Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення грошових коштів за невиконання договору. В обґрунтовування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 06.06.2018 року він передав [PERSON] авансовий платіж в сумі 35000 грн. за майбутній продаж житлового будинку з господарськими побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS] . На підтвердження передачі авансового платежу та узгодження терміну укладення майбутнього договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими побутовими будівлями, відповідач підписала та видала йому розписку, яка посвідчує передання їй визначеної вище грошової суми від 06.06.2018 року. Згідно даної розписки відповідач зобов`язується оформити правочин в термін до 20 листопада 2018 року. Проте дане зобов`язання порушила. Також, позивач вказує, що після сплати авансового платежу ним було замінено три вікна у житловому будинку, який є об`єктом договору купівлі-продажу, загальною вартістю 5000 грн. В березні 2020 року позивач звернувся з позовною заявою до Новомиргородського районного суду про стягнення грошових коштів. В ході судового розгляду даної справи відповідачка сплатила 15000 гривень позивачу та пообіцяла протягом 2-х-3-х місяців виплатити решту суми боргу. На підставі даного позивачем було подано заяву до суду про залишення позовної заяви без розгляду. До даного часу відповідачка не сплатила решту коштів, що змушує позивача знову звернутись до суду з даним позовом. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь авансовий платіж за житловий будинок з господарськими побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS] , у розмірі 15000 гривень, витрати на ремонт зазначеного будинку у сумі 5000 гривень та судові витрати. 16 квітня 2021 року до суду від відповідачки надійшов відзив в якому зазначила, що просить суд відмовити у задоволені позову, оскільки позивач не погодив з відповідачкою заміну вікон, здійснення ремонту будинку до повного розрахунку. 23 квітня 2021 року до суду від позивача надійшло заперечення на відзив, в якому позивач вважає безпідставними та надуманими доводи відповідача та просить позов задовольнити в повному обсязі. Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій зазначив, що просить розглянути справу без його участі, позов підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у даній справі. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності позивача, за наявних у справі матеріалів. Відповідач у судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву в якій зазначила, що просить розглянути справу без її участі, позов визнає частково, а саме визнає вимогу про стягнення 15000 (п`ятнадцяти тисяч) гривень заборгованості, в задоволенні інших вимог просить відмовити. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності позивача, за наявних у справі матеріалів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.06.2018 року позивач передав [PERSON] авансовий платіж в сумі 35000 грн. за майбутній продаж житлового будинку з господарськими побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS] . На підтвердження передачі авансового платежу та узгодження терміну укладення майбутнього договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими побутовими будівлями, відповідач підписав та видав йому розписку, яка посвідчує передання йому визначеної вище грошової суми від 06.06.2018 року. Згідно даної розписки відповідач зобов`язується оформити правочин в термін до 20 листопада 2018 року, що підтверджується копією розписки від 06.06.2018 року. Проте дане зобов`язання порушила. Зазначена сума у розмірі 35000 (тридцяти п`яти тисяч) гривень розцінюється сторонами у договорі як аванс основного договору купівлі-продажу. Згідно з частинами 1, 3 ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Відповідно до частин 2, 3, 4 ст. 653 ЦК України,у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Відповідно до ст. ст. 570, 571 Цивільного кодексу України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання й на забезпечення його виконання. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається в кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму в розмірі завдатку або його вартості. Окрім того, в диспозиції ч. 2 ст. 570 ЦК України зазначено: якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, єзавдатком, вона вважається авансом. Основний договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS] , у термін передбачений розпискою від 06.06.2018 року, а саме до 20 листопада 2018 року, укладено не було. Розписка від 06 червня 2020 року була складена власноручно [PERSON] в присутності свідка - [PERSON] . З метою досудового врегулювання спору позивач неодноразово звертався до відповідача для врегулювання питання щодо купівлі - продажу житлового будинку або ж повернення виплачених ним коштів. Відповідач в усній формі обіцяла повернути кошти, проте, дану обіцянку не виконала. 13 грудня 2019 року, позивач звернувся до Новомиргородського ВП Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області з заявою, про те, що [PERSON] не повертає кошти отримані від нього в сумі 40000 гривень. Відповіддю №3664/126-19 від 17.12.2019 року на звернення позивача, Новомиргородським ВП Маловисківського ГУНП в Кіровоградській області було відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР, та роз`яснено право звернення до суду для стягнення коштів з відповідачки в порядку цивільного судочинства. В березні 2020 року позивач звернувся з позовною заявою до Новомиргородського районного суду про стягнення грошових коштів. В ході судового розгляду даної справи відповідачка сплатила 15 000 гривень позивачу та пообіцяла протягом 2-х-3-х місяців виплатити решту суми боргу. На підставі даного позивачем було подано заяву до суду про залишення позовної заяви без розгляду. До даного часу відповідачка не сплатила решту коштів за борговою розпискою від 06.06.2018 року. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що грошові кошти в сумі 35000 гривень, які були передані позивачем [PERSON] відповідачу [PERSON] , були передані в якості авансу за житловий будинок з господарськими побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS] , а тому ці кошти підлягають поверненню. Стосовно відшкодування грошових коштів у сумі 5000 гривень, витрачених позивачем на встановлення трьох метало-пластикових вікон в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , суд вважає за можливе застосувати аналогію закону. Як вказано в ч. 1 ст. 8 Цивільного кодексу України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). Так, відповідно до ч. 4 ст. 390 Цивільного кодексу України добросовісний набувач (володілець) має право залишити собі здійснені ним поліпшення майна, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без завдання йому шкоди. Якщо поліпшення не можуть бути відокремлені від майна, добросовісний набувач (володілець) має право на відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася його вартість. В даному випадку, позивача необхідно розуміти як добросовісного набувача, що здійснив поліпшення, які не можуть бути відокремлені від майна, а тому, суд приходить до висновку, що такі витрати повинні бути відшкодовані позивачу. Після сплати авансового платежу позивачем було замінено три вікна у житловому будинку, який є об`єктом договору купівлі-продажу, загальною вартістю 5000 грн., що підтверджується копією накладної №354 від 15 серпня 2018 року, виданої [PERSON] . Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягненню із відповідача на користь позивача суми авансового платежу у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень, витрати по заміні трьох вікон у сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень та судові витрати у сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Outcome: approved