Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочку по сплаті аліментів за період з 01 березня 2019 року по 30 вересня 201 69 року в сумі 6410,00 грн. В обґрунтування позову [PERSON] вказувала, що рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 02 квітня 2018 року з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на її користь на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісяця. Але відповідач аліменти не сплачує, підтвердженням чого є розрахунок державного виконавця, згідно з яким заборгованість по аліментам за період з 01 березня 2019 року по 30 вересня 2019 року складає 6000,00 грн. На вказану суму заборгованості передбачено право нарахування неустойки (пені) в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення. Скориставшись таким правом, позивач здійснила розрахунок неустойки (пені) за період прострочення з 01 березня 2019 року по 30 вересня 2019 року в сумі 6410 грн. Ухвалою суду від 04 грудня 2019 року будо відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку загального позовного провадження. Позивач направила заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач у судове засідання не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не подавав. Зі згоди позивача та за наявності підстав, передбачених ст. ст. 280, 281 ЦПК України суд постановляє заочне рішення. Із врахуванням неявки сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. У телефонному режимі відповідач [PERSON] заперечив проти вимоги [PERSON] щодо стягнення з нього неустойки по аліментах з тієї підстави, що йому не було відомо про обов`язок сплачувати аліменти на утримання доньки, бо його ніхто про не повідомив. Пошту він не отримує, бо немає зареєстрованого місця проживання. В судовому засіданні, вислухавши промову позивач [PERSON] , дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне. Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 02 квітня 2018 року, ухваленим в справі № 630/93/18 за позовом [PERSON] , було стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000,00 грн. щомісяця, з урахуванням індексації, починаючи з 15 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 03 травня 2018 року та на його виконання 07 травня 2018 року був виданий виконавчий лист. Пред`явивши виконавчого листа до виконання, [PERSON] не отримувала аліменти від [PERSON] на утримання дитини, що підтверджується довідкою Міськрайонного відділу ДВС по Харківському району та м. Люботин Головного територіального управління юстиції у Харківській області 12 листопада 2019 року № 30598. За розрахунку, складеного старшим державним виконавцем цього ж відділу ДВС, вбачається, що за виконавчим листом № 630/93/18, виданим 07 травня 2018 року Люботинським міським судом Харківської області, заборгованість [PERSON] по аліментам за період з 01 квітня 2019 року по 01 жовтня 2019 року складає 6 0000 грн. Жодного щомісячного платежу по аліментам [PERSON] не сплачено. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 22 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Оскільки [PERSON] не сплачує аліментів на утримання своєї доньки, [PERSON] , позивач по даній справі, має право на стягнення неустойки (пені). При обчисленні неустойки (пені) суд застосовує порядок, визначений у висновку Великої Палати Верховного Суду в справі № 572/1762/15-ц, постанова від 25 квітня 2018 року, в якому зазначене наступне: «Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.». Суд визначає нарахування неустойки (пені) за період з 01 березня 2019року по 01 листопада 2019 року, як про це вказала [PERSON] у позовній вимозі, наступним чином: За березень 2019 року - з 01 квітня 2019 року по 30 вересня 2019 року: 1000,00 грн. * 1% * 183 дні = 1830 грн.; За квітень 2019 року - з 01 травня 2019 року по 30 вересня 2019 року: 1000,00 грн. * 1% * 153 дні = 1530,00 грн.; За травень 2019 року - з 01 червня 2019 року по 30 вересня 2019 року: 1000,00 грн. * 1% * 122 дні = 1220 00 грн.; За червень 2019 року - з 01 липня 2019 року по 30 вересня 2019 року: 1000,00 грн. * 1% * 92 дні = 920 ,00 грн.; За липень 2019 року - з 01 серпня 2019 року по 30 вересня 2019 року: 1000,00 грн. * 1% *61 день = 610 ,00 грн.; За серпень 2019 року - з 01 вересня 2019 року по 30 вересня 2019 року: 1000,00 грн. * 1% * 30 днів = 300,00 грн.; Усього сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період за період з 01 березня 2019 року по 30 вересня 2019 року загальний розмір неустойки, на який має право стягнення позивач [PERSON] , складає 6410 грн. З урахуванням того, що відповідачем не надано суду доказів того, що заборгованість по аліментам виникла не з його вини, суд задовольняє вимогу позивача щодо стягнення з відповідача на її користь неустойки лише в сумі 6410 00 грн., тобто в межах заявлених нею вимог. Також, суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 768,40 грн. на користь держави, оскільки позивач звільнена від сплати цих сум.

Outcome: approved