Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Яворівської районної державної адміністрації Львівської області про визначення місця проживання дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] разом з батьком - [PERSON]та стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/2 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, у них народилося троє дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 06.03.2017 року шлюб між сторонами розірвано. З 19 січня 2016 року відповідач перебуває за межами України, весь цей період діти проживають з ним, він самостійно займається вихованням, доглядом, забезпеченням дітей, відповідач жодної участі у вихованні та забезпеченні дітей не бере. Відповідач, виїжджаючи до США забрала сімейні заощадження, а відтак із заробітком 3400 грн. позивач перебуває у скрутному матеріальному становищі та просить стягувати з відповідачки аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. В судовому засідання позивач та його представник заяву підтримали з аналогічних підстав. Позивач пояснив, що в суспільстві існує стереотип, що діти проживають з мамою, а відтак в ході суспільного життя постійно виникають питання у державних органах та різних організаціях, чому діти проживають з батьком. Представник позивача пояснила, що відповідач залишила трьох дітей на чоловіка, молодшому сину на той час було близько 3 років, діти в такому віці потребують материнської любові та уваги, однак відповідач жодним чином не піклується про них, діти проживають з батьком та перебувають на його утриманні, а відтак позовні вимоги просить задоволити. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, заперечень суду не надали, у зв'язку з чим у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд розглядає справу без присутності відповідача та її представника, постановляючи заочне рішення. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Яворівської районної державної адміністрації Львівської області в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши інші матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, суд приходить до наступного висновку. Згідно з копією свідоцтва про народження (а.с.6) батьками малолітнього [PERSON] [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Згідно з копією свідоцтва про народження (а.с.7) батьками малолітнього [PERSON] [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Згідно з копією свідоцтва про народження (а.с.8) батьками малолітнього [PERSON] [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 06.03.2017 року (а.с.15) шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 08.08.2007 (а.с.38), [PERSON] придбав земельну ділянку для будівництва житлового будинку, яка розташована на території с. Буда Яворівського району Львівської області. Відповідно до договору купівлі-продажу від 08.08.2007 (а.с.39), [PERSON] придбав будинок [ADDRESS] Відповідно до копії будинкової книги (а.с.35-36) за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] Згідно з актом обстеження фактичного місця проживання [PERSON] від 27.02.2017 № 13 (а.с.37), комісією Ясниської сільської ради встановлено, що [PERSON] дійсно не проживає за адресою: [ADDRESS] з 19.01.2016. В судовому засіданні встановлено, що з 19 січня 2016 року відповідач перебуває за межами України, а діти: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] проживають разом з батьком. Згідно із характеристикою наданої Директором НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів-ДНЗ» ім. Т. Шевченка (а.с.9), [PERSON] працює вчителем трудового навчання, позитивно характеризується, користується повагою серед колег, батьків, учнів. Згідно із характеристикою на учня 1-б класу Бірківського НВК «ЗОШ І-ІІІ ст. -ДНЗ» ім. Т. Шевченка [PERSON] (а.с.10), учень забезпечений усім необхідним, завжди охайний, навчання не пропускає без поважних причин, батько учня завжди переймається успіхами та труднощами в шкільному житті дитини. Згідно із заявою класного керівника [PERSON] НВК «ЗОШ І-ІІІ ст. -ДНЗ» ім. Т. Шевченка (а.с.11), учень належним чином відвідує школу, забезпечений усім необхідним шкільним приладдям, чисто одягнений, має кишенькові гроші, батько учня цікавиться успіхами та шкільним життям сина. Згідно із характеристикою на учня 2-б класу Бірківського НВК «ЗОШ І-ІІІ ст. -ДНЗ» ім. Т. Шевченка [PERSON] (а.с.12), учень забезпечений усім шкільним приладдям, до школи приходить охайно і чисто одягнений, шкільним життям та успіхами учня цікавиться лише батько. Згідно із довідкою ДШЗ № 143 № 9 від 20.03.2017 (а.с.13), [PERSON] протягом двох років приводить та забирає з дошкільного закладу тільки батько [PERSON]. Із довідки про доходи № 515 від 22.03.2017 (а.с.14) вбачається, що [PERSON] працює вчителем праці КВК «ЗОШ І-ІІІ стт. ДНЗ», загальна сума доходу за період з 09.03.2016 по 28.02.2017 становить 19364,52 грн. Відповідно до ч.4 ст.160 СК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. Згідно зі ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Як встановлено судом, на підставі звернення позивача Органом опіки та піклування Яворівської районної державної адміністрації Львівської області здійснювалася перевірка та розгляд питання про визначення місця проживання [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] р.н, однак позивачеві надано відповідь, згідно якої вимоги позивача не підлягають вирішенню органом опіки та піклування, оскільки відповідач [PERSON] перебуває за межами України, вимог щодо визначення місця проживання дітей не пред'являє, а відтак спір між батьками відсутній. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Крім цього, принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією Генеральної асамблеї ООН 29.11.1959 року, передбачено, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в будь-якому випадку в атмосфері кохання та морального і матеріального забезпечення; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена з матір'ю. Вирішуючи заявлений позов, суд не погоджується з мотивами, наведеними у відповіді органу опіки та піклування та зазначає, що у даній справі належні житлово-побутові умови дітям та усе необхідне для їх розвитку забезпечує тільки батько, мати переїхала до США у січні 2016 року, домовленості між сторонами про місце проживання дітей не було, добровільно вказане питання між сторонами не врегульовано, матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає, діти проживають з батьком. А відтак, з врахуванням наведеного, суд приходить до переконання про те, що на даний час існують виняткові обставини для визначення місця проживання дітей з батьком, і що таке відповідатиме інтересам дітей, сприятиме належним умовам їх проживання, гармонійному розвитку та вихованню, належному матеріальному забезпеченню. У зв'язку з чим позовну вимогу про визначення місця проживання дітей з батьком слід задоволити. При цьому, суд відзначає, що у відповідності до вимог ч.1,3 ст.29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Таким чином, суд приходить до переконання про те, що місцем проживання [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], має бути місце проживання їх батька [PERSON], де він проживає постійно, переважно або тимчасово. Таким місцем, на даний момент, є будинок [ADDRESS] Судом також встановлено, що відповідач, будучи матір'ю неповнолітніх [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] р.н ухиляється від виконання свого обов'язку по їх утриманню, а тому враховуючи наведене, стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище позивача, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/2 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, оскільки обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. З відповідача також слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved