overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 30 жовтня 2004 року померла його рідний дядько [PERSON]. Після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 5,37 га, який розташований на території [PERSON] сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. Позивач зазначив, що за життя на випадок смерті спадкодавець не склав заповіт. Позивач стверджує, що він являється єдиним спадкоємцем померлого за правом представлення свого батька. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] немає. Після смерті рідного дядька, враховуючи відсутність родичів будь-якого споріднення, позивач здійснив його поховання та всі панахидні процедури. \~ \~ \~ \~Відповідач визнав позов у повному обсязі, надіславши до суду відповідну заяву. \~ \~ \~ \~29 червня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~23 жовтня 2018 року закінчено паідготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. \~ \~ \~ \~Позов підлягає задоволенню з енаступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Відповідно до абзацу 7 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 30 жовтня 2004 року помер спадкодавець [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 5,37 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області (а.с. 8, 10). \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом за правом представлення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач визнав, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин. \~ \~ \~ \~Позивач не відмовлявся від прийняття спадщини в порядку, передбаченому статтею 1273 ЦК України, тому право позивача підлягає судовому захисту шляхом визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 30 квітня 2014 року відповідач [PERSON] позичила у нього гроші в сумі 400 доларів США на строк до 24 листопада 2014 року і порушила зобовязання. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до статті 1046, частини 2 статті 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що дійсно 30 квітня 2014 року між [PERSON] і [PERSON] укладено договір позики, відповідно якого позичальник [PERSON] отримала в борг від позикодавця [PERSON] гроші в сумі 400 доларів США до 24 листопада 2014 року, що підтверджується розпискою (а.с. 19). Відповідач [PERSON] порушила умови укладено договору і не повернула суму боргу у встановлені строки, тому відповідно вимог частини 1 статті 1050 ЦК України є законні підстави для стягнення з відповідача суми боргу в судовому порядку. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-63цс13 від 18.09.2013 року письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладання договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Відповідач не надала суду письмові докази, які підтверджують факт не отримання нею грошей, або повернення позики, що підтверджує факт порушення зобовязання. Відповідно до частини 1 статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Відповідно до роздруківки банківської установи про встановлення курсу купівлі-продажу іноземної валюти за гривню, станом на 27 квітня 2015 року курс долара США до гривні складав: за 100 доларів США 2245.1630 гривень. Таким чином, розмір заборгованості за договором позики становить: 400 доларів США х 22,451630 = 8980 гривень 65 копійок. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 3 січня 2007 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку № 319 площею 7,03 га, яка розташована на території Мануйлівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. Позивач зазначив, що у звязку з втратою оригіналу державного акта на право власності на земельну ділянку, він не має змоги оформити спадщину у встановленому порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно 3 січня 2007 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку № 319 площею 7,03 га, яка розташована на території Мануйлівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області (а.с. 4, 6). За життя громадянка [PERSON] склала заповіт, яким спірну земельну ділянку заповіла позивачеві [PERSON] (а.с. 5). Нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку (а.с. 9). Між тим, відповідно до положень статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Тому, порушене право позивача на спадщину підлягає судовому захисту.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 5 жовтня 2012 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку. Позивач зазначив, що нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини сторін урегульовано: статтею 1216 ЦК України, відповідно якій спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); статтею 1218 ЦК України, відповідно якій до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; частиною 3 статті 1296 ЦК України, відповідно якій відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження позивача [PERSON], його матірю записана [PERSON] (а.с. 5). 05 жовтня 2012 року [PERSON] померла (а.с. 10). Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку № 271 площею 4,47 га, яка розташована на території Маловисківської міської ради Кіровоградської області, що підтверджується належними довідками (а.с. 14). Позивач [PERSON], як син померлої, є спадкоємцем першої черги за законом після смерті спадкодавця [PERSON], який прийняв спадщину у встановленому порядку, що підтверджується матеріалами спадкової справи (а.с. 28). Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на втрату правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно (а.с. 13). Проте, вирішуючи спір, відповідно до приписів статті 1218, частини 3 статті 1296 ЦК України, відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, не позбавляє спадкоємця права на спадщину, тому право позивача на спадкове майно підлягає судовому захисту шляхом визнання права власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 6 листопада 2015 року між сторонами зареєстровано шлюб. Позивач зазначив, що одруження виявилось невдалим, між сторонами виникали сварки та непорозуміння, внаслідок яких позивач дійшов висновку про неможливість проживати з відповідачем однією сімєю. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що дійсно 06 листопада 2015 року між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджується копією відповідного свідоцтва. З письмової заяви позивача вбачається, що можливість збереження сімї втрачена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 8 квітня 2016 року відповідач [PERSON] позичила у нього гроші в сумі 800 доларів США під 4% щомісячно на строк до 10 серпня 2016 року та порушила зобовязання. \~ \~ \~ \~Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 1046, частини 2 статті 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 8 квітня 2016 року між [PERSON] і [PERSON] укладено договір позики, відповідно якого позичальник [PERSON] отримала в борг від позикодавця [PERSON] гроші в сумі 800 доларів США до 10 серпня 2016 року, що підтверджується розпискою (а.с. 6). \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] порушила умови укладено договору і не повернула суму боргу у встановлені строки, тому відповідно вимог частини 1 статті 1050 ЦК України є законні підстави для стягнення з відповідача суми боргу в судовому порядку. \~ \~ \~ \~Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-63цс13 від 18.09.2013 року письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладання договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. \~ \~ \~ \~Відповідач не надала суду письмові докази, які підтверджують факт не отримання нею грошей, або повернення позики, що підтверджує факт порушення зобовязання. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 1 статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. \~ \~ \~ \~Відповідно до роздруківки банківської установи про встановлення курсу купівлі-продажу іноземної валюти за гривню, станом на 15 лютого 2018 року курс долара США до гривні складав: за 100 доларів США 2665 гривень. \~ \~ \~ \~ Таким чином, розмір заборгованості за договором позики становить: 800 доларів США х 2665 = 21320 гривень. \~ \~ \~ \~Відповідно до розписки позика була надана під 4 % щомісячно, тобто 800 долара х 4% = 32 долари в місяць. \~ \~ \~ \~Заборгованість по відсоткам на 8 лютого 2018 року становить: 32 долара х 22 місяці = 704 долари, що в національній валюті становить: 704 х 26,55 = 18761 гривень. \~ \~ \~ \~Всього борг за договором позики станом на 23 лютого 2018 року становить 40081,60 гривні. \~ \~ \~ \~Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 8 червня 2016 року померла громадянка [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Енгельса, 58 в с. Хмельове Маловисківського району. Позивач зазначив, що за життя на випадок смерті спадкодавець склала заповіт, згідно якого даний будинок заповіла позивачеві. Позивач стверджує, що з поважних причин пропустив строк на подання заяви про прийняття спадщини. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до абзацу 7 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від зо травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що відповідач визнав позов у повному обсязі, надіславши до суду відповідну заяву. 08 червня 2016 року померла спадкодавець [PERSON], після смерті якої після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Енгельса, 58 в с. Хмельове Маловисківського району Кіровоградської області (а.с. 8, 9). Позивач [PERSON] спадкоємцем за заповітом (а.с. 9). Позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, що підтверджується медичними довідками. Матеріалами справи підтверджується, що позивач не відмовлявся від прийняття спадщини в порядку, передбаченому статтею 1273 ЦК України, тому право позивача підлягає судовому захисту шляхом визначення додаткового строку, достатнього для подання заяв про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] в с. Малий Березний Закарпатської області померла його мати [PERSON] . [INFO] помер його батько [PERSON] . За час свого життя мати була власником житлового будинку [ADDRESS] . У зв`язку зі смертю матері відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку в [ADDRESS] . Позивач зазначає у позові, що відносно матері він є спадкоємцем 1-ї черги спадкування за законом. У зв`язку з тим, що він багато хворів не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, а тому позивач просить суд визначити йому додатковий строк, тривалістю у три місяці для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак до суду надійшла заява, в якій позивач просить розглянути справу без його участі, позов підтримує повністю. Представник Дубриницької сільської ради Ужгородського району в судове засідання також не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що батько позивача [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . А мати позивача [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . З копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , вбачається, що в графі «батько» вказано [PERSON] , а у графі мати вказано [PERSON] . З копії Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що власником будинку [ADDRESS] є [PERSON] . Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позивачем пропущено строк звернення із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, а тому заявлений позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого спадщину прийняв син [PERSON]. Не отримавши свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] помер [INFO]. Позивач, як племінник померлого, вважає себе спадкоємцем за законом після смерті рідного дядька на спадщину у вигляді земельної ділянки площею 4,61 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Паліївської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. Позивач зазначив, що нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що у зв'язку з відсутністю дати видачі державного акту та реєстрації у Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судом встановлено, що дійсно [INFO] помер [PERSON] (а.с. 4). Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку [NUMBER] площею 4,61 га, яка розташована на території Паліївської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області (а.с. 6). Як вбачається з постанови нотаріуса, після смерті [PERSON] спадщину прийняв син [PERSON], який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 7-8). [INFO] помер [PERSON] (а.с. 5). Нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на відсутність дати видачі державного акту та реєстрації у Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі (а.с. 7-8). Тому, право позивача на спадщину підлягає судовому захисту.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті батька відкрилась спадщина на два житлові будинки з надвірними будівлями, які розташовані за такими адресами: перший - у [ADDRESS], другий - у [ADDRESS]. Позивач зазначив, що на спадкове майно не зареєстровано право власності, що позбавляє можливості оформити спадщину у встановленому порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно [INFO] помер спадкодавець [PERSON] (а.с. 18). Після його смерті відкрилась спадщина на два житлові будинки з надвірними будівлями: перший - у [ADDRESS], другий - у [ADDRESS] (а.с. 11-15, 19-22). Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги прав та обов'язків померлого, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). На день пред'явлення позову не виявлено інших спадкоємців померлого [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи № 287/2015. Судом встановлено, що дійсно на спірні житлові будинки не зареєстровано право власності спадкодавця [PERSON], що підтверджується архівною довідкою (а.с. 16). Щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на жилі будинки, нотаріус відмовила з посиланням на те, що відсутні правовстановлюючі документи і право власності не зареєстровано за спадкодавцем (а.с. 25). Між тим, відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідач визнав позов у повному обсязі. Тому, право позивача на спадкове майно підлягає судовому захисту шляхом визнання права власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташовано в [ADDRESS]. Позивач зазначив, що за життя батько склав заповіт, яким заповів даний будинок в рівних частках позивачеві та онуці [PERSON], яка відмовилась від спадщини. Позивач вказав, що звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але отримав відмову з посиланням на те, що відсутній правовстановлюючий документ на спірний будинок. Відповідач визнав позов у повному обсязі, надіславши до суду відповідну заяву. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судом встановлено, що [INFO] помер спадкодавець [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, які розташовані в [ADDRESS] (а.с. 9-11). 22 лютого 2012 року за життя спадкодавець [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів у рівних частках [PERSON] і [PERSON] (а.с. 15). Позивач [PERSON] прийняв спадщину у встановленому порядку, а спадкоємець [PERSON] відмовилась від спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок (а.с. 18). Тому, право позивача на спадщину підлягає судовому захисту.

Outcome: approved