Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до суду, та з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд: визнати недійсним договір купівлі продажу квартири [ADDRESS] від 14 10 2011 року між невстановленою особою, яка діяла від імені [PERSON] та [PERSON], витребувати квартиру [ADDRESS] від [PERSON], шляхом виселення із цієї квартири її доньки [PERSON] та передати квартиру [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в спірній однокімнатній квартирі [ADDRESS] проживала його матір [PERSON], квартира належала їм на праві спільної власності. Після смерті матері, [INFO] року, [PERSON] став одноосібним власником квартири. У зв'язку з одруженням, [PERSON] проживав за адресою дружини. У грудні 2011 року [PERSON] приїхав до квартири за речами, однак не зміг потрапити до неї, так як в ній були змінені замки. У ЖРЕО йому повідомили, що за документами йому стало відомо, що спірна квартира за короткий проміжок часу була продана двічі В послідуючому йому стало, що 10 жовтня 2011 року невідома особа від імені [PERSON] продала громадянину [PERSON] його квартиру за 159,5 тис грн. (20 тис доларів США) Договір купівлі- продажу засвідчено нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зіненко Н.Л. На підставі договору купівлі-продажу квартира зареєстрована в БТІ в м. Києва у державному реєстрі права 20.10.2011 року за [PERSON] 17 листопада 2011 року, [PERSON] продав новопридбану квартиру [PERSON] за 240433 гривні. Цей договір купівлі-продажу засвідчено приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Кияшко А.В. На підставі договору купівлі-продажу квартира зареєстрована КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна» у державному реєстрі права 24.11.2011 року за новим власником [PERSON] У квартирі прописана донька покупця - [PERSON] [PERSON] стверджує, що квартиру він не продавав, 14 жовтня 2011 року договір купівлі- продажу квартири не підписував і у нотаріуса не був. Грошей за квартиру не отримував. Підпис у договорі купівлі- продажу квартири здійснено від його імені невідомою особою по підробному паспорту. Зазначені договори купівлі-продажу квартири протирічать вимогам ст. 203 ЦК України, так як ніякого волевиявлення власника квартири щодо її продажу не було. Квартира продана невідомою особою на підставі підробленого паспорта, тобто внаслідок обману. Згідно ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визначається судом недійсним. Використання підробленого паспорту та умовчання під час укладання угоди про те, що квартира продається без згоди на те власника є істотне значення, а тому така угода є недійсною Із тексту договорів купівлі- продажу вбачається, що покупець (продавець) [PERSON] спірної квартири проживає у Слободо-Шаргородському районі Вінницької області, однак такого району взагалі не існує. Незважаючи на це, приватні нотаріуси Зіненко Н.Л. і [PERSON] засвідчили правочин, чим спонукали незаконному позбавленню [PERSON] його квартири. Таким чином, зазначені договори купівлі - продажу квартири, яка належала [PERSON] повинні бути визнані недійсними, так як вчинені вони внаслідок обману, квартира повернута її законному власнику, а [PERSON] підлягає виселенню із квартири на підставі ст. 169 ЖК України, у зв'язку із припиненням договору найму та зняття з реєстрації в цій квартири. [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання добросовісним набувачем та визнання втративши право користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі- продажу від 17 листопада 2011 року, укладеного з [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кияшко Аліною В'ячеславівною. При укладанні договору будь-яких обставин порушення вимог законодавства України при відчуженні даної квартири їй не відомі і не могли бути відомі, оскільки на момент купівлі -продажу вона не перебувала від арештом та під забороною, не знаходилася у податковій заставі. Правомірність укладання договору засвідчують сторони своїми підписами, та нотаріус, що посвідчував договір. Всі вимоги, додержання які є необхідними для чинності правочину згідно ст. 203 Цивільного кодексу України нею виконані, дотримана форма правочину встановлю законом, правочин законові не суперечить. Усі суттєві умови вказаного Договору сторонами виконано, розрахунок проведено повністю і передано у власність квартиру, в яку вселилась і проживає [PERSON]. До вказаної квартири з питань неправомірності її придбання ніхто ніколи із сторонніх осіб, у тому числі правоохоронців не звертався, та не намагався потрапити до квартири. Тобто не має жодних підстав доля визнання недійсним договору купівлі-продажу від 17 листопада 2011 року, укладеного нею та [PERSON] та відсутні причини виселення [PERSON]. Правомірність набуття нею вказаної квартири підтвердив факт нотаріального посвідчення договору купівлі- продажу квартири та реєстрації квартири у Київському бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна 24 листопада 2011 року за реєстраційним номером 34773180, номер запису :5962 в книзі д.1581-195. Як вбачається з наведених обставин,є очевидним, що вона є добросовісним набувачем квартири, її власником з моменту придбання квартири та моменту її реєстрації Київським бюро технічної інвентарізації, згідно ст. 334 Цивільного кодексу, а саме з 24 листопада 2011 року. Оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає володіння, користування, розпорядження своїм майном, колишні власники втрачають всі права на квартиру, в тому числі на користування жилим приміщення, а відтак реєстрація [PERSON] у даній квартирі є неправомірною, у зв'язку з чим просить визнати її, [PERSON], добросовісним набувачем квартири [ADDRESS] та визнати [PERSON] втративши право користування жилим приміщення за адресою [ADDRESS] В судовому засіданні, позивач та його представник наполягали на задоволені позову в повному обсязі, підтвердивши обставини, викладені в позовні заяві, при цьому позивач зазначив, що на час смерті матері він з померлою не проживав, її не ховав, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався, не отримував свідоцтво про право на спадщину, дублікат свідоцтва про право власності на квартиру він також не отримував, в судовому засіданні також не зміг пояснити яким чином в підробний паспорт, який фігурує під час укладання оспорюваного договору купівлі - продажу квартири, потрапила його фотокартка, яка також міститься в паспорті [PERSON], який останній пред»являв під час розгляду справи в суді. Крім того позивач під час розгляду справи не ставив питання щодо визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, відповідно до якого за позивачем [PERSON] було визнано право власності на ? частину спірної квартири, що належала його матері [PERSON], хоча в судовому засіданні стверджував, що з заявами до нотаріальних органів з приводу прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертався та нікого не вповноважував від його імені звертатися з даного питання до нотаріальних органів та будь - яких документів для його не надавав. Також свідоцтво про смерть своєї матері [PERSON] та будь - яких інших документів він не отримував. Відповідач [PERSON] та її представник проти основного позову заперечували, зустрічний підтримали в повному обсязі, підтвердивши обставини викладені у зустрічній позовній заяві. Відповідач Зіненко Н.Л., основний позов не визнала, надавши пояснення в яких назначила, що 14 жовтня до неї приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зіненко Н.Л. звернулися громадяни [PERSON] та [PERSON] з проханням посвідчити між ними договір купівлі-продажу квартири. [PERSON] та [PERSON] надали документи, необхідні для посвідчення відповідного правочину. Під час попередньої перевірки наданих документів, нею було виявлена помилка у картці платника податків, виданої на ім'я [PERSON] (написання прізвища у картці платника податків не було ідентичне написанню у паспорті громадянина України), всі інші документи відповідали вимогам законодавства України. [PERSON] був повідомлений про те, що написання прізвища у картці платника податків повинно бути ідентичне написанню у паспорті громадянина України, тому для укладання від його імені правочину необхідно виправити помилку в картці платника податків. Для цього його потрібно звернутися до відповідного органу Державної податкової адміністрації України, пред'явити оригінал паспорта громадянина України та оригінал картки платника податків. Після обліку того ж дня громадянин [PERSON] та [PERSON] прийшли до нотаріальної контори та надали всі необхідні документи для укладання договору купівлі-продажу документи, у тому числі [PERSON] надав нову картку платника податків. Нею було встановлено, особи [PERSON] та [PERSON] за паспортами, копії яких зберігаються у справах приватного нотаріуса КМНО Зіненко Н.