Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Славутського управління водопровідно-каналізаційного господарства про захист прав споживачів, про визнання вимог нікчемними та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 25 лютого 2016 року отримав від відповідача попередження про повне відключення від системи водопостачання з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 1141,90 гривень станом на 01 лютого 2016 року. [PERSON] зазначає, що оскільки громадські слухання з питань зміни тарифів на водопостачання не проводилися, позивач як споживач послуг був позбавлений права на отримання інформації щодо загального розміру тарифу та обґрунтування причин зміни тарифів, можливості внесення зауважень та пропозицій, в зв'язку з чим ціна на воду та водовідведення була визначена невірно. В зв'язку з такою протиправною поведінкою відповідача, позивач відмовився сплачувати послуги за водопостачання починаючи з кінця 2014 року, такі неправомірні дії негативно впливали на психологічне здоров'я позивача та членів його сім'ї, принизило честь та гідність, чим була заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в 20000 гривень. Позивач у своєму позові просить визнати вимоги відповідача про стягнення заборгованості нікчемними, стягнути на його користь моральну шкоду та зобов'язати провести громадські слухання. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з викладених у позові підстав, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача - Славутського управління водопровідно-каналізаційного господарства [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вказуючи на їх безпідставність та необґрунтованість. Зокрема, пояснивши, що згідно розрахунку заборгованості [PERSON] припинив з жовтня 2014 року здійснювати оплату за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення, в зв'язку з чим станом на 01 березня 2016 року за ним рахується заборгованість у розмірі 1242,11 гривень. Станом на жовтень 2014 року тариф на послуги не змінювався на становив 58,69 гривень по нормі питного водопостачання на одну особу. В зв'язку з призначенням субсидії, позивачу нараховувалася сума до сплати згідно діючого тарифу на трьох зареєстрованих осіб у розмірі 176,07 гривень. В зв'язку з набуттям чинності постанови КМУ № 409 від 06 серпня 2014 року «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунальних послуг», були встановлені соціальні норми на одну особу 4 м. куб. води, в зв'язку з чим було перераховано суму до сплати за спожиті послуги з урахуванням розміру субсидії. Новий тариф на послуги водопостачання та водовідведення був затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та житлово-комунальних послуг № 1266 від 16 квітня 2015 року та введений в дію з 01 травня 2015 року. Формування тарифу здійснювалося відповідно до постанови КМУ № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги». Зокрема, представник відповідача вказує на те, що для подання документів до Комісії не передбачало необхідності подання письмового сповіщення про врахування або відхилення пропозицій та зауважень від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань щодо зміни тарифів та проведення обговорень громадськістю, крім того, до відома споживачів доводиться лише прийняте рішення Комісії щодо встановлених тарифів, що було зроблено шляхом розміщення оголошення в місцевій газеті «Вісті громади», місцевому телебаченні та на офіційному веб-сайті Славутської міської ради. Вказуючи на те, що Славутське управління водопровідно-каналізаційного господарства діяло в повній відповідності до вказаних норм правових актів спеціальної дії, якими встановлені процедура та механізм зміни тарифів на водопостачання та водовідведення, вина у формі дій чи бездіяльності у діях відповідача відсутня, а тому позовні вимоги [PERSON] є безпідставними. Оскільки позивачем не доведено факту заподіяння йому та членам його сім'ї моральної шкоди, не доведено обставини, на які посилається [PERSON] у своєму позові жодними належними доказами, такі вимоги є недоведеними та безпідставними, в зв'язку з чим просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактично позивачем [PERSON] в обґрунтування поданого позову вказано на виникнення між сторонами правовідносин, які регулюються нормами Законів України «Про захист прав споживачів» та «Про житлово-комунальні послуги». Разом з тим, в судовому засіданні об'єктивно встановлено, що позивач [PERSON] отримує послуги з водопостачання та водовідведення за адресою [ADDRESS], які надає комунальне підприємство Славутське управління водопровідно-каналізаційне господарство, що підтверджено у судовому засіданні даними договору № 9917 від 01 травня 2013 року та не оспорюється сторонами. Нарахування оплати за надані [PERSON] послуги з водопостачання та водовідведення здійснювалися за встановленими законодавством тарифами, відповідно до норм споживання на момент укладення договору та становили 58,09 гривень на одну особу (58,09 гривень х 3= 176,07 гривень), що підтверджено даними договору № 9917 від 01 травня 2013 року та розрахунком заборгованості. За даними розрахунку Славутського УВКГ заборгованості за водопостачання та водовідведення, тарифи на одного споживача за адресою [PERSON] по [ADDRESS] з 01 травня 2015 року встановлені в розмірі 89,40 гривень. Відповідно до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, належить, зокрема, розроблення в межах повноважень системи нормативно-правових актів щодо формування цін/тарифів на житлово-комунальні послуги (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг); нормативно-правове забезпечення діяльності місцевих державних адміністрацій для здійснення контролю цін/тарифів на житлово-комунальні послуги (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг). Таким чином, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, формує в межах своєї компетенції державну політику щодо встановлення цін на електроенергію і природний газ, тарифів на їх транспортування та постачання підприємствам і організаціям, які виробляють та надають житлово-комунальні послуги населенню. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, є державним колегіальним органом, що здійснює регулювання діяльності у сфері, зокрема, централізованого водопостачання та водовідведення. Відповідно до Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», органом державного регулювання у сфері комунальних послуг є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, застосовує такі засоби регуляторного впливу на суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання на суміжних ринках: встановлення тарифів на комунальні послуги для суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання на суміжних ринках. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг: здійснює розроблення порядків (методик) формування тарифів на комунальні послуги для суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання на суміжних ринках, ліцензування діяльності яких здійснюється національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг; встановлення тарифів на комунальні послуги суб'єктам природних монополій та суб'єктам господарювання на суміжних ринках, ліцензування діяльності яких здійснюється національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг. Тарифи на комунальні послуги формуються суб'єктами природних монополій та суб'єктами господарювання на суміжних ринках відповідно до порядків (методик), встановлених національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, відповідно до цього Закону. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг № 253 від 29 листопада 2013 року «Про затвердження Процедури встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення» встановлено, що ця Процедура розроблена відповідно до Законів України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», «Про питну воду та питне водопостачання», пункту 9 Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869. Ця Процедура застосовується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг (далі - Комісія), при встановленні тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення і поширюється на всіх суб'єктів господарської діяльності, які отримали у встановленому законодавством порядку ліцензії на провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення (далі - ліцензіати). Розрахунки тарифів виконуються заявником відповідно до вимог Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869, та надаються до Комісії разом із заявою. Рішення щодо встановлення тарифів приймаються Комісією на відкритих засіданнях шляхом всебічного та повного з'ясування позицій усіх учасників відкритих засідань, які проводяться після розгляду наданих заявником документів, аналізу результатів фінансово-господарської діяльності заявника відповідними підрозділами Комісії та підготовки їх пропозицій, і оформлюються постановами Комісії. До рішення про встановлення тарифів додається структура тарифів. Рішення Комісії щодо встановлених тарифів доводиться до відома споживачів згідно з вимогами Порядку доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 30 липня 2012 року № 390, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2013 року за № 1380/21692. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі зміни цін/тарифів на житлово-комунальні послуги виконавець/виробник не менше ніж за 15 днів до введення їх у дію повідомляє про це споживачів з посиланням на рішення відповідних органів. Вказане рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення Славутському УВКГ було доведено до відома споживачів шляхом розміщення оголошення в місцеву газету, що підтверджено у судовому засіданні наданими відповідачем письмовими доказами. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На думку суду, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б вказували на порушення його прав як споживача зі сторони Славутського УВКГ, а також доказів щодо наявності спору з вказаного питання. [PERSON] користується послугами з водопостачання та водовідведення, які надає мешканцям будинку [ADDRESS] Славутське управління водопровідно-каналізаційного господарства, крім того, отримує субсидію по оплаті за надані послуги, про що свідчить розрахунок заборгованості. Утворення заборгованості з наданих послуг водопостачання та водовідведення фактично свідчить про відмову позивача [PERSON] здійснювати оплату житлово-комунальних послуг, згідно встановлених Національною комісією тарифів. Аналізуючи норми законодавства, за вказаних обставин, суд не вбачає порушень прав [PERSON] як споживача послуг з водопостачання та водовідведення з боку відповідача Славутського управління водопровідно-каналізаційного господарства. [PERSON] не надано суду доказів на порушення його прав як споживача послуг з боку відповідача та заподіяння йому моральної шкоди, а тому в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю та недоведеністю.

Outcome: dismissed