Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про стягнення матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 04 квітня 2012 року між позивачем [PERSON] та відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено угоду про купівлю-продаж житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за 80000 гривень. З метою забезпечення виконання зобов'язань за договором купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку з господарськими спорудами, позивачем було передано завдаток у розмірі 4000 грн., відповідачі в свою чергу надали [PERSON] ключі від будинку, правовстановлюючі документи та дали згоду на проведення капітального ремонту в будинку. Сторони домовились про всі істотні умови договору та про майбутнє нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу, після чого позивач почав мешкати у вищевказаному будинку та здійснив ремонт будинку, для чого ним були придбані будівельні матеріали. Позивач у своїй позовній заяві звертає увагу суду на те, що через деякий час [PERSON] та [PERSON] обманним шляхом забрали в нього документи від будинку, а згодом вимагали виїхати з будинку. Відмовившись в односторонньому порядку від укладення правочину, відповідачі не повернули йому завдаток, який тепер повинен бути повернений у двократному розмірі, тобто 8000 грн. та добровільне не відшкодували йому матеріальну шкоду, яка полягає у проведенні позивачем ремонтних робіт у будинку та оцінюється ним в 5882 грн., а всього 13885 грн. матеріальної шкоди. Крім того, просить стягнути з відповідачів солідарно моральну шкоду в розмірі 25000 грн., витрати по сплаті судового збору та витрати на надання юридичної допомоги в розмірі 1800 грн. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч. 2 ст. 216 ЦК України якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодування винною стороною. Відповідно до ч. 2 ст. 571 ЦК України якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Судом встановлено, що між сторонами у справі було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, відповідно до умов якого [PERSON] надав відповідачам завдаток у розмірі 4000 грн., а останні в свою чергу надали [PERSON] ключі від будинку, правовстановлюючі документи та надали згоду на проведення капітального ремонту в будинку. Згодом відповідачі почали вимагати від позивача виселитись з житлового будинку, що завдало [PERSON] матеріальної шкоди, яку він оцінив у 13822,00 грн., з яких: завдаток у подвійному розмірі в сумі 8000,00 грн., витрати на ремонт будинку у розмірі 5822 грн. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується вимогами ст.88 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатив судовий збір у сумі 229 грн. 40 коп. та 250 грн., який підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку. Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, суд вважає можливим стягнути з відповідачів на користь позивача 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В задоволенні вимог про відшкодування витрат на надання юридичної допомоги слід відмовити, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження саме цієї суми витрат. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 3, 7, 82 ЦПК України, ст.ст. 16, 203, 215, 216, 571 ЦК України, суд

Outcome: partial