Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], третя особа Звенигородський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про скасування арешту нерухомого майна. Позов мотивовано тим, що він відповідно до рішення Звенигородського районного суду від 19.01.2012 р. у справі №2-661/2011р. є одноособовим власником: трьох поверхового незакінченого будівництвом жилого будинку, розташованого в м.Звенигородка по вул. 1 Травня, 27. Зазначене рішення набуло законної сили, є чинним та ніким не скасовувалось. 18.05.2017 р. у звязку з необхідністю належного оформлення прав власника, він звернувся із відповідною заявою про державну реєстрації будинку №27 по вул.. Липинського Вячеслава в м.Звенигородка до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Звенигородської міської ради [PERSON], проте, у проведенні державної реєстрації йому було відмовлено, на підставі того, що на будинок який він збирався реєструвати накладений арешт, тоді ж, держреєстратор сформував за його зверненням витяг, із якого слідувало, що арешт накладений Відділом Державної виконавчої служби Звенигородського районного управління юстиції на підставі постанови АА №650748 від 13.03.2009 р.. В послідуючому, з метою вирішення питання про зняття арешту, він особисто, звернувся безпосередньо до Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби із заявою про зняття арешту з будинку №27 по вул. 1 Травня (тепер вул. [PERSON]), проте у скасуванні арешту накладеного на належний йому будинок було відмовлено, відповідь було аргументовано тим, що відповідно до відомостей з Автоматичної системи виконавчих проваджень зазначений будинок належить іншій особі, котра має несплачені боргові зобовязання. Доводи ДВС про те, що зазначений будинок належить іншій особі не відповідають дійсності, оскільки, власником вказаного будинку є він, крім того, при спілкуванні з [PERSON] встановлено, що вона немає жодних непогашених боргових зобовязань, крім того, всі виконавчі провадження, які перебували у ДВС відносно неї вже закриті. Враховуючи викладене, перебування даного будинку під обтяженням є безпідставним та необґрунтованим. І цим порушені його майнові права щодо розпорядження власністю. Враховуючи наведене просить суд скасувати арешт накладений на будинок за адресою: вул. 1 Травня, 27, м. Звенигородка, Черкаська область який накладений Відділом Державної виконавчої служби Звенигородського районного управління юстиції на підставі постанови АА №650748 від 13.03.2009 р. Позивач та його представник у судове засідання не зявилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задоволити. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою, в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала повністю. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Крім того вказав, що виконавче провадження в межах якого було винесено постанову про накладення арешту на даний час завершене, а архівні копії знищені за терміном зберігання. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Постановою Відділу Державної виконавчої служби Звенигородського районного управління юстиції на підставі АА №650748 від 13.03.2009 р. накладено арешт на №27 по вул.. Липинського Вячеслава в м.Звенигородка, власником якого зазначена [PERSON] Відповідно до рішення Звенигородського районного суду від 19.01.2012 р. у справі №2-661/2011р. є власником трьох поверхового незакінченого будівництвом жилого будинку, розташованого в м.Звенигородка по вул. 1 Травня, 27. Відповідно до листа Звенигородського міськрайонного ВДВС від 26.06.2017р. №5838 виконавче провадження в межах якого було винесено постанову про накладення арешту на даний час завершене, а архівні копії знищені за терміном зберігання. Отже з наявних у матеріалах справи доказів убачається, що виконавчі провадження, де боржником є відповідачка [PERSON], знищені, проте арешт з її майна не знятий. На сьогоднішній день позивач має намір розпоряджатись належним йому майном, проте через наявність арешту не може цього зробити. Арешт на майно позивача триває досить значний час, але протягом цього часу не було вчинено жодних виконавчих дій щодо майна, що вказує на формальність арешту, а не наявність мети, з якою він повинен накладатися відповідно до ч.1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: для забезпечення реального виконання рішення. Позивач не може оскаржити дії (бездіяльність) державного виконавця щодо скасування арешту, оскільки виконавче провадження, в якому був накладений арешт, відсутнє, а тому позивач звернувся за захистом своїх порушених прав у порядку позовного провадження. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно дост.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності із\~ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ізст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно\~ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5, знищенню підлягають тільки завершені у відповідності до вимог законодавства виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчились. Оцінивши в сукупності всі зібрані по справі докази, враховуючи те, що арешт майна був заходом виконання рішення суду, а виконавче провадження на даний час знищено, однак державним виконавцем не вчинено дій щодо скасування даних заходів, що обмежує права позивача як власника даного майна на володіння, користування та розпорядження ним, суд вважає правильним здійснити захист прав позивача як власника майна шляхом звільнення його з-під арешту. Судом установлено, що права позивача порушуються, оскільки він не може розпоряджатись належним йому майном через наявність арешту на це майно, за відсутності підстав для арешту, а тому права позивача підлягають судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. Стаття 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає зняття судом арешту з майна, і частина друга вказаної статті визначає, які дії має вчинити державний виконавець у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved