Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся через Марганецький міський суд Дніпропетровської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 12 жовтня 2012 року він з відповідачкою уклав шлюб. В період шлюбу у нього з відповідачем народилася донька, [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося у звязку із постійними сварками, різними поглядами на сімю та сімейні цінності. З 2015 року між ними припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство, проживають за різними адресами. Позивач на розгляд справи не зявився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність. У наданій заяві зазначив, що позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач на розгляд справи не зявилася, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність. У наданій заяві зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Строк для примирення подружжю не надавати, оскільки сенсу в подальшому збережені шлюбу не вбачає. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст.\~110-112\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне життя. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання не будуть порушені їх права, а також права дітей. 12 жовтня 2012 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 199, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 232464. У період шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копіює свідоцтва про народження. Спільне життя у сторін не склалося у звязку з різними поглядами на сімю та сімейні цінності, сварками, що суперечить інтересам позивача, та має істотне значення. З 2015 року сторони шлюбних стосунків не підтримують. Сімя розпалася, існує формально. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на предявлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Спору з приводу спільного майна подружжя, проживання дитини у сторін немає. На підставі ч. 1 ст. 141ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved