Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею як, спадкоємцем за заповітом, право власності на спадкове нерухоме майно, а саме на земельну ділянку площею 1,7900 га, кадастровий номер 3220688400:02:001:0048, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Щербашенецької сільської ради Богуславського району Київської області. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона є спадкоємцем за заповітом на конкретне спадкове майно після смерті [PERSON], яка померла 11 травня 2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця виданого 17.05.2017 року виконавчим комітетом Щербашенецької сільської ради Богуславського району Київської області, копією заповіту та матеріалами спадкової справи № 220/2017. Після відкриття спадщини [PERSON], як спадкоємць за заповітом, прийняла спадщину, подавши до Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області заяву про прийняття спадщини в шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини, що підтверджуються відповіддю державного нотаріуса від 21.04.2018 року та матеріалами спадкової справи № 220/2017. Належність спадкодавцю спадкового майна, а саме земельної ділянки площею 1,7900 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Щербашенецької сільської ради Богуславського району Київської області, підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, серія Р3 № 361012, виданий 27 жовтня 2003 року та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 464. При зверненні до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом та отримання документів про право власності на спадкове майно, позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, поскільки в Дерджаному акті на право приватної власності на землю серії Р3 № 361012 був виданий 27.10.2003 року Богуславською РДА Київської області існують виправлення (затирання). Оскільки в нотаріальному порядку неможливо оформити право власності на спадкову земельну ділянку, то позивач просить вирішити дане питання в судовому порядку. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без його участі та без участі позивача і зазначив, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач Щербашенецька сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] у відповідності до ч. 1 ст. 1223 ЦК України є спадкоємцем за заповітом на спадщину після смерті [PERSON], яка померла 11 травня 2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця серії І-ОК № 401240 від 17.05.2017 року та копією заповіту, посвідченого 01.06.2011 року секретарем виконкому Щербашенецької сільської ради Богуславського району Київської області та зареєстровано в реєстрі за № 44. Згідно положень ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], оскільки після відкриття спадщини протягом шести місяців подала заяву про прийняття спадщини до державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області, що підтверджуються копією заяви від 16.09.2017 року та матеріалами спадкової справи № 220/2017. Інших спадкоємців у спадкодавця на момент її смерті не було та не має на даний час, що підтверджується відповіддю державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 21.04.2018 року, а також матеріалами спадкової справи № 220/2017. Із постанови державного нотаріуса Богуславської державної нотаріальної контори Київської області № 02-31/419 від 20.04.2018 року вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,7900 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Щербашенецької сільської ради Богуславського району Київської області та належала спадкодавцю [PERSON], яка померла 11 травня 2017 року, не може бути видане, у звязку з тим, що в Державному акті існують виправлення (затирарння). У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті [PERSON], яка померла 11 травня 2017 року, належить спадкове майно, а саме земельна ділянка, що залишилась після смерті спадкодавця. Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю, серії Р3 № 361012, який був виданий 27 жовтня 2003 року, спадкодавець [PERSON] була власником земельної ділянки площею 1, 7900 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Щербашенецької сільської ради Богуславського району Київської області. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3211539742018 від 25.04.2018 року, підтверджується факт належності на праві приватної власності [PERSON] земельної ділянки площею 1,7900 га, кадастровий номер: 3220688400:02:001:0048, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Щербашенецької сільської ради Богуславського району Київської області. Оскільки спадкоємець за заповітом [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], а саме конкретне спадкове майно, про яке було зазначено в заповіті, але не може в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадкове нерухоме майно в звязку із виправленням (затиранням) в Державному акті, для захисту її прав на землю даний позов необхідно задовольнити. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки, відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 390 гривні 32 коп.. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved