Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Малорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області, в якому просить визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке складається з житлового будинку «А1» загальною площею 90, 6 кв.м., в тому числі житлової площі - 39, 6 кв.м. та господарських будівель: сарай «Б», гараж «В», сарай «Г», що знаходиться за адресою: [ADDRESS],і до дня смерті належало [PERSON], який помер [INFO], [PERSON], яка померла [INFO] та йому - [PERSON], як члену колишнього колгоспного двору. Обґрунтовуючи позов тим, що після смерті батька та матері - [PERSON] та [PERSON] відкрилася спадщина за законом, яка складається із 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. Звернувшись до Котелевської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, державний нотаріус був позбавлений можливості, видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки відповідно до повідомлення , виданого ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 18.02.2015 року за № 1128, реєстрація права власності на житловий будинок в ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» не проведена (а.с. 11). Крім цього, сам [PERSON] являється колишнім членом колгоспного двору та має право на 1/3 частину вказаного житлового будинку, проте звернувшись до реєстраційної служби Котелевського РУЮ Полтавської області щоб зареєструвати свою частину йому було відмовлено, оскільки відсутнє свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що відноситься до колгоспного двору та реєстраційна служба не наділена правом визначення часток у спільній сумісній власності (а.с. 21). Позивач [PERSON] у відкрите судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. [PERSON] надав до суду заяву від 30.03.2015 року, в якій просить суд провести розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 32). Відповідач у відкрите судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Відповідач - Малорублівська сільська рада Котелевського району Полтавської області надала до суду заяву, в якій просить суд провести судове засідання без участі представника сільської ради, зазначивши, що позовні вимоги [PERSON] визнають у повному обсязі (а.с. 35, 46). Треті особи - [PERSON] та [PERSON] у відкрите судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку. [PERSON] та [PERSON] надали до суду заяви від 30.03.2015 року, в яких просять суд провести розгляд справи без їхньої участі, зазначивши, що не заперечують проти задоволення позовних вимог позивача (а.с. 33, 34). У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі не явки в судове засідання всіх осіб які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, системно дослідивши матеріали даної цивільної справи (а.с. 1-47) та вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач - [PERSON] являється сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 06.11. 1974 року (а.с. 5). [PERSON] помер [INFO], про що свідчить світлокопія свідоцтва про смерть, серії [NUMBER], видане повторно 29.04.2013 року відділом ДРАЦС Котелевського РУЮ та зроблено відповідний запис № 16 (а.с.6). Після смерті батька - [PERSON] відкрилася спадщина за законом. Виходячи із змісту вимог ст. 529 ЦК УРСР ( що діяв на момент смерті батька) , син - [PERSON], дружина [PERSON] та доньки [PERSON], [PERSON] являлися спадкоємцями першої черги на майно померлого. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України РСР ( що діяв на момент смерті батька) [PERSON] та дружина [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON], оскільки вступили в управління спадковим майном в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, так як були зареєстровані та проживала в даному будинку [ADDRESS], що підтверджується довідкою Малорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області № 249 від 17.11.2014 року (а.с. 17). [INFO] померла мати - [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 01.02.2001 року (а.с.7). Після смерті матері - [PERSON] відкрилася спадщина за законом. Виходячи із змісту вимог ст. 529 ЦК УРСР ( що діяв на момент смерті матері) , син - [PERSON] та доньки [PERSON], [PERSON] являються спадкоємцями першої черги на майно померлої. Проте, відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України РСР ( що діяв на момент смерті матері) [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON], оскільки вступив в управління спадковим майном в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, так як був зареєстрований та проживав в даному будинку [ADDRESS], що підтверджується довідкою Малорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області № 252 від 17.11.2014 року (а.с. 16), а сестри - [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини шляхом подачі заяв до нотаріуса про відмову (а.с. 12-15). За таких обставин єдиним спадкоємцем майна померлих [PERSON] та [PERSON] є їх син - [PERSON]. Відповідно до змісту довідки виданої виконавчим комітетом Малорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області № 260 від 17.11.2014 року, згідно по господарської книги № 2 за 1986-1991 роки та станом на 01.07.1990 року домогосподарство, яке знаходиться в [ADDRESS] відноситься до колгоспного двору. Головою колгоспного двору на 01.07.1990 року був [PERSON] , членами - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 20). Виходячи із вимог ст. 5 ЦК України, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР (в редакції 1963 року), Закон Української РСР «Про власність» (в редакції 1991 року). Так, відповідно до вимог ч.2 ст. 123, ч. 1 ст. 120 ЦК України (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, розмір частки члена колгоспного двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до ст. 120 ЦК України ( в редакції 1960 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Отже, зазначений житловий будинок належав [PERSON], [PERSON] та [PERSON] виходячи з рівності часток, тобто по 1/3 частині кожному. На даний час [PERSON] бажає оформити право власності в установленому законом порядку. Звернувшись до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається 2/3 частин житлового будинку «А1» загальною площею 90, 6 кв.м., в тому числі житлової площі - 39, 6 кв.м. та господарських будівель: сарай «Б», гараж «В», сарай «Г», що знаходиться за адресою: [ADDRESS],і до дня смерті належало [PERSON], який помер [INFO], [PERSON], яка померла [INFO], отримав відмову нотаріуса, так як не надав правовстановлюючого документа на вище зазначений житловий будинок та господарські будівлі та відповідно до довідки , виданої ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» реєстрація право власності на житловий будинок не проводилась (а.с. 11, 12-15). Те, що [PERSON] та [PERSON]на законних підставах володіли 2/3 частинами нерухомого майна, яке складається з житлового будинку та господарських будівель, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Малорублівською сільської ради Котелевського району Полтавської області від 17.112014 року (а.с. 19-20) та Технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленим ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 09.02.2015 року (а.с. 8-10). Системно проаналізувавши все вище викладене в сукупності, з урахуванням зібраних та досліджених доказів, їх належною оцінкою, суд приходить до переконання, що виходячи із вимог ст. 5 ЦК України, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство, зокрема положення ЦК УРСР 1963 року, Закон України «Про власність», Закон України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», постанову Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року. Таким чином, за змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Тобто записи у вище зазначених погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Статтями 1216-1217 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину. А звернувшись до Реєстраційної служби Котелевського РУЮ Полтавської області з метою реєстрації своєї частки - 1/3 частини житлового будинку як колишнього члена колгоспного двору також отримав відмову, оскільки відсутнє свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що відноситься до колгоспного двору та реєстраційна служба не наділена правом визначення часток у спільній сумісній власності (а.с. 21). Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до змісту повідомлення приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу Лапочки Р.О. № 336/01-16 від 25.03.2015 року, в спадкових справах № 16/2015 на майно [PERSON], померлого [INFO] та № 17/2015 на майно [PERSON], померлої [INFO] знаходяться заяви: про прийняття спадщини за законом від 27.01.2015 року , що надійшла від [PERSON], сина померлих; та заяви подані [PERSON] та [PERSON] 27.11.2014 року про те, що вони спадщину після батьків [PERSON] та [PERSON] не прийняли, оскільки не подали заяви про прийняття спадщини у 6-ти місячний строк, а отже не являються такими що прийняли спадщину (а.с. 30-31). Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Задовольняючи позовну заяву [PERSON] до Малорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - [PERSON], [PERSON], суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України. Підсумовуючи все вище викладене, суд вважає, що [PERSON] має законне право на житловий будинок з господарськими будівлями в цілому, оскільки має власну частку - 1/3 частину, як член колгоспного двору та 2/3 частини - отримав в порядку спадкування за законом після смерті батьків . Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати позивачу присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved