Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.11.2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери, інтереси, погляди на життя, права та обовязки подружжя. Суперечки та лайки між подружжям призвели до неможливості спільного проживання. Шість років тому відповідач зібрав свої речі та пішов із сімї, з того часу подружжя мешкає окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть. Син проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач у вихованні сина участі не приймає, матеріально не допомагає. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час ті місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотання про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №121277, виданого 24.05.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову №3 Харківського міського управління юстиції. Як вбачається із матеріалів позовної заяви [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] та знаходяться на її утриманні. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальний становище сторін, відсутність на утриманні у платника аліментів неповнолітніх дітей, інших непрацездатних осіб. Розмір аліментів судом стягується в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., при цьому враховується, що матеріали справи не містять даних про наявність офіційного працевлаштування відповідача. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд враховує стан здоровя та матеріальний стан дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів та інші обставини, які мають істотне значення по справі. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved