Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області, в якому після уточнень, просила ухвалити судове рішення, яким визнати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Жовтоводської державної нотраіальної контори, [PERSON] відповідачу [PERSON] на житловий будинок з господарськими будовами за адресою: вул. Степова, б. 25 в м. Жовті Води Дніпропетровської області частково недійсним, в частині 1/2 частки вказаного будинку. Також просила визнати недійсним договір дарування від 01 листопада 2017 року в частині дарування 1/2 частки житлового будинку з господарськими побудовами за адресою вул. Степова будинок 25 у місті Жовті Води Дніпропетровської області, укладеного [PERSON] на користь [PERSON], посвідченого державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори Жовтоводського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON]В за реєстровим №1530. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що 20 травня 2012 року в місті Жовті Води Дніпропетровської області помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 (одну другу) частину квартири за адресою: вул. Дзержинського, 15/96 в м. Жовті Води, автомобіль [PERSON] та 1/2 (одну другу) частину житлового будинку з господарськими побудовами за адресою: вул. Степова, 25 в м.Жовті Води Дніпропетровської області. Вона, будучи спадкоємицею першої черги, в установлені законом строки звернулася до Жовтоводської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого була заведена спадкова справа №242/2012. В подальшому вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири. Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку з господарськими побудовами за адресою: вул. Степова, 25 в м. Жовті Води Дніпропетровської області вона не отримувала, в звязку із відсутністю грошових коштів для оформлення нерухомого майна. Отже, на її думку, з 20 травня 2012 року, з дня відкриття спадщини після смерті [PERSON], спадщина у вигляді 1/2 частини спірного житлового будинку з господарськими побудовами, належить їй. Позивачка також зазначила, що спірний житловий будинок належав на праві власності матері її чоловіка [PERSON], яка померла 19 червня 2005 року. Спадщину після смерті [PERSON] власниці спірного житлового будинку - прийняли її діти: син - [PERSON] та дочка - [PERSON], шляхом подання заяви до Жовтоводської державної нотаріальної кантори 16 листопада 2005 року. Однак, за життя, ні її чоловік, а ні його сестра не оформили право на спадщину на своє імя. Отже, вона прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, звернувшись з відповідною заявою до органів нотаріату. В свою чергу відповідач [PERSON], після смерті своєї матері, [PERSON], також подав заяву на прийняття спадщини, до складу якої входить спірний житловий будинок з господарськими побудовами. На початку 2018 року вона вирішила оформити своє право власності на спадкове майно у вигляді 1/2 частини житлового будинку з господарськими побудовами за адресою: вул. Степова, 25 в м. Жовті Води. Однак, з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно їй стало відомо, що відповідно Договору дарування від 01.11.2017 року, посвідченого державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори [PERSON], право власності на зазначений вище житловий будинок в цілому перейшло до [PERSON]. Також,\~їй стало\~відомо,\~що дарувальником\~спірного житлового\~будинку є\~[PERSON] \~рідний племінник\~її померлого\~чоловіка,\~а обдарованим\~-\~[PERSON]. Отже,\~вона вважає,\~що відповідач\~[PERSON]\~неправомірно розпорядився\~часткою спірного\~житлового будинку\~з господарськими\~побудовами,\~яка належала\~її померлому\~чоловіку [PERSON]\~на праві\~спадкування,\~чим порушив\~встановлені законодавством\~правила спадкування,\~а також\~її майнові\~права,\~у зв'язку\~з чим\~договір дарування\~підлягає визнанню\~частково недійсним.Також вона дізналась, що, оспорюваний нею договір дарування від 01.11.2017 року, серія та номер №1530, посвідчений державним\~нотаріусом Жовтоводської\~державної нотаріальної\~контори,\~[PERSON],\~який і\~видав відповідачу\~[PERSON]\~свідоцтво про\~право на\~спадщину за\~законом,\~на весь\~житловий будинок\~з господарськими\~побудовами за\~адресою:\~вул.\~Степова,\~будинок 25\~в місті\~Жовті Води\~Дніпропетровської області,\~не переконався\~в тому,\~чи не\~порушує даний\~правочини права\~і охоронювані\~законом інтереси\~третіх осіб,\~зокрема,\~її право\~на спадщину,\~після смерті\~чоловіка.