Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON], у якому зазначив, що з відповідачем він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 09 січня 2010 року. Під час перебування у шлюбі в них народився син - [PERSON], [INFO], який мешкає разом з відповідачем та знаходиться на спільному утриманні. Шлюбні стосунки з відповідачем не склалися, фактично вони припинені у серпні 2014 року, з того часу спільного господарства вони не ведуть, мешкають окремо. Під час спільного проживання між ними часто виникали сварки, з часом їх почуття зникли. На теперішній час сторони дійшли спільного висновку, що примирення та відновлення стосунків є неможливим. Спору майнового характеру між ними не виникає. Позивач просив суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Сторони до судового засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, надали суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі у попередньому судовому засіданні, позивач на позовних вимогах наполягав, відповідач позовні вимоги визнала. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з'явилися до суду. Відповідно до частини четвертої статті 130 Цивільно-процесуального кодексу України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Згідно з частиною четвертою статті 174 Цивільно-процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення рішення. Згідно з частиною першою статті 61 Цивільно-процесуального кодексу України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що 09 січня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області між сторонами зареєстрований шлюб, актовий запис № 2 (а.с. 12). Під час перебування у шлюбі в сторін народився син [PERSON], [INFO] (а.с. 13). Відповідач [PERSON], разом з сином [PERSON], 2010 року народження зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 3). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Вiдповiдно до частини другої статті 104 Сiмейного кодексу України, шлюб припиняється внаслiдок його розiрвання. Вiдповiдно до частини другої статті 112 Сiмейного кодексу України, суд постановляє рiшення про розiрвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б iнтересам одного з них, iнтересам їхнiх дiтей, що має iстотне значення. Відповідач у своїй заяві, адресованій суду, позов визнала ( а.с. 19). Таким чином, проаналізувавши зiбранi по справi докази, суд вважає, що шлюб мiж сторонами можливо розiрвати, оскільки сторони створити мiцної сім'ї за час спiльного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подружнi стосунки припинилися, подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б їхнiм інтересам та інтересам їх дитини. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цієї підстави суд вважає, що відповідачу необхідно залишити прізвище «[PERSON]», оскільки вона просила про це в своїй заяві. На пiдставi ст.ст.104, 105, 110, 112 Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved