Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON], в якому просить стягнути на його користь з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 1265 гривень та моральну шкоду у розмірі 20000 гривень. Позов обґрунтовує тим, що 03 вересня 2017 року ним було придбано квиток на автобус рейсом № 638 із станції Одеса привокзальна до станції Тячів. Даний рейс мав здійснювати ФОП [PERSON] Однак, у визначений у квитку час перевізник не подав автобус для здійснення перевезення. Перевізником також не було запропоновано жодних варіантів виконання своїх зобовязань. Він був вимушений придбати квиток на інший рейс, який здійснював своє відправлення тільки 04.09.2017 року, а відповідно до відправлення іншого автобуса він вимушений був дві доби проживати у готелі.\~ Відповідач взагалі не виконав умов договору та без жодних обґрунтувань не надав замовлену послугу. У грудні 2017 року він звернувся до ФОП [PERSON] із претензією про повернення йому матеріальних збитків, понесених внаслідок невиконання відповідачем договору перевезення та моральної шкоди. Однак звернення позивача залишилось без належної відповіді. Оскільки відповідач взагалі без будь-яких підстав не надав послуги перевезення, то він при цьому повинен був повернути позивачу кошти, сплачені за перевезення в розмірі 534,58 гривень та запропонувати інший рейс. Однак ФОП [PERSON] цього не виконав, що змусило позивача докладати зусиль для організації його поїздки. Таким чином, нанесена йому внаслідок невиконання відповідачем умов договору перевезення матеріальна шкода становить 1254,58 гривень та складається із вартості квитка на рейс № 638, який був нереалізований та вартості проживання в готелі. Моральна шкода, яка завдана відповідачем позивачу полягає у душевних стражданнях за усіма вищенаведеними обставинами. Він є інвалідом ІІІ групи і завдані відповідачем незручності значно вплинули на його стан здоровя. Грошове відшкодування моральної шкоди позивач визначає у розмірі 20000 гривень.\~ Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, наведені у позові. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися. До суду надіслали відзив на позовну заяву, у якому просили постановити рішення, яким відмовити [PERSON] у задоволення позову повністю, оскільки квиток на автобус було реалізовано не [PERSON], а ПП «Олена» на рейс якого не повинно було бути, а на підтвердження завдання моральної шкоди позивач не надав жодного доказу. Представником відповідача [PERSON] до суду також подано заяву про розгляд справи у їх з відповідачем відсутності. Відповідно до ст.ст. 211 ЦПК України з урахуванням заяв учасників справи про слухання справи за їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та його представника. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що позивачем [PERSON] 03 вересня 2017 року придбано квиток на автобус рейс № 638 із станції «Одеса Привокзальна» до станції «Хуст». Квиток придбано у ПП «Олена». Як стверджує позивач відповідач [PERSON] взагалі не виконав умови договору перевезення та без жодних обґрунтувань не надав замовлену послугу, оскільки у визначений у квитку час не подав автобус для здійснення перевезення та не запропонував жодних варіантів виконання своїх зобовязань, що змусило позивача придбати квиток на інший рейс 04.09.2017 року та понести додаткові витрати на проживання у готелі. Суд не погоджується з такою позицією позивача та вважає її безпідставною. Відповідно до ст. 910 ЦК України 1. За договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов'язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов'язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його провезення. 2. Укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідно квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів). Як вбачається з наявної у матеріалах справи копії квитка позивачем квиток придбано у ПП «Олена», а не у відповідача - перевізника [PERSON] Отже договір перевезення пасажира укладався між позивачем [PERSON] та ПП «Олена», а не з ФОП [PERSON], як стверджує позивач, а тому відповідальності за порушення договору перевезення відповідач ФОП [PERSON] не несе. Як вбачається з листа ПП [PERSON], наявного у матеріалах справи від 21.08.2017 року №8, відповідачем було повідомлено ПП «Олена» про те, що у звязку з відсутністю пасажиропотоку на міжобласних перевезеннях, тимчасово призупиняється рух автобусів на маршруті «Хуст-Одеса», рейс № 637/638 з 21.08.2017 року. З наведеного слідує, що ПП «Олена» не повинно було реалізовувати квиток на рейс, якого не мало бути. Одночасно пунктом 135 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 р. № 176 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2007 р. № 1184) особа, яка придбала квиток, має право на повернення його в касу до відправлення автобуса і виплату суми, що дорівнює повній вартості квитка, у разі відміни рейсу або відправлення автобуса із запізненням. Однак, як зясовано в ході судового розгляду даної справи позивач не звертався у касу з метою повернення придбаного ним квитка і виплати йому повної суми вартості квитка. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. З огляду на встановлене, суд констатує, що позивачем [PERSON] не доведено суду тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог до відповідача [PERSON] Враховуючи недоведеність позивачем [PERSON] факту порушення відповідачем [PERSON] договору перевезення та завдання цим самим матеріальної шкоди [PERSON], вимога позивача щодо стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 20000 гривень є безпідставною через відсутність причинного звязку між подією і наслідком. Крім того, твердження позивача про завдання йому моральної шкоди є лише припущенням самого позивача та не ґрунтується на конкретних доказах того, як вплинула дана ситуація на його фізичний та психологічний стан. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди є безпідставним та необґрунтованим, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed