Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, вказуючи, що вона є власником квартири [ADDRESS] , в якому окрім неї також зареєстрований її син [PERSON] . Порте відповідач [PERSON] , з лютого 2019 року не проживає у вказаній квартирі. Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, його особистих речей в квартирі не має. Крім того, позивачка змушена нести додаткові витрати на утримання житла. На підставі чого вона вимушена звернулась до суду з даним позов, яким просить суд визнати відповідача таким, що втратили право користування жилим приміщенням. Позивач [PERSON] надала до суду заяву в до суду заяву якою просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. З матеріалами справи був ознайомлений про, що свідчить його особиста розписка в матеріалах справи. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15 січня 2015 року на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Згідно довідки №1201 від 18.07.2019 року Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області окрім позивача в належній їй квартирі зареєстрований також [PERSON] , [INFO] . У відповідності до акту №41підтвердження факту непроживання особи за місцем реєстрації від 12 березня 2020 року засвідчено, що [PERSON] , [INFO] не проживає за адресою квартира [ADDRESS] та не має в квартирі особистих речей. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідачем не надано суду жодного доказу на спростування позовних вимог. У відповідності до положень ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Крім того відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вище наведені норми законодавства, та конкретні обставини справи, а саме те, що відповідач в спірному жилому приміщенні без поважних причин не проживає понад встановленого законодавством строку, що в свою чергу перешкоджає позивачці здійсненню її права користування та розпорядження належним їй будинком, позов підлягає задоволенню, а відповідача слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved