Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулась до суду з позовом в якому просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , батьківських прав у відношенні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що з 02.08.2014 року вона перебувала у зареєстровану шлюбі з [PERSON] . Від вказаного шлюбу [INFO] народився син [PERSON] . 24.05.2017 року рішенням Біляївського районного суду Одеської області шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Весь цей час життям сина відповідач не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у його вихованні. Матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає, тому має заборгованість по аліментах підлягаючих сплаті по виконавчому листу у розмірі 32870,96 грн. Позивач самостійно забезпечує гідні умови проживання та гармонійну атмосферу оточення. Позивач здійснює належний нагляд за станом здоров`я дитини з моменту його народження і по сьогоднішній день. Батько у житті сина не приймає. Таким чином відповідач ухиляється від виконання обов`язків по вихованню своєї дитини, уникає спілкування з дитиною, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Позивач в судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що на задоволенні позову наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подав. Третя особа орган опіки та піклування Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подав. Від прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Кириліна Є.Ю. надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, в своїй заяві прокурор не заперечував, щодо задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 02.08.2014 року між сторонами було укладено шлюб. Вказаний шлюб було розірвано, що підтверджується рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 24.05.2017 року. Від вказаного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] зареєстрованого Виконавчим комітетом Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області від 24.11.2015 року, актовий запис №13. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 18.11.2016 року на користь позивача з відповідача було присуджено до стягнення аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн. щомісяця до 14.11.2033 року. На виконання рішення від 18.11.2016 року, було видано виконавчий лист. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 08.07.2019 року, вбачається, що у період з 01.12.2016 року по 01.07.2019 року виникла заборгованість по аліментах у розмірі 32870,96 грн. Відповідно до витягу з протоколу №1 засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Усатівської сільської ради від 18.09.2018 року, опікунська рада вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , 1989 року народження відносно його сина [PERSON] , [INFO] , який не займається його вихованням, матеріально не допомагає, проживає окремо та має великий борг у сплаті аліментів. Також доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , 1989 року народження підтверджується висновком органу опіки та піклування «Про доцільність позбавлення батьківських прав». Згідно довідки від 20.06.2019 року за вих. №91 виданої Усатівським навчально - виховним комплексом «Школа - гімназія» імені П.Д. Вернидуба Біляївського району Одеської області, [PERSON] дійсно працює вчителем початкових класів в Усатівському НВК «школа - гімазія» ім. П.Д. Вернидуба Одеської області Біляївського району. Згідно довідки виданої Виконавчим комітетом Усатівської сільської ради Біляївського району від 01.08.2019 року за вих. №2242 [PERSON] проживає [ADDRESS] , разом з нею проживає її син [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.ч. 1, 3, 4 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх стан здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці. Як, роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Верховний Суд України, зазначає, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Що узгоджується також з висновками ВССУ у справі № 211/559/16-ц від 01 листопада 2017 року. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, та підтверджують той факт, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток сина, не готує його до самостійного життя, ніяким чином не цікавиться ним, а тому має бути позбавлений батьківських прав. На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітнього сина є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved