Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів, що стягуються з нього на утримання їх спільного сина [PERSON] , [INFO] , присуджених за рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 13.10.2015 року, з розміру 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) на аліменти у розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, встановленого законодавством, щомісяця, починаючи з дати пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. На обгрунтування позовних вимог зазначив про те, що після ухвалення рішення суду змінився його сімейний та відповідно матеріальний стан, а саме: 22.04.2017 року між ним та гр-нкою [PERSON] був зареєстрований шлюб, під час перебування в якому у них народилась спільна дитина - син [PERSON] , [INFO] , утримання якого разом з дружиною до досягнення дитиною трирічного віку здійснюється позивачем як батьком та чоловіком. Також позивач вказує на відсутність у власності нерухомого майна, депозитних рахунків у банках та грошових заощаджень. За вказаних обставин позивач вважає, що зменшення судом розміру аліментів на утримання сина [PERSON] до 1/6 частки його заробітку (доходу) не порушить права дитини на належне утримання з урахуванням розміру заробітної плати, з якої відраховуються аліменти. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, прохав суд їх задоволити. Підставою зміни розміру аліментів вказав створення позивачем нової сім'ї та народження в ній другої дитини у зв'язку з чим виникла необхідність в матеріальному забезпеченні як новонародженої дитини, так і дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В судовому засіданні відповідач по справі [PERSON] проти задоволення позову не заперечувала. Суду пояснила, що з позивачем не перебувала у шлюбі і запис у свідоцтві про народження сина [PERSON] , на утримання якого позивач сплачує аліменти, було здійснено з її слів, як матері. В середньому розмір аліментів становить 3000 грн.. На даний час заборгованість по аліментах відсутня. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що сторони по справі мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (серії [NUMBER] ), виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Семенівського районного управління юстиції у Полтавській області (а.с.9). Обставина проживання малолітнього [PERSON] з відповідачем по справі [PERSON] позивачем та його представником не заперечувалась. Відповідно до рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 13 жовтня 2015 року з позивача по справі стягнуто на користь відповідача [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.09.2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.11). Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 21.10.2015 року виправлено описки, допущені в рішенні суду від 13.10.2015 року, зокрема, виправлено слова « [PERSON] », « [PERSON] » у всіх відмінках - словами « [PERSON] », « [PERSON] » у відповідних відмінках (а.с.12). За змістом ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного, суд вважає такою, що не підлягає доказуванню, встановлену рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 13.10.2015 року обставину батьківства позивача стосовно свого сина [PERSON] .. Згідно довідки Глобинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області від 23.08.2019 року, заборгованість за виконавчим листом №547/1103/15-ц від 13.10.2015 року, виданим Семенівським районним судом Полтавської області, по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , відсутня (а.с.14). 22 квітня 2017 року позивач зареєстрував шлюб з гр-нкою [PERSON] (а.с.17). Відповідно до свідоцтва про народження (серія [NUMBER] ), виданого Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, позивач по справі є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.18). Як вбачається з довідки про доходи позивача №1482, виданої 14.08.2019 року за місцем його роботи в ТОВ «Глобинський м'ясокомбінат», нарахована заробітна плата за період з лютого 2019 року по липень 2019 року складає 103113,11 грн. Розмір сплачених аліментів за цей період складає 20751,51 грн., з яких: лютий 2019 року - 2453,62 грн., березень 2019 року - 3505,79 грн., квітень 2019 року - 2750,50 грн., травень 2019 року - 2921,46 грн., червень 2019 року - 4582,87 грн., липень 2019 року - 4537,27 грн. (а.с.13). Інформація в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно станом на 27.08.2019 року щодо належності позивачу на праві власності, іншому речовому праві об'єктів нерухомого майна - відсутня (а.с.16). На підставі викладеного, з урахуванням засад змагальності та диспозитивності, суд вирішує спір на підставі наявних у справі доказів та відповідно до приписів ст.264 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), даючи оцінку аргументам, наведеним сторонами щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, приходить до наступного висновку. Згідно положень ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ч.1, п.2 ч.2 ст.18 Сімейного кодексу України (далі - СК України) кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. При цьому способом захисту сімейних прав та інтересів є, крім іншого, примусове виконання добровільно не виконаного обов`язку. Відповідно до ч.1 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.192 СК України). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що звернення позивача по справі [PERSON] як платника аліментів, до суду з позовом до відповідача [PERSON] , як одержувача аліментів, про зміну розміру аліментів на утримання їх спільного сина [PERSON] , здійснено у спосіб, передбачений законом. За змістом ст.ст.3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, ким вони здійснюються, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та в постанові Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі №632/580/17, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст.192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.84 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. На підставі викладеного, з досліджених письмових доказів, суд приходить до висновку про встановлення обставин зміни сімейного стану позивача після ухвалення рішення суду від 13.10.2015 року, про що свідчить проведення державної реєстрації шлюбу позивача з гр -нкою [PERSON] та народження в цьому шлюбі другої дитини - сина [PERSON] , а також виникнення у зв`язку з цим обов`язку позивача здійснювати матеріальне забезпечення дружини та малолітньої дитини. Відповідно до положень ч.ч.2, 3 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлений в розмірі: з 1 січня 2019 року - 1626 грн., з 01 липня 2019 року - 1699 грн., з 1 грудня 2019 року - 17779 грн.. Як вбачається із свідоцтва про народження, син сторін по справі [PERSON] народився [INFO] , тобто на дату виникнення спірних правовідносин, не досягнув 6-річного віку. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою 10.09.2019 року З урахуванням того, що сума аліментів, які відраховуються із заробітної плати позивача по справі в розмірі 1/4 від його заробітку (доходу) становить в середньому 3458 грн. 59 коп. щомісячно, зменшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] до 1/6 заробітку відповідача не призведе до порушення права малолітньої дитини на матеріальне забезпечення з боку позивача, як батька, оскільки в цьому випадку розмір щомісячної суми аліментів не лише перевищуватиме визначений законом мінімальний розмір аліментів для дитини відповідного віку у сумі 849,00 грн.(50% від 1699,00 грн.), але й буде значно більшим від рекомендованого розміру аліментів у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (1699,00 грн.) з урахуванням отримуваної позивачем заробітної плати за період з лютого по липень 2019 року. Зокрема, 1/6 частка від заробітної плати позивача після здійснення інших відрахувань, з урахуванням: заробітної плати 12191,89 грн. складатиме 1635,75 грн., заробітної плати 17420,07 грн. - 2337,30 грн., заробітної плати 13667,10 грн. - 1833,67 грн., заробітної плати 14516,57 грн. - 1947,64 грн., заробітної плати 22772,04 грн. - 3055,25 грн. та заробітної плати 22545,44 грн. - 3024,85 грн., що в середньому становить розмір аліментів 2305, 74 грн. (13834,46 грн. (сума аліментів в розмірі 1/6 частки заробітку позивача за 6 місяців) : 6 місяців)). Наявності обставин, передбачених ч.3 ст.182 СК України, за яких суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів при визначенні розміру аліментів, судом, за відсутності наданих сторонами доказів, під час розгляду справи встановлено не було. Згідно положень ч.9 ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. За змістом ч.1 ст.10 СК України, якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Відповідно до ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. З урахуванням наведених правових норм, приймаючи до уваги предмет позову - зміну розміру аліментів на утримання дитини, суд приходить до висновку про можливість застосування до спірних правовідносин в частині визначення розміру частки від заробітку (доходу) відповідача [PERSON] , яка підлягає стягненню на користь позивача, положень ч.5 ст.183 СК України, що регулюють подібні аліментні відносини. На підставі викладеного, враховуючи законодавчо визначений розмір аліментів на утримання двох дітей (одна третина заробітку (доходу)) платника аліментів та наявність обставин, що свідчать про зміну сімейного стану позивача, суд вважає за можливе змінити розмір аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , які підлягають стягненню з позивача на користь відповідача по справі [PERSON] , в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв?язку з чим позовна вимога про зменшення розміру аліментів на утримання дитини підлягає до задоволення. Відповідно до роз`яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі - Постанова від 15.05.2006 року №3) згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Разом з тим, відповідно до роз`яснень п.23 Постанови від 15.05.2006 року №3 відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, аліменти в зменшеному розмірі підлягають стягненню з позивача [PERSON] не від дати пред`явлення позову до суду, як зазначено ним в поданій до суду позовній заяві, а з дня набрання даним рішенням суду законної сили. В зв`язку з викладеним позов в цій частині підлягає до часткового задоволення. Таким чином, з урахуванням обставин, якими обґрунтовується позов, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приймаючи до уваги, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про часткове задоволення позову [PERSON] та зменшення розміру аліментів, що підлягають стягненню з позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частки від його заробітку (доходу), як платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати набрання законної сили даним рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.133, ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати, складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.5 ч.3 ст.2, ч.1 ст.13 ЦПК України до основних засад (принципів) цивільного судочинства належить диспозитивність, згідно якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивачем в поданій до суду позовній заяві зазначено про те, що він не вимагає покладення судових витрат у виді сплаченого ним судового збору на відповідача. З огляду на викладене, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, судом не здійснюється розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України в частині стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого ним судового збору, що становить 768 грн. 40 коп.. Інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, судом не встановлено.

Outcome: dismissed