Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до Нікольського РВ ДВС Головного ТУЮ у Донецькій області про зобовязання зняття арешту з майна, а саме з ? частини квартири [ADDRESS], власником якої він є, посилаючись на те, що його накладено постановою ВДВС Володарського РУЮ серії АА №812440 від 21.10.2008 року. На теперішній час на виконанні у відповідача вказаного виконавчого провадження не існує, однак арешт в порушення вимог ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження» досі не знятий. Позивач та його представники до судового засідання не зявилися з невідомих суду причин,хоча належним чином повідомлялись про час і місце судового розгляду Від відповідача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність Дослідивши наявні в справі докази , суд вважає, що позов не підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником ? частини квартири [ADDRESS], на яку накладено арешт постановою держвиконавця ВДВС Володарського РУЮ серії АА №812440 від 21.10.2008 року (а.с.9,6). Підставою для звернення до суду позивач зазначає наявність в інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек , Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна відомостей про арешт нерухомого майна на підставі постанови АА №812440 21.10.2008 року ВДВС Володарського РУЮ обєктом обтяження зазначена ? частини квартири [ADDRESS]. З відповіді Нікольського РВ ДВС Головного ТУЮ у Донецькій області вбачається, що підстав для накладення арешту за постановою держвиконавця ВДВС Володарського РУЮ серії АА №812440 від 21.10.2008 року не має, оскільки таке провадження на виконанні відділу не перебуває. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень , крім випадів встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно зі статтями 1, 3, 15 ЦПК України завданням цивільного судочинства є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають, зокрема, з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори про право цивільне, повязані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. З наданих суду доказів, наданих позивачем, не можна з»ясувати у звязку із чим, в межах якого виконавчого провадження накладено арешт, статус позивача в цьому виконавчому провадженні, що передбачає різний порядок захисту порушених прав. Окрім того позивачем не надано доказів для підтвердження яке його право порушено відповідачем , із яких правовідносин порушення витікає. Таким чином у задоволенні позову слід відмовити у звязку із недоведенністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed