Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому зазначає, що 19 січня 2001 року між ним та [PERSON] укладено письмовий договір купівлі-продажу належного йому на праві власності житлового будинку № 27 по вулиці Молодіжній в с. Шевченки Кобеляцького району Полтавської області, який було зареєстровано на Товарній біржі «Українська», та посвідчений в КП «Кобеляцьке БТІ». Оскільки договір купівлі-продажу не посвідчений нотаріально, а [PERSON] помер, позивач не має змоги розпоряджатися належним йому майном. Враховуючи вище викладене, [PERSON] прохає суд визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати за ним право власності на придбане домоволодіння. Позивач, [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, а позов задовольнити. Відповідач, [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, однак 20.09.2017 року від неї надійшла телефонограма, в якій вона прохала розглянути справу без її участі. Позов визнала. Суд, розглянувши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 19 січня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі - продажу нерухомості, згідно якого [PERSON] продав, а [PERSON] купив жилий будинок в селі Шевченки Кобеляцького району Полтавської області по вулиці Молодіжній,27, який належить продавцю на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданий Дашківською сільською радою Кобеляцького району Полтавської області 15.11.2000 року за № 1828 і зареєстрованого в Кременчуцькому БТІ в реєстровій книзі № 2 під реєстровим № 256. Даний договір купівлі-продажу зареєстрований 05 лютого 2001 року в Кременчуцькому міжміському бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності на [PERSON] в реєстрову книгу № 2 під № 256 (а.с.7). Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР, що діяла на час виникнення правовідносин, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Статтею 15 ЗУ «Про товарну біржу», що діяла на момент виникнення правовідносин, угоди, зареєстровані на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню. 08.04.2005 року [PERSON] помер (а.с.22). В зв`язку з смертю [PERSON] немає можливості здійснити нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу будинку. Спадкоємцем на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] є [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] та не заперечує проти визнання вище зазначеного договору дійсним та визнання за [PERSON] права власності на домоволодіння. Згідно ч.2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч.1 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Враховуючи вище викладене, слід визнати договір купівлі-продажу, укладений 19 січня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] дійсним та визнати за останнім право власності на майно, визначене в даному договорі.

Outcome: approved