Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просить визнати за ним право на завершення процедури приватизації та здійснення державної реєстрації земельної ділянки, розташованої в с. Глоди Диканського району Полтавської області. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що він після смерті свого батька [PERSON] , як спадкоємець за законом, прийняв спадщину. Однак, за життя нині померлий батько не встиг завершити процедуру приватизації земельної ділянки площею 0,1195 га, розташованої в с. Глоди Диканського району Полтавської області, а саме не здійснив реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно. Вказуючи на те, що через відсутність реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація про належність вказаної вище земельної ділянки померлому батьку [PERSON] , останній позбавлений можливості нотаріально оформити свої спадкові права на неї, позивач звернувся до суду з позовом про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування. В підготовчому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Петренко В.П. позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити з підстав зазначених у позові. Відповідач Стасівська сільська рада Диканського району Полтавської області - в підготовче засідання не з`явився, а до суду подав відзив на позов у якому вказав, що позовні вимоги позивача визнанні повністю, заперечення проти задоволення позову відсутні, а також просив справу розглянути у відсутність його представника. Враховуючи те, що відповідачем було подано відзив на позов, у якому він зазначив про визнання позову, його визнання позову не суперечить закону та не порушує права та свободи, інтереси інших осіб, судом розгляд справи по суті було проведено в підготовчому судовому засіданні з ухваленням рішення, що передбачено ч. 3\~ст. 200 КК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі належні та допустимі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується належно завіреною копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03.02.2017. За життя [PERSON] рішенням від 30.10.2014 Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області надано дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення у власність йому земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,12 га в межах с. Глоди Диканського району Полтавської області. Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, нині померлим [PERSON] виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площа якої 0,1195 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в с. Глоди, та визначено межі такої земельної ділянки. В подальшому, 27.01.2017 рішенням Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області затверджено вказаний вище проект землеустрою, встановлено кадастровий номер цієї земельної ділянки - 5321084903:03:001:0038 та передано таку безоплатно у власність нині померлому [PERSON] . Крім цього, даним рішенням зобов`язано [PERSON] провести Державну реєстрацію права на земельну ділянку у встановленому законом порядку. Згідно з п.10\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~відповідно до\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 вказаної постанови у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з роз`ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до\~статті 1225 ЦК\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до\~ст. 125 ЗК\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до\~ст. 1216 ЦК\~не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1\~розділу X «Перехідні положення» ЗК. Статтею 1216 ЦК України\~визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). В той же час, відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 1\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі\~ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації. Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до\~Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації (ч. 3\~ст. 116 ЗК). Визнається правильною практика судів, які задовольняють вимоги спадкоємців, що звернулися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця. Однак, як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, останнім не посвідчено у встановленому законом своє право власності на земельну ділянку за кадастровим номером 5321084903:03:001:0038. Нині померлий [PERSON] є батьком [PERSON] - позивача по справі, що підтверджено належно завіреною копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.10.1971 року, а тому у відповідності до\~ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги після смерті батька. Позивач по справі [PERSON] у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] та отримав відповідні свідоцтва про право на спадщину на належне йому майно. Однак, свідоцтво про право на спадщину на спірну земельну ділянку не видавалося, оскільки відсутня інформація про належність спадкового майна померлому [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Таким чином, дослідивши матеріали справи, як кожен окремо, так і їх в сукупності, беручи до уваги те, що позивач, як спадкоємець за законом першої черги, прийняв спадщину після смерті батька, проте останній за життя не встиг завершити процедуру приватизації спірної земельної ділянки, а тому дана земельна ділянка як об`єкт права власності не увійшла до спадкової маси і на неї в порядку спадкування не може бути набуте право власності, однак до спадкоємців, згідно чинного законодавства, переходять наявні у спадкодавця майнові права, а в даному випадку і право на безоплатне отримання у власність вказаної земельної ділянки, яке його батько набув при житті, зокрема, і право на завершення розпочатої ним процедури приватизації вказаної земельної ділянки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved