Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з цим позовом з тих підстав, що 02.09.2006 року він уклав шлюб з відповідачкою [PERSON], який було зареєстровано у відділі РАЦСу Великоберезнянського РУЮ Закарпатської області. В цьому шлюбі в них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. На протязі останніх місяців сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідачка постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до чоловіка, піклування про створення в сім'ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. З її ініціативи між ними постійно виникають сварки. Наразі ведення спільного господарства та сумісне проживання також остаточно припинене і за його глибоким переконанням не має подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини, оскільки на грунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, як у нього, так і у відповідачки розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. За таких умов вважає, що шлюб необхідно розірвати. Сторони в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, при цьому позивач позов підтримав, а відповідачка позов визнала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і підлягаючим до задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні належними доказами встановлено, що 02 вересня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Великоберезнянського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 28 зареєстровано шлюб між сторонами (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 02.09.2006 року). В цьому шлюбі в них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя подружжя не склалося через постійні сварки, нехтування відповідачкою сімейними цінностями, такими як повага до чоловіка, піклування про створення в сім'ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. Як наслідок, сумісне проживання та ведення спільного господарства між ними остаточно припинене. Поновлювати сімейні відносини сторони не мають наміру. Ці обставини дають підстави суду зробити висновок, що їх шлюб існує тільки формально і подальше збереження сім'ї стало неможливим, буде суперечити нормам людської моралі та інтересам сторін, що має істотне значення. Відтак їх шлюб необхідно розірвати. - 2 - Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved