Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 10000 гривень щомісячно, починаючи з 01.10.2020року і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від батьківського обов`язку утримувати дитину, участі у матеріальному забезпеченні дитини не бере, інших дітей\~чи непрацездатних\~батьків на\~його утриманні\~не має,\~отримує доходи\~за кордоном,\~працює в\~Республіці Франція,\~а тому\~вважає,\~що може\~виділяти на\~утримання дитини\~10000грн.,\~ а вона неспроможна самостійно забезпечувати дитину усім необхідним, є інвалідом 3-ої групи, окрім того дитина хворіє, потребує лікування, обстежень, на що витрачаються не малі грошові кошти. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] , в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечив щодо стягнення з відповідача [PERSON] аліментів у межах 3000-4000 грн. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до частково задоволення з наступних підстав: \~ \~ \~ \~05.07.2007\~року \~між сторонами\~ [PERSON] \~ та\~ [PERSON] \~було укладено шлюб, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 19.05.2017року. У шлюбі [INFO] народився син [PERSON] . Відповідно до довідки ТзОВ «МЖК ІрЛАГА» від 22.03.2021року №17 дитина [PERSON] зареєстрований та проживає разом із матір`ю [PERSON] по [ADDRESS] . Як вбачається із довідки до акту огляду МСЕК [PERSON] є інвалідом 3-ої групи довічно, перебуває на обліку в Тернопільському об`єднаному управлінні ПФУ Тернопільської області і отримує пенсію по інвалідності 2100грн. Згідно довідки Тернопільської школи І-ІІІ ступенів №29 з поглибленим вивченням іноземних мов Тернопільської міської ради Тернопільської області від 05.03.2021року №14 [PERSON] навчається у 4-В класі Тернопільської школи І-ІІІ ступенів №29 з поглибленим вивченням іноземних мов Тернопільської міської ради Тернопільської області. Як вбачається із копії виписки з історії хвороби [PERSON] № 1111 С, копії виписки епікризу з медичної картки № 10403 [PERSON] , копії виписки з медичної картки № 1263 від 23.02.2021 року [PERSON] , копії медичного консультативного висновку від 15.03.2021 року [PERSON] , копії медичних виписок УЗД дитини від 06.02.2021 року, [PERSON] , починаючи з народження діагностовано: Гіперметропія середнього ступеня; Складний гіперметропічний астегматизм; Амбліопія слабкого ступеня обох очей; Гіпертрофія піднебінних мегдаликів та аденоїди 2-го ступеня; Додаткова хорда в лівому шлуночку в серці; Функціональний розлад жовчного міхура за гіпотонічним типом; Синдром подразненого кишечника; Алергіяний дерматит незясованої етіології; Перекрут і некроз підвіски правого яєчка. Також позивачем [PERSON] надано копію лабораторного проведення аналізів дитини [PERSON] від 09.03.2021 року та чек на суму 690 грн.; копія \~ \~ \~ \~ лабораторного проведення аналізів дитини від 13.03.2021 року та чек про сплату на суму 150 грн.; оригінали фіскальних чеків відповідно до курсу плеоптичного лікування очей дитини [PERSON] на загальну суму 2 680 грн.; висновок спеціаліста від 15.04.2021 р.; фіскальний чек на суму 656 грн. від 08.06.2021 року - згідно рецепту на придбання окулярів [PERSON] ; оригінал фіскального чеку на дослідження аналізу крові на алергени дитини [PERSON] на загальну суму 3 540 грн. від 01.06.2021 року; оригінал фіскального чеку від 01.06.2021 року щодо дослідження крові дитини [PERSON] на загальну суму 250 грн.; оригінали фіскальних чеків за оплату реабілітації сина [PERSON] ,2011 р.н. на суми: 420 грн., 250 грн., 250 грн., 450 грн., 300 грн., 420 грн., 250 грн., в центрі фізичної реабілітації Актив Лайф; оригінал рахунку на оплату № 20 реабілітації [PERSON] на суму2200 грн.; оригінал довідки на реабілітацію дитини; оригінал чеку на купівлю дитині ліків від 21.08.2021 рокуна загальну суму 567,60 грн.; оригінал чеку про сплату за путівку-оздоровлення до Єгипту за сина [PERSON] в сумі 12 000 грн. та ваучер; копія чеку на придбання квитка для дитини до аеропорту на суму 646 грн. 12.07.2021 [PERSON] в м.Париж Французької Республіки до Прикордонної служби України надано заяву про дозвіл на перетин кордону дитиною [PERSON] в супроводі матері [PERSON] , заява завірена секретарем з консульських питань Посольства України у Французькій республіці. Відповідно до Підтвердження ділових поїздок наданого роботодавцем Анжела Заньє 30.10.2020року Фурке, [PERSON] підтверджено пересування особи для виконання професійної діяльності: будівельний майданчик на острові Франс. Як вбачається із інформації наданої Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України за період з 01.01.2017року по 01.03.2021 року [PERSON] періодично здійснював перетинання державного кордону. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 статті 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від встановленого ст.180 Сімейного кодексу України обов`язку щодо належного утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] достатнього для його гармонійного розвитку. Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно частиною\~другою статті\~182\~СК України,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не заперечує щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 3000-4000грн., крім того, суд бере до уваги, що дитина хворіє, а [PERSON] є працездатного віку, отримує дохід за межами України в Республіці Франція, тривалий час продовжує проживати у в країні ЄС з високими стандартами перебування, а відтак в змозі фінансово себе забезпечити на умовах держави з рівнем ВВП в 5 разів вищим, ніж в Україні, будь-яких доказів, що за станом здоров`я чи матеріальним становищем він не може виконувати своїх обов`язків щодо утримання дитини не здобуто. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, необхідність забезпечення прав малолітнього сина сторін на рівень життя, достатній для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, беручи до уваги те, що обов`язок щодо утримання дітей покладається рівною мірою на обох батьків, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дати звернення до суду, і до досягнення дитиною повноліття. За вимогами ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: partial