Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 27 липня 2002 року між ними було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народилось троє дітей: дочки [PERSON] та [PERSON], син [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини, на ведення спільного сімейного господарства. Даний шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Посилаючись на наведене просила позов задовольнити. Відзив на позов та заперечення відповідач не подавав. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 грудня 2017 року сторонам надано строк на примирення терміном один місяць. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 січня 2018 року провадження у справі відновлено. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зіславшись на доводи, викладені у заяві. Вказала, що примирення між сторонами не відбулось. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суду пояснив, що сторони не примирилися. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 27 липня 2002 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадського стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №908. Від даного шлюбу у сторін народилось троє дітей: - син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14 березня 2007 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, про що зроблено актовий запис за №575; - дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08 жовтня 2014 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №2447; - дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18 березня 2004 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, про що зроблено актовий запис за №532. Тривалий час між подружжям склалися неприязні відносини, постійно виникають сварки та непорозуміння. Сторони не підтримують подружніх стосунків та шлюб існує формально. Судом було вжито заходів щодо збереження сім'ї та надано строк для примирення терміном один місяць. Однак, сторони не примирились, про що вони не заперечили. Позивачка категорично не бажає продовжувати спільне сімейне життя з відповідачем та наполягає на розірванні шлюбу. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 111, 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме інтересам сторін та дітей. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 27 липня 2002 року відділом реєстрації актів громадського стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №908.

Outcome: approved