Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась в Голосіївський районний суд міста Києва з позовом до ПрАТ «АСК «Інтертрансполіс», [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди,завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, при цьому пояснивши наступне. 22.06.2011р. о 08 год. 30 хв. [PERSON] керуючи автомобілем марки «Фольцваген», д.н.з. [NUMBER] по другорядній дорозі Великої кільцевої дороги та при заїзді на паркувальний майданцик ТЦ «Епіцентр» не надав перевагу в русі належному [PERSON] автомобілю марки «Нісан», д.н.з. [NUMBER], внаслідок чого сталося зіткнення, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 08.07.2011р. по справі № 3-6095/11 встановлено, що вищезазначена дорожньо-транспортна пригода сталася в наслідок порушення [PERSON] правил дорожнього руху. Разом з цим відповідно до звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля від 13.07.2011р. за № 11/07-АZ07 в результаті пошкодження автомобіля марки «Нісан», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] було завдано матеріальну шкоду на суму 14551,87 грн. В свою чергу цивільно-правову відповідальність [PERSON] за коду завдану під час керування автомобілем марки «Фольцваген», д.н.з. [NUMBER] було застраховано ПрАТ «АСК «Інтертрансполіс» згідно полісу ВЕ № 5975427. У зв'язку із наведеним [PERSON] звернувся 04.07.2011р. до страховика ПрАТ «АСК «Інтертрансполіс» із заявою про виплату йому страхового відшкодування за наведені збитки. Проте ПрАТ «АСК «Інтертрансполіс» не виплатило страхове відшкодування [PERSON] Крім того [PERSON] зазначив, що йому було завдано моральної шкоди та душевних страждань в наслідок пошкодження належного йому автомобіля марки «Нісан», д.н.з. [NUMBER]. На підставі вищевикладеного позивач [PERSON] просив стягнути на його користь з ПрАТ «АСК «Інтертрансполіс» матеріальну шкоду в розмірі 14551,87 грн. та витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 350 грн., стягнути з [PERSON] моральну шкоду в розмірі 1000,0 грн. До суду позивач подав заяву про здійснення розгляду справи за його відсутності у судовому засіданні, якою не заперечив проти заочного вирішення справи. Відповідач ПрАТ «АСК «Інтертрансполіс» повідомлене про дату та час судового розгляду у порядку ст.74ЦПК України, не направило свого представника у судове засідання , про поважність причин неявки не повідомило суд. Відповідач [PERSON] повідомлений про дату та час судового розгляду у порядку ст.74ЦПК України, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки не повідомив суд. У зв'язку з вищевикладеним суд ухвалив проводити заочний розгляд справи згідно ст. 224 ЦПК України та на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Врахувавши зазначені у позові доводи позивача, з'ясувавши обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, які підтверджено доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновків про необхідність задовольнити позов частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] позивач [PERSON] є власником автомобіля марки «Нісан», д.н.з. [NUMBER]. В свою чергу постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 08.07.2011р. по справі № 3-6095/11 встановлено, що водій [PERSON] 22.06.2011р. о 08 год. 30 хв. керуючи автомобілем марки «Фольцваген», д.н.з. [NUMBER] по другорядній дорозі Великої кільцевої дороги та при заїзді на паркувальний майданцик ТЦ «Епіцентр» не надав перевагу в русі автомобілю марки «Нісан», д.н.з. [NUMBER], який рухався з правого боку, внаслідок чого сталося зіткнення, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля від 13.07.2011р. за № 11/07-АZ07 в результаті пошкодження автомобіля марки «Нісан», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] було завдано матеріальну шкоду на суму 14551,87 грн. При цьому згідно квитанції від 04.07.2011р. позивачем [PERSON] здійснено витрати на проведення вищезазначеного автотоварознавчого дослідження у сумі 350,0 грн. Разом з цим положеннями ч. 1. ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. 1 ст. 1166, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Разом з цим, згідно листа МТСБУ від 25.01.2013р. за № 7/2-51779 ПрАТ «АСК «Інтертрансполіс» як страховиком було застраховано за полісом ВЕ/5975427 цивільно-правову відповідальність за шкоду завдану під час експлуатації [PERSON] автомобіля марки «Фольцваген», д.н.з. [NUMBER]. Положеннями ст. 1194 ЦК України унормовано, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Разом з цим відповідно до преамбули Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цей Закон регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Положеннями ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Таким чином є страховим випадком за полісом ВЕ/5975427 дорожньо-транспортна пригода від 22.06.2011р., що сталася з вини відповідача [PERSON] і в наслідок якої було пошкоджено автомобіль марки «Нісан», д.н.з. [NUMBER] та завдано збитки позивачу [PERSON] Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. У зв'язку із наведеним суд приходить до висновку про обґрунтованість та необхідність задовольнити позовні вимоги щодо стягнення на користь позивача з відповідача ПрАТ «АСК «Інтертрансполіс» матеріальної шкоди в розмірі 14551,87 грн. та витрат на проведення експертного дослідження у розмірі 350 грн. Стосовно вимог позивача про стягнення на його користь з відповідача [PERSON] відшкодування моральної шкоди, суд зазначає на ступне. В положеннях п. 4. Постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995р. за № 4, роз'яснено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. При цьому, Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Проте, позивачем [PERSON] не надано суду належних доказів на підтвердження завдання йому відповідачем [PERSON] душевних страждань, не доведено причинний зв'язок між діями відповідача [PERSON] та зміною душевного стану позивача, не підтверджено глибину душевних страждань та не зазначено міркувань, з яких визначено розмір моральної шкоди до стягнення. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України, а саме стягнути з відповідача ПрАТ «АСК «Інтертрансполіс» на користь позивача судові витрати у сумі 150,0 грн. На підставі вищевикладеного, оцінюючи докази зібрані під час розгляду справи, сум, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог

Outcome: partial