Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась 14.03.2018 року в суд з цим позовом до Подільської міської ради Одеської області та просить суд постановити рішення яким визначити їй додатковий строк на право подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON], який на день смерті мешкав в м.Подільську Одеської області. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS] і яка належить йому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно [NUMBER] від 25 травня 2006 року, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №10804445 від 31 травня 2006 року, реєстраційний номер 14936817, номер запису 3237 в книзі 56. Інша ? частина вищевказаної квартири належить їй на підставі права власності. Вона є єдиною спадкоємицею, інших спадкоємців які б претендували на спадщину немає. У зв'язку з тим, що після поховання чоловіка, стан її здоров'я погіршувався, вона хворіла, моральний стан залишався тривалий час наближеним до критичного, вона не могла керувати собою, стримувати свої емоції та у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини своєчасно не звернулась. Вважає, що строк для прийняття спадщини пропустила з поважних причин, оскільки тривалий час хворіла та відновлювала стан свого здоров'я в період прийняття спадщини, що підтверджується записами в медичній карті амбулаторного хворого. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надала суду заяву, зареєстровану в канцелярії Котовського міськрайонного суду Одеської області за №1302 від 21.06.2018 року про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує у їх задоволенні. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа розглядається за відсутності учасників справи без здійснення технічної фіксації. Нормами ч.4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовну вимогу задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до положень статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року [PERSON], [INFO], помер [INFO] року в м.Подільську Одеської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS], яка належить йому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно [NUMBER] від 25 травня 2006 року, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №10804445 від 31 травня 2006 року, реєстраційний номер 14936817, номер запису 3237 в книзі 56. Інша ? частина вищевказаної квартири належить позивачу. [PERSON] заповіту при житті не склав, а тому згідно зі ст.1261 ЦК України [PERSON] має право на спадкування, як спадкоємець першої черги за законом. Відповідно до свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] від 18 лютого 1987 року, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у міському відділі ЗАГС м.Первомайськ Миколаївської області, актовий запис №74 та після укладення шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «[PERSON]». Згідно з випискою із медичної карти амбулаторного хворого [PERSON], [INFO] перебувала на лікуванні в Подільській міській лікарні з 12 грудня 2017 року по 23.01.2018 року. Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право вільно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно ч.2 ст. 1220 Цивільного кодексу України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно вимог ст.ст.1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право протягом шестимісячного строку подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини - шість місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п.24 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причин пропуску строк для прийняття спадини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. На думку суду наведені позивачкою причини пропуску строку для прийняття спадщини є поважними, підтверджується наявними в справі доказами та зважаючи на визнання відповідачем позову, яке приймається судом, оскільки не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, зважаючи, що суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання, з метою поновлення порушених прав позивачки на спадщину після померлого [INFO] року [PERSON], позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved