Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що [INFO] року помер [PERSON], [INFO], власник квартири [ADDRESS]. Після його смерті спадщину за законом прийняв його рідний брат [PERSON], [INFO]. Не встигши оформити право власності на квартиру у порядку спадкування за законом, [INFO] року [PERSON] помер. 29.09.2014 року [PERSON] заповів позивачу все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, все те, що буде належати на день смерті, що посвідчений виконавчим комітетом Пеньківської сільської Ради Томашпільського району Вінницької області 29.09.2014 року за №21. 18.03.2016 року після смерті [PERSON] за заявою позивача відкрито спадкову справу. Проте постановою державного нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON] через те, що у нього відсутні правовстановлюючі документи на квартиру [ADDRESS], тому він був вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з»явився. Його представник за довіреністю в судовому засіданні підтримала вимоги позову та просила про їх задоволення. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, в своєму листі просив проводити судове засідання без його участі та вирішити спірне питання відповідно до вимог діючого законодавства. Представники третіх осіб по справі в судове засідання не з»явилися, в своїх листах просили проводити судовий розгляд без їх участі. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], [INFO], власник квартири [ADDRESS]. Після його смерті спадщину за законом прийняв його рідний брат [PERSON], [INFO], що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі. Не встигши оформити право власності на квартиру у порядку спадкування за законом, [INFO] року [PERSON] помер. Родинні зв»язки та ступень родинності [PERSON] померлого [INFO] року та [PERSON] померлого [INFO] року підтверджується рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24.06.2016 року. 29.09.2014 року [PERSON] заповів позивачу [PERSON] все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, все те, що буде належати на день смерті, що посвідчений виконавчим комітетом Пеньківської сільської Ради Томашпільського району Вінницької області 29.09.2014 року за №21. 18.03.2016 року після смерті [PERSON] за заявою позивача Томашпільською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу. Постановою державного нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON] через те, що у нього відсутні правовстановлюючі документи на квартиру [ADDRESS], тому він був вимушений звернутися до суду з даним позовом. Крім того, 16.12.2015 року рішенням Деснянського районного суду м. Києва було визначено [PERSON] додатковий строк у 5 місяців для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 1216 ЦК України , спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Частиною 1 ст. 1276 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець за заповітом або законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому спадщини, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Спадкова трансмісія - перехід права на прийняття спадщини до спадкоємців особи, яка мала право на спадщину і не прийняла її у зв»язку зі смертю. Спадкова трансмісія можлива за наявності двох умов: якщо спадщину відкрито (спадкодавець помер) та слідом за спадкодавцем помирає спадкоємець, не встигнувши у встановлений законом строк прийняти спадщину або відмовитися від неї. Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів в суді є визнання права. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може, суд вважає, що позов про визнання за позивачем права власності на квартиру у порядку спадкування за заповітом обґрунтований та підлягає задоволенню. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved