Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позову позивач зазначив, що його батько [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на спадщину № 4-1538 від 18.08.2009 року, яке зареєстроване в БТІ в книзі 24 за номером запису № р-27545969 від 03.09.2009 року,був власником житлового будинку [ADDRESS]. [INFO] року помер його батько [PERSON], після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді вищевказаного будинку. Спадкоємцем є лише він, та у встановлений законом строк він звернувся у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, але отримав від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок за адресою [ADDRESS] Він є спадкоємцем першої черги на вказане майно, та інших спадкоємців не має. У зв'язку з чим він вимушений звернутися до суду і просить визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 54,80 кв.м., житловою площею 24,7 кв.м., після смерті [PERSON], актовий запис №841 від 31.10 2014року. Позивач [PERSON] до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, за участю його представника [PERSON] Представник позивача [PERSON], надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, заявлені вимоги підтримала, позов просила задовольнити. Представник відповідача Маріупольської міської ради - Кравченко О.О., яка діє на підставі довіреності, до відкритого судового засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, не заперечувала проти задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, інвентаризаційну та правову справу на спірний будинок, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. ст. 321, 328 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив і батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України позивач вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки своєчасно звернувся до нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до п. 3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05. 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом №4-1538 від 18.08.2009 року, яке зареєстроване в БТІ в книзі 24 за номером запису № р-27545969 від 03.09.2009 року,[PERSON]належить житловий будинок [ADDRESS]. Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого відділом Жовтневим р/б РАЦС м. Жданова Донецької області, актовий запис № 1488, [PERSON]є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 31.10.2014 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON]помер [INFO] року, актовий запис № 841 (а.с. 5). Як вбачається зі спадкової справи № 102/2015, заведеної після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, його син [PERSON], звернувся з заявою про прийняття спадщини, інших спадкоємців не має. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Другої маріупольської державної нотаріальної контори Царьової І.В. від 11.06.2015 року №763/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], тому що у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи, оформлені відповідно до чинного законодавства, що підтверджують належність майна спадкодавцеві (а.с. 13). Таким чином, вивчивши зібрані по справі докази, аналізуючи вищевикладені норми права, суд приходе до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS]. На підставі ст. ст. 321, 328, 1220, 1261, 1268, 1298 ЦК України, ст. 67 Закону України «Про нотаріат», Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, та

Outcome: approved