Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Сарненського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Рівненській області, в якій просить визнати недійсними прилюдні торги нежитлової будівлі магазину [ADDRESS] . Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що прилюдні торги є різновидом угоди купівлі-продажу, відповідно можуть визнаватись недійсними через недодержання вимог закону в момент укладення правочину безпосередньо за результатами прилюдних торгів. Позивач вважає, що під час прилюдних торгів з продажу вказаної нежитлової будівлі магазину допущено порушення правил їх проведення, зокрема, п.3.5. Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, відповідно до якого спеціалізована організація, що проводить торги не пізніше як за 15 днів до їх проведення публікує за місцем знаходження майна в друкованих засобах масової інформації інформаційне повідомлення про нерухоме майно, що підлягає реалізації. Відповідне оголошення має бути розміщене не пізніше семи днів з моменту укладення договору про реалізацію майна. Вказує, що в порушення п.3.11 Тимчасового положення не був письмово повідомленим про дату, час, місце проведення торгів, а також стартову ціну реалізації майна та не був присутнім під час продажу майна. В позовній заяві позивач зазначає, що інформаційне повідомлення про проведення торгів, доведене неналежним способом або в неналежному друкованому засобі масової інформації зменшує можливість участі в них потенційних покупців і впливає на формування ціни реалізації, що є істотним порушення процедури проведення торгів. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задоволити, пояснив, що вважає, що між працівниками виконавчої служби та переможцем аукціону існувала домовленість про придбання приміщення магазину за ціною, значно нижчою від реальної вартості, через що сума його заборгованості внаслідок перерахунку коштів від реалізації майна майже не змінилась. Відповідачами у справі визначено державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та відділ державної виконавчої служби Сарненського районного управління юстиції, які правом на подачу відзиву на позов не скористались. Відповідачем, відповідно до ч.7 ст. 178 ЦПК України, не подано до суду відзив на позовну заяву, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що відповідає вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Крім цього, судом встановлено, що ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на даний час не існує. Клопотання про заміну відповідача або залучення співвідповідача позивачем заявлено не було. Представником відповідача - Сарненського РВДВС, заявлено клопотання про розгляд справи у відсутності представника відповідача, яке судом задоволено. Інших клопотань сторонами заявлено не було. Враховуючи вище наведене, суд приймає рішення на підставі досліджених судом доказів, що містяться в матеріалах цивільної справи. Правовідносини між сторонами по справі виникли з приводу реалізації належного позивачеві майна. Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України. Суд, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах спарви приходить до наступного. Процедура реалізації майна на прилюдних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складанні за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів, тобто, оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, що є правочином. Тому відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, і така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину (ст. ст. 203, 215 ЦК України). Згідно із зазначеними нормами підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, а тому підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства Юстиції від 27.10.1999 року № 68\\5 з урахуванням вимог Закону України «Про іпотеку». Із наданих суду позивачем копій рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 21 травня 2010 року та виконавчого листа, виданого 7 червня 2016 року у справі №2-701/2010, встановлено, що з [PERSON] , [PERSON] було стягнуто солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за простороченим кредитом та простроченими відсотками у сумі 434 149 грн. 76 коп., а також 6515 грн. 70 коп. пені, 500 грн. неустойки та понесені позивачем судові витрати у розмірі 1820 грн. З метою забезпечення вказаних зобов`язань позивачем 6 червня 2007 року було укладено іпотечний договір №10125, за умовами якого [PERSON] передав АКІБ «УкрСиббанк» в іпотеку нерухоме майно : нежитлову будівлю магазину [ADDRESS] . Позивач не заперечує, що ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України своїм листом від 06.10.2015 року № 24709/01-09 повідомив його про проведення електронних торгів лоту № 94135 нежитлової будівлі магазину [ADDRESS] , в якому зазначило стартову ціну-195830,50 грн. В подальшому, як вбачається з матеріалів справи ДП «Сетам» 30 листопада 2015 року повідомило [PERSON] про реалізацію предмета іпотеки шляхом надсилання йому нотаріальної копії акту державного виконавця від 20.10.2015 року. Разом з тим позивач не надав жодного доказу на підтвердження тієї обставини, що дізнався про проведення прилюдних торгів лише 26 листопада 2015 року, у зв`язку з чим вважає себе неналежним чином повідомленим про прилюдні торги. Крім того, позивачем не надано доказів щодо порушення вимог пунктів 3.5 та 3.11 Правил проведення прилюдних торгів, оформлення їх результатів, встановлених Тимчасовим положенням при проведенні прилюдних торгів під час продажу нежитлової будівлі магазину [ADDRESS] та не довів у чому полягають позитивні наслідки для боржника та інших учасників виконавчого провадження від визнання торгів недійсними, його доводи щодо зменшення можливості участі в торгах потенційних покупців не заслуговують на увагу, так як є його припущенням. У проведенні електронних торгів брало участь п`ять осіб-учасників. За результатами проведених торгів було складено протокол проведення електронних торгів № 119469 з реалізації нежитлової будівлі магазину [ADDRESS] , відповідно до якого переможцем було визначено учасника під номером «5»- [PERSON] . Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про те, що позивач не надав суду переконливих доказів на підтвердження своїх вимог про визнання прилюдних торгів недійсними, внаслідок порушення правил проведення прилюдних торгів і оформлення їх результатів та про наявність підстав для визнання результатів прилюдних торгів недійсними. Що стосується порушень, на які посилався позивач, допущених, на його думку, державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо визначення вартості чи оцінки майна, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця могли бути оскаржені ним в порядку, передбаченому цим Законом. Дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на встановлені судом обставини та досліджені докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог, у зв`язку з чим позов не підлягає до задоволення. На підставі викладеного, ст.ст.16, 215, 655 ЦК України,

Outcome: dismissed