Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся з позовом до відповідачів - [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування. Крім позивача, в квартирі зареєстровані його батьки, брат (треті особи) та відповідачі. Відповідач [PERSON] є колишньою дружиною позивача, а відповідач [PERSON] є його донькою. Шлюб між [PERSON] був розірваний в 2006 році, з того ж часу донька позивача не підтримує жодних відносин з батьком, відмовившись від спілкування. Незважаючи на те, що відповідачі зареєстровані у квартирі позивача, фактично в ній не проживають з початку червня 2013 року, оскільки навесні 2013 року зібрали речі та добровільно виїхали з квартири на постійне проживання в інше місце. З підстав, передбачених ст. 405 ЦК України, та з урахуванням наведених обставин, позивач просить визнати відповідачів - [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування квартирою [ADDRESS] Підтримавши позовні вимоги з вищевикладених підстав, позивач звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутність, просив задовольнити позовні вимоги, проти заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судові засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи вважаються повідомленими належним чином - відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, що підтверджується наявними у справі доказами, причини неявки суду не відомі. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. За згодою представника позивачів суд ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. З витягу про державну реєстрацію прав, виданого Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» убачається, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачу [PERSON] (а.с. 5). Стаття 405 Цивільного кодексу України передбачає, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу від 03.08.2006 року, Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного правління юстиції у м. Києві 03.08.2006 р. вчинено актовий запис № 821 про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до актів від 27.06.2013р., 30.09.2013 р., 19.12.2013 р., 28.03.2014 р., 22.07.2014 р. за підписами сусідів сторін, завірених виконуючим обов'язки голови правління ЖБК «Економіст», убачається, що відповідачі в квартирі не проживають з 01.06.2013 року, особистих речей в квартирі не зберігають. Отже, наданими позивачем доказами підтверджується факт відсутності відповідачів за зареєстрованим місцем проживання понад один рік без поважних причин. За таких обставин, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та ухвалення рішення про їх задоволення.

Outcome: approved