\~Вона ж\~від спадщинине відмовлялась, фактично спадщину вже прийняла, звернувшись із заявою до органів нотаріату, вважає, що [PERSON] набув право власності на спадкове майно, а потім і розпорядився ним, не маючи на це законних підстав, що змусило її звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Учасники справи у судове засідання не зявились. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує, наполягає на задоволенні позову. Завідувач Жовтоводською державною нотаріальною конторою [PERSON] також у своїй заяві просив розглядати справу без його участі. Матеріали справи містять відзив на позовну заяву відповідача [PERSON], де він просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на те що позивачка жодних доказів, які б підтверджували звернення її чоловіка з 2005 року та з 2012 року до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку по вул. Степова, 25 в м. Жовті Води не надала. Також, відсутні й документи, що вказують про відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину даного будинку. Після смерті бабусі [PERSON] та його матері [PERSON] позивачка жодних претензій щодо свого права на частину житлового будинку по вул. Степова, 25 в м. Жовті Води не предявляла. Весь час він одноособово управляв, користувався житловим будинком та ніс витрати на його утримання самостійно. Також, про надання доступу до житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Степова, 25 в м. Жовті Води для проведення реального спадкового майна позивачка не зверталася. Оскільки він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на весь спірний будинок, то на час вчинення договору дарування від 01.11.2017 року був власником житлового будинку та мав право розпоряджатись даним майном на власний розсуд. Жодна із сторін укладання договору дарування від 01.11.2017 року не зверталась до суду щодо визнання договору дарування недійсним. Таким чином, оскільки позивачка не надає жодного доказу, який би вказував на порушення сторонами вимог законодавства при укладанні даного договору дарування у звязку із чим її вимоги є необґрунтованими, не доведеними та такими, що не підлягають задоволенню. Від відповідача, [PERSON] відзиву на позов та заяв про розгляд справи у його відсутність не надходило, про дати судових засідань останній повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~\~Згідно з\~ст.5 ЦПК України\~, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до п.1) та 2) ч. 2ст.\~16\~ЦК України серед способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права та 2) визнання правочину недійсним. \~\~Як визначено у ст.1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиню 1 статті 1261 ЦК України\~встановлено, що\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. \~Відповідно до ч.3 статті 1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ч.1статті 1276\~ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). \~Відповідно до\~статті 1301 ЦК України\~свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. \~Виходячи із змісту\~ст.1223 ЦК України\~у разі неприйняття спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу, зокрема спадкоємці першої черги за законом. Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON], [INFO] та [PERSON] є подружжям з 23 серпня 1980 року. /а.с.11/ Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] 20 травня 2012 року помер, актовий запис про смерть №346. /а.с.12/ Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 (одну другу) частину квартири за адресою: вул. Дзержинського, 15/96 в м. Жовті Води, автомобіль [PERSON] та 1/2 (одну другу) частину житлового будинку з господарськими побудовами за адресою: вул. Степова, 25 в м.Жовті Води Дніпропетровської області. [PERSON], будучи спадкоємицею першої черги, в установлені законом строки, а саме 06 липня 2012 року, звернулася до Жовтоводської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого була заведена спадкова справа №242/2012, що підтверджується копією заяви позивачки в Жовтоводську державну нотаріальну контору за №575. /а.с.13/ В подальшому позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири адресою: вул. Дзержинського, 15/96 в м. Жовті Води. /а.с.14/ В судовому засіданні [PERSON] повідомляла, що свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку з господарськими побудовами за адресою: вул. Степова, 25 в м. Жовті Води Дніпропетровської області вона не отримувала, в звязку із відсутністю грошових коштів для оформлення нерухомого майна. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.05.2017 року, посвідченого державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] отримав у спадщину від своєї матері [PERSON], яка померла 27 лютого 2016 року житловий будинок №25 по вул. Степовій у м. Жовті Води Дніпропетровської області. У даному свідоцтві зазначено, що даний будинок належав [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину, посвідченого державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори 24 травня 2000 року за реєстровим №418 в книзі №31, сторінка №215, спадкоємицею після смерті якої була її дочка [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав /а.с.98/. Однак судом встановлено, із наданих позивачем доказів, що спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], окрім її дочки [PERSON], був її син та чоловік позивачки [PERSON], який від спадщини не відмовлявся, а разом із сестрою 16 листопада 2005 року звернувся до державного нотаріуса Жовтоводської державної нотаріальної контори [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, що складається із домоволодіння в м. Жовті Води, вул. Степова, б. 25 та грошових внесків. /а.с.18/ В послідуючому ні [PERSON], ні [PERSON] не оформили своїх спадкових прав на вказане домоволодіння після смерті [PERSON] Відповідно до ч.1\~ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Таким чином, при посвідченні та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом 30.05.2017 року на весь житловий будинок №25 по вул. Степовій у м. Жовті Води Дніпропетровської області відповідачу [PERSON] державний нотаріус Жовтоводської державної нотаріальної контори [PERSON] порушив право позивачки на спадкування 1/2 частини спірного житлового будинку, отже зазначене свідоцтво про право на спадщину, видане [PERSON] підлягає визнанню недійсним в частині 1/2 частки житлового будинку. Крім того, судом встановлено, що відповідно до договору дарування житлового будинку від 01.11.2017 року, посвідченого державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] передав безоплатно у власність [PERSON], а останній прийняв у власність житловий будинок саман, обкладений шлакоблоком, загальною площею 44,7 кв.м в тому числі житлової площі 28,9 кв. м на технічному плані позначений літерою «А», що знаходиться в м. Жовті Води, на вул. Степовій під номером 25, що надежить дарувальнику на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори 30 травня 2017 року за реєстровим №676. /а.с.97/ Згідно з ч. 2 ст.\~16, ст.\~215 ЦК України\~одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Статтею 216 ЦК України\~передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Згідно ст.\~236\~ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Відповідно до\~постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним», п. 9. Згідно зі\~статтею 217 ЦК\~правочин не може бути визнаний недійсним у цілому, якщо закону не відповідають лише його окремі частини й обставини справи свідчать про те, що він був би вчинений і без включення недійсної частини. У цьому разі відповідно до\~статті 217 ЦК\~суд може визнати недійсною частину правочину, зясувавши думку сторін правочину. Якщо у недійсній частині правочин був виконаний однією зі сторін, суд визначає наслідки його недійсності залежно від підстав, з яких він визнаний недійсним. Отже, на підставі викладеного суд вважає, що відповідач [PERSON] неправомірно, отримавши свідоцтво про право на спадщину на спірний будинок, розпорядився часткою спірного житлового будинку з господарськими побудовами, яка належала померлому чоловіку позивачки [PERSON] на праві спадкування, чим порушив встановлені законодавством правила спадкування, а також майнові права позивачки, у зв'язку з чим договір дарування підлягає визнанню частково недійсним, а саме в розмірі 1/2 частини спірного домоволодіння. Таким чином, проаналізувавши усі надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Доводи відповідача [PERSON] щодо відсутності підстав для задоволення позову, суд до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються дослідженими по справі доказами, з яких вбачається наявність порушеного права позивача [PERSON] на спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] на 1/2 частину спірного домоволодіння, яке підлягає захисту судом. Судоий збір, сплачений позивачем, що підтверджено відповідною квитанцією (а.с.2), в порядку ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачів на її користь . На підставі викладеного,

Outcome: approved