Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 15.10.2011 року померла його баба [PERSON]. Стверджує, що після смерті останньої залишилось спадкове майно. Вказує, що за свого життя спадкодавець [PERSON] своїм майном розпорядилася та заповіла таке йому (позивачу), проте він у встановлений законом строк не звернувся у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Зазначає, що не звертався у зазначений законом строк в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON], оскільки йому не було відомо про існування оригіналів правовстановлюючих документів (Державних актів на право власності на земельні ділянки), виданих на імя такої, так як не проживав із спадкодавцем [PERSON] Вважає, що пропустив строк подачі заяви в нотаріальну контору з поважних причин, а тому просить суд ухвалити рішення, яким визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась 15.10.2011 року внаслідок смерті [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд слухати справу у його відсутності. Представник відповідача - Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області в судове засідання не зявився, проте подав заяву, в якій вказав, що проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить справу слухати у їх відсутності. Представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, проте подав клопотання про розгляд справи у його відсутності та інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 17.12.2018р. №54521852, з якої вбачається, що після смерті спадкодавця [PERSON], яка померла 15.10.2011р., спадкова справа не заводилася. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали\~справи,\~всебічно і\~повно зясувавши\~всі фактичні\~обставини справи,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги,\~суд вважає,\~що у\~відповідності до\~вимог ст.ст.200,\~206\~ЦПК України\~у справі\~можливо ухвалити\~рішення про\~задоволення позову\~при проведенні\~підготовчого засідання з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 15.10.2011 року померла баба позивача [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, яке їй належало, в тому числі на земельні ділянки площею 1,1834га та 1,1081га відповідно, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Дмитровицької сільської ради Мостиського району Львівської області (на даний час території Судововишнянської міської ради, як правонаступника Дмитровицької сільської ради Мостиського району, в результаті обєднаної громади з адміністративним центром в місті Судова Вишня (постанова ЦВК від 18.12.2016р.), що підтверджується Державними актами на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ №585147 від 27.03.2019р. та серії ЯИ №838376 від 05.01.2010р. відповідно. За життя спадкодавець [PERSON] своїм майном розпорядилася та заповіла таке 22.07.2008р. позивачу [PERSON] На час смерті баби [PERSON], позивач [PERSON] проживав окремо від неї, а після її смерті у встановлений законом строк не звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, після смерті [PERSON], баби позивача, котра померла 15.10.2011р., спадкова справа в нотаріальній конторі не заводилась. У відповідності до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою та другою ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови від 30 травня 2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З позовної заяви та досліджених судом матеріалів справи вбачається, що позивач не звернувся вчасно, а саме в строк встановлений законом, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини через те, що не знав, що спадкодавцем (бабою [PERSON]П.) за життя оформлено право власності на зазначені вище земельні ділянки, тобто, що їй були видані Державні акти\~на право\~власності на\~земельні ділянки,\~оскільки не\~проживав з\~такою,\~і що\~саме з\~цими обставинами\~пов'язана\~причина пропуску\~строку для\~прийняття спадщини. Так, згідно довідки Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області №802 від 26.10.2018р. спадкодавець [PERSON], яка померла 15.10.2011р., на час смерті була зареєстрований та проживала за адресою: [INFO], де проживала одна. Спадкоємець за заповітом (позивач), як на час смерті спадкодавця, так і на даний час проживає і зареєстрований в [INFO], що підтверджується відміткою у паспорті громадянина України позивача [PERSON] Зазначені обставини, як вважає суд, зумовили істотні труднощі для позивача щодо вчинення ним дій по оформленню своїх спадкових прав, а тому суд визнає поважними причини пропуску позивачем [PERSON] строку для прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця [PERSON] Вказані обставини підтверджуються: копією свідоцтва про смерть [PERSON]; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 17.12.2018р. №54521852; копією заповіту спадкодавця [PERSON]; копіями Державних актів на право власності на земельні ділянки, виданих спадкодавцю [PERSON]; довідкою Судововишнянської міської ради від 26.10.2018р. №802, про склад сімї на час смерті спадкодавця [PERSON]; копією паспорта позивача [PERSON]; іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З огляду на наведені обставини, відсутність спадкоємців, які прийняли спадщину та відсутність спору про право на спадщину, суд приходить до висновку про наявність підстав, що передбачені ч.3 ст. 1272 ЦК України, для задоволення позовних вимог позивача [PERSON] та визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця [PERSON]

Outcome: approved