Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому з усіма уточненнями просить: - стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за відсотками за договором позики МК №6 від 01.12.2016 за період з 08.09.2018 по 06.12.2020 в сумі 10 783євро; -стягнути солідарно з відповідачів неустойку (штраф) за порушення договірних зобов`язань за договором позики МК №6 від 01.12.2016 за період з 08.09.2018 по 06.12.2020 в сумі 5400 євро. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 01.12.2016 між [PERSON] (надалі - позикодацем) та відповідачами: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (надалі - Позичальниками) укладено договір позики МК №6 (далі - Договір), згідно з умовами якого Позичальники отримали у власність грошові кошти в сумі 4000,00 (чотири тисячі) євро та зобов`язалися повернути отримані грошові кошти та нараховані проценти за користування позикою. У зв`язку із невиконанням позичальниками взятих на себе обов`язків за договором, позикодавець звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості. Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 06.11.2019 у цивільній справі №308/10251/18 було задоволено позовні вимоги у повному обсязі та стягнуто з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] , 4000 євро - заборгованості за договором, 2044,22 євро - відсотків за користування позикою в період з 01.12.2016 по 30.11.2017, 5651,85 євро - відсотків за користування позикою в період з 01.12.2017 по 07.09.2018, 4200євро - неустойки. На виконання судового рішення від 06.11.2019 було видано п`ять виконавчих листів, які пред`явлено приватному виконавцю [PERSON] для примусового виконання. Позичальник, [PERSON] , померла [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть від 28.11.2019, а єдиним спадкоємцем її майна та майнових вимог згідно заповіту від 22.10.2019 є позивач. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 20.08.2020 замінено сторону виконавчого провадження за вищезгаданими виконавчими листами у цивільній справі №308/10251/18 на користь позивача. Станом на день подання позову вищевказане судове рішення не виконане, а з боржників стягнуто лише 4964,98грн., що стверджується відповіддю приватного виконавця Ярошевського\~Д. А. від 16.11.2020. Посилаючись на ст. ст.\~525,\~526,\~611 ЦК України\~та зміст договору позики, а також враховуючи, що рішенням суду від 06.11.2019 відсотки за користування коштами за договором стягнуто за період з 01.12.2016 по 07.09.2018, позивач стверджує, що він має право на отримання відсотків починаючи з 08.09.2018 по час подання даного позову. Окрім того позивач зазначає, що він вправі вимагати солідарного стягнення з відповідачів неустойки (штрафу) за кожен випадок порушення грошових зобов`язань в період з 08.09.2018 по час звернення до суду з цим позовом (06.12.2020) у розмірі 5 400 євро (розрахунок додається). За наведених обставин вважає свої вимоги обґрунтованими і просить суд їх задовольнити у повному обсязі. 09.12.2020 судом постановлено ухвалу про залишення позову без руху у зв`язку з недотриманням позивачем вимог п. п.3, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України та ч. 4 ст. 175 ЦПК України. 10.02.2021 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження. 12.04.2021 судом закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явився, разом з тим при зверненні з позовною заявою до суду заявив у ній клопотання про розгляд справи без його участі, а також свою згоду на ухвалення судом заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином, причини неявки суду не відомі. Відзиву у визначений судом строк відповідачі не надіслали. Згідно з ч.8\~ст.178 ЦПК України\~- у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи наявність всіх умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, щодо проведення заочного розгляду справи, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів та винести заочне рішення по справі.\~ У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.\~ Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд виходить з наступного. Як встановлено судом, 01.12.2016 між [PERSON] та відповідачами: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] укладено договір позики МК №6 (далі - Договір), згідно з умовами якого відповідачі отримали грошові кошти в сумі 4000, 00 євро, які зобов`язались повернути до 31.11.2017. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України (далі -\~ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У статті\~629 ЦК України зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 525 ЦК України\~передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 2\~ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. У зв`язку з порушенням взятих на себе зобов`язань у відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] утворилася заборгованість за договором позики. Скориставшись своїм правом вимагати виконання зобов`язання, позикодавець [PERSON] звернулась з позовом до суду. За наслідками розгляду позовної заяви [PERSON] Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 06.11.2019 ухвалено рішення, яким стягнуто солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь позивача [PERSON] , суму боргу в розмірі 15\~896, 07 євро, яка складається з 4000, 00 євро - заборгованість за договором позики, 2044,22 євро - відсотки за користування позикою, 4200, 00євро неустойки (штраф), 5651,85 євро - відсотків нарахованих на залишок боргу за період від 01.12.2017 по 07.09.2018, а також моральну шкоду в розмірі 1\~000, 00 євро. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою зокрема, внаслідок правонаступництва, а згідно зі ст.\~514\~цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 20.08.2020 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області замінено сторону виконавчого провадження у цивільній справі №308/10251/18, а саме стягувача [PERSON] на її правонаступника [PERSON] у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчих листів №308/10251/18, виданих Ужгородським міськрайонним судом 15.01.2020 на підставі рішення від 06.11.2019. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за відсотками за договором позики МК №6 від 01.12.2016 за період з 08.09.2018 по 06.12.2020 в сумі 10 783євро та неустойку (штраф) за період з 08.09.2018 по 06.12.2020 в сумі 5400 євро. Отже, вимоги позивача у даному позові зводяться до стягнення нарахованих відсотків у розмірі 10 % щомісячно від суми боргу (п. 1.7 Договору позики) та неустойки (штрафу) у розмірі 5% від суми позики щомісячно (п. 1.5 Договору позики) за період неохоплений судовим рішенням від 06.11.2019 у справі №308/10251/18 - тобто з 08.09.2018 по 06.12.2020 включно. Згідно з ч. 4\~ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В даних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Положеннями ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Натомість боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За умовами договору позики сторони погодили щомісячну сплату відсотків за користування позикою, яка надана на термін один рік - до 31 листопада 2017 року. Відтак, у межах строку кредитування до 31.11.2017 відповідачі мали, зокрема, повертати позикодавцю позику і сплачувати проценти щомісячно до 5-го числа за попередній місяць. З огляду на вказане, суд відхиляє аргументи позивача про те, що він має право нараховувати передбачені договором позики проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. Такі правові\~висновки узгоджуються\~з позицією\~Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові у постанові від 28 березня 2018 року у справі №\~444/9519/12. Згідно з частиною четвертою\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. На підставі та

Outcome: dismissed