Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до ПАТ «Державний ощадний банк України» про захист прав споживачів. В позові зазначила, що 11.07.2009 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина у вигляді грошових заощаджень, що знаходяться на рахунках №№ [NUMBER], [NUMBER] філії № 62/04 міського відділення № 62 Ощадного банку України. У наданні допомоги на поховання позивачу було відмовлено. Співробітниками банку було повідомлено, що для отримання заощаджень необхідно відкрити поточний рахунок, після чого позивачем було укладено три договори про відкриття фізичною особою поточного рахунку, а кошти вона так і не отримала. Станом на день отримання свідоцтва про право на спадщину, яка складається з грошових заощаджень з належними процентами та всіма видами компенсацій до них, розмір заощаджень становить 4 357,30 грн., з урахуванням інфляції ця сума становить 23 100,00 грн.. Просила суд стягнути з відповідача дану суму, а також пеню за період прострочення 6 років 2 місяці в сумі 80 007,63 грн., та моральну шкоду в сумі 5 000,00 грн., що полягає в перешкоджанні отримання нею заощаджень та неотриманні допомоги на поховання після смерті чоловіка. В судовому засіданні позивач та її представник адвокат [PERSON] позов підтримали в повному обсязі. Адвокат вважає, що позивачка не зобов'язана доводити суду викладені у позові розрахунки сум та обґрунтувала моральні страждання позивачки її станом здоров'я, віком(1930 р.н.), втратою чоловіка та сина, перешкоджанням працівниками відповідача в отриманні коштів, що на рахунках померлого та компенсації на поховання, відсутністю інформації про причини таких дій. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні надала заперечення на позов, в якому зазначила, що з метою реалізації процесу виплат громадянам України компенсації витрат від знецінення грошових заощаджень, вкладених до 2 січня 1992 року в установи Ощадбанку СРСР, на виконання постанови КМУ від 23.04.2012 року № 346 та Порядку відкриття рахунків вкладникам, видачі національної картки та виплати компенсаційних коштів, затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 14.05.2012 року № 269 банком був відкритий картковий рахунок № [NUMBER] на ім'я [PERSON], на який 05.06.2012 року було зараховано 1000 грн. 12.06.2012 року даний рахунок був закритий в зв'язку з повним зняттям коштів з нього. Вклади померлого [PERSON] були відкриті як разова індексація вкладів громадян, поміщених в період до 02.01.1992 року, на даний час знаходяться на позабалансовому спеціальному рахунку Ощадбанку, вкладникам були видані компенсаційні ощадкнижки, на підставі яких у вкладників виникає право на отримання компенсаційних сум у майбутньому за рахунок Держбюджету. Відсотки на такі компенсаційні рахунки не нараховуються. Починаючи з 2013 року постанови КМУ про виплату компенсації не видавалися, отже кошти вкладникам та спадкоємцям померлих громадян з компенсаційних рахунків не виплачувались, тому, вважає позов безпідставним та просила в задоволенні позову відмовити. Також доповнила, що після засідання було перевірено дані та встановлено, що дані для отримання позивачем [PERSON] коштів на поховання померлого [PERSON] були внесені до реєстру 16.07.2009 року , у 2012 році ці дані лише актуалізовані, тобто оновлені, і фактично позивачка ще у 2009 році мала право на отримання коштів на поховання. Лише у 2012 році постановою КМУ було передбачено такі виплати, але списки осіб, яким має бути перераховано такі кошті складалися у Київі, тому не змогла пояснити, чому позивачка так і не отримала компенсацію на поховання. Вважає, що позов задоволенню не підлягає. Дослідивши надані суду матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] мав внески у Ощадному банку СРСР , та відповідно до заперечень на позовну заяву ( а.с.26) вклади [PERSON] ( рахунки № [NUMBER], № [NUMBER]) були відкриті на виконання вимог ст.5 ЗУ «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» як разова індексація вкладів громадян, поміщених на період до 02.01.1992 року у співвідношенні 1крб. на 1,05 грн., на проіндексовані суми, які на даний час знаходяться на позабалансовому спеціальному рахунку Ощадбанку видано компенсаційні ощадні книжки, на підставі яких у вкладника виникає право на отримання компенсаційних сум у майбутньому за рахунок Державного бюджету. Суми коштів на компенсаційних рахунках вкладниками не вносилися на збереження в Ощадбанк, це суми, які держава планує поступово виплатити в якості компенсації втрат від знецінення заощаджень , наявність коштів для компенсації обумовлена окремими статтями видатків у Державному бюджеті України. Згідно наданих позивачем ощадних книжок на ім'я [PERSON] на цих книжках зазначені суми 1249 , 42 грн. та 3107,88 грн.. [INFO] року [PERSON] помер . Після його смерті його спадкоємицею за законом є [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого 15.01.2010 року державним нотаріусом Другої кременчуцької державної нотаріальної контори серії [NUMBER]. Але сама [PERSON] звернулася до відповідача з приводу отримання коштів після померлого [PERSON] саме як спадкоємиця , та не оформляла ощадні книжки на своє ім'я. Таким чином дані правовідносини регулюються главою 86 книги 6 ЦК України «Спадкове право», яка не передбачає відшкодування моральної шкоди, і правовідносини , що виникли по цій справі, не регулюються ЗУ «Про захист прав споживачів». Згідно листа відділу контролю якості обслуговування фізичних осіб АТ «Ощадбанк» допомога на поховання [PERSON] була внесена в реєстр 15.11.2012 року. Як вбачається з пояснень представника відповідача в судовому засіданні 22.06.2016 року дані [PERSON] на отримання коштів на поховання померлого [PERSON] були внесені до реєстру в 16.07.2009 році, а 15.11.2012 року була лише актуалізація цих даних (оновлення та підтвердження). Постановою КМУ від 23.04.2012 року № 346 «Про виплату в 2012 році громадянам України компенсації втрат від знецінення грошових заощаджень, вкладених до 2 січня 1992 року в установи Ощадного банку СРСР, що діяли на території України, та в облігації Державної цільової безпроцентної позики 1990 року, державні казначейські зобов'язання СРСР і сертифікати Ощадного банку СРСР, придбані на території Української РСР», відповідно до ЗУ «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» та ЗУ «Про Державний бюджет України на 2012 рік» вирішено провести з 01 червня 2012 року виплату громадянам України компенсації втрат від знецінення грошових заощаджень, вкладених до 02 січня 1992 року в установи Ощадного банку СРСР, що діяли на території України, правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України», а також в облігації Державної цільової безпроцентної позики1990 року, державні казначейські зобов'язання СРСР і сертифікати Ощадного банку СРСР, придбані на території Української РСР у загальному розмірі 6 152 430 тис. грн., у тому числі: 552 000 тис. грн. - спадкоємцям вкладників, які померли у 2005-2011 роках і не отримали компенсацію втрат від знецінення грошових заощаджень протягом 2005-2009 років, а також померлих у 2012 році або іншим особам, визначеним ст.8 ЗУ «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України», у межах залишку проіндексованого вкладу, але не більше ніж 500 грн.( а.с.39). Таким чином судом встановлено, що позивачка мала право на отримання коштів в сумі 500 грн. згідно вищевказаної постанови, так як була внесена до реєстру за її зверненням вчасно, але з невідомих причин таку компенсацію не отримала, а тому ці кошти слід стягнути на користь позивачки з відповідача. Стягнення решти суми, яка не обґрунтована позивачем , та стягнення моральної шкоди в даному випадку не передбачено чинним законодавством, а тому в задоволенні інших позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial