Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позов про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 07 листопада 2003 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. [INFO] у шлюбу в них народився син [PERSON] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем у нього не склалось, в них різні характери та погляди на життя. Оскільки подальше спільне життя неможливим, а збереження шлюбу суперечить його інтересам, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Крім того, звертає увагу суду, що сторони спільне сумісне господарство не ведуть. Позивач [PERSON] до зали судового засідання не звився, надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Крім того, просив суд судові витрати з відповідача не стягувати. Відповідач [PERSON] до зали судового засідання також не з`явилась, надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позову за таких підстав. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , 07 листопада 2003 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу., актовий запис № 808. Після одруження прізвище дружини змінено на [PERSON] ( а.с.18) Від шлюбу сторони сина [PERSON] , [INFO] ( а.с.8). Судовим розглядом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинено у зв`язку з різними поглядами на життя, відсутністю почуття любові, поваги. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до\~статті 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша\~статті 24 СК України). Відповідно до ч .2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст.110 СК України. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнав учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих сумнівів щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно п.1 ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, беручи до увагу визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе шлюб зареєстрований між сторонами розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 СК України. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч.3\~ст.7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову. Однак, з урахування думку позивача та приписів зазначених в ст. 13 ЦПК України, суд вважає за можливе судовий збір з відповідача не стягувати. З урахуванням вищезазначеного, та зважаючи на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме 384 (триста вісімдесят) грн. 20 коп. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного, ст.ст. 104,105,112, 114 СК України,

Outcome: approved