Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 03.02.1999 року померла його рідна тітка [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,06 умовних кадастрових гектара, розташованої на території Богоявленської сільської ради Марїнського району Донецької області. За життя його тітки він із своїм батьком піклувалися про тітку, допомагали грошима, забезпечували медичний догляд та піклування, робили ремонт у хаті. Коли тітка померла, вони з батьком провели похорон та помини, за власні кошти встановили памятник на сільському кладовищі, тобто на день смерті його тітки, вони мешкали разом з нею та доглядали її. Оскільки інших рідних у тітки не було, то батько позивача фактично прийняв спадщину після смерті своєї сестри шляхом проживання з нею на момент її смерті. Однак, за життя померла [PERSON] не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку. 12.08.2013 року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті позивач звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, однак дізнався, що батько не переоформив на себе земельну ділянку, яка належала його померлій сестрі [PERSON]. При зверненні до нотаріальної контори позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропущений строк звернення. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно померлого. Крім того, просить визнати за ним право власності на кошти у вигляді недоотриманих грошей за оренду земельного паю та зобовязати керівництво агрофірми «Агротіс» виплатити йому грошові кошти за оренду земельного паю, який належав померлій [PERSON]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву з проханням справу розглянути в його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 03.02.1999 року в Марїнському районі Донецької області у віці 68 років. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 12.08.2013 року у селі Богоявленка Марїнського району Донецької області у віці 87 років. Згідно копії свідоцтва про народження, 01.08.1953 року народився [PERSON], батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки № 1206/02-26, виданою виконкомом Богоявленської сільської ради Марїнського району Донецької області, племінник [PERSON] та брат [PERSON] провели поховання [PERSON], яка померла 03.02.1999 року. Згідно листа від 13.05.2016 року Управління Держгеокадастру у Марїнському району Донецької області, [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0186005 по колишній Агрофірмі ім. Кірова на території Богоявленської сільської ради, виданий Марїнською районною державною адміністрацією 22.07.1996 року, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 3438. Згідно архівної земельно-кадастрової документації інформація щодо зареєстрованих до 01.01.2013 року документів, що посвідчують право власності на імя гр. [PERSON] на вищезазначену земельну ділянку, в Управлінні відсутня. Станом на 01.01.2016 року розмір земельної ділянки частки (паю) по колишній Агрофірми ім. Кірова складає 5,06 умовних кадастрових гектара, вартість якої становить 168233,92 грн. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкодавця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Викладені обставини дають суду підстави для визнання за позивачем права власності на майно померлого. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 3, 7, 82, 215 ЦПК України, ст.ст. 1261, 1268, 1278, ЦК України, суд

Outcome: approved