overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення страхового відшкодування в розмірі 22 944,19 гривень, інфляційних втрат і трьох відсотків річних в розмірі 1 258,54 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.04.2019р. сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «HONDA ACCORD» д.н. [NUMBER] під керуванням дружини позивача та автомобіля «Skoda Fabia» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Солом`янського районного суду м.Києва від 03.06.2019 р. у справі №760/12480/19 [PERSON] визнаний винним у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Skoda Fabia» д.н. [NUMBER] була застрахована ПрАТ «СК «Євроінс Україна» - надалі ПрАТ «СК «Євроінс Україна». Позивач посилається на те, що він 22 квітня 2019 року повідомив Страхову компанію про дорожньо-транспортну пригоду, а в подальшому подав заяву про виплату страхового відшкодування, після чого, відповідач виплатив страхове відшкодування у розмірі 15 671,53 гривень. Позивач, не погоджуючись з розміром страхового відшкодування виплаченого відповідачем, а саме вважаючи що оцінена відповідачем шкода не відповідає дійсності та проведена не уповноваженою на це особою, звернувся до експерта з метою оцінки реальної шкоди. Відповідно Висновку №91/19 автотоварознавчої експертизи по заяві позивача реальний збиток заподіяний позивачу складає 48 738,86 гривень. Враховуючи, те що відповідачем відшкодовано лище частину збитків, позивач просить стягнути різницю між вартістю збитків відповідно до Висновку №91/19 автотоварознавчої експертизи та вже сплаченими грошовими коштами з урахуванням франшизи, та ПДВ, у розмірі 22 944,19 гривень. Додатково позивач,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача - Приватного підприємства «Оригінал» з вимогами про визнання права власності на нежитлову будівлю складу, що по вулиці Б.Хмельницького, буд №56 «и» у м. Зборів Тернопільської області. Позивач позовні вимоги підтримує посилаючись на те, що він є засновником та учасником ПП «Оригінал». Після прийняття рішення про ліквідацію підприємства, вказане приміщення вище було передано йому і він звернувся до державного реєстратора з наміром зареєструвати своє право власності. Однак у здійсненні державної реєстрації йому відмовлено. Просить визнати за ним права власності на нежитлову будівлю складу, що по вулиці Б.Хмельницького, буд №56 «и» у місті Зборів Тернопільської області. Представник відповідача надав заяву, згідно якої позов визнає, не заперечує факту належної передачі приміщення позивачу у звязку з повною ліквідацією підприємства. Дослідивши матеріали справи встановив, що згідно реєстраційного посвідчення Зборівського РБТІ, склад № 1, який розташований по вулиці Б.Хмельницького, буд №56 м. Зборів Тернопільської області належить Торгово закупівельному підприємству «Оригінал» на праві приватної власності. У 2005 році назву Малого торгово закупівельного підприємства «Оригінал» змінено на Приватне підприємство «Оригінал», що засвідчує статут підприємства. Рішенням Зборівської міської ради від 27 березня 2017 року № 16 склад, який розташований по вулиці Б.Хмельницького м. Зборів Тернопільської області присвоєно адресний номер «56и». 16 травня 2017 році вирішено припинити діяльність ПП «Оригінал», шляхом проведення ліквідації, згідно Протоколу № 1 зборів засновника від 16.05.2017 року . Позивач є засновником та учасником ПП «Оригінал» В силу ч.12 ст. 111 ЦК України майно юридичної особи, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, передається учасникам юридичної особи, якщо інше не встановлено установчими документами юридичної особи або законом. На момент припинення діяльності ПП «Оригінал» вартість складу складає 62800 гривень. Відповідно до акту прийому передачі нерухомого майна від 17 травня 2017 року , нежитлову будівлю склад, що по вулиці Б.Хмельницького, буд №56 «и» у м. Зборів Тернопільської області передано позивачу. Позивач звернувся до державного реєстратора, однак у здійсненні державної реєстрації права власності на майно йому відмовлено у звязку з опискою і розбіжностями в назві та коді юридичної особи у реєстраційних та правовстановлюючих документах. Оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ст. 328 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є учасником та засновником ПП «Оригінал», майно ліквідованого підприємства передано йому відповідно до вимог закону, він правомірно набув право власності на приміщення, однак у державній реєстрації йому відмовлено, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його права власності на самочинно будівництво. Позивач посилається на те, що на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24 грудня 2002 року у його приватній власності перебуває земельна ділянка на території Шпилівської сільської ради площею 0,2 га, яка призначена для комерційного використання, що підтверджується Державним актом на права власності на землю серії [NUMBER]. Зазначена земельна ділянка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В подальшому, в період з 2003 по 2010 роки на цій земельній ділянці позивачем було побудовано кафе-бар «[INFO]». Будівництво було здійснене без виконання проектних робіт, тобто без належно затвердженого проекту. В зв'язку із здійсненням позивачем будівництва магазину без належного затвердженого проекту. Тому позивач просить визнати за ним право власності на виробничій будинок - кафе-бар який знаходиться в [ADDRESS]. У судове засідання позивач не з'явився, про день і час слухання справи повідомлений вчасно. Написав заяву про те, що позов підтримує, просить справу розглядати без його участі. Відповідач - представник Шпилівської сільської ради - до суду не з*явився. Надіслали заяву, у якій позов визнають і просять розглянути без їх представника. Третя особа - головний архітектор Іванківського району Буряк І.А. - у попереднє судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи повідомлений вчасно, Написав листа про те, що просить справу розглядати без його участі. Судом встановлено, що згідно державного акту на право власності на землю [NUMBER] від 03.07.2003 року являється [PERSON] Відповідно до ст. 376 ч.1 ЦК України «житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно оформленого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Ст. 376 ч. 5 ЦК України передбачає, що на вимогу власника ( користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Як вбачається з матеріалів справи Шпилівська сільська рада виділила земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 0,2000 га., позивачем отримано Державний акт про право приватної власності на землю, та визнаючи позовні вимоги позивача, селищна рада, не заперечує проти узаконення зазначеного вище самочинно збудованого нерухомого майна. Враховуючи викладене вище суд вважає, що є всі підстави визнати право власності позивача на самочинне будівництво, оскільки це не зачіпає нічиїх інтересів. На підставі наведеного, ч.1,5 ст. 376 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання незаконними, прийнятими з порушенням чинного законодавства рішень сесії сільської ради, про визнання правочину нікчемним. Підставами своїх вимог вважає те, що не повідомляючи про свої наміри і подальші дії, а

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житлом посилаючись на те, що позивач є власником ? частини будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування. У даній квартирі зареєстрована відповідач [PERSON], яка не проживає з грудня 2004 року, її особисті речі відсутні, участі в утриманні житла не приймає, добровільно з реєстраційного обліку не знімається. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив, що відповідач у даному житловому приміщенні не проживає, тому просив задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнала позовні вимоги, не заперечувала щодо зняття її з реєстраційного обліку. Третя особа -Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області в судове засідання свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, причина неявки невідома. Суд, заслухавши поясненнясторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 17 жовтня 1986 року, який посвідчений другою Полтавською державною нотаріальною конторою № 3587, [PERSON] є власником ? частини будинку по [ADDRESS] Згідно будинкової книги відповідач [PERSON] зареєстрована у [ADDRESS] Відповідно до довідки голови вуличного комітету Калініченко С.М. встановлено, що [PERSON] не проживає за вищевказаною адресою з 20 грудня 2012 року та на даний час проживає за адресою [ADDRESS] У судовому засіданні відповідач визнала позовні вимоги повністю, не заперечувала, щодо визнання її втратившою право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS], тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на частину господарства в порядку спадкування за законом, яке розташоване по [ADDRESS] , посилаючись на те, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно. Позивач не може зареєструвати на своє ім`я право власності у зв`язку із тим, що покійна не оформила на себе правовстановлюючі документи на спадщину. Крім того, позивачі просили визначити їм частки в майні колишнього колгоспного двору. В підготовче судове засідання представник позивачів не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просив його задовольнити. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити у зв`язку із його визнанням. Судом встановлено, що господарство, яке розташоване по [ADDRESS] відносилося до категорії колгоспних дворів та з 01.07.1990 року по 15.04.1991 року його членами були: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на 1/5 частину двору, яку прийняв позивач, як спадкоємець п`ятої черги за законом як онук покійної, оскільки постійно проживав із нею на день смерті. [PERSON] відмовилася від свої частки як спадкоємець за законом першої черги після смерті [PERSON] , оскільки подала відповідну заяву у встановлений шестимісячний строк до нотаріальної контори. [PERSON] не може оформити право власності на своє ім`я у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів оформлених на померлу. Крім того, підлягають задоволенню вимоги про визначення часток позивачів, як членів колишнього колгоспного двору в розмірі по 1/5 частині за кожним, оскільки згідно ст.123 ЦК УРСР всі члени даного двору мають рівні частки та це необхідно їм для подальшої державної реєстрації права власності, а вирішити дане питання в добровільному порядку неможливо у зв`язку із смертю одного із співвласників. У зв`язку з визнанням позову відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України позивачу [PERSON] слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору за позовну вимогу про визнання права власності. На підставі ст.ст.1265, 1268 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якому вказує, що 22 грудня 2007 року померла [PERSON]. За життя вона склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу, інших спадкоємців немає. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме земельні ділянки території Корінецької сільської ради та посвідчені Державними актами на право власності на земельні ділянки серії ЯА № 517711 та серії ЯА № 516851. Позивач є спадкоємцем майна за заповітом, поскільки інших спадкоємців немає, але в строки, передбачені законом, не подав заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, так як він проживав окремо від спадкодавця, і після її смерті позивачу, як спадкоємцю, не було відомо про місцезнаходження правоустановчих документів на землю. Тому позивач [PERSON] просить в судовому порядку визнати причини пропуску строку прийняття спадщини поважними та визначити йому додатковий строк для подання заяви на прийняття спадщини. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Представник відповідача Корінецької сільської ради - в судове засідання не зявився, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 081365 від 24.12.2007 року [PERSON] померла 22 грудня 2007 року (а.с.7). Згідно копії заповіту від 11.08.2006 року, посвідченого Корінецькою сільською радою, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] (а.с.6). Факт наявності у спадкодавця спадкового майна підтверджується копіями Державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯА № 517711 та серії ЯА № 516851 від 10.06.2005 року, згідно з яким [PERSON] є власником земельних ділянок площею 3,87 га та 0,73 га на території Корінецької сільської ради (а.с.8-9). Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, що підтверджується повідомленням Талалаївської ДНК від 09.07.2015 року (а.с. 17). Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про витребування майна з незаконного володіння. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 04.04.2000 року між ним та Київським міським центром інвалідного спорту «Іванспорт» було укладено договір купівлі - продажу, згідно з яким позивач купив транспортний засіб моделі ПАЗ-3205, 1990 року випуску, д/н [NUMBER]. Позивач відремонтував його, обладнавши новим двигуном та поновив інші вузли і агрегати. В літку 2002 року позивач [PERSON] передав автобус у користування за дорученням відповідачу [PERSON], а також між ними існувала певна домовленість про повернення транспортного засобу в визначений строк у власність позивача, після спливу терміну зазначеного в довіреності. В даний час, як відомо позивачу [PERSON] не використовує транспортний засіб, а на вимогу [PERSON] повернути йому автобус не реагує. Автобус перебуває у домогосподарстві відповідача в с. Марксове, Немирівського району, а саме по місцю його проживання. Позивач вважає, що такими незаконними діями відповідача порушенні його права, як власника даного транспортного засобу, а тому звернувся до суду з даним позовом за захистом свої прав. В судовому засіданні представник позивача, позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримали. Просили їх задовольнити та витребувати у відповідача з незаконного володіння транспортний засіб. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Про розгляд справи неодноразово повідомлявся належним чином та завчасно. Причини його неявки суду не відомі, письмових клопотань, заперечень за позовом та заяви про розгляд справи у його відсутність до суду від нього не надходило. Тому суд враховуючи дані обставини приходить до висновку провести заочний розгляд справи на підставі ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши доводи представника позивача, позивача, свідка, дослідивши докази по справі, які підтверджують позовні вимоги, а саме копію паспорту позивача (а.с.4,5), копію договору купівлі-продажу (а.с.6) копію тимчасового реєстраційного талону (а.с.7) приходить до висновку, що є підстави задовольнити позов частково. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України закріплено презумпцію правомірності набуття права власності, та за умовами ч. 3 ст. 397 ЦК України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Згідно вимог ст. 32 Закону України «Про власність» зазначено, що власник має право витребувати своє майно з чужого незаконного володіння. Таким чином, якщо якась річ вибула з володіння власника, останній може витребувати її в особи, що нею володіє. Але витребувати річ він може тільки від особи, яка володіє річчю без законних підстав. Також на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає, що понесені позивачем витрати по оплаті державного мита підлягають стягненню з відповідача [PERSON]

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування витрат на будівництво, посилаючись на те, що він разом із відповідачем та третіми особами спільно побудували житловий будинок літ.Б по вул. Жукова, №15 в с.Кошуляни Мамалигівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області та розмір його частки становить одна четверта, яку просить стягнути із відповідача як єдиного зареєстрованого власника. В процесі розгляду справи позивач помер, та замість нього вступила у справу його матір [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті позивача разом із сином позивача, а тому просила стягнути на її користь вартість 1/8 частини будинку, що становить 42330 гривень. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та пояснив, що його довірителька бажає отримати вартість половини спадщини свого сина, що становить 1/8 частину будинку. Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні позов визнали в частково в частині визнання частково недійсним свідоцтва, визнання права спільної часткової власності на нерухоме майно, а в іншій частині заперечував щодо задоволення позову, оскільки спірний автомобіль був придбаний відповідачем після того як подружжя перестало спільно проживати та в даний момент він його здав на металобрухт, оскільки він став непридатним для використання. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є матірю [PERSON] та вона прийняла спадщину після його смерті 04.12.2014 року, оскільки подала заяву до нотаріальної контори. Покійний із 1991 року по 2013 рік проживав в господарстві по вул. Жукова, №15 в с.Кошуляни Мамалигівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, яке належить на праві власності відповідачу. [PERSON] разом із його колишньою дружиною [PERSON] та її батьками спільно було побудовано у вказаному господарстві житловий будинок літ.Б, вартість його згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №1002 від 19.11.2014 року становить 347509 гривень, із яких слід вирахувати вартість саманних стін 8870 гривень, та становить 338640 гривень. Оскільки всі співвласники мають рівні частки, то частка [PERSON] становить ? частину будинку, що вартує 84660 гривень. Оскільки позивачка прийняла спадщину разом із сином покійного [PERSON], то відповідно кожному із спадкоємців першої черги слід виділити половину спадкового майна, що становить 42330 гривень. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САК №533754 єдиним власником двору по вул. Жукова, №15 в с.Кошуляни Мамалигівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області є [PERSON], а тому він є належним відповідачем по справі. На підставі ст.ст. 60, 70, 71 Сімейного кодексу України, ст.365, 368, 372 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про надання додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Позивач посилається на те,що [INFO] померла його баба, [PERSON]. Спадкоємців першої черги після [PERSON] не залишилося. В установлений законом шестимісячний строк він не приймав спадщини, оскільки відноситься до спадкоємців другої черги за законом і думав,що спадщину після неї приймуть інші особи,зокрема, його двоюрідні брати та сестра. В жовтні 2013 року, під час приватної розмови з сільським головою Радинської сільської ради йому стало відомо,що [PERSON] все належне їй майно заповідала йому,про що склала заповіт від 04.04. 2000 року,посвідчений секретарем Радинської сільської ради.. Про існування заповіту [PERSON] на його користь він не знав, а коли отримав його дублікат, то звернувся до Іванківської районної державної нотаріальної контори за прийняттям спадщини, проте йому відмовили у видачі спадщини, мотивуючи тим, що він пропустив строк для прийняття спадщини, передбачений ст. 1270 ЦК України. Він вважає, що пропустив строк для звернення до нотаріальної контори з поважних причин та просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON],що буде достатнім для подання заяви. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач,- Радинська сільська рада,- подав заяву про те,що позов визнає. Просить справу розглядати без участі представнитка відповідача. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Так відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і маються підстави для його задоволення, суд позов задовольняє. Позивач надав всі належні докази, які підтверджують його права спадкоємця: заповіт від 04.04. 2000 року та свідоцтво про смерть [PERSON], яка померла [INFO]( Свідоцтво Серії [NUMBER]). Відповідач позов визнав, а отже маються підстави для задоволення позову. На підставі наведеного, ст. 1270, ст. 1272 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved