Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом [PERSON] про виділ часток із майна, яке знаходиться у спільній частковій власності в окремі одиниці та припинення права спільної часткової власності. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що позивач та відповідач набули право спільної часткової власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки з кадастровими номерами 5321683800:00:001:0123 площею 3,00 га та 5321683800:00:001:0558 площею 1,56 га, які знаходяться на території Попівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, частка власності кожного із співвласників становить Ѕ частки. На даний час позивач бажає реалізувати своє право на виділ внатурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, але не може цього зробити, тому що не спілкується з [PERSON] та не володіє жодною інформацією про його місце проживання або місце перебування, тому вимушений був звернутися до суду. У судове засідання сторони не з`явилися, будучи належним чином повідомленими, про дату, час та місце судового розгляду. Позивач направив до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач направив до суду заяву у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі і не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові заяви сторін по суті справи, а також зібрані у справі докази, надавши оцінку доказам в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 травня 2010 року, зареєстрованого у реєстрі за №1190, виданого державним нотаріусом Карлівської державної нотаріальної контори Полтавської області Яковлєвою С.А., [PERSON] належить Ѕ частина земельної ділянки площею 3,00 гектарів, переданої у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Попівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, що належала його померлому батькові [PERSON] (а.с.7). Друга частина земельної ділянки належить іншому синові - [PERSON] . Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, вказаній земельній ділянці присвоєно кадастровий №5321683800:00:001:0123 (а.с.9-10). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 травня 2010 року, зареєстрованого у реєстрі за №1201, виданого державним нотаріусом Карлівської державної нотаріальної контори Полтавської області Яковлєвою С.А., [PERSON] належить Ѕ частина земельної ділянки площею 1,56 гектарів, переданої у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Попівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, що належала його померлому батькові [PERSON] (а.с.8). Друга частина земельної ділянки належить іншому синові - [PERSON] . Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, вказаній земельній ділянці присвоєно кадастровий №5321683800:00:001:1558 (а.с.11-12). Право спільної часткової власності на вказані земельні ділянки також підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.13-14). Згідно ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 статті 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до с.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (ч.3 ст.364 ЦК України). Згідно з частинами 1-3 статті 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Далі судом встановлено, що домовленість щодо виділу в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності сторонами не досягнута у зв`язку з чим позивач вимушений був звернутися до суду за захистом своїх прав. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved