Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Канівської міської ради в особі Яблунівського старостинського округу, третя особа на стороні відповідача: Черкаська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності. Позов обґрунтовано тим, що він разом з сім`єю з січня 2004 року постійно проживає в будинковолодінні за адресою [ADDRESS] . Даним будинковолодінням він заволодів добросовісно з дозволу власника [PERSON] і користується ним безперервно і відкрито протягом більш як 15 років, проводить у ньому ремонт, здійснює догляд. [PERSON] померла у 2005 році, після її смерті спадщину ніхто не прийняв. Протягом всього часу володіння майном, ніхто майнових претензій з приводу даного домоволодіння до нього не пред`являв. Просить суд визнати за ним право власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності, яке складається з: А-1, а- житловий будинок з верандою та ґанком; Б-літня кухня, В-погріб, Г-сарай, г-сарай, №1-огорожа, №2-ворота, №3,4-хвіртка, №5-колонка питна, місцезнаходження: [ADDRESS] , земельна ділянка розміром 0,5165 га згідно державного акту на право приватної власності від 01 серпня 2001 року виданого на підставі рішення Яблунівської сільської ради народних депутатів від 10 квітня 1994 року №3, з місцезнаходженням згідно плану меж земельної ділянки. Представник позивача [PERSON] - адвокат Гончарук А.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача - Канівської міської ради в особі Яблунівського старостинського округу у судове засідання не з`явився, до суду подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує при наявності законних підстав на це (а.с.43,44). Представник третьої особи на стороні відповідача - Черкаської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, до суду подано заяву, відповідно до якої просить розглядати справи за відсутності їх представника, щодо позову покладається на розсуд суду (а.с.48). Вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] померла [INFO] в с. Мошни Черкаського району Черкаської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.09.2020 (а.с.8). З свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок № 6025 від 09.12.1991 вбачається, що [PERSON] на підставі рішення Канівської районної ради народних депутатів №33 від 26.02.1991 є власником житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований в с. Яблунів Канівського району (а.с.10). З довідки Канівського відділку КП «ЧООТБІ» №626 від 25.09.2020 вбачається, що станом на 01.01.2013 за [PERSON] зареєстровано житловий будинок з надвірними спорудами в с. Яблунів Канівського району Черкаської області, розмір загальної площі житлового будинку з верандою та ганком складає 72,0 кв.м. (а.с.11). Позивачем надано до суду технічний паспорт на житловий будинок садибного типу, з якого вбачається, що власник спірного житлового будинку, який розташований в с. Яблуневі Канівського району не зазначений (а.с.12-14). Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР №7-24-54, [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,5165 га, що розташована в с. Яблунів Канівського району Черкаської області, цільове призначення якої є ведення особистого підсобного господарства (а.с.15). Відповідно до довідки в.о. старости с. Яблунів Канівського району Черкаської області №299 від 11.08.2020 домоволодіння в [ADDRESS] , рахується за [PERSON] , що також підтверджується відомостями, які містяться в погосподарській книзі №6, відповідно до яких розмір загальної площі даного житлового будинку становить 76,6 кв.м., та який розташований на земельній ділянці площею 0,5165 на (а.с.16, 18 на звороті). Відповідно до довідки в.о. старости Яблунівського старостинського округу № 323 від 10.09.2020, [PERSON] , [INFO] починаючи з 26.04.1993 зареєстрований в [ADDRESS] , що також підтверджується довідкою про склад сім`ї №323 від 10.09.2020 (а.с.17,18). Відповідно до Акту фактичного проживання від 19.11.2020 складеного в.о. старости с. Яблунів у присутності свідків, [PERSON] разом зі своєю сім`єю, починаючи з 2000 року постійно проживають в будинку [ADDRESS] , відкрито володіють цим майном та доглядають його (а.с.19). Відповідно до Звіту про проведення оцінки майна №2711/20-1, виконаного КООП «Юрспецслужба» (код ЄДРПОУ 30070344) станом на 27.11.2020 ринкова вартість житлового будинку в [ADDRESS] , загальною площею - 72,0 кв.м становить 60000,00 грн. (а.с.30). Відповідно до повідомлення Черкаської державної нотаріальної контори №927/01-16 від 11.12.2020, спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в нотконторі не заводилася (а.с.40). Згідно інформації Канівської державної нотаріальної контори №1339/01-16 від 30.12.2020 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №63085970 від 29.12.2020, вбачається що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] заяви про прийняття спадщини в нотконтору не надходили (а.с.51,52). Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні дали показання про те, що вони є сусідами [PERSON] і підтвердили, що він з сім`єю відкрито, з дозволу [PERSON] заселився приблизно у 2001-2004 роках в будинок по [ADDRESS] . Після чого з часу заселення відкрито володів цим будинком, робив ремонти, утеплив хату, поставив котел, сплачує комунальні послуги. Будь-яких претензій з приводу будинку ніхто до нього не заявляв. Родичі [PERSON] приїжджають на могилу [PERSON] , але претензій на будинок не заявляють. Отже, в судовому засіданні встановлено та підтверджено показаннями свідків, що [PERSON] , яка померла [INFO] та була власником спірного домоволодіння, на випадок своєї смерті заповіт не складала, спадкоємці її спадкового майна відсутні, а [PERSON] добровільно заселився у вказаний будинок та відкрито ним володів і претензій на володіння будинком ніхто йому не висував. Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з положеннями ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Таким чином, виходячи зі змісту ст. 344 ЦК, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є такі: майно може бути об`єктом набувальної давності; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність; відсутність інших осіб, які претендують на це майно; відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності. Так, набути право власності на майно за набувальною давністю може будь-який учасник цивільних правовідносин, якими за змістом статті 2 Цивільного кодексу України є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Верховний Суд у своїй постанові від 24.01.2019 у справі № 755/16913/16-ц зазначив, що за аналізом частини першій статті 344 ЦК України за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно. Аналогічний висновок міститься і у рішенні Верховного Суду від 28.03.2019 по справі №215/5451/16-ц, у якому зазначено, що за набувальною давністю може набуватися право власності на нерухоме майно в тому числі, якщо власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 (провадження №12-291гс18) зроблено висновок, що умовами набуття права власності за набувальною давністю на підставі статті 344 ЦК України є: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна (нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери) право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду. Набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності. За змістом частини першої статті 344 Цивільного кодексу України добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Після заволодіння чужим майном подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності. Отже, виходячи із вказаного вище можна прийти до висновку, що набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх вказаних умов у сукупності. Володіння без правової підстави - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку законну підставу володіння чужим майном. При вирішенні спорів має значення добросовісність поведінки заявника на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Згідно Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (далі - Постанови), при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови). Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, враховуючи, що позивач [PERSON] добросовісно заволодів чужим майном - вказаним житловим будинком з господарськими спорудами, та понад 10 років продовжує відкрито, безперервно проживати у цьому житловому будинку по [ADDRESS] , сплачує комунальні послуги, проводить ремонт будинку, суд вважає, що його позовні вимоги про визнання права власності на це домоволодіння за набувальною давністю, підлягають задоволенню.

Outcome: approved