Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про усунення перешкод участі у спілкуванні з дитиною та встановлення способу участі у її вихованні та у спілкуванні з нею. З урахуванням заяви про уточнення свого позову, просив усунути йому перешкоди у спілкуванні з дитиною - сином [PERSON] ,2015 р.н., встановити наступний графік його спілкування з малолітнім сином : дозволити йому проводити час разом з сином у вигляді побачень до досягнення дитиною 8-річного віку кожну другу і четверту суботу і неділю, кожного місяця з 17 до 19 годин в присутності матері, після досягнення дитиною 8 річного віку кожну другу і четверту суботу і неділю, кожного місяця з 18 до 20 годин без присутності матері, до досягнення дитиною 8 річного віку кожен вівторок, кожного місяця з 17 до 19 годин в присутності матері, після досягнення дитиною 8 річного віку кожен вівторок, кожного місяця з 18 до 20 годин без присутності матері; дозволити йому проводити час разом з сином у вигляді побачень в день народження сина [INFO] кожного року до досягнення дитиною 8 річного віку з 10 до 13 годин в присутності матері, після досягнення дитиною 8 річного віку з 10 до 15 годин без присутності матері (за умови, що дане побачення не призведе до порушення навчального процесу); а також у вигляді побачень у встановлені законом святкові дні кожного року до досягнення дитиною 8 річного віку з 10 до 13 годин в присутності матері, після досягнення дитиною 8 річного віку з 10 до 15 годин без присутності матері матері (за умови, що дане побачення не призведе до порушення навчального процесу). Зазначає, що оскільки відповідачка не дає можливості бачитись йому з сином практично з самого народження та чинить перешкоди, він змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суму м. Києва від 13.06.2017 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про день та час розгляду справи. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд визначити графік зустрічей батька з дитиною, який зазначено у позовній заяві та в заяві про уточнення вимог позову. Відповідачка в судових засіданнях позовні вимоги визнавала частково, зазначила про те, що відповідач взагалі ніколи не бачив свого сина та не цікавився ним, тому такий графік, який просить визначити позивач не буде відповідати інтересам дитини. В останнє судове засідання відповідачка та її представник не з`явилися, направили до суду заяву, в якій просили визначити графік, що зазначений у висновку Служби у справах дітей Деснянської РДА. Представник третьої особи - Служби у справах дітей та сімї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, надіславши до суду листа з проханням проводити судовий розгляд без участі представника. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Суд, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, вислухавши учасників справи, виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов висновку про часткове задоволення позову, з таких підстав. Судом встановлені та підтвердженні матеріалами справи наступні факти та їм правовідносини. Шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано шлюб 03.04.2017 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Малолітній після розлучення залишився проживати з матір`ю. Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що з вересня 2015 року, у період вагітності відповідачки між сторонами у справі були фактично припинені шлюбні стосунки і вони почали проживати окремо ще до розірвання шлюбу. Позивач, зазначаючи, що відповідачка перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною, звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з вищезазначеним позовом. Відповідачка, посилалася на те, що позивач самоусунувся від виховання та утримання дитини, ніколи її не бачив від дня її народження. Службою у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації до суду наданий письмовий висновок про участь батька у вихованні малолітньої дитини № 102/02/38-1022 від 15.01.2021 щодо доцільності встановлення графіку спілкування батька з малолітнім сином, відповідно до якого, враховуючи вік та інтереси дитини, її бажання,

Outcome: partial