Л.. Фізичні особи, зображені на фотокартках у паспортах були тотожні з особами [PERSON] та [PERSON], які звернулись для вчинення нотаріальних дій та надали паспорти. За паспортами [PERSON] та [PERSON] був визначений обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб, які звернулись для вчинення нотаріальних дій, було перевірено справжність підписів [PERSON] та [PERSON], підписи яких відповідали підписам у їх паспортах. Тому за відсутності будь-яких підстав, які б перешкоджали сторонам вчинити нотаріальну дію відповідно до Закону України «Про нотаріат»та наказу Мінюсту від 03.03.2004 року №20/5 «Про затвердження Інструкції про порядок нотаріальних дій нотаріусами України» нею, як приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 14.10.2011 року був посвідчений договір купівлі-продажу квартири за реєстровим №1227. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, направивши на адресу суду лис в якому зазначено, що нею приватним нотаріусом Київського міського округу, 17 листопада 2011 року був посвідчений договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] за реєстровим 2316, укладений між [PERSON] та [PERSON], в тексті вказаного договору допущена описка в зазначені адреси місця реєстрації продавця [PERSON], вірна адреса: [ADDRESS] Відповідач [PERSON] та його представник в ході судового розгляду первинний позов визнавали спочатку повідомили суд, що під час укладання оспорюваного договору купівлі - продажу квартири 14.10.2011 р. продавцем від імені [PERSON] була особа, яка не була схожа на [PERSON], але в послідуючому пояснення відповідача та його представника були змінені в тій частині що продавець був схожий на [PERSON] також в судовому засіданні відповідач стверджував, що спірну квартиру він придбав для власного проживання, але після укладання оспорюваного договору він вирішив продати спірну квартиру. Суд заслухавши пояснення учасників судового процесу, свідків, дослідивши матеріали справив становив наступне. Відповідно до свідоцтва про право власності, [PERSON] та [PERSON] у рівних долях належала квартира [ADDRESS] (т.1 а.с. 91). [INFO] року [PERSON] померла ( а.с. 12). [PERSON] є сином [PERSON] (т 2 а.с.223). З листа відділу реєстрації смерті у м. Києві міністерства юстиції України, від 23.04.2014 № 1222/01-22-2 вбачається, що реєстрація смерті [PERSON], [INFO], померлої [INFO], проведена у відділі, про що складено актовий запис про смерть № 21734 від [INFO] року. Державна реєстрація смерті [PERSON] відбулася за заявою [PERSON] якому було видано свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від [INFO] року. Крім того, за заявою сина померлого [PERSON], який пред'явив свідоцтво про народження [NUMBER] від 10.11.1963 р., видане Б/ЗАГС Ленінського району м. Києва) де померла значиться його матір'ю, було видано повторне свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 27.03.2012 року. Листом Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києвівід 15.07.2011 року № 47/10998, [PERSON] повідомлений про те, що заява матеріал ЖРЗПЗ № 17223 від 15.08.2011 з приводу втрати свідоцтва про право власності на його ім'я працівниками Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві розглянута по якій проведено перевірку . За результатами перевірки було прийняте рішення про відмову в порушенні кримінальної справи за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 357 (крадіжка документів) КК України на підставі п. 2 ст. 6 (за відсутністю складу злочину) КПК України (т. 1 а.с. 243). Відповідно до відповіді Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 26.07.2013 року № 101-5867/05, квартира [ADDRESS] приватизована згідно із розпорядженням від 26.03.1997 № 531 Дарницької районної адміністрації м. Києвана ім'я [PERSON] та [PERSON] у рівних долях. Також був виданий дублікат «Свідоцтва про право власності на житло» на [ADDRESS] згідно з розпорядженням від 05.09.2011 року № 75/531-Д відділу приватизації Управління житлово- комунального господарства Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації. Дублікат оформлений відповідно до: заяви громадянина [PERSON] та «Свідоцтва « про смерть [NUMBER] виданого на ім'я [PERSON]; довідки Дарницького РУГУ МВС України про відсутність кримінальної справи; довідки бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна про реєстрацію власників квартири; інформації ДП «Інформаційного центру» Міністерства юстиції про відсутність арешту на квартиру. (т.1 а.с. 240) Згідно до розписки від 21.09.2011 року, [PERSON] одержав у відділі приватизації житла Дарницького р-ну дублікат свідоцтва про право власності на житло, на квартиру [ADDRESS]. та зобов'язується зареєструвати вищезазначений документ в БТІ м. Києва в місячний термін( т.1 а.с. 262). Відповідно до спадкової справи № 465/2010 щодо майна померлої [INFO] року [PERSON], з відділення 116 на адресу сьомої державної нотаріально контори було направлено заява від імені [PERSON], від 02 червня 2010 року, посвідчена начальником Слідчого ізолятора УДДУ ПВП в Києві та Київській області Стареньким С.С. про прийняття спадщини після померлої [PERSON]; подана довідка ЖРЕО -416 від 21 вересня 2011 року № 716 про те що [PERSON], була прописана за адресою [ADDRESS] та знята з реєстраційного обліку у зв'язку із смертю; довідка форми № 3 видана [PERSON] у вересні 2011 року за № 794, 05.10.2011року. 04.06.2010 року, державним нотаріусом Сьомої київської нотаріальної контори Гавриленко А.М., [PERSON] був повідомлений про те, що нотаріальна контора отримала заяву про прийняття спадщини після померлої [PERSON],а також про те, що вказана заява повинна бути нотаріально посвідчена, а також про необхідність направлення на адресу нотаріальної контори документів, що підтверджують факт смерті, місце відкриття спадщини, а також родинні відносини зі спадкодавцем. 05.10.2011 року, до нотаріальної контори було подано: оригінал свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER], довідку про причину смерті № 768, свідоцтво про народження [PERSON] серії [NUMBER] (виданого повторно 14 січня 2011 року), паспорт, довідку про присвоєння ідентифікаційного номера, виданого 06.04.1998 року, а також заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину( т. 2 а.с 218-240). 05 жовтня 2011 року державним нотаріусом Сьомої київської нотаріальної контори, [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої матері [PERSON] ( т. 2 а.с. 241). Відповідно до реєстраційної справи № 34773180 [ADDRESS], наданої Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, 12.10.2011 року [PERSON] було подано заяву про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, [ADDRESS], оплачено квитанцію за витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а також за первинну реєстрацію, надано дублікат свідоцтва про право власності на квартиру, довідку про присвоєння ідентифікаційного номера, копію паспорту, розпорядження № 75/531-Д від 05.09.2011 року, подано заяву № 177311(КВ-2011) від 27.09.2011 року на інвентаризаційні роботи для оформлення спадщини, 27.09.2011 року, оплачено квитанцію за витяг з реєстру прав власності, 06.10.2011 року подано заяву про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, подано заяву - замовлення на проведення інвентаризаційних робіт для відчуження нерухомого майна, 06.10.2011 року оплачено квитанцію за витяг з реєстру прав власності (т.2 а.с. 100-128). Відповідно до матеріалів нотаріальної справи щодо посвідчення договору купівлі- продажу квартири [ADDRESS], [PERSON] було підписано та подано приватному нотаріусу заяву про відсутність у малолітніх а неповнолітніх дітей права на користування квартирою [ADDRESS] заяву про підтвердження факту що не перебуває в шлюбі та фактичних шлюбних відносинах квартира що відчужується належить йому на праві приватної власності та не є спільною сумісною власністю подружжя, поставлено підпис про ознайомлення із заявою [PERSON] про те, що останній не перебуває в шлюбі та фактичних шлюбних відносинах, надано дублікат свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], технічний паспорт на квартиру [ADDRESS], витяг про реєстрацію прав від 03.10.2011 року, свідоцтво про право на спадщину за законом, витяг про реєстрацію в Садковому реєстрі, витяг про реєстрацію прав від 11.10.2011 року, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно від 11.10.2011 року, довідку форми № 3 видану [PERSON] від 13.10.2011 року, паспорт, картку платника податків видану ДПІ у Дніпровському районі м. Києва 14.10.2011 року (т.2 а.с. 32- 54). Згідно з відповіддю Дніпровського районного управління ГУ МВС України в м. Києві від 31.05.2012 року № 48/х-2277, [PERSON], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] в період часу з жовтня 2011 року по квітень 2012 року із заявами та повідомленнями про злочини, скоєні відносно його майна, зокрема щодо викрадення в нього документів чи заволодіння квартирою до Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві не звертався ( т.1 а.с. 50). Згідно з відповіддю Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 25.02.2012 року № 20741(И-2012), згідно даних Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, [PERSON] звертався із заявою про видачу технічного паспорту, 28.09.2011 року був проведений огляд квартири, 04.10.2011 року був виданий технічний паспорт замовнику (т.1. а.с. 51). Відповідно до постанови про порушення кримінальної справи від 20 серпня 2012 року, порушено кримінальна справа за заявою [PERSON] за ч. 4 ст. 190 КК України ( т.1 а.с. 68) Відповідно до висновку експерта від 18.01.2013 року № 1572, що був виготовлений на підставі постанови про призначення експертизи від 04.12.2012 року за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12012110040000750 : А) Питання «Чи виконано підписи від імені [PERSON] в графі «Продавець» договору купівлі продажу квартири від імені [PERSON]-[PERSON] зареєстрованого в реєстрі № 1227 на бланку, в графі «Продавець» договору купівлі продажу квартири від імені [PERSON]- [PERSON] зареєстрованого в реєстрі № 1227 на папері, самим громадянином [PERSON], чи іншою особою?)» не вирішувалось, в зв'язку з непорівнянністю досліджуваного підпису від імені [PERSON] та особистих підписів і почерку [PERSON] (різний (неспідставний) склад штрихів - транскрипція), що унеможливлює провести порівняння. Рукописні записи «[PERSON].» від імені [PERSON] в графі «Продавець» договору купівлі продажу квартири від імені [PERSON]- [PERSON] зареєстрованого в реєстрі № 1227 на папері, виконані не громадянином [PERSON], а іншою особою. Б) Питання «Чи виконано підпис від імені [PERSON] вграфі «Підпис» заяви від імені [PERSON] до приватного нотаріуса Зіненко Н.Л. самим громадянином [PERSON], чи іншою особою?)» не вирішувалось, в зв'язку з непорівнянністю досліджуваного підпису від імені [PERSON] та особистих підписів і почерку [PERSON] (різний (неспідставний) склад штрихів - транскрипція), що унеможливлює провести порівняння. Рукописний запис «[PERSON].» від імені [PERSON] в графі «Підпис» заяви від імені [PERSON] до приватного нотаріуса Зіненко Н.Л. виконаний не громадянином [PERSON], а іншою особою. В) Питання «Чи виконано підпис від імені [PERSON].) в графі «Підпис» заяви від імені [PERSON] до приватного нотаріуса Зіненко Н.Л. самим громадянином [PERSON], чи іншою особою?»не вирішувалось, в зв'язку з непорівнянністю досліджуваного підпису від імені [PERSON] та особистих підписів і почерку [PERSON] (різний (неспідставний) склад штрихів - транскрипція), що унеможливлює провести порівняння. Рукописний запис «[PERSON].» від імені [PERSON] в графі «Підпис» заяви від імені [PERSON] до приватного нотаріуса Зіненко Н.Л. виконаний не громадянином [PERSON], а іншою особою. Г) Питання «Чи виконано підпис від імені [PERSON] в графі «заявник» заяви № 177302 від імені [PERSON] (аркуш 2 реєстраційної справи КМБТІ № 34773180) самим громадянином [PERSON], чи іншою особою?» не вирішувалось, в зв'язку з непорівнянністю досліджуваного підпису від імені [PERSON] та особистих підписів і почерку [PERSON] (різний (неспідставний) склад штрихів - транскрипція), що унеможливлює провести порівняння. Рукописний напис «[PERSON] в графі «заявник» заяви № 177302 від імені [PERSON] (аркуш 2 реєстраційної справи КМБТІ № 34773180, виконаний не громадянином [PERSON], а іншою особою. Д)Питання «Чи виконано підпис від імені [PERSON] (аркуш 11 реєстраційної справи КМБТІ №34773180) самим громадянином [PERSON], чи іншою особою?)» не вирішувалось, в зв'язку з непорівнянністю досліджуваного підпису від імені [PERSON] та особистих підписів і почерку [PERSON] (різний (неспідставний) склад штрихів - транскрипція), що унеможливлює провести порівняння. Рукописний запис «[PERSON]» від імені [PERSON] в графі «заявник» заяви № 17311 від імені [PERSON] ( аркуш 11 реєстраційної справи КМБТІ № 34773180) виконаний не громадянином [PERSON], а іншою особою. Е) Питання «Чи виконано підпис від імені [PERSON] в графі «заявник» заяви №183884 від імені [PERSON] ( аркуш 15 реєстраційної справи КМБТІ № 34773180) самим громадянином [PERSON], чи іншою особою?)» не вирішувалось, в зв'язку з непорівнянністю досліджуваного підпису від імені [PERSON] та особистих підписів і почерку [PERSON] (різний (неспідставний) склад штрихів - транскрипція), що унеможливлює провести порівняння. Рукописний запис «[PERSON].» від імені [PERSON] ( аркуш 15 реєстраційної справи КМБТІ № 34773180) виконаний не громадянином [PERSON], а іншою особою. Ж) Підпис від імені [PERSON] в графі «підпис» заяви від імені [PERSON] датований 02.06.2010, що до прийняття спадкового майна (аркуш 2 спадкової справи № 465/210) виконаний не громадянином [PERSON], а іншою особою. З) Питання «Чи виконано підпис від імені [PERSON] вграфі «підпис» заяви від імені [PERSON] датований 05.10.2011 згідно якої він просить видати йому свідоцтво про спадщину ( аркуш 15 спадкової справи № 465/2010)не вирішувалось, в зв'язку з непорівнянністю досліджуваного підпису від імені [PERSON] та особистих підписів і почерку [PERSON] (різний (неспідставний) склад штрихів - транскрипція), що унеможливлює провести порівняння. Рукописний запис «[PERSON]» від імені [PERSON] в графі «підпис» заяви від імені [PERSON] датований 05.10.2011 року згідно якої просить видати йому свідоцтво про право на спадщину (аркуш 15 спадкової справи № 465/2010) виконаний не громадянином [PERSON], а іншою особою. Відповідно до листа Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київські області від 06 серпня 2014 року № 22-3385 повідомлено, що будь- які відомості щодо реєстрації та посвідчення довіреності від імені [PERSON], [INFO] відсутні, оскільки останній в період з 2009 по 2010 роки, згідно наявних облікових даних картотеки, в Київському слідчому ізоляторі не утримувався (т. 2 а.с. 207). Статтею 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підтвердження своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Так, на підставі досліджених доказів по справі, суд вважає встановленими та підтвердженими відповідними доказами наступні обставини та їх послідовність: Після смерті [PERSON] [INFO] року, з метою отримання спадщини після померлої матері, позивач [PERSON] звернувся до відділу реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві та 14 січня 2011 року отримав свідоцтво серії [NUMBER] про своє народження (т.2 а.с. 223). З метою відновлення втраченого свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], позивач звернувся до Дарницького РУ ГУ МВС України, із заявою про втрату оригіналу свідоцтва про право власності на вищезазначену квартиру (т.1 а.с.244). Отримавши постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, довідку БТІ про реєстрацію власника квартири, інформаційну довідку ДП «Інформаційного центру» Міністерства юстиціїпро відсутність арешту на квартиру, позивач 15.08.2011 року, звернувся з відповідною заявою про видачу дубліката свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] ( т. 1 а.с.242). 21.09.2011 року, позивач отримав дублікат свідоцтва про право власності на житло, квартиру [ADDRESS], про що написав розписку (т. 1 а.