Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області, Любашівської районної державної адміністрації Одеської області, третіх осіб - відділу у Любашівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування вимог, він в позові вказував, що померла його мати [PERSON] та батько [PERSON], після смерті яких залишилися земельні частки /пай/ розміром по 5,29 умовно-кадастрових гектари. Він являється спадкоємцем за заповітом, проте у зв»язку із втратою сертифікатів про право власності на земельну частку /пай/, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендував звернутися до суду. Вказуючи на те, що він іншим шляхом не може оформити спадщину, просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] згідно листа просила справу розглянути у його відсутність та позов просив задовольнити. Відповідачі: Бобрицька сільська рада Любашівського району Одеської області просила справу розглянути у відсутність представника, заперечень по справі не має, що підтверджується листом. Представник Любашівської РДА Одеської області [PERSON], який діяв на підставі довіреності, проти задоволення позову не заперечував. Третя особа: Відділ у Любашівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області просив справу розглянути у відсутність представника, що підтверджується листом. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із слідуючого. 09 листопада 2001 року помер [PERSON] та 29 січня 2004 року померла [PERSON], які до дня смерті проживали в [INFO], про що свідчать свідоцтва про смерть та довідки Бобрицької сільської ради. Позивач являється спадкоємцем після їхньої смерті за заповітом та проживав разом із батьками [PERSON] та [PERSON] до дня смерті останніх, що підтверджується заповітами, свідоцтвом про народження та довідками Бобрицької сільської ради. В силу ст.549 ЦК України (в ред.1963 року) позивач вважається таким , що фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] та в силу ч.3 ст.1268 ЦК України позивач вважається таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] Після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилася спадщина на належні їм земельні частки (пай) розміром по 5.29 умовно-кадастрових гектари із земель колишнього КСП «Щорса» Любашівського району Одеської області вартістю 138\~482 грн. 38 коп., кожна, які належала їм на підставі сертифікату серії ОД № 007340 та № 007339, що підтверджується довідками відділу у Любашівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області /а.с.11-12/ . В судовому засіданні встановлено, що сертифікати серії ОД № 007340 та № 007339 втрачено. Із листів нотаріуса вбачається, що нотаріус видати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно не може, у зв»язку із відсутністю правовстановлюючого документа та рекомендував звернутися до суду, інші спадкоємці до нотаріуса не зверталися, спадкові справи не заводилися. Як роз»яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Положенням ч.1-2 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved