Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. У позовній заяві посилається на те, що з відповідачем у справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10.03.2016 року. За час подружнього життя в них народився син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що неповнолітній син повністю перебуває на її утриманні, оскільки відповідач не дбає про матеріальний стан сім`ї, не надає необхідної матеріальної допомоги для забезпечення належного рівня життя дитини, хоча спроможний надавати таку допомогу, оскільки працює вантажником готової продукції ПАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» і має постійний, регулярний заробіток. Усної угоди, щодо надання матеріальної допомоги на виховання дитини та сплати аліментів між нею та відповідачем не досягнуто. Враховуючи її матеріальне становище, а саме те, що вона працює оператором автозаправної станції «WOG» і отримує мінімальну заробітну плату, просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 05 грудня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 26 грудня 2019 року. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що не може сплачувати таку суму аліментів, оскільки він є учасником АТО, має захворювання, пов`язане із захистом Батьківщини, постійно лікується у військовому госпіталі, має на утриманні ще одну неповнолітню дитину. Окрім того, він ще має батька [PERSON] , який також є інвалідом ІІІ групи, так як отримав вогнепальне поранення під час подій революції на Майдані, постійно підліковується у військовому госпіталі. Просить, що з нього стягнули 1/6 частку з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . За час подружнього життя в них народився син [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Судом встановлено, що хоча сторони й проживають разом, неповнолітній син перебуває на утриманні позивачки. Як вбачається з виписки з медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] , він перебував на лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону м. Львова з діагнозом «остеома правого зовнішнього слухового проходу». З довідки військово-лікарської комісії № 249 від 28.02.2019 року при в/ч [NUMBER] вбачається, що у [PERSON] наявні захворювання, пов`язані із захистом Батьківщини, він брав участь в АТО і має посвідчення [NUMBER] від 30.06.2015 року. Як пояснив відповідач, лікування він проходить безкоштовно. Як вбачається з постанови державного виконавця Сокальського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області Безсоняк Н.С., з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.04.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається з копії посвідчення серії [NUMBER] , батько відповідача [PERSON] є інвалідом війни ІІІ групи. З виписки з медичної карти хворого [PERSON] вбачається, що він перебував на лікуванні з наслідками перенесеного вогнепального поранення м`яких тканин лівої половини обличчя, шиї, грудної клітини і лівого плеча. Як пояснив відповідач, його батько лікування проходить безкоштовно. Таким чином, відповідач не несе витрат на своє лікування та лікування і утримання батька, який проживає окремо від відповідача та працює. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина заробітку (доходу) матері, батька, як передбачено\~статтею 183 СК України, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи матеріальне становище позивача, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який має стабільний дохід, стан його здоров`я, те, що на його утриманні є ще одна неповнолітня дитина, відсутність на його утриманні непрацездатних батьків, встановлений прожитковий мінімум для дитини даного віку, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена на підставі п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір», відтак, відповідно до положень частини 6\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір в сумі 768 грн.40 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Згідно\~ст.430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved