Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 11 січня 2013 року у Виконавчому комітеті Жовтневої сільської ради Харківського району Харківської області за актовим записом №01. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що з 11 січня 2013 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Протягом останніх декількох років стосунки між сторонами погіршились, між ними зникло взаєморозуміння та повага, почали виникати сварки. З квітня 2018 року позивач та відповідач проживають окремо, фактично сім'я припинила своє існування. Позивач зазначає, що примирення та збереження шлюбу між сторонами не можливе, перебування у шлюбі суперечить інтересам останніх та інтересам їх сина. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28 вересня 2018 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, було залишено без руху та встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - 10 днів з дня вручення копії ухвали. У встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 31 жовтня 2018 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. Позивач у підготовче засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач, яка була повідомлена про день, час та місце проведення підготовчого засідання в порядку ч. 1 ст. 130 ЦПК України, у підготовче засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, в якій позовні вимоги визнала повністю. Інших заяв та клопотань від відповідача не надійшло. Враховуючи, що в підготовче засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 11 січня 2013 року Виконавчим комітетом Жовтневої сільської ради Харківського району Харківської області за актовим записом №01, під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане 25 березня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції у Харківській області). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 08 серпня 2013 року Виконавчим комітетом Липецької сільської ради Харківського району Харківської області). За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадках визнання позову відповідачем. Відповідачем надана заява про визнання позову, а тому суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] у своїй заяві просить після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище «[PERSON]». На підставі викладеного і

Outcome: approved