Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» про стягнення суми вкладу за договорами: №9252 від 16.12.2013р. про надання фінансової послуги залучення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно якого, позивач надав відповідачу 149000гр. під 25 % річних строком до 16.01.2015р. та №9557 від 10.04.2014р. про надання фінансової послуги залучення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно якого, позивач надав відповідачу 31360гр. під 26 % річних строком до 10.05.2015р. Після закінчення строків договорів, позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення суми вкладів з процентами, однак, отримав лист від 21.09.2015р., відповідно до якого, відповідач підтвердив що суми вкладів позивача станом на 21.09.2015р. становлять: за договором №9252 від 16.12.2013р. 145932гр. та за договором №9557 від 10.04.2014р. 102548гр. При цьому, відповідач не сплатив позивачу вищевказану суму заборгованості. Тому, позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача на його користь суми вкладів за двома договорами з нарахованими %, а також, покласти на відповідача судові витрати - суму судового збору, що підлягає стягненню в дохід держави. В судове засідання позивач не зявився, у позові просить суд розглянути справу без його участі, на позовних вимогах він наполягає. Представник відповідача також, у судове засідання не зявився, в письмовій заяві на адресу суду просить розглянути позов на розсуд суду за його відсутність /а.с.13/. Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позивач вважає що його права, зазначені в Законі «Про захист прав споживачів» порушені кредитною спілкою, відповідачем по справі. Згідно з вимогами ст.10 та ст.60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] уклав із Запорізькою обласною кредитною спілкою «Довіра» договори: №9252 від 16.12.2013р. про надання фінансової послуги залучення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно якого, позивач надав відповідачу 149000гр. під 25 % річних строком до 16.01.2015р. /а.с.6-7/ та №9557 від 10.04.2014р. про надання фінансової послуги залучення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно якого, позивач надав відповідачу 31360гр. під 26 % річних строком до 10.05.2015р. /а.с.4-5/. Після закінчення строків договорів, позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення суми вкладів з процентами, однак, отримав лист від 21.09.2015р., відповідно до якого, відповідач підтвердив що суми вкладів позивача станом на 21.09.2015р. становлять: за договором №9252 від 16.12.2013р. 145932гр. та за договором №9557 від 10.04.2014р. 102548гр. При цьому, відповідач не сплатив позивачу вищевказану суму заборгованості, посилаючись на фінансові труднощі /а.с.8/. Запорізька обласна кредитна спілка «Довіра» має свідоцтво про внесення спілки до Державного реєстру фінансових установ №14100126 від 08.04.2004р., видане Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг та має ліцензію на право залучення внесків /вкладів/ членів кредитної спілки на депозитні рахунки /серії АВ №534933 від 01.11.2010р. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України: за договором вкладу (депозиту) одна сторона, що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Таким чином, на відносини, повязані з виконанням умов укладеного між позивачем та відповідачем договору поширюються положення норм глав 71, 72 ЦК України. Відповідно положення договору №9415 від 24.01.2014р., а саме, ст.6.2, спілка зобовязана повернути вкладнику всі належні йому грошові кошти відповідно до умов договору упродовж 30-ти робочих днів з дати закінчення договору. Договірні відносини між позивачем та спілкою закінчилися 24.02.2015р. і досі, вимоги позивача щодо повернення суми вкладу з нарахованими процентами, спілкою не виконані. Відповідно до вимог ч.2 ст.1060 ЦК України за договором вкладу незалежно від його виду спілка зобовязана видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до умов вищевказаних договорів, позивач вправі вимагати повернення здійснених ним вкладів та нарахованих відсотків у повному обсязі. На момент звернення позивача до суду, закінчився строк договорів, та до теперішнього часу, спілка грошові вклади та нараховані на них %, в порушення умов договорів та вимог законодавства, позивачу не повертає. Цивільний кодекс України, як основний акт цивільного законодавства, передбачає право вкладника вимагати повернення внесеного ним депозиту у повному обсязі у будь-який момент. Цей же закон передбачає обовязок кредитора видати депозит на першу вимогу вкладника. Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, а саме, стягненню з відповідача сум вкладів з нарахованими процентами, а саме: за договором №9252 від 16.12.2013р. 145932гр. та за договором №9557 від 10.04.2014р. 102548гр., а всього - 248480гр. Також, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню і сума судового збору, що становить 2484гр.

Outcome: approved