Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що на підставі рішення Заліщицького районного суду від 18 липня 2014 року з відповідача в її користь стягуються аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частки місячного доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину і до досягнення ними повноліття або до зміни матеріального чи сімейного стану сторін. Проте кошти, які стягуються, є недостатніми для належного утримання дітей, крім того відповідач такі сплачує не регулярно та не в повному обсязі, оскільки станом на 01.07.2018 року має заборгованість по сплаті таких у розмірі 8717, 49 грн., а окрім аліментів, відповідач іншої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Поряд з тим зазначила, що на даний час вона не працює, доходів не отримує, проживає за рахунок допомоги батьків та ведення домашнього господарства, в зв»язку з чим періодично виїжджає на роботу за кордон, щоб забезпечити належний матеріальний рівень життя дітей. Також вказала, що відповідач є фізично здоровим, його матеріальний стан, у порівнянні з минулим періодом, значно покращився, у нього є квартира, а також два автомобілі, один з яких зареєстрований на нього у 2017 році, а тому, просила суд збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей, на кожну дитину у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення ними повноліття, крім того просила стягнути у свою користь понесені нею судові витрати на правничу допомогу у сумі 800 грн. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 04 вересня 2018 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу протягом п'ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як слідує з матеріалів справи відповідач [PERSON] ухвалу суду про відкриття провадження у справі, позовну заяву та додані до такої документи отримав, про що 02.10.2018р. до суду надійшло поштове повідомлення. Проте, відповідач у встановлений строк відзиву щодо позову не подав. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.192 цього ж Кодексу розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як встановлено судом, сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей - дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Заліщицького районного управління юстиції Тернопільської області 17 серпня 2004 року, та відповідно свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Заліщицького районного управління юстиції Тернопільської області 17 серпня 2006 року. Також встановлено, що сторони розірвали шлюб 17 травня 2013 року. Наведене вбачається з копії рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 17 травня 2013 року, справа №597/342/13-ц. На підставі рішення Заліщицького районного суду від 18 липня 2014 року у справі №597/723/14-ц, звідповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON], стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки місячного доходу [PERSON], але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 04.07.2014 року або до зміни матеріального чи сімейного стану сторін. Поряд з тим, встановлено, що позивач [PERSON] на даний час є зареєстрована та проживає в с.Стрілківці Борщівського району Тернопільської області, діти перебувають на її повному утриманні, проживають разом з нею. Наведене стверджується довідкою виконавчого комітету Борщівської міської ради №347 від 19.07.2018 року. Згідно розрахунку про розмір заборгованості по виплаті аліментів, що стягуються з [PERSON], за період з 04.07.2014 року по 01.07.2018 року вбачається. що аліменти нараховані в сумі 44099, 50 грн., з них сплачено 35382, 01 грн.; заборгованість станом на 01.07.2018 року становить 8717, 49 грн. Крім того, встановлено, що матеріальний стан у відповідача покращився. Так згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №130772505 сформованої 13.07.2018 року, слідує, що відповідачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], право на яку він набув згідно договору купівлі продажу від 07.11.2012 року. Згідно повідомлення Регіонального сервісного центру в Тернопільській області слідує, що за [PERSON] станом на 27.06.2018 року зареєстровані два транспортні засоби, зокрема автомобіль марки ВАЗ 21099, 1992 року випуску, номерний знак [NUMBER], зареєстрований за ним від 25.09.2010 року, та автомобіль марки Mersedes Benz, 1994 року випуску, номерний знак [NUMBER], зареєстрований за ним 30.11.2017 року. Доказів, які б стверджували, ті обставини, що відповідач є непрацездатним, з незадовільним станом здоров'я, має інших утриманців, отримує регулярний дохід, суду не надано, не здобуто таких і в ході судового розгляду. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, оскільки з моменту постановлення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, витрати на утримання останніх збільшились, вимоги позивача щодо збільшення розміру стягуваних аліментів знаходить підставними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому, суд також виходить з того, що з моменту постановлення судом рішення про стягнення аліментів з відповідача розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років суттєво збільшився, і дохід отримуваний позивачем не дає їй змоги належним чином забезпечити утримання дітей. Так, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що розмір прожиткового мінімуму складає: для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень; тоді як відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складав 1286 гривень. Крім того, суд враховує ті обставини, що в державі постійно відбувається ріст цін як на продукти харчування, так і на побутові речі, одяг, взуття, що суд визнає загальновідомим фактом, а тому таким, що додаткового доказування не потребує. В зв»язку з чим, даний факт також розцінює як обставину збільшення витрат, які несе позивач на утримання дітей. Враховує суд і те, що малолітні діти проживають з матір»ю, яка в зв»язку з цим несе також і додаткові витрати щодо належного утримання місця проживання. А тому, суд приходить до висновку, що в даному випадку розмір стягуваних з відповідача аліментів не повинен бути нижчим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. І враховуючи норми закону, за якими він постійно збільшується, вважає за можливе визначити такий у вказаному розмірі на кожну дитину, таким чином задоволивши позовні вимоги повністю. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. А отже, аліменти у розмірі 50 % на кожну дитину від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку підлягають стягненню з відповідача з моменту набрання рішенням законної сили. Також з відповідача в користь позивача слід стягнути судові витрати на правничу допомогу у розмірі 800 грн., які вона понесла згідно квитанції №4 від 08.09.2018 року. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача і судові витрати по справі у вигляді судового збору. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 182, 184, 192 СК України, Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік»,

Outcome: approved