Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] , укладений 25.07.2019 року, посилаючись на те, що шлюбні відносини припинені з серпня 2019 року у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, та спільне господарство не ведеться. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно та відновленню не підлягає. Ухвалою суду від 15.10.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. 18.10.2019 року до суду надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що [PERSON] є громадянином Сполучених Штатів Америки, не може приймати участь у судовому засіданні, не заперечує проти розірвання шлюбу. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про час і місце судового розгляду була повідомлена своєчасно та належним чином, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просить розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про час і місце підготовчого засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Уклав договір про надання правової допомоги з [PERSON] , який до суду не з`явився, надав заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позову, просить розглянути справу за його відсутності. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Встановивши фактичні обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлено, що сторони 25.07.2019 року зареєстрували шлюб, про що Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, серія [NUMBER] (актовий запис № 462). Також, як встановлено, шлюбні відносини між сторонами припинені з серпня 2019 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємини подружжя не підтримують. Бажання до примирення у позивача відсутнє, відповідач теж не виявив наміру зберегти сім`ю, а отже, подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати її прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує її особисті інтереси, що має істотне значення, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved