Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем 10 травня 1997 року укладено шлюб, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 247, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало фактичне припинення шлюбно-сімейних відносин та різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше спільне життя не можливо. Позивач в судове засідання не з'явився. 10.11.2014 року від представника позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, в якій він підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Крім того, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечував проти такого вирішення справи. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що 10 травня 1997 року сторони у справі уклали шлюб, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 247 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER]. Від шлюбу мають дитину - [PERSON]. Сімейне життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують, домашнього господарства не ведуть. У позовній заяві позивач зазначає, що спорів майнового характеру між подружжям немає. Місце проживання дитини - [PERSON] між сторонами узгоджено, дитина проживатиме з матір'ю. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стало непорозуміння між подружжям, яке призвело до втрати взаємних почуттів, в результаті чого подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї стало неможливим. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд вважає можливим розірвати шлюб між позивачем та відповідачкою, оскільки подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї не можливе. Відповідно до ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд покладає на відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved