Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій просив: - розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 19 червня 2010 року. В обґрунтування своїх вимог вказав, що 19 червня 2010 року між ними було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу є те, що мають різні характери, погляди на життя та сім'ю. Зазначає, що подружні стосунки не підтримують з серпня 2017 року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Судові витрати просив не стягувати з відповідача. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19.03.2019 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 11.04.2019 р. о 09:00 годині. Сторони по справі у підготовче засідання не з'явилися, про час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі. Відповідач також надала заяву, згідно якої просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою у судове засідання учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося та розгляд справи відбувся на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає приписам ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 89, 263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 червня 2010 року сторони зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 120, та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER]. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] р.н. та [PERSON], [INFO] р.н., які проживають з відповідачкою [PERSON] Мета подальшого спільного життя подружжя та збереження родини відсутня. Стаття 21 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України. Статтею 110 Сімейного Кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На вимогу ст. 111 Сімейного Кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач та відповідач однією сімєю не проживають, шлюбних стосунків не підтримують з серпня 2017 року, спільного господарства не ведуть, суперечки щодо розподілу спільного майна подружжя у сторін на даний час не має. Суд приймає до уваги те, що позивач позов про розірвання шлюбу підтримав, а відповідач визнала позов і не заперечує проти розірвання шлюбу. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки між сторонами втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя. Таким чином, заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, а шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Судові витрат позивач просив залишити за ним та не стягувати з відповідачки. На підставі викладеного і

Outcome: approved