Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дружину, яка здійснює догляд за дитиною-інвалідом, в якому просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на своє утримання як особи, що здійснює догляд за дитиною-інвалідом в розмірі 2000,00 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу у них народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу, діти проживають з позивачем, а відповідач частково приймає участь у справах сім`ї. Позивач неодноразово зверталась до відповідача з проханням постійної допомоги, але останній ніяк не реагує, а тому позивач змушена звернутись до суду. Оскільки син [PERSON] є дитиною з інвалідністю та потребує постійного догляду, позивач опікується ним та позбавлена можливості працювати. Позивач вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на неї, як дружину, з якою проживає дитина, оскільки останній працездатний та має можливість працювати, а її матеріальне становище є вкрай нужденним, оскільки позбавлена можливості одержання будь-якого додаткового джерела доходу, окрім соціальних виплат по догляду за дитиною. Ухвалою суду від 26 червня 2020р. відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. 13.10.2020р. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти встановленого позивачем розміру стягнення з нього аліментів на її утримання в розмірі 2000,00 грн. При цьому, не заперечував проти стягнення аліментів в розмірі 500,00 грн. Позивач в судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що згоден сплачувати аліменти в розмірі 500,00 грн. та просить врахувати, що на його утриманні також перебуває малолітня донька та син дружини. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21.08.2018р. розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 12.01.2013р. (а.с.7-8,9) Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.5) Відповідно до ст. 88 СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. За таких обставин, право матері на отримання аліментів від батька дитини виникає у разі, якщо вона проживає з дитиною-інвалідом; дитина не може обходитися без постійного стороннього догляду; матір опікується нею; другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Суд звертає увагу, що позивачем не надано доказів, які б свідчили, що дитина не може обходитись без постійного стороннього догляду. Однак, враховуючи, що в судовому засіданні відповідач зазначив, що має змогу надавати матеріальну допомогу позивачу в розмірі 500,00 грн. та не заперечував факт опікування позивачем сина та проживання його з позивачем, суд дійшов висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 500,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial