Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа : виконавчий комітет Куп'янської міської ради Харківської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи, що вона є власником квартири [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстрований відповідач. В листопаді 2016 р. [PERSON] забрала свої речі і виїхала з вказаної квартири. З листопада 2016 р. відповідач не мешкає за місцем своєї реєстрації без поважних причин та несе будь-яких витрат по утриманню житлового приміщення. Крім того, вона самостійно сплачує всі витрати, які нараховуються на зареєстрованих осіб. Перебування на державній реєстрації осіб, які не проживають, обмежує її право, як власника, оскільки вона не може в повній мірі розпоряджатись своїм майном. Позивач у судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримала позов, просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Третя особа у судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи без участі представника, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 17.08.2006 р. (а.с.4) Відповідно до актів не проживання громадянина за місцем його реєстрації від 19.11.2015 р., 18.12.2015 р., 18.01.2016 р., 18.02.2016 р., 18.03.2016 р., 18.04.2016 р., 19.05.2016 р., 17.06.2016, 18.07.2016 р., 18.08.2016 р., 16.09.2016 р., 18.10.2016 р., 18.11.2016 р., 24.11.2016 р., відповідач [PERSON] не проживає за адресою : [ADDRESS] з листопада 2016 р. по теперішній час, тобто більше шести місяців. (а.с.9-22). Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Пленум Верховного Суду України у постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року № 2 підкреслив, що правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права особи на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств, установ, організацій у здійсненні покладених на них завдань щодо управління житловим фондом, його експлуатації і збереження. Досконалий розгляд житлових спорів є запорукою своєчасного, реального здійснення конституційного права громадян на житло і зміцнення законності у житлових правовідносинах. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 6 ЗУ «про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користуватися цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом у судовому засіданні було встановлено, що відповідач за даною адресою не проживає більше року, що підтверджується актами не проживання. На підставі вищевикладеного, беручи до уваги, що відповідач за комунальні послуги не платить, у житловому приміщенні не проживає без поважних причин понад один рік, у зв'язку з чим суд дійшов висновку, що [PERSON] втратила право на користування спірним житлом. Враховуючи, що визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку, необхідне позивачу для зменшення витрат на житлово-комунальні послуги, суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. Згідно ч. 1ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням.

Outcome: approved