Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вище вказаним позовом, та просила усунути їй перешкоди в користуванні житловим будинком №25 по вул. Л.Українки в м. Покров Дніпропетровської області шляхом виселення [PERSON] з вказаного житлового будинку. В обґрунтуванні позову зазначили про те, що їй на праві приватної власності належить вище вказаний будинок з надвірними спорудами. В жовтні 2008 року вона вирішила продати будинок за 7 тис. доларів США і запропонувала його купити відповідачу [PERSON], на що остання дала свою згоду. 05 травня 2009 року між нею та [PERSON] був укладений договір завдатку на придбання вказаного будинку і вона отримала від [PERSON] 6 тис. доларів США, а ще 1 тис. доларів США [PERSON] повинна була передати до 10 червня 2009 року, після чого договір купівлі-продажу будинку підлягав нотаріальному посвідченню. Разом з тим, в подальшому з вини відповідача [PERSON] договір купівлі-продажу укладений не був, оскільки вся обговорена сума сплачена не була і тому відповідач з жовтня 2008 року і по сьогоднішній день проживає у житловому будинку №25 по вул. Л.Українки в м. Покров без будь-яких правових підстав, що порушує права позивача як власника та безпідставно змушує її сплачувати за комунальні послуги, які вона не споживає. В судове засідання позивач та його представник не з'явились, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, в окремо наданій до суду заяві просили розглянути справу у їх відсутність, проти проведення заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзив не подала, поважні причини неявки до суду не повідомила, тому суд відповідно до ч.1\~ст. 280 ЦПК України\~з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ч.1-3\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 14 квітня 2004 року на праві приватної власності належить житловий будинок № 25 з надвірними спорудами, що розташований за адресою вул. Л.Українки в м. Покров Дніпропетровської області. В жовтні 2008 року, як вказала позивач у своєму позові, вона вирішила продати будинок за 7 тис. доларів США і запропонувала його купити відповідачу [PERSON], на що остання дала свою згоду. 05 травня 2009 року між нею та [PERSON] був укладений договір завдатку на придбання вказаного будинку і вона отримала від [PERSON] 6 тис. доларів США, а ще 1 тис. доларів США [PERSON] повинна була передати до 10 червня 2009 року, після чого договір купівлі-продажу будинку підлягав нотаріальному посвідченню. Разом з тим, в подальшому з вини відповідача [PERSON] договір купівлі-продажу укладений не був, оскільки вся обговорена сума сплачена не була і тому відповідач з жовтня 2008 року і по сьогоднішній день проживає у житловому будинку №25 по вул. Л.Українки в м. Покров без будь-яких правових підстав, і не має наміру звільнити його або доплатити до його вартості, як це передбачено домовленістю між сторонами і нотаріально переоформити будинок на своє ім'я. Крім цього, відповідач [PERSON] не несе ніяких витрат по оплаті наданих комунальних послуг, а тому комунальні підприємства вимагають від позивача [PERSON] оплати усіх комунальних послуг, якими користується відповідач. Згідно із ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод здійснення ним права користування та розпорядженням своїм майном. За змістом ч.1 ст.109 ЖК Української РСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК Української РСР осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. З наведеної норми права можливо зробити висновок, що особа, яка самоправно, тобто без належних підстав та за відсутності волі власника (наймача) житла зайняла житлове приміщення, підлягає виселенню без надання іншого жилого приміщення. Це відбувається не у зв'язку із припиненням права на житло, оскільки воно не виникло, а у зв'язку із законодавчою відмовою у визнанні права на зайняте приміщення. Договір найму між власником житла та відповідачем [PERSON] не укладався. Особа, яка самовільно вселилася у житло, підлягає виселенню і норми житлового законодавства не вимагають їх повідомлення заздалегідь про таке виселення. \~\~\~\~\~ Такою, що самоуправно зайняла жиле приміщення, вважається особа, яка вселилася в нього самовільно без будь-яких підстав або незважаючи на заборону про вселення. Виселення цієї особи пов'язано з відсутністю у неї законних підстав для зайняття жилої площі. \~\~\~ \~\~\~Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] на даний час безпідставно користується належним на праві власності [PERSON] житловим будинком, що створює відповідні перешкоди у розпорядженні власником своїм майном, а тому позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved