Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідачки [PERSON], посилаючись на те, що 11.10.2011 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1855. Від даного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що сімейні стосунки між сторонами не склались через різні характери, між ними постійно виникали конфлікти з незначного приводу, що негативно впливало на виховання їх спільної дитини. Вказує, що у 2014 році відповідачка зверталась до суду з заявою про розлучення, сторонам надавався термін на примирення та в подальшому її позовна заява була залишена без розгляду. При цьому з 2014 року дружина разом з дитиною переїхала проживати до своїх батьків та з того часу вони не підтримують подружні стосунки. Стверджує, що наміру зберігати сімю позивач не має, оскільки подальше збереження шлюбу суперечитиме його інтересам, між ним та відповідачкою остаточно втрачено почуття любові та поваги, вважає, що примирення між ними неможливе. Позивач в судове засідання не зявився, проте до початку судового засідання від нього надійшла заява про розгляд даної справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про поважність причини неявки суд не повідомила, хоча неодноразово була належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду даної справи в суді за місцем реєстрації, у звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачки та постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 11 жовтня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1855, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-МИ №112103 (а.с.4). Від спільного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-МИ №233468 (а.с.5). Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, довіри, взаєморозуміння та поваги. Сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та проживають протягом одного року окремо. Шлюб між сторонами існує формально. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи. Задовольняючи позовні вимоги, суд бере до уваги і той факт, що сторонам надавався двохмісячний термін на примирення. Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та малолітньої дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Спір про поділ спільного майна у сторін відсутній.

Outcome: approved