Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив визнати недійсним Договір про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2010 року № 4АА002105/041072600263, укладений між [PERSON] і фермерським господарством «Ніколь» 01.07.2018 року та скасувати державну реєстрацію відповідного права оренди земельної ділянки за фермерським господарством «Ніколь». Позовна заява мотивована тим, що позивач є власником земельної ділянкина території Петропавлівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, кадастровий номер 6524185000:03:004:7048, площею 7,9873га., 14 грудня 2009 року ним було укладено договір оренди землі із фермерським господарством «Ніколь», який був зареєстрований 12 квітня 2010 року. 26.09.2019 року позивач повідомив відповідача про припинення дії договору оренди землі, однак дізнався про наявність додаткової угоди про продовження дії вказаного договору оренди землі. У зв`язку з тим, що ним додаткова угода до договору оренди землі не підписувалася просив визнати її недійсною та скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки. Також просив призначити судову почеркознавчу експертизу. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задовольнити. Також зазначила, що згідно висновку судової почеркознавчої експертизи підпис від імені [PERSON] у двох примірниках договору про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2010 року № 4АА002105/041072600263 виконаний не позивачем, а іншою особою. Оскільки позивачем договір не підписувався, є всі підстави для визнання його недійсним. Представник відповідача - фермерського господарством «Ніколь», надав до суду відзив, згідно якого зазначив, що Договір про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2010 року № 4АА002105/041072600263 був укладений між [PERSON] і фермерським господарством «Ніколь». Позивач особисто підписав договір. У судовому засіданні представник відповідача заперечив висновок експерта, просив призначити повторну судову почеркознавчу експертизу. Представник відповідача Осокорівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області до суду не з`явився, просив розглянути справу без його участі. Заслухавши пояснення сторін, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ХС № 018202 35/13 від 05.12.2001 року позивачу належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Петропавлівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, кадастровий номер 6524185000:03:004:7048, площею 7,9873га. 14 грудня 2009 року між позивачем і відповідачем ФГ «Ніколь» було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на десять років. Договір було зареєстровано у Нововоронцовському районному відділі ДП «Центр державного земельного кадастру» 12 квітня 2010 року. 26.09.2019 року позивач звернувся до ФГ «Ніколь» із повідомленням про припинення договору оренди землі. Листом від 30.09.2019 року № 10 відповідач повідомив позивача про те, що ним підписана додаткова угода на продовження договору оренди землі від 01.07.2018 року на 10 років, яка зареєстрована 03.12.2018 року № 29363604. Термін додаткової угоди спливає 01 липня 2028 року. Відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 185866807 від 21.10.2019 року, номер запису про інше речове право 29363604, дата реєстрації 03.12.2018 року, щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6524185000:03:004:7048, належної [PERSON] , зареєстровано Договір про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2010 року № 4АА002105/041072600263 на 10 років, орендар ФГ «Ніколь». Також в матеріалах цивільної справи міститься два примірника Договору про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2010 року № 4АА002105/041072600263 від 01 липня 2018 року, які відрізняються між собою. Так, у примірнику договору, наданому ФГ «Ніколь», міститься кадастровий номер земельної ділянки 6524185000:03:006:0017, а у примірнику договору, наданому Осокорівською сільською радою міститься кадастровий номер земельної ділянки 6524185000:03:004:7048. Згідно відповіді відділу Держгеокадастру у Нововоронцовському районі Херсонської області від 24.01.2020 року до Державного земельного кадастру були внесені зміни, а саме змінені кадастрові номера земельних ділянок. Земельній ділянці, яка належить [PERSON] кадастровий номер 6524185000:03:006:0017, був присвоєний інший кадастровий номер 6524185000:03:004:7048. Відповідно висновку судової почеркознавчої експертизи від 22.10.2020 року № 373-ПТ підпис від імені [PERSON] у графі «Підписи сторін: від Орендодавця» наданого на дослідження Договору про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2010 року № 4АА002105/041072600263 (кадастровий номер земельної ділянки 6524185000:03:006:0017), укладеного 01 липня 2018 року між [PERSON] та фермерським господарством «Ніколь», який був наданий фермерським господарством «Ніколь», виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] у графі «Підписи сторін: від Орендодавця» наданого на дослідження Договору про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2010 року № 4АА002105/041072600263 (кадастровий номер земельної ділянки 6524185000:03:004:7048), укладеного 01 липня 2018 року між [PERSON] та фермерським господарством «Ніколь», який був Осокорівською сільською радою Нововоронцовського району Херсонської області, виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Тобто обидва примірника договору про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2010 року № 4АА002105/041072600263 із різними кадастровими номерами однієї і тієї ж самої земельної ділянки не були підписані позивачем. За змістом ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно із ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст.203 ЦК України: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч.1); особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч.2); волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3); правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч.4); правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.5); правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч.6). Згідно ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Згідно із ч.1 ст.627 ЦК України і відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За ч.1 ст.14 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час укладення спірного договору оренди, договір оренди землі укладається в письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. За ч.1 ст.15 вказаного Закону в зазначеній редакції істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті). У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У своїй постанові від 16.06.2020 року у справі №145/2047/16-ц Велика Палата Верховного Суду вважала за необхідне відступити від висновку, висловленого в постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року у справі № 6-48цс15. У тій іншій справі Верховний Суд України вказав таке: «Судами під час розгляду справи встановлено, що спірний договір, укладений від імені позивача, підписаний не ним, а іншою особою. Таким чином спірний договір був укладений без волевиявлення позивача, а тому суди дійшли правильного висновку про недійсність спірного договору на підставі частини третьої статті 203 та частини першої статті 215 ЦК України». Велика Палата Верхового Суду зробила такий висновок щодо застосування відповідних норм права у вказаних правовідносинах: - правочин, який не вчинено (договір, який не укладено) не підлягає визнанню недійсним. У такому випадку власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки у мотивах негаторного позову та виходячи з дійсного змісту правовідносин, які склалися у зв`язку із фактичним використанням земельної ділянки; - відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. Разом із тим Велика Палата Верховного Суду констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення. Як встановлено вище, примірники Договору про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2010 року № 4АА002105/041072600263 [PERSON] не підписував. А тому правочин, який не вчинено (договір, який не укладено) не підлягає визнанню недійсним. Водночас оскільки вказаний Договір про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки позивач не підписував, це є підставою для задоволення позову в частині скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки, площею 7,9873га., що розташована на території Петропавлівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, кадастровий номер 6524185000:03:004:7048, яка на праві приватної власності належить [PERSON] , за фермерським господарством «Ніколь», проведену державним реєстратором Осокорівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, номер запису про інше речове право 29363604 від 03.12.2018 року. Суд відмовляє у задоволенні позову до Осокорівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, оскільки будь-яких прав позивача за заявленим позовом сільська рада не порушувала. Щодо інших досліджених доказів слід зазначити наступне. У судовому засіданні була допитана як свідок директор фермерського господарства «Ніколь» [PERSON] , яка повідомила, що [PERSON] особисто у її присутності у незручному положенні підписував примірники договору про продовження строку оренди земельної ділянки. Вони погодили з ним збільшення суми орендної плати, позивач погодився і підписав. Протягом останніх років отримував орендну плату, будь-яких зауважень не робив. Суд не прийняв до уваги покази [PERSON] , оскільки остання працює на посаді директора фермерського господарства «Ніколь», тобто відповідача по справі. Також з урахуванням показів [PERSON] , представник відповідача звернувся до суду із клопотанням про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи. Суд відмовив у задоволенні клопотання за необґрунтованістю. При вирішені питання про стягнення судових витрат суд керується ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial