Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про вселення його в квартиру [ADDRESS] та зобов'язання відповідача [PERSON] не чинити йому перешкод в користуванні цією квартирою. Посилався на те, що сторони з 2004р. по 2014р. перебували в зареєстрованому шлюбі, а з червня 2005р. позивач зареєстрований в спірній квартирі, яка належить на праві власності відповідачу. Стверджував, що після розірвання шлюбу в грудні 2014р. відповідачка змінила вхідні замки та не пускає позивача в квартиру, чим порушує права останнього. Відповідач [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] посилаючись на те, що останні понад рік не проживає у спірній квартирі та не несе витрат на її утримання. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, а проти задоволення зустрічного позову заперечував. Відповідачка свої зустрічні вимоги підтримала, а позов [PERSON] не визнала. Вислухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов [PERSON] задовольнити, а в задоволені зустрічного позову відмовити, виходячи з наступного. Як вбачається з свідоцтва та рішення (а.с.29,31), сторони з 24.11.2004р. по 08.12.2014р. перебували в зареєстрованому шлюбі. Згідно договору купівлі-продажу (а.с.26) та договору дарування (а.с.27-28) квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], а [PERSON] зареєстрований в цій квартирі з 21.06.2005р. (а.с.30). Згідно пояснень позивача, після розірвання шлюбу відповідач [PERSON] змінила вхідні замки до квартири та не впускає його в спірну квартиру, в якій залишились всі його особисті речі. Факт заміни замків в спірній квартирі не заперечувала відповідач [PERSON] Факт перешкоджання позивачу в користуванні спірною квартирою також підтверджується листами з ЖЕД № 203 та Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві (а.с.5,6), до яких [PERSON] звертався за захистом свого порушеного права. Крім того, свідок [PERSON] підтвердив той факт, що відповідач не впускає позивача в спірну квартиру і, що деякий час [PERSON] проживав у нього. Згідно до ч. 1 ст. 64 Житлового кодексу Української РСР, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Згідно до ч. 1 ст. 64 Житлового кодексу Української РСР, якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Відповідно до ч. 2 ст. 65 цього ж Кодексу, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Враховуючи те, що позивач був вселений в спірну квартиру як член сім'ї власника цієї квартира, а також те, що відповідач фактично чинить перешкоди позивачу в її користуванні, то суд вважає необхідним позов задовольнити та зобов'язати відповідача не чинити перешкод у користуванні цією квартирою. Що стосується зустрічних вимог, то суд не приймає тверджень [PERSON] в тій частині, що [PERSON] добровільно залишив місце своєї реєстрації та не проживає в спірній квартирі більше одного року, оскільки ці твердження повністю спростовуються вищевикладеними фактами, а тому суд вважає зустрічний позов необґрунтованим та таким, що не мідлягає задоволенню. Вирішуючи справу таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесенні останнім судові витрати у розмірі 243,60 грн. (а.с.1) На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved