Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з ДП «Мирноградвугілля» моральної шкоди у зв'язку з професійним захворюванням, в обґрунтування якого вказав, що з 07.02.1989 року по 19.10.1989 року та з 20.11.2000 року по 09.11.2015 року він перебував з відповідачем у трудових відносинах, займаючи посаду прохідника 5 розряду підземного з повним робочим днем в шахті. 09.11.2015 року він був звільнений за п.2 ст.40 КЗпП за станом здоров'я. Згідно з медичним висновком Центральної лікарсько-експертної комісії від 27.10.2015 року в нього виявлені: хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легким (ІІ) ступенем зниження слуху; хронічна попереково-крижкова радикулопатія в стадії затихаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями та больовим синдромом; супутні захворювання-дифузний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба 1-2 стадії. 09.12.2015 року рішенням обласної профпатологічної МСЕК позивачу безстроково встановлено 40% втрати працездатності. Вважає, що професійне захворювання виникло в нього внаслідок тривалого періоду роботи у підземних умовах з впливом шкідливих факторів. Такі наслідки професійного захворювання не можуть бути усунені шляхом лікування, що спричиняє для позивача тривалі фізичні страждання і як наслідок викликає істотні зміни в його житті. Зокрема, з 2015 року він більш ніж 20 разів звертався до лікувальних установ за медичною допомогою. Наслідками професійного захворювання є постійний сильний біль у поперековому відділі хребта, задуха при фізичному навантаженні, головний біль з підвищенням артеріального тиску, довготривалий кашель, біль за грудиною, загальна слабкість. Внаслідок постійного перебування в лікувальних установах він був позбавлений можливості проводити час зі своєю родиною, в подальшому це призвело до його звільнення з роботи за станом здоров'я, незважаючи на те, що він вважає себе не старим. Він не може виконувати важку роботу по дому, внаслідок чого відчуває себе безпорадним та безпомічним, що привело до погіршення стосунків з рідними та оточуючими. У зв'язку з цим, просить стягнути з відповідача на свою користь у відшкодування моральної шкоди 32000 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 3466 грн. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, за участі його представника [PERSON], на задоволенні позовних вимог наполягав. Представник позивача [PERSON] до судового засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, підтримала позовні вимоги позивача. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву згідно з якою позовні вимоги не визнав через відсутність доказів про моральні страждання, крім того, вважає, що розмір заявлених позивачем витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги, не відповідає розмірам витрат для відшкодування, передбачених чинним законодавством. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Судом встановлено, що [PERSON] працював на підприємстві відповідача з 07.02.1989 року по 19.10.1989 року та з 20.11.2000 року по 09.11.2015 року (а.с. 7-8). Під час роботи у ДП «Мирноградвугілля» у позивача виявлено професійне захворювання, внаслідок чого йому 09.12.2015 року вперше встановлений ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 40% безстроково, що підтверджується копією довідки МСЕК від 09.12.2015 року (а.с.6 ). Згідно з медичним висновком Центральної лікарсько-експертної комісії від 27.10.2015 року в нього виявлені: хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легким (ІІ) ступенем зниження слуху; хронічна попереково-крижкова радикулопатія в стадії затихаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями та больовим синдромом; супутні захворювання-дифузний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба 1-2 стадії (а.с. 11). З серпня 2015 року [PERSON] перебуває на обліку у лікаря-невролога (а.с. 17-21). З 06.10.2015 року по 27.10.2015 року [PERSON] знаходився на лікуванні у ДУ «Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України» (а.с. 15-16). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 Конституції України, життя і здоров'я людини визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.153 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно ч.1 ст.2371 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. За змістом ч.ч.1-3 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.4 ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.3 постанови № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд вважає, що в результаті отриманого професійного захворювання, під час роботи на підприємстві відповідача, позивачем отримана моральна шкода, оскільки внаслідок професійного захворювання, позивач зазнавав фізичного болю, тривалий час лікувався, що змінило звичний уклад його життя. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер, глибину, зазнаваних позивачем душевних страждань, тривалість негативних наслідків. При цьому суд враховує те, що втрата працездатності встановлена безстроково, враховує розмір втрати професійної працездатності, тому виходячи з засад розумності і справедливості вважає, що на користь позивача має бути стягнуто 24000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Визначаючи розмір витрат, пов'язаних з правничою допомогою адвоката суд виходить з такого. В силу ст.137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з розрахунком судових витрат, позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3466 грн. (а.с. 29). В той же час, згідно з актом виконаних робіт позивачем, станом на 06.08.2018 року понесені витрати в сумі 2146 грн. (а.с. 30). Станом на час розгляду справи представник позивача [PERSON] представництва інтересів позивача в суді не здійснювала, заяв, клопотань, відповідей на відзив, заперечень, пояснень суду не надавала, оскільки не приймала участі у судових засіданнях згідно зі своєю заявою від 27.08.2018 року. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача, щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3466 грн. підлягають задоволенню частково, з урахуванням часткового задоволення вимог про стягнення моральної шкоди, а саме в сумі 1609,50 грн.=2146 грн. х 75 % (процент від суми задоволеної моральної шкоди). В силу ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в сумі 528,60 грн.=704,80 грн. х 75 % (процент від суми задоволеної моральної шкоди). На підставі ч.1 ст.3 Конституції України, ст.ст.153, 2371 КЗпП України, ст.ст.23 ЦК України,

Outcome: partial