Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить суд стягнути на її користь з відповідача [PERSON] заборгованість по аліментам та пеню за кожен день прострочення сплати аліментів. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснивши, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого у них народилося спільна донька. В подальшому спільне життя не склалося, та шлюб було розірвано. Рішенням Ширяївського районного суду на її користь були стягнуті аліменти на утримання дитини в розмірі 30% для дитини відповідного віку. Але відповідач сплачував аліменти не регулярно, у малих сумах. За весь період стягнення аліментів з доходу відповідача на її користь було стягнуто 12346,87 гривень. На даний час заборгованість складає 9179,03 гривень. Тому пеня за прострочення сплати аліментів починає нараховуватись в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Тому за її підрахунками в період з 01.10.2010 року по 01.11.2015 року сума неустойки, яку відповідач повинен сплатити на її користь складає 136953,55 гривень. На підставі викладеного просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково та пояснили, що в даний час він ніде не працює. На його утриманні в перебуває мати пенсіонерка, якій на даний час є 74 роки. Не заперечує, що в на даний час існує заборгованість по сплаті аліментів. Він ніколи не ухилявся від сплати аліментів, коли у нього була робота він їх сплачував. Буде намагатись знайти роботу, щоб сплатити заборгованість. Останній раз перерахував кошти в сумі 1750 гривень 10.01.2016 року. В іншій частині позовних вимог просили відмовити. Вимоги підтверджуються: копією паспорту (а.с.5), копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.6), копією свідоцтва про народження (а.с.7), копією рішення суду (а.с.8,9,10), копією розрахунку по заборгованості (а.с.12,13), копією квитанції про сплату послуг (а.с.14), довідкою Осинівської с\\р (а.с.11). Згідно до ст.. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. При цьому слід враховувати, що аліменти призначаються та повинні сплачуватись щомісячно, а неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час до добровільного погашення боргу або на момент стягнення. Враховуючи роз'яснення Пленуму Верховного Суду України в п. 2.2 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 - передбачена ст.. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. З наданих позивачем доказів встановлено, що відповідач є винним у виникненні вищевказаної заборгованості зі сплати аліментів, оскільки відповідно до ст.. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. А також, на підставі ч. 3 ст.. 551 ЦК України розмір неустойки (пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що відповідач в даний час не працює, має на утриманні мати пенсіонерку, та зважаючи, що сума пені більше, як у 17,3 разів перевищує розмір фактичних збитків, суд вважає за можливе зменшити суму пені з 136953,55 гривень до 20000 гривень.

Outcome: partial