overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та в обґрунтування свого позову зазначив, що між ним та відповідачкою 11 квітня 2008 року було зареєстровано шлюб у Виконкомі Ясинівської селищної ради м. Макіївки Донецької області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 04. Від сумісного життя вони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з відповідачкою. Шлюбні відносини з відповідачем у них припинились з липня 2013 року, оскільки відповідач періодично проганяла його з дому та ставила свої інтереси поверх інтересів сім'ї, що призвело до втрати почуття любові та поваги. Крім того зазначив, що вважає, що їх сім'я розпалась остаточно і примирення не можливе. Спору про розподіл сумісно набутого майна та про місце мешкання малолітньої дитини між ними немає. На підставі наведеного просив розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився за невідомими суду причинами, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі, у якій також зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі і не заперечує проти постановлення по справі заочного рішення /а.с. 14/. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась за невідомими суду причинами, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, а саме шляхом передання телефонограми, текст якої долучено до матеріалів справи /а.с. 16/. Згідно зі ст. 224 ЦПК України суд вирішив можливим розглянути справу на підставі наявних доказів у справі у відсутність відповідача, яка в судове засідання не з'явилась, проти чого не заперечувала позивач в своїй заяві. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу, оригінал якого зберігається в матеріалах справи, сторони зареєстрували шлюб 11 квітня 2008 року у Виконкомі Ясинівської селищної ради м. Макіївки Донецької області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 04. Згідно копії свідоцтва про народження, сторони мають спільну малолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с. 4/. У судовому засіданні достовірно встановлені мотиви розірвання шлюбу, фактичне припинення шлюбних відносин між позивачем та відповідачем, що перешкоджає подальшому збереженню сім'ї. Суд враховує, що між позивачем та відповідачем спору про розподіл майна та про місце мешкання малолітньої дитини немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та в обґрунтування свого позову зазначив, що між ним та відповідачкою 19 серпня 2005 року було зареєстровано шлюб у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1058. Від сумісного життя вони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з відповідачкою. Сумісне життя з відповідачкою у них не склалось в зв'язку з тим, що відповідачка постійно його обманювала в грошових питаннях та різними погляди на ведення домашнього господарства і формування сімейного бюджету, в зв'язку з чим, вони з середини грудня 2010 року припинили сімейні відношення. Крім того зазначив, що їх сім'я розпалась остаточно і примирення не можливе. Спору про місце проживання малолітньої дитини між ними немає, оскільки дитини проживає разом з відповідачкою і в подальшому буде проживати разом з нею. На підставі наведеного просив розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином /а.с. 18/, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі, у якій також зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі /а.с. 13/. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином /а.с. 19/, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, у якій також зазначила, що заявлені позовні вимоги визнає у повному обсязі і не заперечує проти їх задоволення /а.с. 14/. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу, оригінал якого зберігається в матеріалах справи, сторони зареєстрували шлюб 19 серпня 2005 року в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1058. Згідно свідоцтва про народження, копія кого долучена до матеріалів справи, сторони мають спільну малолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с. 7/. У судовому засіданні достовірно встановлені мотиви розірвання шлюбу, фактичне припинення шлюбних відносин між позивачем та відповідачем, що перешкоджає подальшому збереженню сім'ї. Суд враховує, що між позивачем та відповідачем спору про місце проживання малолітньої дитини немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 29 грудня 2015 року, який було зареєстровано Білокриницькою сільською радою Кременецького району Тернопільської області, актовий запис №13. Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що сімейне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. Між ними постійно виникають сварки та непорозуміння, внаслідок чого шлюбні відносини припинено. На даний час, шлюб носить лише формальний характер, а тому, вважає подальше збереження сім'ї неможливим. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив суду, що шлюбні відносини з відповідачкою фактично припинені, відповідачка за час спільного проживання вчиняла подружні зради, вже більше року вони проживають окремо, в зв'язку із чим він вважає збереження сім'ї неможливим. Просить позов задоволити. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідачки в його користь сплачений ним судовий збір. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про день, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надіславши суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить строк на примирення не надавати, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, з'ясував наступні обставини. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 29 грудня 2015 року Білокриницькою сільською радою Кременецького району Тернопільської області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29 грудня 2015 року, про що зроблено відповідний актовий запис №13. Від даного шлюбу в подружжя неповнолітніх дітей немає. Відносини між подружжям свідчать про те, що сім'я розпалась. Позивач миритись не бажає і наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка позовні вимоги визнає. За час розгляду справи в суді, відносини між сторонами не змінилися. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення. Проаналізувавши докази, враховуючи встановлені в судовому засіданні фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини їх життя суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення, а тому є законні підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 11.09.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1743. Від шлюбу дітей не мають. В обґрунтування позову позивач зазначав, що подружнє життя не склалося через втрати почуття любові один до одного, відсутність взаєморозуміння та довіри, різні погляди на життя. Шлюбно-сімейні відносини припинені з грудня 2010 року, мешкають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Вважає, що поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сім'ї не можливе. Майнового спору не мають. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, де просить слухати справу за її відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб , які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст.197 ЦПК України , судом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 11.09.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1743 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Від шлюбу дітей не мають. Судом встановлено, що між сторонами шлюбно-сімейні відносини припинені з грудня 2010 року, проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Відповідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення . Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме , що сторони тривалий час не мешкають разом, не ведуть спільне господарство, у них відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Клопотання відповідачки про залишення після розірвання шлюбу без змін її прізвища «[PERSON]» підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення 20683,46грн. боргу за договором позики та 243,60 грн. судового збору. Позивач позовні вимоги підтримує, мотивуючи їх тим, що в серпні 2010 року він позичив відповідачеві грошові кошти в сумі 12800 доларів США до 09 жовтня 2011 року. Рішенням Зборівського районного суду від 05 січня 2015 року стягнуто з [PERSON] в його користь дану суму боргу, а також три проценти річних та відсотки за користування позикою, тобто всього 232992,20 грн. Відповідач рішення суду не виконав, на прохання про повернення боргу відповідач не реагує. Таким чином станом на 03 березня 2015 року його заборгованість перед позивачем становить 20 683,46 гривень Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. Суд, в силу ст.ст.169ЦПК України та враховуючи згоду позивача, вважає за можливе постановити заочне рішення. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини справи: згідно розписки від 07.04.2011 року відповідач [PERSON] отримав від позивача [PERSON] грошові кошти в сумі 12800 доларів США, які зобов'язувався повернути до 09 жовтня 2011 року. Згідно рішенням Зборівського районного суду від 05 січня 2015 року стягнуто із [PERSON] в користь [PERSON] 12 800 доларів США, а також три проценти річних та відсотки за користування позикою, тобто всього 232992,20 грн. боргу. Сума заборгованість відповідача перед позивачем за прострочення виконання зобов'язання із розрахунку 3% річних та відсотків за користування позикою за період з 10 жовтня 2014 року по 03 березня 2015 року , становить 882,4 доларів США, що еквівалентно 20683 грн.46 коп. Відповідно до вимог ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики). За нормами ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суду приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача суми боргу. При поданні позову позивач сплатив судові витрати що підтверджено документально, тому з відповідача в користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи на те, що він з відповідачем проживав у незареєстрованому шлюбі, від якого мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Шлюб фактично розпався, разом не проживають. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідно віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач надав до суду заяву в якій просить справу слухати в його відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання не з»явився, належним чином завчасно про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 14.05.2014 року матір»ю неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] є відповідач [PERSON] (а.с.2). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як слідує з матеріалів справи сторони проживають окремо, син проживає з позивачем, відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати відносяться за рахунок відповідача відповідно до ст.133 ЦПК.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи на те, що він являється сином відповідача. Батько розлучився з матір'ю у 2001 році та разом з ними не проживає. На даний час він навчається на денній формі навчання в Генічеському професійно-технічному училищі за спеціальністью «кухар-кондитер». Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на його утримання на період навчання в розмірі ? частини від його заробітку щомісячно до закінчення навчання. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, згоден сплачувати аліменти у розмірі ? частини заробітку. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення відповідача, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Дані відносини належать до сімейних і регулюються нормами сімейного законодавства. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ч.1 ст.200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 07.06.1996 року [PERSON] являється батьком [PERSON] [INFO]. Згідно довідки від 30.04.2014 року №508 виданої Генічеським професійно-технічним училищем [PERSON] є студентом 3 курсу Генічеського ПТУ №27 за спеціальністю кухар-кондитер, денної форми навчання. Як слідує з матеріалів справи та пояснень позивача, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на його утримання не надає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи на те, що він являється сином відповідача. На даний час він навчається в Херсонському кооперативному економіко-правовому коледжі та потребує матеральної допомоги. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на його утримання на період навчання в розмірі ? частини від його заробітку щомісячно до закінчення навчання але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення 23 років, або закінчення навчання. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив стягнути аліменти. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, згоден сплачувати аліменти. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Дані відносини належать до сімейних і регулюються нормами сімейного законодавства. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ч.1 ст.200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 09.01.2013 року [PERSON] являється батьком [PERSON] [INFO]. Згідно довідки від 27.05.2014 року №200 виданої Херсонським кооперативним економіко-правовим коледжем [PERSON] є студентом 1 курсу за спеціальністю ресторанне обслуговування. Як слідує з матеріалів справи та пояснень позивача, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на його утримання не надає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітніх дітей [PERSON]-[INFO]., [PERSON]-[INFO].,[PERSON]-[INFO] народження в розмірі по 1000грн. щомісяця до досягнення ними повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає. Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивача. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про причини неявки не повідомила, хоча про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, що згідно ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Приймаючи до уваги вимоги ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе слухати дану справу без особистих пояснень відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо даних про взаємовідносини сторін, з приводу яких виник спір. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи. 17.04.2015 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Ярчовецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області, актовий запис 3, (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 17 квітня 2015 року). Від цього шлюбу у сторін народилося троє дітей: [PERSON]-[INFO]., (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 12.10.2012 р.) [PERSON] - [INFO], (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 04.11.2014 р.) [PERSON] - [INFO], (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 11.03.2016р.). Згідно із вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивача платника аліментів, матеріальне становище дитини, на яку призначаються аліменти. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, шляхом стягнення із відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] - [INFO], [PERSON]-[INFO] [PERSON] - [INFO], по 1000 грн на кожну дитину щомісяця до досягнення ними повноліття, починаючи з 13.02.2018 року. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, вказуючи на те, що він в період з 2002 року по 2007 рік перебував в фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою. Від спільного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] року. На даний час відповідачка разом з дітьми не проживає, вони проживають з ним, у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей вона не надає. Позивач просить стягнути з відповідачки на неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей певного віку щомісячно до досягнення повноліття. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням слухати справу у її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] серії [NUMBER] від 20.02.2008 року та копії свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] серії [NUMBER] від 20.02.2008 року їх матірю є [PERSON]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як слідує з матеріалів справи та пояснень позивача, відповідачка з дітьми разом не проживає, у добровільному порядку матеріальної допомоги на їх утримання дітей не надає. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати відносяться за рахунок відповідача відповідно до ст.88 ЦПК, оскільки вимоги позивача задоволені повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved