Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме [ADDRESS] (далі по тексту спірна квартира). Обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що відповідач, який є його сином, за зазначеною адресою зареєстрований, але не проживає з літка 2008 року, квартирою не цікавиться, не несе витрати по її утриманню. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладене в позовній заяві, не заперечував щодо розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи судом повідомлялася належним чином. Як вбачається з актів, складених працівниками ЖЕК-305, вручити судову повістку відповідачу неможливо через відсутність останнього за місцем проживання. Третя особа в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути спір за відсутності відповідача відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечував позивач. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та третьої особи, свідка [PERSON], яка зазначила, що з літа 2008 року відповідач не проживає у спірній квартирі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Спірна квартира належить на праві власності позивачу, що підтверджується договором міни. (а.с.5) В спірній квартирі зареєстровані сторони по справі. (а.с. 33) Відповідач в спірній квартирі не проживає. Факт непроживання останнього на спірній житловій площі підтверджується довідкою та актами, складеними працівниками ЖЕК -305, відповідно до яких відповідач не проживає в спірній квартирі. (а.с.34-37) Згідно з довідкою від 20.05.2015, наданою ЖЕК -305, відповідач з будь - якими заявами чи скаргами в ЖЕК - 305 не звертався. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року з наступними змінами, у справах про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки, у разі їх поважності, суд може продовжити пропущений строк. Відповідач не звертався до суду з вимогою про продовження строку на відсутність у спірній квартирі. Вище викладені обставини свідчать про те, що відповідач не проживав у квартирі за місцем реєстрації без поважних причин понад рік. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що спірна квартира є власністю позивача. Суду не надані докази, які б свідчили про те, що відповідач не проживає в спірній квартирі понад рік з поважних причин. Він виїхав із спірної квартири добровільно, ніяких перешкод у користуванні спірним житлом з боку позивача та інших осіб відповідачу не чинилося. Статтею 405 ЦК України встановлено, що член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідач не проживаючи в спірній квартирі, але залишаючись зареєстрованим в ній, перешкоджає позивачу в користуванні власністю, оскільки в нього виникають ускладнення з розпорядженням майном. Приймаючи до уваги викладене, суд визнає вимоги позову обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved