Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Подільської районної державної адміністрації Одеської області вказуючи, що [INFO] помер її рідний брат [PERSON] , останнє місце проживання якого було смт.Веселинове, Веселинівського району Миколаївської області. Після його смерті відкрилась спадщина, що складається із земельної ділянки, площею 3,26 га для ведення товарного сільськогосподарського на території Станіславської сільської ради Подільського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122986400:01:002:0271, державний акт серії ЯА № 370708, виданий 12.08.2005 року Котовською районною державною адміністрацією Одеської області, на підставі розпорядження Котовської районної державної адміністрації Одеської області від 29.03.2005 року №143/05, зареєстрованого в Книзі Записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010552500542. 08 листопада 2017 року [PERSON] склав заповіт, яким належну йому на праві власності земельну ділянку на території Станіславської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 3,26 га, кадастровий номер земельної ділянки 5122986400:01:002:0271 заповів їй. Вона є спадкоємцем за заповітом, та за законом спадкоємця другої черги. Крім неї, інших спадкоємців за заповітом немає. У встановлений законом строк вона звернулась до Веселинівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після [PERSON] , була заведена спадкова справа №35/2018, номер у спадковому реєстрі [NUMBER] . Спадкоємців за законом, які мають право на обов`язкову частку у спадщині не має. Спадкоємці за законом першої черги [PERSON] , [INFO] , дружина та [PERSON] , [INFO] , син є працездатними, не пенсійного віку. В зв`язку з тим, що оригінал правовстановлюючого документу, державного акту на вищевказане спадкове майно був втрачений, 01.11.2018 року постановою державного нотаріуса їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Про втрату оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку вона подала оголошення в газету «Эхо недели». У зв`язку з цим, просила постановити рішення суду визнати за нею, [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , який помер [INFO] право приватної власності на земельну ділянку, площею 3,26 га на території Станіславської сільської ради Подільського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт серії ЯА №370708, виданий 12.08.2005 року Котовською районною державною адміністрацією Одеської області, на підставі розпорядження Котовської районної державної адміністрації Одеської області від 29.03.2005 року №143/05, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010552500542, кадастровий номер земельної ділянки 5122986400:01:002:0271. Ухвалою суду від 04.03.2020 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник Подільської районної державної адміністрації Одеської області у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти заявлених вимог не заперечують. Вважають подану позовну заяву [PERSON] обґрунтованою, а надані матеріали достатніми для визнання права власності на спадкове майно. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право та примусове виконання обов`язку в натурі. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ч. 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Нормами ч.4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] в смт. Веселинове Веселинівський район Миколаївської області, у віці [INFO] років помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] , актовий запис №27. Після [PERSON] відкрилась спадщина, що складається із земельної ділянки, площею 3,26 га для ведення товарного сільськогосподарського на території Станіславської сільської ради Подільського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122986400:01:002:0271, державний акт серії ЯА № 370708, виданий 12.08.2005 року Котовською районною державною адміністрацією Одеської області, на підставі розпорядження Котовської районної державної адміністрації Одеської області від 29.03.2005 року №143/05, зареєстрованого в Книзі Записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010552500542. За життя [PERSON] склав заповіт від 08 листопада 2017 року, яким належне йому майно, у тому числі земельну ділянку в с.Станіславка на території Станіславської сільської ради Котовського району Одеської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,26 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки 5122986400:01:002:0271 заповідав [PERSON] , [INFO] , заповіт посвідчений приватним нотаріусом Веселинівського нотаріального округу Миколаївської області Болгарчук О.Ф. та зареєстрований в реєстрі № 703. Постановою державного нотаріуса Веселинівської державної нотаріальної контори від 01.11.2018 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,26 га кадастровий номер 5122986400:01:002:0271, розташовану на території Станіславської сільської ради Котовського району Одеської області, належної [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , народився [INFO] в с.Станіславка Котовського району Одеської області в графі «батько» записано російською « [PERSON] », в графі «мати» записано російською « [PERSON] ». Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно [PERSON] народилась [INFO] в с.Нестоїта Котовського району Одеської області в графі «батько» записано « [PERSON] », в графі «мати» записано « [PERSON] ». Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 4 січня 1986 року, у виконкому Станіславської сільської ради Котовського району Одеської області 4 січня 1986 року було зареєстровано шлюб між (російською) « [PERSON] и [PERSON] », прізвище дружини після реєстрації шлюбу (російською) « [PERSON] », актова запис №20. Згідно довідки №1345/02-12 від 13.06.2018 року, виданої виконавчим комітетом Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, [PERSON] , [INFO] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 02.01.2001 року по день своєї смерті [INFO] . Знятий з реєстраційного обліку як померлий. На день смерті за цією адресою були зареєстровані та проживали: дружина [PERSON] , [INFO] , з 02.10.2001 року по теперішній час, син [PERSON] , [INFO] , з 20.10.2011 року по теперішній час. Про втрату оригіналів державних актів позивачем було розміщено оголошення в газету «Эхо недели», випуск №32 (567) від 08.08.2018 року. На виконання ухвали суду від 04.03.2020 року Веселинівською державною нотаріальною контори було направлена копія спадкової справи 35/2018 від 20.04.2018 року, заведену після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , з якої вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті останнього звернулась [PERSON] . Статтею 1216 Цивільного кодексу України, передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно до вимог ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Зі змісту ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Постановою пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» п.10. наголошено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до п.4.14 Розділу 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до вимог п. 4.20 Розділу 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оформлення та видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку проводиться на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку або витягу з Поземельної книги, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Таким чином відсутність у позивача [PERSON] можливості надання нотаріусу належні правовстановлюючі документи на спадкове майно, позбавляє її права на оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, а також враховуючи, що визнання за позивачем права приватної власності на земельну ділянку не порушують нічиїх прав та інтересів, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved