Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON]\~звернувся до\~суду із\~позовом до\~територіальної громади\~с.Кадубівці\~в особі\~[PERSON] сільської\~ради Заставнівського\~району Чернівецької\~області,\~третя особа,\~що не\~заявляє самостійні\~вимоги комунальне\~підприємство «Бюро\~реєстрації нерухомості\~та бізнесу»\~про скасування\~реєстрації об?єкта\~та визнання\~права власності\~на спадкове\~майно в\~порядку спадкування\~за заповітом,\~в якому\~просить визнати\~за ним\~право власності на житловий будинок, розташований по вул. Українська, 9 в с. Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], померлої 31.12.2016 року. Посилається на те, що 31.12.2016 року померла його матір [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Українська,\~9\~в с.\~КадубівціЗаставнівського району Чернівецької області. Вказане спадкове майно [PERSON], відповідно до заповіту від 19.03.2015 року заповіла йому, спадкоємці, що мають право на обовязкову частку при спадкуванні за заповітом відсутні. Зазначає, що спадщину після смерті [PERSON] він прийняв, звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок нотаріусом було відмовлено, оскільки позивачем не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності [PERSON] на спадкове майно у вигляді згаданого житлового будинку. Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, позивач змушена в судовому порядку визнавати право власності на спадщину. В подальшому представником позивача було подано заяву про збільшення позовних вимог в якій зазначено наступне. Після винесення державним нотаріусом постанови від 25.07.2017 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій, позивач [PERSON] зареєстрував спірний житловий будинок за померлою матір?ю [PERSON] в комунальному підприємстві «Бюро реєстрації нерухомості та бізнесу» 18.08.2017 року. Однак вважає, що дана реєстрація об?єкта нерухомості суперечить ст.21 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також Постанови КМУ п.66 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У зв?язку з цим просила також скасувати реєстрацію права власності спірного житлового об?єкта за померлою [PERSON] Представником третьої особи, що не заявляє самостійних вимог надано письмові пояснення на позовну заяву зі змісту яких вбачається, що вони позовні вимоги, які стосуються скасування державної реєстрації об?єкта нерухомого майна не визнають. Посилаються на ту обставину, що ст.21\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме манно\~та їх\~обтяжень» регулює отримання документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. У п. 66 Постанови КМУ від 25.12.2015року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зазначено, що для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу. Державна реєстрація права власності на підставі заяви спадкоємця проводиться шляхом внесення до Державного реєстру прав відомостей про субєкта права власності - спадкодавця з обовязковим зазначенням відомостей про смерть такої особи. 15.08.2017\~до КП\~«Бюро реєстрації\~нерухомості та\~бізнесу» звернувся\~[PERSON]\~із заявою\~про державну\~реєстрацію права\~власності на\~нерухоме майно\~за померлою\~мамаю [PERSON]\~Ним було надано\~всі необхідні\~документи для\~проведення даної\~реєстрації,\~які передбачені п.43 та п.66 Постанови КМУ від 25.12.2015року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». 18.08.2017року державним реєстратором [PERSON] було видано [PERSON] з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою вул.Українська, 9 в с.Кадубівці за померлою [PERSON] (субєкт права) заявник - [PERSON] Вважає, що дана реєстрація була проведена виключно в рамках закону та відповідних правових норм. Після вказаних дій позивач повинен був повторно звернутись до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки вже мав всі необхідні документи для цього. Просив представник відмовити в задоволенні позовних вимог. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зазначив, що він дійсно після отримання відмови від нотаріуса звернувся до КП «Бюро реєстрації нерухомості та бізнесу». Останнє провело державну реєстрацію права власності на спірний житловий будинок за спадкодавцем його матір?ю [PERSON] Разом з тим, він змушений був звернутись до суду із вказаним позовом, оскільки іншого шляху реалізації своїх спадкових прав він не має. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, просила їх задовольнити в повному обсязі з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] сільської\~радиЗаставнівського району Чернівецької області [PERSON] в судовому засіданні зазначив про визнання позову та відсутність претензій з боку територіальної громади щодо заявлених вимог. Також надав пояснення з приводу розбіжностей відомостей наявних в довідках [PERSON] сільської ради Заставнівського району Чернівецької області від 17.11.2017 року №3654 та від 26.07.2017 року №252 щодо приналежності спірного житлового будинку до колгоспного двору. Вказав, що житловий будинок в с.Кадубівці по вул..Українська, 9 не належить до колгоспного двору згідно відомостей по господарської книги, а довідка за №3654 містить граматичну описку. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, пояснення представника відповідача та представників третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовна заява частково обґрунтована та підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 31.12.2016 року в с. Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області померла [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-МИ №166432 від 03.01.2017 року (а.с. 13). Відповідно до ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1221 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Внаслідок смерті [PERSON] по місцю її останнього проживання с. Кадубівці, вул. Українська, 9 Заставнівського району Чернівецької області відкрилася спадщина на все належне їй майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований за вказаною адресою. Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Вказане спадкове майно [PERSON], згідно заповіту від 19.03.2015 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Заставнівського району Чернівецької області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №160, який на час відкриття спадщини змінений та скасований не був, заповів позивачу [PERSON], що видно із заповіту (а.с. 14), довідки сільської ради №3654 від 17.11.2017 року (а.с. 19). Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховної ради України за №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. На виконання вказаних вимог закону, судом встановлено, що спадкоємцем, який би мав право на обовязкову частку при спадкуванні за заповітом є [PERSON], який на момент смерті спадкодавця був повнолітнім непрацездатним сином [PERSON] Як вбачається з заяви від 04.05.2017 року (а.с. 17) [PERSON] протягом встановленого законом шестимісячного строку відмовився від прийняття спадщини. Відповідно ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що на час відкриття спадщини позивач [PERSON] проживав із спадкодавцем [PERSON] і вважається таким, що прийняв спадщину, що видно із довідки сільської ради №3646 від 21.09.2017 року (а.с. 20). З метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою, однак у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом нотаріусом було відмовлено, оскільки позивачем не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності [PERSON] на спадкове майно у вигляді згаданого житлового будинку. Наведене вбачається з витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №47763463 від 18.05.2017 року, постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №718/02-31 від 25.07.2017 року (а.с. 12,18). Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Українська, 9 в с.Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області належав і рахується за померлою [PERSON], що підтверджується довідками сільської ради від 17.11.2017 року №3654 та від 26.07.2017 року №252 (а.с. 19, 34). В судовому засіданні сільським головою [PERSON] підтверджено інформацію, що даний житловий будинок не належить до категорії колгоспного двору. З виписки з рішення [PERSON] сільської ради від 23.06.1995 року №5/5 вбачається, що за домогосподарством, розташованим по вул. Українська в с. Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області закріплена земельна ділянка для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд розміром 0,15 га та для особистого підсобного господарства розміром 0,15 га. В п. 3.3 інформаційного листа Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних). Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. Частинами 3, 4 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. На даний час позивачем [PERSON], як спадкоємцем майна померлої [PERSON] за заповітом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 15), згідно довідки характеристики Заставнівського РБТІ №307 від 21.09.2017 року (а.с. 16) житловий будинок, розташований по вул. Українській, 9 в с.Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області побудований у 1955 році, а господарські споруди до нього у 1966 році, їх вартість становить 51967 гривень. Пунктом 66 Постанови КМУ від 25.12.2015року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зазначено, що для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу. Державна реєстрація права власності на підставі заяви спадкоємця проводиться шляхом внесення до Державного реєстру прав відомостей про субєкта права власності - спадкодавця з обовязковим зазначенням відомостей про смерть такої особи. На виконання вказаних вимог закону судом встановлено, що 15.08.2017 до КП «Бюро реєстрації нерухомості та бізнесу» звернувся позивач [PERSON] із заявою про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за померлою [PERSON], оскільки він був спадкоємцем за заповітом. Ним було надано\~всі необхідні\~документи для\~проведення даної\~реєстрації,\~які передбачені п.п.43, 66 Постанови КМУ від 25.12.2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». 18.08.2017 року державним реєстратором [PERSON] було видано [PERSON] з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою вул. Українська, 9 в с. Кадубівці за померлою [PERSON] (субєкт права) заявник - [PERSON] (а.с. 28). В ході розгляду даної цивільної справи позивач повторно звернувся до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на підставі проведення державної реєстрації права власності на спадкове майно за спадкодавцем [PERSON] та отримання відповідного витягу про який йшлося. 18.01.2018 року державним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій №28/02-31 зі змісту якої вбачається, що нотаріус вважає державну реєстрацію на житловий будинок нечинною, оскільки проведена з порушенням за відсутності заяви заявника-власника. Крім того, вважає, що не дотримано п.66 Порядку, оскільки спадкоємцем не надано уповноваженому суб?єкту державної реєстрації документів необхідних для відповідної реєстрації передбачених ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме манно та їх обтяжень», що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно (а.с. 61-62). Дана постанова є чинною, в передбаченому законом порядку не оскаржувалась та не є предметом спору даної цивільної справи, тому суд не дає оцінку даному письмовому доказу на предмет його законності, а приймає його до уваги з сукупністю досліджених інших доказів. У відповідності до ст.41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. З урахуванням зазначеного, матеріалів справи, враховуючи те, що спадкодавцеві [PERSON] на праві приватної власності належав спірний житловий будинок в с.Кадубівці по вул.Українській, 9, що підтверджено належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку, що вона набула право власності на нього в передбаченому законом порядку, проте його не оформила належним чином протягом життя. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на спадкове майно у виді житлового будинку обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав. Відносно позовної вимоги щодо скасування державної реєстрації даного житлового будинку, то вона задоволенню не підлягає, оскільки вчинена у відповідності до норм чинного законодавства про яке суд зазначив. Крім того, реєстрація права власності на житловий будинок за померлою [PERSON] свідчить про його належність саме їй та не перешкоджає визнанню права власності на дане майно за її спадкоємцем. На підставі викладеного та

Outcome: partial