини, зокрема і на земельні частки (пай), які належали спадкодавцям за життя згідно сертифікатів серії ЧН № серії [NUMBER] та серії [NUMBER]. Таким чином, поскільки матеріалами справи підтверджено той факт, що спадкодавці у встановленому законом порядку за життя набули право на земельну частку (пай), дане право було ними було оформлене належним чином, але залишається не успадкованим, суд приходить до висновку, що до позивача [PERSON] переходить це право на дані земельні частку (пай) в порядку спадкування за законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні і належним чином обґрунтовані, тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved