Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона є власницею квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. В грудні 2007 року вона уклала шлюб з [PERSON] Ще до реєстрації шлюбу вона зареєструвала відповідача в належній їй квартирі. 03.10.2014 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. З січня 2014 року відповідач мешкає за іншою адресою з іншою сімєю, алеу добровільному порядку не бажає знятися з реєстраційного обліку, чим порушує її права як власника квартири. У зв'язку з наведеним позивач просить суд визнати відповідача таким, що стратив право користування жилим приміщенням квартирою №35 в будинку №45в по вул. Леніна в м.Рубіжне, та зняти відповідача з реєстрації. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та додатково пояснила, що її колишній чоловік [PERSON] був зареєстрований в належній їй на праві власності квартирі за адресою: [ADDRESS], з 2004 р., ще до реєстрації між нею та відповідачем шлюбу в 2007 році. Відповідач не проживає в належній їй на праві власності квартирі з січня 2014 року, оскільки має іншу сім,ю, з якою проживає за іншою адресою. Шлюб між нею та відповідачем розірваний в жовтні 2014 р. Відповідач комунальні послуги не сплачує, його речі в квартирі відсутні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, суду надав заяву, в якій зазначив, що з позовом згоден, та просить розглянути справу в його відсутність. Судом в порядку ст.ст.63, 180 ЦПК України для встановлення фактичних даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, був допитаний свідок [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона підтримує з позивачкою дружні стосунки. Відповідач є колишнім чоловіком позивачки. Приблизно з січня 2014 року колишній чоловік позивачки - [PERSON] в квартирі позивачки не проживає, оскільки залишив свою сім,ю та пішов жити в іншу родину. Вона буває в гостях у позивачки, бачить і знає, що відповідач в квартирі позивачки не проживає, його речі в житлі відсутні. Суд, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище Сапронова ) [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с.7-8). Згідно довідки КП «Бюро технічної інвентаризації» від 09.06.2015 року №2196 у зазначеній квартирі з 15.01.2004 року значиться зареєстрованим [PERSON], 16.04.1968 (а.с.10). Однак, відповідач [PERSON] за місцем реєстрації не проживає більше року, його речей в квартирі немає, що підтверджується показаннями свідка [PERSON] У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком. Дані про її заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, її показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Після встановлення зазначених обставин суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним. У відповідності зі ст.ст.317, 319 ЦК України власник має право володіння, користування і розпорядження своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Матеріалами справи підтверджено, що позивач є власником квартири, в якій залишається зареєстрованим її колишній чоловік відповідач [PERSON], який з січня 2014 р. в квартирі позивачки не проживає. Отже, з матеріалів справи вбачається, що відповідач, не являючись власником квартири за адресою: [ADDRESS], чи членом сімї власника житла, але будучи зареєстрованим у ньому, позбавляє власника даної квартири [PERSON] права вільно користуватися та розпоряджатися належною їй власністю. Після встановлення зазначених обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], підлягають задоволенню. Позовні вимоги щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, і на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування жилим приміщенням. Тобто, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, передбачає подальше її зняття з реєстраційного обліку. Покласти судові витрати на відповідача позивач не просить. На підставі ст.41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України,

Outcome: partial