Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому просив розірвати шлюб, укладений з відповідачем 08.09.2012 року та зареєстрований у Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 498. В обґрунтування позову позивач зазначив, що шлюбні відносини з відповідачем на даний час припинені, від шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], спільного господарства не ведуть, майнових та фінансових претензій один до одного не мають, спор щодо місця проживання дитини відсутній. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши думку позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Як встановлено у судовому засіданні, 08.09.2012 року позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] у Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 498. (а.с. 4) Від шлюбу позивач та відповідач мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 132. (а.с. 5) Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Суд вважає, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги обставини по справі, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що має істотне значення. Враховуючи те, що спільне життя у сторін не склалося, сімейні стосунки фактично припинені, спільного господарства сторони не ведуть, спор щодо поділу майна, а також місця проживання дитини немає, суд вважає, що є законні підстави для задоволення позову. Судові витрати суд покладає на позивача згідно його прохання. На підставі наведеного,

Outcome: approved