Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивач\~ [PERSON] \~звернувся до\~Фрунзенського районного\~суду м.\~Харкова,\~в якому\~просив визнати\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~такими,\~що втратили\~право користування\~житловим приміщенням,\~а саме\~квартирою [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що в спірну квартиру він із членами сім`ї був вселений на підставі Обмінного ордеру № 4985, виданого 13.11.1981 року Виконавчим комітетом Харківської міської ради народних депутатів. Таким чином в спірній квартирі, окрім позивача, зареєстровані його повнолітні сини: [PERSON] та [PERSON] . Відповідачі не проживають в даній квартирі, не сплачують комунальних платежів, особистих речей в квартирі не мають, квартирою не цікавляться. Також позивач зазначає, що домовитись із відповідачами про зняття їх з місця реєстрації в спірній квартирі в добровільному порядку не має можливості. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.01.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по даній цивільній справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. До початку розгляду справи по суті представник позивача, яка діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 17.09.2018 року, просила долучити до матеріалів справи письмові докази на підтвердження обставин, викладених в позовній заяві. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] повідомлені про дату час і місце судового засідання, надали заяви, в яких повідомили, що позовні вимоги визнають і просили слухати справу без їх участі. До участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Житловий кооператив Простор-7, на балансі якого перебуває спірна квартира [ADDRESS] . Голова Житлового кооперативу Простор-7 [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, вважала їх такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані письмові докази у їх сукупності, заслухавши показання свідків, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного. З Довідки КП Харківське міське бюро технічної інвентаризації Харківської міської ради № 1060349 від 31.05.2019 р. вбачається, що інвентаризаційна справа на спірну квартиру станом на 31.12.2012 р. відсутня. Відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно свідчать, що станом на 14.05.2019 р. право власності на квартиру [ADDRESS] , не зареєстроване. З довідки, складеної житлово-експлуатаційною конторою №41 по обслуговуванню будинків житлово-будівельних кооперативів Фрунзенського району м.Харкова, вбачається, що трикімнатна ізольована квартира [ADDRESS] розташовується в будинку Житлово-будівельного кооперативу «Простор», володільцем квартири є позивач [PERSON] , загальна вартість квартири становила 8115руб., перший внесок здійснений 05.09.1979 році в розмірі 3245 руб., в 1992 році вартість квартири погашена повністю, що також підтвердила голова Житлового кооперативу Простор-7 , який входить до складу Житлово-будівельного кооперативу «Простор», [PERSON] З довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб Реєстру територіальної громади м.Харкова від 27.12.2018 року встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрований позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] та відповідач [PERSON] . Представником позивача наданий Акт від 14.12.2018 року, який був складений на предмет непроживання відповідачів [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] . Оригінал Акту судом оглянутий і досліджений в судовому засіданні. Наведене в Акті від 14.12.2018 року підтвердили у судовому засіданні свідки [PERSON] , яка довгий час є сусідкою позивача, [PERSON] - колишня дружина позивача та мати відповідачів [PERSON] та [PERSON] , а також допитана як свідок голова Житлового кооперативу Простор-7 [PERSON] . [PERSON] пояснила, що проживає в одному під`їзді з позивачем на протязі 39 років, підтверджує, що тривалі роки він в квартирі мешкає один, його діти, відповідачі по справі, коли стали дорослими та одружилися, з квартири виїхали, з цього часу їх в квартирі не бачили, під час складання акту про їх непроживання цей факт також підтвердили сусіди, до свідка, яка є головою Житлового кооперативу, відповідачі з будь-яких питань не зверталися. [PERSON] підтвердила, що її сини [PERSON] та [PERSON] , коли стали дорослими та одружилися, з квартири виїхали, оселилися окремо зі своїми дружинами, є дуже занятими особами, а тому за браком часу в позасудовому порядку скасувати реєстрацію місця проживання за адресом спірної квартири не змогли. Зокрема [PERSON] 6 років вже як мешкає в Канаді та фізично не в змозі вирішити вказане спірне питання на території України. [PERSON] працює лікарем, зайнятий по роботі, покладається у вирішенні цього питання на батьків. [PERSON] пояснила, що є сусідкою позивача, добре знає всю його родину, зокрема її син був однокласником [PERSON] та з тих часів підтримує з ним дружні стосунки. Свідок підтвердила, що декілька років як [PERSON] виїхав на постійне проживання до Канади, з цього часу на Україну не повертався, його брат [PERSON] близько 15-17 років як не мешкає у спірній квартирі, з того часу як завів власну сім`ю, з якою і мешкає окремо. Судовим розглядом встановлено, що з 02.12.2006 року відповідач [PERSON] та громадянка [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується відповідним свідоцтвом, і саме з часу одруження в спірній квартирі не проживає, особистих речей в ній не має. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 07.12.2002 р., після реєстрації шлюбу з [PERSON] в спірній квартирі не проживає. особистих речей в ній не має. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] перетнув кордон України за напрямком Київ-Шереметьєво 31.07.2013 р., іншої інформації немає, що підтверджується відповідним Листом Державної прикордонної служби України № 184/К-6462 від 29.05.2018 року. До матеріалів справи долучені документи (витяг) на підтвердження права власності [PERSON] на трикімнатну кімнатну квартиру [ADDRESS] , [ADDRESS] ; права власності (витяг з ДЗК) [PERSON] на земельну ділянку в пгт Кулиничі, видом використання якої є будівництво і обслуговування житлового будинку. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність. Відповідно до ст. 384 ЦК України, член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.09.1987 року № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи», член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Відповідно до п. 15 Пленуму Верховного Суду СРСР від 11.10.1991 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ по спорах між громадянами та житлово-будівельними кооперативами», особи, які проживають разом з членом кооперативу члени (колишні члени) його сім`ї мають рівне право користування житловим приміщенням, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування ним. Згідно ст. 29 Основ житлового законодавства, затверджених Постановою Президії ВР СРСР від 24.06.1981 року № 5150-Х, - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до\~роз`яснень\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~СССР від03.04.1987 року № 2 «Про практику застосування судами житлового законодавства» (п. 8) вбачається, що ст. 29 Основ житлового законодавства передбачено, що за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї житлове приміщення зберігається протягом шести місяців, якщо законом не передбачено більш тривалий термін. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В процесі судового розгляду встановлено, що відповідачі не проживають і не цікавляться спірною квартирою значно триваліший час, понад шість місяців, отже позивач був змушений звернутись до суду. Таким чином, у судовому засіданні знайшли підтвердження доводи позивача, що він на законних підставах проживає і користується квартирою [ADDRESS] , в той час як відповідачі на теперішній час не є членами його сім`ї, є повнолітніми, одруженими і мають свої родини, в спірній квартирі не проживають більше десяти років, в спірному приміщенні відсутні їх особисті речі, участі в оплаті комунальних послуг по утриманню квартири не приймають, до Житлового кооперативу Простор-7 з будь-яких питань не звертались. З врахуванням наведеного, позовні вимоги щодо визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] , підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved