Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 06.10.2001 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, виконкомом Сторожницької сільської ради, Ужгородського району, Закарпатської області. Від вказаного шлюбу 28.08.2003 року у подружжя народилася спільна дитина [PERSON]. Проте подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалося, з грудня 2014 року вони не проживають як подружжя. [PERSON] проживає в спільнопобудовоному з позивачем приватному будинку за адресою Ужгородський район, село Сторожниц, вул.Перемоги, буд.195 позивач проживає окремо за адресою Ужгородський район, с. Доманинці, вул. Тисянська буд.6, участі в утриманні спільного господарства сторони не ведуть, подружнім життям не живуть, кожен з них вже проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншими людьми, протягом тривалого періоду часу. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не є можливі, та суперечить моральним засадам суспільство, оскільки кожний з них створив вже іншу сімю . Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю, немає. На підставі вищенаведеного позивач просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], малолітню дитину [PERSON], [INFO] залишити на виховані матері. В судове засідання позивач не зявився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявилася, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про одруження, серії І-ФМ №038790 від 06.10.2001 р. встановлено, що 06.10.2001 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Сторожницької сільської ради, Ужгородського району, Закарпатської області, актовий запис №13. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3\~ст. 105 Сімейного Кодексу України\~\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного Кодексу. Стаття 51 Конституції України\~передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у\~ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно\~\~до\~ст. 112 ч.2 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1\~ст. 160 СК України \~місце\~\~ проживання\~ \~дитини, \~\~яка\~\~ не\~\~ досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 4. Ст.. 29 ЦК України місцем проживання\~фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає,\~опікуна\~або місцезнаходження навчального закладу чи\~закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] виявився невдалим, сімейне життя не склалося, шлюбних стосунків вони не підтримують, тобто даний шлюб існує тільки формально. Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, а також те, що відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ст. 10 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved