Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, про зміну місця проживання дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.05.2011 р. по 15.05.2019 р. В даному шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 травня 2019 року шлюб між сторонами розірвано, місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , визначено з мамою. Позивач зазначає, що з самого народження сина [PERSON] він був відповідальним батьком, піклувався про сина, постійно брав участь у його вихованні, забезпечував матеріально та розвивав духовно. Дитина зростала у сповненій батьком любові та турботі. Натомість, як стверджує позивач, відповідачка часто зловживала спиртними напоями, сім`я та виховання сина її перестали цікавити. Зазначене позивач підтверджує відеозаписами. До розірвання шлюбу позивач намагався зберегти сім`ю, але не отримавши підтримки зі сторони рідних відповідачки, та після їх неодноразових дорікань, покинув квартиру. Відповідачка в супереч інтересам сім`ї подала на розлучення. Позивач вважає, що відповідачка не здійснює належний догляду за вихованням та здоров`ям сина, не вживає заходів щодо лікування та профілактики його захворювання. Також мало місце фізичне насильство з боку матері до сина. Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння позивачка може вдарити сина, безпідставно кричати на нього, принижувати. Через таке ставлення мами, дитина просить батька забрати його на проживання до себе. Позивач проживає у м. Йонкерс, штат Нью - Йорк (США) і прагне забезпечити дитині належний догляд, освіту, проживання, турботу та любов. У малолітнього [PERSON] у березні 2013 року лікарями діагностовано діагноз генералізована епілепсія. Під час неодноразового перебування сина [PERSON] у Сполучених Штатах Америки, він вживав належних медичних та профілактичних заходів для лікування сина від цієї недуги. Також позивач постійно вживав заходів лікування сина у м. Івано-Франківську та Києві. Проте через протиправну заборону зі сторони відповідачки в березні 2021 р. син [PERSON] не зміг поїхати з батьком до м. Києва на чергове обстеження, що однозначно шкодить його здоров`ю. Також позивач переживає і за те, що у сина [PERSON] з`являються проблеми із зором, але матір не вживає заходів щодо належного лікування дитини. Крім того, відповідачка протиправно перешкоджає побаченням сина із батьком. Із сторони батька позивачки також зафіксовані погрози у бік позивача, які стали відомі і сину [PERSON] . Також позивачу стало відомо, що трапляються непоодинокі випадки прогулів сина в школі, зокрема і з вини матері, яка неналежно контролює навчальний процес. Щодо особи позивача, то він має намір вступити до Національної гвардії сухопутних військ штату Коннектикут, є активним та відданим членом Українського конгресового комітету Америки, є членом Української католицької церкви Святого Георгія (м. Нью-Йорк, США). Матеріальний стан позивача дає змогу у достатній мірі забезпечувати сина [PERSON] усім необхідним. На ощадних рахунках позивача станом на 16.02.2021 є 20000,92 долари. Житлом позивач також забезпечений на території США. Так, позивач разом із своїм батьком [PERSON] володіють на праві спільної сумісної власності двохповерховим будинком у м. Йонкерс, штат Нью - Йорк, США, загальною житловою площею 3240 кв.футів. Батько та матір позивача також проживають у цьому будинку, але на різних поверхах. Для сина [PERSON] батько відвів окрему кімнату, яка має гарний ремонт, мебльована та повністю облаштована для комфортного проживання та навчання дитини. Також позивач має позитивний висновок психологічного обстеження. За результатами психологічної характеристика психоемоційного стану позивача, психолог відзначив гарний психоемоційний стан позивача, та зауважив на занепокоєння щодо труднощів порозуміння з колишньою дружиною та її перешкоджанню зустрічі із сином. Позивач стурбований умовами життя дитини, хвилюється за безпеку сина, оскільки мати зловживає алкоголем. 04.03.2021 р. до органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради позивачу подано заяву про проведення з ним бесіди щодо визначення місця проживання сина з батьком. З боку відповідачки постійно чиняться перешкоди у доступі та спілкуванні із сином [PERSON] . Позивачем на початку березня 2021 року подані відповідні заяви до поліції. Крім перешкод у безпосередньому спілкуванні з сином, відповідачка позбавляє будь-якої можливості спілкуватися дитині з батьком за допомого телефону. Позивач вважає та переконаний, що зміна місця поживання дитини з ним буде відповідати якнайкращим інтересам дитини, забезпечить його гармонійний і духовний розвиток в атмосфері любові та піклування. В той же час, позивач зазначає, що будь-яких перешкод у спілкуванні матері з дитиною чинити не буде. Таким чином, позивач просить суд змінити місце проживання малолітнього сина, шляхом визначення подальшого місця проживання дитини з батьком, а також просить суд зобов`язати відповідачку передати малолітнього сина батьку. Відповідач скористався правом відзиву на позовну заяву, на обґрунтування якого зазначено, що відеоматеріали додані до справи не є допустимими доказами, оскільки отримані з порушенням закону (ст. ст. 236, 238 ЦПК України, ст. 307 ЦК України). Фільмування позивачем відповідачки здійснювалося без згоди останньої. Відеоматеріали мають приватний характер, а дослідження такого відео у судовому засіданні можливе лише за згодою особи, яка знята на відео. Відповідачка такої згоди не надає. Також звертає увагу на недобросовісну поведінку позивача, який не лише додав відео до позовної заяви, а й опублікував його на своїй особистій сторінці у соціальній мережі «Facebook», чим було порушено право на особисте приватне життя відповідачки та її старшої доньки - [PERSON] , яка також відображена на відео. Щодо довідки Департаменту сухопутних військ штату Коннектикут від 25.02.2021 року про обговорення вступу [PERSON] до складу Національної гвардії на посаду офіцера військової поліції, то такий документ не гарантує працевлаштування позивача. При цьому, у випадку працевлаштування, будуть перешкоди в догляді за дитиною. Також позивачем не додано жодних документів про нову дружину [PERSON] та сина [PERSON] . Безпідставними є твердження позивача про те, що відповідачка не піклується про здоров`я сина, оскільки таке спростовується випискою з медичної амбулаторної картонки дитини від 22.04.2021 року, та іншими документами. За інформацією про результати психологічного обстеження, [PERSON] позитивно сприймає всіх членів своєї сім`ї. Мама є для [PERSON] емоційно найближчою людиною. Син разом з мамою відвідував у 2019-2020 роках секцію плавання, з листопада 2019 року займається баскетболом. Має позитивну характеристику із спортивних секцій та школи де навчається. Відповідачка цікавиться навчанням сина, постійно відвідує батьківські збори, бере активну участь у житті класу, має позитивну характеристику з місця проживання. Також відповідачка є матеріально забезпеченою, має у власності нерухоме майно (? частини домоволодіння [ADDRESS] , загальною площею 361,7 кв. м., житлова площа 157,6 га), займається підприємницькою діяльністю. В силу того, що діти навчаються у центрі міста, а саме в ліцеї №11 Івано-Франківської міської ради, відповідачка разом із дітьми проживає за адресою: [ADDRESS] . Квартира належить на праві власності матері відповідачки - [PERSON] . Загальна площа квартири складає 140,1 кв. м., а житлова площа 87,3 кв. м. Окрім того, відповідачка посилається на те, що з позивача стягувалися аліменти, за якими в нього до січня 2021 року була заборгованість. 19 березня 2014 року позивач був засуджений вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області за вчинення злочинів, передбачених ст. 286 ч. 2 та ст. 135 ч. 1 КК України. Також рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 01.04.2020 року №481 було встановлено порядок участі батькові [PERSON] у виховані сина [PERSON] на час перебування батька на території України. З урахування наведеного відповідачка просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради надав Висновок щодо визначення/зміни місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , Додаток 1 до рішення виконавчого комітету міської ради від 05.08.2021 № 1117 (том 2, а.с 3-7). Згідно зазначеним висновком органом опіки та піклування зокрема встановлено, що відповідачка разом малолітнім [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (дане помешкання належить [PERSON] на праві спільної сумісної власності), але фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . Працівниками служби 13.05.2021 року було обстежено умови проживання за даною адресою та встановлено, що в помешканні створено належні житлово-побутові умови проживання. Як вбачається з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідачка зареєстрована фізичною особою-підприємдем з 03.06.2008 року, що підтверджує її стабільну матеріальну спроможність. Згідно акта оцінки потреб сім`ї [PERSON] ( [PERSON] ), проведеного 21.05.2021 року фахівцем з соціальної роботи МЦСССДМ, складні життєві обставини відсутні. Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 01.04.2021 року №481 «Про розгляд питань органу опіки та піклування» [PERSON] було встановлено порядок участі у вихованні [PERSON] , [INFO] : на час перебування батька на території України з 14.00 год п`ятниці до 14.00 год неділі з ночівлею за місцем проживання батька за адресою фактичного проживання [ADDRESS] . Під час прийняття вищезазначеного рішення [PERSON] повідомляла, що після її розлучення з [PERSON] син завжди спілкувався з батьком. Вона не чинила жодних перешкод у такому спілкуванні. Кожного разу, коли батько перебував в Україні, малолітній [PERSON] проводив з ним необмежений час: залишався на ночівлю, їздив на спільний відпочинок, відвідував родичів тощо. 28.05.2021 року до служби у справах дітей звернулась [PERSON] з заявою про вжиття невідкладних заходів із виявлення місцезнаходження малолітньої дитини та повернення на територію України. Відповідно до інформації, зазначеної у заяві, 23.05.2021 року [PERSON] викрав сина [PERSON] з готелю в місті Шарджа (ОАЕ), де останній перебував разом із [PERSON] (дідом) та [PERSON] (бабусею) на відпочинку і не повернув його. Тобто, самовільно змінив місце проживання малолітнього [PERSON] . В судовому засіданні 09.06.2021 року [PERSON] вийшов на відеозв`язок та підтвердив, що малолітній [PERSON] дійсно перебуває з ним на території Сполучених Штатів Америки. Дане питання розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 30.06.2021 року, сторони були належним чином повідомлені, однак прийняття рішення відкладено у зв`язку з неявкою [PERSON] , про що останнього було письмово інформовано. На засіданні комісії 16.07.2021 року повторно було розглянуто дане питання ( [PERSON] та [PERSON] були повідомлені про засідання належним чином) та прийнято відповідне рішення. За результатами прийнято рішення згідно з яким, органом опіки та піклування вважає за недоцільне змінити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] (залишити на проживання з матір`ю [PERSON] ). В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, з підстав зазначених у позовній заяві, суду додатково пояснив, що дитина через неналежну поведінку матері (зловживання алкоголем) пропускала школу. В дитини погіршився стан здоров`я (проблеми із зором та зубами). Позивач постійно займався лікуванням сина, оскільки в нього діагностована епілепсія. Проте відповідачка в 2021 році стала перешкоджати позивачу возити дитину до лікаря, також перешкоджала позивачу бачитися з дитиною. Як наслідок, за бажанням дитини, позивач забрав його до США, де дитина отримує належний медичний догляд, зроблені всі планові щеплення. Дитина в США ходить до школи, на плавання, займається футболом. Позивач є матеріально забезпеченим, позитивно характеризується. Для підтвердження факту зловживання відповідачкою алкогольними напоями та її неналежної поведінки, наполягає на дослідженні відеодоказів. Просить позов задовольнити у повному обсязі. Позивач в судовому засіданні позов підтримав покладаючись на позицію представника. Суду додатково пояснив, що дитина на даний час знаходиться з ним в США, відвідує звичайну школу з початку навчального року, який в США починається з 29 серпня. Дитина займається плаванням, футболом. В дитини був низький рівень заліза, тому призначено відповідне лікування. Також через те, що дитина не відвідувала стоматолога в Україні, в нього змістилась щелепа, і йому потрібно ставити брекити. В США дитині вже видалили 4 зуба, а 4 полікували. Для того щоб залишатися з дитиною, позивач відмовився від працевлаштування в армії США, та зараз працює ліцензованим агентом з нерухомості Він забрав дитину до рішення суду, оскільки відповідачка не цікавилася дитиною, станом її здоров`я, вихованням, чинила йому перешкоди в побаченні та спілкуванні із сином, не відпустила дитину до Києва на медогляд. Дитина виявила бажання піти з ним з готелю у м. Шарджа (ОАЕ), про що є відеодокази. Поліція Дубаю відмовила в порушенні кримінальної справи. Просив позов задовольнити. Представник відповідачки в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечила, з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву, суду додатково пояснила, що при розгляді справи позивачем не було підтверджено належними та допустимими доказами факт зловживання алкоголю відповідачкою. Усі відеозаписи стосуються подій, що мали місце до 2019 року (що вбачається із дат відеозаписів, які вказані самим позивачем), а тому не мають значення при вирішення даної справи. Також позивач не підтвердив свій матеріальний стан. Позивач зазначає про те, що він є співвласником будинку В США, проте суду акти обстежень будинку не надані. Невідомо де зараз проживає дитина, з ким, чи має свою кімнату та інше. Також не надано доказів на підтвердження відвідування дитиною школи, спортивних секцій. Не знайшло свого підтвердження посилання позивача про те, що відповідачка не піклувалась про здоров`я сина. Навпаки стан здоров`я дитини покращився про що свідчить відсутність епілептичних нападів з 2017 року. Школу дитина не відвідувала з поважних причин, про що кожного разу була відповідна заява матері. Усі характеристики по [PERSON] , додані до матеріалів справи, свідчать про те, що його виховання є задовільним, оскільки всюди про нього відгукуються як про старанного, вихованого та дисциплінованого учня, що є заслугою матері дитини, яка постійно знаходилась поруч із сином. З наведених підстав просила у задоволенні позову відмовити. Відповідачка в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечила покладаючись на позицію представника, додатково суду пояснила, що не вона ніколи не перешкоджала побаченню дитини з батьком. До Києва на медогляд дитину не пускала тільки через конфлікт з позивачем, який не пов`язаний з лікуванням. Також позивачка зазначила, що вона забороняє суду досліджувати відео надане позивачем, оскільки позивач фільмував її умисно, без її згоди. Відео має приватний характер. Також зазначила, що дитина народжена в Україні та має громадянство України, але оскільки батько є громадянином США, дитину до пів року привезли в консульство США, де дитині надали громадянство США. Просила в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи в судовому засіданні зазначила, що орган опіки та піклування вважає за доцільне залишити місце проживання дитини з мамою, про що наданий відповідний висновок. При прийнятті цього висновку були врахована інформація, яка міститься в матеріалах справи. Вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. Вислухавши сторони та їх представників, представника третьої особи, допитавши свідків, а також вислухавши в порядку ст. 45 ЦПК України думку дитини - [PERSON] , [INFO] , судом встановлено такі обставини. Позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.05.2011 року, який рішенням Івано-Франківського міського суду від 15 травня 2019 року розірвано. Також зазначеним рішенням суду було визначено місце проживання сина [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю (том. а.с. 11-13). Згідно з свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , його батько - [PERSON] є громадянином США, а мати - [PERSON] є громадянкою України (том. 1 а.с. 10). Відповідно до довідки № 5207, яка видана Управлінням ДМС України в Івано-Франківській області, [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Івано-Франківськ, набув громадянство України відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України», з 15.10.2011 року (том, а.с. 128). Також, як стверджувалося сторонами в судовому засіданні, їхній син [PERSON] має громадянство США. [PERSON] , [INFO] , навчався в ліцеї № 11 Івано-Франківської міської ради з першого класу. [PERSON] має навчальні досягнення достатнього та середнього рівня. Однак навчається в міру своїх можливостей. Має чудову пам`ять, логічне та образне мислення. Він систематично виконує домашні завдання та відвідує ліцей, не пропускаючи навчальних занять без поважних причин. Хлопчик добрий, комунікабельний, вихований. З однокласниками підтримує добрі стосунки. [PERSON] захоплюється спортом та IT-технологіями. Відвідує секції з плавання, баскетболу (клуб « Говерла ») та IT-степ школу (том. а.с. 132). Згідно Інформації про результати психологічного обстеження здобувача освіти З-Б класу ліцею № 11 [PERSON] , [INFO] , зазначено: «Проективні методики та коментарі до них показують, що [PERSON] ідентифікує себе з такою сім`єю: це мати хлопчика ( [PERSON] ), старша сестра [PERSON] ( [PERSON] 2007 р.н.) - з якими [PERSON] проживає, а також батько ( [PERSON] ) - не проживає із сім`єю. Емоційно позитивно сприймає всіх вказаних членів своєї сім`ї. Простежується позитивний емоційний зв`язок хлопчика з мамою. Саме вона є для [PERSON] емоційно найближчою дюдиною, від якої відчуває любов і турботу. Близькою для хлопчика є і його сестра [PERSON] . Батька [PERSON] вважає емоційно важливою і авторитетною для нього людиною, з яким, зі слів хлопчика, бачиться і спілкується, охоче проводить з ним час, коли він приїжджає в Україну або коли [PERSON] їздить до нього (оскільки батько, зі слів хлопчика, знаходиться за кордоном). [PERSON] розуміє ситуацію, що склалася між батьками в сім`ї (розлучились і тому проживають окремо). Мріє спілкуватись і бачитись з кожним з батьків (том 1, а.с. 131). Відповідно до довідки № 6142 від 20 квітня 2021 року [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою [ADDRESS] , з 27.12.2011 по теперішній час (том. 1, а.с. 126). Також за зазначеною адресою зареєстрована відповідачка в справі (том 1, а.с. 124). ? частини зазначеного будинку, загальною площею 361,7 кв. м., житлова площа 157,6 кв.м., на підставі договору дарування від 15 листопада 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Українець В.В. та зареєстровано у реєстрі за № 1416, належить [PERSON] (том 1, а.с. 141-148). Третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради надав Висновок щодо визначення/зміни місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , Додаток 1 до рішення виконавчого комітету міської ради від 05.08.2021 № 1117 (том 2, а.с 3-7). Згідно зазначеним висновком органом опіки та піклування зокрема встановлено, що відповідачка разом малолітнім [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (дане помешкання належить [PERSON] на праві спільної сумісної власності), але фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . Працівниками служби 13.05.2021 року було обстежено умови проживання за даною адресою та встановлено, що в помешканні створено належні житлово-побутові умови проживання. Як вбачається з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідачка зареєстрована фізичною особою-підприємдем з 03.06.2008 року, що підтверджує її стабільну матеріальну спроможність. Згідно акта оцінки потреб сім`ї [PERSON] ( [PERSON] ), проведеного 21.05.2021 року фахівцем з соціальної роботи МЦСССДМ, складні життєві обставини відсутні. Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 01.04.2021 року №481 «Про розгляд питань органу опіки та піклування» [PERSON] було встановлено порядок участі у вихованні [PERSON] , [INFO] : на час перебування батька на території України з 14.00 год п`ятниці до 14.00 год неділі з ночівлею за місцем проживання батька за адресою фактичного проживання [ADDRESS] . Під час прийняття вищезазначеного рішення [PERSON] повідомляла, що після її розлучення з [PERSON] син завжди спілкувався з батьком. Вона не чинила жодних перешкод у такому спілкуванні. Кожного разу, коли батько перебував в Україні, малолітній [PERSON] проводив з ним необмежений час: залишався на ночівлю, їздив на спільний відпочинок, відвідував родичів тощо. 28.05.2021 року до служби у справах дітей звернулась [PERSON] з заявою про вжиття невідкладних заходів із виявлення місцезнаходження малолітньої дитини та повернення на територію України. Відповідно до інформації, зазначеної у заяві, 23.05.2021 року [PERSON] викрав сина [PERSON] з готелю в місті Шарджа (ОАЕ), де останній перебував разом із [PERSON] (дідом) та [PERSON] (бабусею) на відпочинку І не повернув його. Тобто, самовільно змінив місце проживання малолітнього [PERSON] . В судовому засіданні 09.06.2021 року [PERSON] вийшов на відеозв`язок та підтвердив, що малолітній [PERSON] дійсно перебуває з ним на території Сполучених Штатів Америки. Станом на сьогоднішній день є чинним рішення Івано-Франківського міського суду від 15.05.2019 року (справа №344/6280/19, провадження №2/344/2879/19), за яким малолітнього [PERSON] залишено на проживання з матір`ю. Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства в Україні є обов`язковість судового рішення. Крім того, протягом всього періоду проживання дитини з матір`ю відсутні обставини, які б погіршували становище дитини чи шкодили його інтересам. Дане питання розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 30.06.2021 року, сторони були належним чином повідомлені, однак прийняття рішення відкладено у зв`язку з неявкою [PERSON] , про що останнього було письмово проінформовано. На засіданні комісії 16.07.2021 року повторно було розглянуто дане питання ( [PERSON] та [PERSON] були повідомлені про засідання належним чином) та прийнято відповідне рішення. За результатами прийнято рішення згідно з яким, органом опіки та піклування вважає за недоцільне змінити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] (залишити на проживання з матір`ю [PERSON] ) (том 2, а.с. 4-7). У малолітнього [PERSON] у березні 2013 року лікарями діагностовано діагноз генералізована ідіопатична епілепсія. Генералізовані міоклонічні та тоніклонічні напади. Рекомендовано: 1. Депакін xp 300 600 мг/доб; спостереження епілептологом в динаміці (том. а.с. 47). Дитина 10.08.2017, в супроводі батька, проходила обстеження в м. Київ МЦ «Лікарська практика» (том. 1, а.с. 14-46), а також проходила відповідне обстеження та лікування в США (том 1, а.с. 57-68). Як вбачається із виписки з медичної амбулаторної карточки дитини від 22.04.2021 року, наданої лікарем [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , спостерігається у неї від народження. Догляд за дитиною здійснює мати. Сумлінно виконує призначення, консультується з іншими профільними лікарями - ЛОРом, невропатологм, окулістом, стоматологом. Дотримується правил догляду, здорового харчування, Дитина регулярно вживає вітамінні комплекси, оздоровлюється в санаторіях та самостійно в умовах гірської місцевості і на морі. З приводу навчання та виховання консультується з психологом в приватному порядку та штатним психологом (том 1а.с. 163). Як вбачається з медичної карточки [PERSON] , [INFO] , 08.10.2019 року та 09.04.2021 року було здійснено огляд у офтальмолога, після якого рекомендовано лише гігієна зору та спостереження (том а.с. 51). До матеріалів справи позивачем додано медико-клінічний висновок департаменту дитячої неврології центру дитячої епілепсії медичного центру Ірвінг Колумбійського Університету від 20 липня 2021 року, із яких вбачається, що у [PERSON] не було нападів епілепсії із серпня 2017 року, у зв`язку із чим, лікарі намагаються відмінити вальпроєву кислоту (том 2 а.с. 33). Щодо характеризуючих даних на відповідачку, судом також встановлено, що окрім наявності у відповідачки у власності вищезазначеного нерухомого майна, відповідачка зареєстрована фізичною особою-підприємцем з 03.06.2008 року (запис №2 119 000 0000 017008), КВЕД 47.75 роздрібна торгівля косметичними товарами та туалетними приналежностями в спеціалізованих магазинах) (том. 1, а.с 152). Підприємницьку діяльність відповідачка здійснює у приміщенні на 1-му поверсі, що знаходиться в житловому будинку по [ADDRESS] , на підставі договору оренди №1 від 01.03.2020 року (том. 1 а.с. 154, 155). Відповідачка характеризується позитивно. Так, відповідно до інформації про участь батьків у вихованні неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (видана ліцеєм №11 Івано-Франківської міської ради), мати постійно цікавиться станом справ сина, успіхами у навчанні, приділяє багато уваги вихованню сина та його всебічному розвитку. Постійно відвідує батьківські збори, підтримує контакт з вчителем сина. Бере активну участь у житті класу. Батько - [PERSON] за час навчання сина відвідував навчальний заклад, коли перебував на території України. В основному батько спілкується з класним керівником в телефонному режимі. На батьківських зборах не був присутній (том. 1 а.с. 133). Відповідно до характеристики на відповідачку із ДУ «ДНЗ (дитячий садок) «Веселка» м. Івано-Франківськ) Національної поліції України», відповідачка завжди спілкувалася з вихователями та цікавилася досягненнями та успіхами свого сина, активно приймала участь в освітньому процесі закладу дошкільної освіти, відвідувала батьківські збори, тематичні заходи та свята. Виявляла цікавість до консультацій і рекомендацій вихователів в куточку для батьків. Завжди дотримувалась розпорядку та внутрішнього режиму освітнього закладу. Охоче підтримувала будь-яку взаємодію з усіма учасниками освітнього процесу. Виявляла цікавість та активно приймала участь в заходах, які проводилися в ДНЗ ( том 1, а.с. 134). З рекомендаційного листа від 19.04.2021 року вбачається, що відповідачка, мама учня [PERSON] , є дійсним членом громадської організації «Освіта XXI століття» та протягом трьох років щомісячно сплачує внесок у розмірі 240 грн. на придбання навчального матеріалу за програмою «Інтелект України». Також постійно відвідує батьківські збори, завжди відгукується на прохання допомогти батьківському комітету та бере активну участь у житті класу (том. 1, а.с. 135). Відповідно до характеристики на відповідачку, яка видана 21.04.2021 року №01-04/21 ОСББ «Оселя на Січових Стрільців», відповідачка фактично проживає за адресою: [ADDRESS] з жовтня 2010 року. За результатами опитування голови правління ОСББ «Оселя на Січових Стрільців», та з показів сусідів, стало відомо, що вказана особа має позитивне ставлення до себе з боку сусідів. Схвальні відгуки від мешканців будинку про неї дозволяють стверджувати про її порядність, доброчесність та наявність особистого демократичного ставлення до оточуючих, бере активну участь у громадських справах, виховує двох дітей. Діти є ввічливими, позитивними, доглянутими, в хороших стосунках з однолітками, які проживають у будинку . Скарг на неї не находило (том 1, а.с. 136). Позивач в позовній заяві стверджував про те, що відповідачка зловживає алкогольними, та, на підтвердження її негативної поведінки, надав суду матеріали з відеопоказами (том 1, а.с. 100, 214). В судовому засіданні відповідачка та її представник не надали згоду на дослідження таких відеоматеріалів, з тих мотивів, що вони місять інформацію приватного характеру. З пояснень відповідачки вона не надавала згоду на те, щоб відповідач фільмував її та її старшу дочку. Таким чином відповідач забороняє відтворювати відеоматеріали з її зображенням та зображенням її дочки. При ознайомленні з зазначеними відеоматеріалами, твердження відповідачки щодо їх змісту, наявність інформації приватного характеру, підтверджено, а відтак судом протокольно відмовлено в дослідженні зазначених доказів в судовому засіданні. З підстав такої відмови, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 307 ЦК України фізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку лише за її згодою. Згода особи на знімання її на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку припускається, якщо зйомки проводяться відкрито на вулиці, на зборах, конференціях, мітингах та інших заходах публічного характеру (ч. 1). Фізична особа, яка погодилася на знімання її на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку, може вимагати припинення їх публічного показу в тій частині, яка стосується її особистого життя. Витрати, пов`язані з демонтажем виставки чи запису, відшкодовуються цією фізичною особою (ч. 2). Знімання фізичної особи на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку, в тому числі таємне, без згоди особи може бути проведене лише у випадках, встановлених законом (ч. 3). Відповідно до ч. 1 ст. 238 ЦПК України під час відтворення звукозапису, демонстрації відеозапису, що мають приватний характер, а також під час їх дослідження застосовуються правила цього Кодексу щодо оголошення і дослідження змісту особистого листування і телеграфних повідомлень. Зміст особистих паперів, листів, записів телефонних розмов, телеграм та інших видів кореспонденції фізичних осіб може бути досліджений у відкритому судовому засіданні або оголошений за клопотанням учасника справи лише за згодою осіб, визначених Цивільним кодексом України (ч. 1 ст. 236 ЦПК України). Враховуючи зміст відоматервалів, а саме відображення на них приватного життя відповідачки, яка попередньо не надала згоду на таке фільмування, суд приходить до висновку, що зазначені відеодокази зібрані з порушенням ст. 307 ЦК України, а відтак суд визнає такий доказ недопустимим, та не бере його до уваги, що відповідає ст.ст. 78, 236, 238 ЦПК України. Таким чином, з досліджених судом доказів не встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживаючи з матір`ю отримував належне виховання та догляд. Відповідачка позитивно характеризується, матеріально забезпечена, дитині приділяє належну увагу та догляд. Також судом не встановлено, що стан здоров`я дитини за час проживання з мамою погіршився. Відтак посилання позивача на зазначені обставини не знайшло свого підтвердження в суді. При втсановленні характеризуючих даних на позивача судом встановлено, що він проживає у м. Йонкерс, штат Нью - Йорк (США). Відповідно до довідки державного нотаріуса штату Коннектикут від 25.02.2021 р. позивач разом із своїм батьком [PERSON] володіють на праві спільної сумісної власності двохповерховим будинком у м. Йонкерс, штат Нью - Йорк, США, загальною житловою площею 3240 кв.футів (том. 1 а.с. 84, 85). Відповідно до листа Українського конгресового комітету Америки від 01.02.2021, « [PERSON] , який проживає за адресою [ADDRESS] , був активним та відданим членом, який присвятив безліч часу цій громаді та має беззаперечні докази надійності, лояльності та напруженої роботи, спрямованої на підтримку місії та цілей організації. Відповідно до листа Української католицької церкви Святого Георгія (м. Нью-Йорк, СІЛА) від 14.02.2021 р., [PERSON] був членом цієї Церкви з 2020 року. Він виявив велику готовність виконувати роботу, є відмінним надбанням для громади, який завжди готовий допомогти іншим. Він є добросердна, щира людина, і поважає інших (том. 1, а.с. 70). В листі Федеральної кредитної спілки SUMA від 16.02.2021 р. зазначено, що [PERSON] має на дату цього листа 20000,92 долари на ощадних рахунках. Пан [PERSON] є членом даної Кредитної спілки з гарним фінансовим станом з 27.05.2005 (том. 1, а.с. 72). Відповідно до висновку психологічного обстеження [PERSON] ( [INFO] ), який складений практичним психологом [PERSON] від 27.01.2021 р., під час зустрічей [PERSON] проявив себе, як відкрита та доброзичлива людина, яка налаштована на комунікацію та співпрацю. Охоче виконував всі завдання, у разі нерозуміння задавав уточнюючі питання, на запитання відповідав помірковано та розсудливо. Під час бесіди було з`ясовано, що батько, [PERSON] незважаючи на те, що проживає у іншій країні, приймає активну участь у житті [PERSON] : чітко знає улюблені страви сина (суші, кола, узвар), як звати вчительку ( [PERSON] ), ігри, в які грає син ( PlayStation ). Також чітко називає, які ліки має приймати син, в яких дозах і коли. Це також свідчить про небайдужість до здоров`я сина та відповідальність батька у таких життєво-важливих питаннях. Беручи до уваги результати тестування [PERSON] та психологічної бесіди, спостереження зроблено висновки, що батько може задовольнити матеріальні та психологічні потреби дитини відносно вікових норм; в даний момент орієнтований на покращення життя та здоров`я для свого сина; дуже переймається неспроможністю матері сина, [PERSON] , забезпечити якісний догляд за дитиною та виховання правильних морально-етичних якостей у [PERSON] ; прагне створити краще теперішнє та майбутнє для своєї дитини; проявляє активність та відкритість у спілкування з психологом, запитує рекомендації та чує поради, що є ознакою усвідомленого батьківства (том. 1, а.с. 77-79). Позитивну характеристику відповідачу, як батьку, і як людині, також надали в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] .. Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 01.04.2020 року №481 було встановлено порядок участі батькові [PERSON] у виховані [PERSON] , [INFO] : на час перебування батька на території України з 14:00 год п`ятниці до 14:00 неділі з ночівлею за місцем проживання батька за адресою фактичного проживання: [ADDRESS] (том. 1, а.с. 159). Також судом встановлено, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 11 грудня 2019 року по справі №344/13121/19 стягнуто із [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , твердій грошовій сумі 3000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 23 липня 2019 року, до досягнення дитиною повноліття. Судове рішення набрало законної сили 13.01.2020 року (а.с 156-157). Відповідно до розрахунку із сплати аліментів згідно виконавчого листа №344/13121/19 від 17.01.2019 року виданого Івано-Франківським міський судом період з липня 2019 року [PERSON] станом на 21.01.2021 мав заборгованість по сплаті аліментів в сумі 66000 грн. (том. 1, а.с 158). З пояснень відповідачки, заборгованість погашена в січні 2021 року перед приїздом позивача в Україну. Відповідач зазначену обставину не заперечив, про причини наявності заборгованості із сплати аліментів суд не повідомив. З урахуванням досліджених доказів, суд вважає, що як позивач так і відповідачка є батьками, які піклуються і дбають про свого сина, обоє є матеріально забезпеченими та кожен з них зокрема прагне та здатний в повній мірі забезпечувати гармонійний розвиток дитини. З позиції суду, вищезазначене не є вирішальним при вирішенні спору між сторонами по суті, тому суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Як зазначалося, відповідно до рішення рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 травня 2019 року шлюб між сторонами розірвано, місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] визначено з мамою (том а.с. 11-13). У ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 18 ЦПК України визначено обов`язковість судового рішення, яке набрало законної сили. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. З листа Консульства України в Дубаї встановлено, що 24.05.2021 до Консульства України в Дубаї звернувся громадянин України [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] . За словами заявника, 15 травня 2021 року він прибув до ОАЕ з туристичною метою разом з онуком [PERSON] , [INFO] , якого, без отримання попереднього дозволу, забрав з готелю в м. Шарджа, де вони зупинилися, батько дитини [PERSON] . [PERSON] повідомив, що [PERSON] та його батько також є громадянами США. З метою перевірки зазначеної інформації Консульством було встановлено зв`язок по телефону з батьком дитини, який підтвердив, що [PERSON] , який хворіє на епілепсію, перебуває з ним за власним бажанням, і що він не збирається повертати його дідусю та матері, оскільки вони тривалий час безпідставно забороняли йому спілкуватися з сином та не доглядають за ним належним чином. [PERSON] також повідомив, що отримав відмову від поліції Дубаю в порушенні кримінальної справи по факту викрадення дитини, оскільки дитина пішла добровільно з батьком з готелю, про що свідчить запис з камер відеоспостереження. При цьому [PERSON] залишив заяву від свого імені в готелі щодо наміру забрати сина з собою, і подав заяву до поліції Дубаю щодо ненадання йому, як батьку дитини, [PERSON] українського паспорта його сина (том 2, а.с. 26). З досліджених доказів судом не встановлено, що дитина проживаючи з мамою (відповідачкою) та перебуваючи на відпочинку в ОАЕ, знаходилася в стані небезпечному для її життя, здоров`я, морального виховання, чи існували інші вагомі обставини, які б виправдовували дії позивача на самовільну, без згоди матері, зміну місця проживання дитини. З цього слідує також висновок, що дії відповідача щодо зміни місця проживання дитини, в супереч рішенню суду, без наявності для цього вагомих підстав, мають очевидно протиправних характер. Відтак, така протиправність поведінки позивача не може вважитися такою, що вчинена в інтересам дитини. При цьому, суд вважає, що протиправні дії позивача щодо самовільної зміни місця проживання дитини не пов`язані з безпосередніми інтересами дитини, а можуть бути наслідком наступних чинників. Так, 04.03.2021 р. до органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради позивачем подано заяву про проведення з ним бесіди щодо визначення місця проживання сина з батьком (том. 1, а.с. 90, 91). На початку березня 2021 року позивачем подані відповідні заяви до поліції. Так відповідно до талону - повідомлення ЄО №8851 про прийняття заяви і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення іншу подію від 03.03.2021 р. заявником вказано про те, «що його колишня дружина [PERSON] вчиняє неправомірні дії щодо сина [PERSON] ». Із талону - повідомлення ЄО 8610 вбачається прийняття заяви поліцією про те, що [PERSON] не дає бачитися із спільною дитиною [PERSON] , 2011 р.н. (том. 1, а.с. 92-95). Також при оцінці поведінки позивача, суд звертає увагу на Психологічну характеристику психоемоційного стану позивача, яка 04.03.2021 здійснена Центром психологічної допомоги дітям «Серденько» з м. Івано-Франківськ. Так, за результатами психоемоційного стану позивача психолог відзначив можливі джерела проблеми: «дезорганізовані, десгармонійні стосунки, емоційно загострені переживання пов`язані з конфліктними відносинами із колишньою дружиною, яку [PERSON] важко подолати і які викликають глибокий внутрішній конфлікт, який може зумовити розвиток психогенного захворювання, що впливає на важливі сфери особистості, систему стосунків у сім`ї. Рекомендована робота психолога в напрямку врегулювання відносин із колишньою дружиною з метою недопущення ескалації конфлікту» (том. 1, а.с 80, 83). З урахуванням зазначеного можна прийти до висновку, що самовільна зміна місця проживання дитини позивачем може бути наслідком конфлікту, що виник між сторонами. Також, враховуючи те, що в ході розгляду справи малолітній [PERSON] [INFO] , досяг десятирічного віку, що дає йому право висловлювати думку щодо свого місця проживання, з метою забезпечення захисту прав малолітнього під час розгляду справи, а також враховуючи відповідне клопотання представника позивача (том 1, а.с. 232, 233), судом було ухвалено, в порядку ст. 45 ЦПК України, надати можливість дитині висловити свою думку безпосередньо в судовому засіданні. Відповідач не підтверджував можливість явки дитини в судове засідання. При цьому, для суду було очевидним те, що приїзд дитини в Україну позивачем не буде забезпечений за жодних обставин. Тому. з урахуванням якнайкращих інтересів дитини, налагодження контакту дитини з матір`ю, який з часу проживання дитини з батьком був відсутній, суд надав можливість здійснити таке опитування дитини в режимі відео`звязку. Так, в судовому засіданні 19.10.2021 малолітній [PERSON] , в режимі відео`звязку, вислови ствердну позицію щодо проживання з батьком в США. В подальшому до суду представником відповідача було надано Довідку-висновок психолога [PERSON] від 01.11.2021, яка була здійснена на основі вивчених записів слухання справи. Психолог прийшла до висновку, що дитина відповідаючи на запитання представника позивача [PERSON] була керованою, не мала самостійної думки, відповіді були заздалегідь підготовленими. Дитина була скована обставинами і тими дорослими, які були поруч (том 2 а.с. 79). У зв`язку із тим, що сторона позивача поставила під сумнів зазначений висновок психолога, судом було ухвалено здійснити повторне опитування дитини із залученням психолога з департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради. Здійснивши повторне опитування дитини в режимі відео`звязку, за участі законних представників, представника органу опіки та піклування, та із залученням психолога департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради [PERSON] , дитина повторно висловила ствердну позицію щодо проживання з батьком. В судовому засіданні психолог зазначила, що дитина почувається та відповідає впевнено. Окремі відповіді дитини можуть бути завченими. Спілкування з дитиною в режимі відеоз`язку вона здійснює в перше. Враховуючи формат спілкування, психолог не висловила однозначної позиції щодо дійсного волевиявлення дитини. Слід зазначає, що представником позивача було заявлене до суду клопотання про призначення по справі судово-психологічної експертизи для вирішення питання про вплив кожного з батьків на емоційний стан, психічний розвиток і благополуччя дитини (том 2 а.с. 40-42). Протокольно судом відмовлено у задоволенні даного клопотання з тієї підстави, що стороною позивача не підтверджено забезпечення прибуття дитини в Україну для участі в даній експертизі. Суд вважає, що спілкування з дитиною в режимі відеоз`вязку може не відображати її дійсного волевиявлення, оскільки позиція дитини висловлена по відеозв`язку, при фізичній присутності тільки батька та за умови досить тривалого періоду перебування з ним, може бути не об`єктивною. При цьому, з`ясовуючи думку дитини по відеозв`язку, суд виходив з того, що такий формат спілкування з дитиною є кращим, ніж відсутність спілкування взагалі. Такими чином, суд оцінює критично думку дитини щодо зміни її місця проживання, так як така позиція дитини може не відображати її дійсного волевиявлення. Тому, з урахуванням причин неявки дитини в судове засідання (самовільна зміна позивачем її місця проживання), а також не доведення позивачем факту неналежного догляду матір`ю за дитиною, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, що є підставою для відмови у задоволенні позову в повному обсязі. На підставі наведеного, та

Outcome: dismissed