Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа Саксаганський районний відділ в м. Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про усунення перешкод в користуванні власністю. Позов обґрунтував тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу серії ВВК №914225 від 11.08.2004, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] 24.03.2011 позивач зареєстрував відповідача за його проханням, щоб останній міг знайти собі роботу в м. Кривому Розі. Відповідач не є родичем позивача. З 19.08.2011 по сьогоднішній день відповідач не мешкає у вищевказаній квартирі, його речі відсутні, фактичне місце мешкання є невідомим. Позивач змушений сплачувати комунальні платежі, які нараховуються також і на відповідача та якими він не користується і не сплачує, проте є зареєстрованим в цій квартирі, чим чинить перешкоди позивачу у здійсненні свого законного права як власника квартири на вільне користування, володіння та розпорядження. В судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтриманням позову в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення про виклик. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Про причину неявки суд не повідомив. Представник третьої особи Саксаганського районного відділу в м. Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не зявився надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу без відповідача за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач по справі є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу серії ВВК № 914225 від 11.08.2004, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 6-7) та згідно витягу № 5104223 від 19.10.2004 виданим КП «Криворізьке ЮТІ» (а.с. 5). Згідно довідки № 44 від 30.07.2015 Криворізької обєднаної міської довідково-інформаційної служби «Новаком» у вказаній квартирі зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та відповідач [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Однак, на сьогоднішній день відповідач за вказаною адресою не проживає, його речей в квартирі немає. Факт не проживання відповідача у спірній квартирі підтверджується Актом мешканців будинку № 54 по вул. Співдружності в м. Кривому Розі від 14.07.2015, засвідченого печаткою ТОВ «Житлосервіс - КР», відповідно до якого відповідач з 19.08.2011 в квартирі не мешкає (а.с. 9). Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно постанови №9 від 01.11.1996 Пленуму Верховного Суду України наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселиласьтуди як член сімї наймача (власника) приміщення. З наведеного вище вбачається, що відповідач перешкоджає позивачу вільно користуватися, володіти та розпоряджатися своєю власністю. Суд приходить до висновку, що доводи позивача обґрунтовані і є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач тривалий час, а саме близько 4 років у спірній квартирі не поживає та фактом реєстрації чинить перешкоди позивачу в здійсненні його права власності на вищевказану квартиру . Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. Згідно викладеного, ст. ст. 319 ЦК України та

Outcome: approved