с. 241). 21.09.2011 року, позивач отримав довідку № 716 видану ЖРЕО-416 про те, що [PERSON], дійсно була прописана [ADDRESS] (т.2 а.с. 219). Того ж дня, позивач отримав довідку ф 3 про те, що він прописаний та мешкає за адресою [ADDRESS] (т.2 а.с 220) 27.09.2011 року, позивач звернувся зі заявою до КП КМБТІ про реєстрацію прав власності на нерухоме майно за адресою [ADDRESS] до якої надав нотаріальну копію свідоцтва про право власності на квартиру( т. 2 а.с. 104). 27.09.2011 року, позивачем була підписана заява про проведення інвентаризаційних робіт за адресою [ADDRESS] ( т.2 а.с. 113). 05.10.2011 року, позивачем було підписано заяву про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину після померлої матері [PERSON] (т.2 а.с.231). Того ж дня, позивачем було надано до спадкової справи свідоцтво про смерть [PERSON] та довідку форми 106/о № 768 про причину смерті [PERSON].(т.2 а.с 221,222). 06.10.2011 року, позивачем було підписано заяву до КП КМБТІ про реєстрацію права власності на нерухоме майно за адресою [ADDRESS] до якої надано нотаріальну копію свідоцтва про справо на спадщину(т.2 а.с. 117). Того ж дня, [PERSON] до КП КМБТІ було подано заяву про проведення інвентаризаційних робіт по [ADDRESS] 13.10.2011 року позивач отримав у ЖРЕО № 416 довідку ф № 3 про те, що він дійсно прописаний та постійно мешкає за адресою [ADDRESS] (т. 2 а.с 51). 14 жовтня 2011 року, позивачем [PERSON] про те що він стверджує про відсутність права користування квартирою [ADDRESS] у малолітніх та неповнолітніх дітей, того ж дня [PERSON] було підписана заява приватному нотаріусу нотаріального округу Зіненко Н.Л. про те, що він у зареєстрованому шлюб не перебуває та фактичних шлюбних відносин не має, квартира [ADDRESS] належить йому на праві особистої приватної власності та не є спільною сумісною власністю подружжя, того ж дня [PERSON] поставив свій підпис у заяві [PERSON] чим засвідчив те, що він ознайомлений із заявою останнього про відсутність зареєстрованих та фактичних шлюбних відносин . 14 жовтня 2011 року позивачем укладено договір купівлі продажу належної йому квартири [ADDRESS] ( т. 2 а.с. 35). Суд вважає, що саме [PERSON] вчиняв всі активні дії спрямовані для отримання свідоцтва про право на спадщину після померлої матері, а також не приймає до уваги його твердження про те що договір купівлі продажу квартири від 14.10.2011 року ним не підписувався. Суд критично ставиться до наданого суду висновку експерта № 1572 від 18.01.2013 року, що був виготовлений на підставі постанови про призначення експертизи від 04.12.2012 року за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12012110040000750, адже як вбачається з досліджуваного висновку, експертом були досліджені підписи та рукописні написи на бланку договору купівлі -продажу від 14.10.2011 року, заявах поданих [PERSON] нотаріусу Зіненко Н.Л., заявах поданих до КП КМБТІ з приводу реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна, заявах поданих до сьомої нотаріальної контори про прийняття спадщини, а також заява про видачу свідоцтва про право на спадщину. В той же час, на всі питання щодо виконання підпису від імені [PERSON] на досліджених документах експертом надана відповідь про те, що ці питання експертом не вирішувались, в зв'язку з непорівнянністю досліджуваного підпису від імені [PERSON] та особистих підписів і почерку [PERSON] (різний (неспідставний) склад штрихів - транскрипція), що унеможливлює провести порівняння і тільки на одне питання щодо підпису від імені [PERSON], на заяві від 02.06.2010 року про прийняття спадщини, експертом надана категорична відповідь про виконання даного підпису не [PERSON] а іншою особою. Крім того, даних якіб підтверджували те, що [PERSON] не звертався за видачею дубліката свідоцтва про право власності на квартиру, позивачем, взагалі не надано. Суд також критично ставиться до пояснень позивача в яких він вказує, що після смерті матері, спірною квартирою він не цікавився, адже там проживала його донька, до квартири не приходив, а про те, що вона продана дізнався лише у грудні 2011 року, адже дані твердження не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Крім цього, позивач не ставить під сумнів правомірність виданого на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом, а також виданого за заявою дубліката свідоцтва про право власності наспірну квартиру. Суд не вдається до дослідження та оцінки обставин посвідчення та видачі доручення від імені [PERSON] на ім'я [PERSON], та доручень в рамках передоручень [PERSON] та [PERSON] у зв'язку з тим, що посвідчення даних доручень ні яким чином не стосується предмету спору та обставин на які посилаються сторони, адже дані довіреності не використовувались повіреними і активні дії, с приводу виконання доручень, вказаних у даних довіреностях, повіреними не вчинялись. Таким чином, суд вважає, що при укладенні договору купівлі- продажу квартири [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] були дотримані вимоги законодавства, волевиявлення сторін договору відповідало його умовам. Відповідно до ст. 388 Ц К України, якщо майно за відплатним договором придбано в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1)було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2)було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3)вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі. Так, під час розгляду справи, судом не встановлено жодних підстав, передбачених ст.388 ЦК України, для витребування майна (квартири) з володіння відповідачів, а тому, суд вважає позовні вимоги позивача [PERSON] щодо визнання договору купівлі продажу квартири [ADDRESS] від 14 жовтня 2011 року, а також витребування майна з чужого незаконного володіння такими, що задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 657 ЦК України, передбачено, що договір купівлі продаж земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна украдається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] набула право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі письмового договору купівлі продажу укладеного з [PERSON], 17 листопада 2011 року, даний договір був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського округу, Кияшко А.В., та відповідно до ст. 182 ЦК України зареєстрований у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна. Таким чином, під час розгляду справи судом не встановлено обставин, які б підтверджували вимоги позивача за зустрічним позовом [PERSON] щодо визнання її добросовісним набувачем квартири [ADDRESS]. Разом з тим, підлягають задоволенню вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання останнього таким, що втратив право на користування жилим приміщенням за адресою [ADDRESS] з наступних підстав: Частиноюпершоюстатті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріпленіположення, відповідно до якихгромадяни, якімають у приватнійвласностібудинок (частинубудинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистогопроживання і проживаннячленівїхсімей та іншихосіб, мають право розпоряджатисяцієювласністю на свійрозсуд. Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, щойомуналежить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також ст. 405 ЦК України. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а сааме подружжя, їхдіти і батьки. Членами сім'ївласникаможе бути визнано й іншихосіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм матеріального права, правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їхвселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] будучи зареєстрованим в спірному жилому приміщенні там не проживає, витрат по його утриманню не несе, крім того, він не є членом сім'є власника спірної квартири, не відноситься до кола осіб, які постійно проживають разом з ним, тому позовна вимога [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, знайшла своє підтвердження під час судового розгляду та підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до п.1 ч. 1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільною судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Як зазначається в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. На підставі викладеного та

Outcome: partial