Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-22 00:00:00

Позивач \~[PERSON]\~ звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення збитків в порядку спадкування. Підставою для позову позивач вважає те, що: «28 квітня 2015 року ним були оформлені спадкові права ( спадкова справа № 129/2014) на приватне підприємство «ЕДЕЛЬВЕЙС», код 21354707 (юридична адреса: м. Монастирище, вул. Гайдара, 30). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). 12.03.1993 між Монастирищенською фірмою «КОФІ» та Монастирищенським малим приватним підприємством «ЕДЕЛЬВЕЙС» укладено договір купівлі-продажу незакінченого 30-ти квартирного житлового будинку № 3, який розміщений в м. Монастирище по провулку Щорса. Договір вступає в силу з моменту передачі будинку по акту (пункт 5 договору). 16.03.1993 складено акт про передачу фірмою «КОФІ» в незакінченому стані тридцятиквартирного житлового будинку № 3 по провулку Щорса на баланс ПМН «ЕДЕЛЬВЕЙС». Вказаний житловий будинок був добудований ПМП «ЕДЕЛЬВЕЙС», після чого 12.1.1993 державною приймальною комісією з прийняття в експлуатацію закінченого будівельного обєкту було складено акт про прийняття в експлуатацію закінченого будівельного обєкта - тридцятиквартирного житлового будинку № 3 по провулку Щорса в м. Монастирище Черкаської області. 08.04.1996 розпорядженням голови Монастирищенської районної державної адміністрації № 110 введено в експлуатацію тридцятиквартирний житловий будинок № 3 по провулку Щорса в м. Монастирище. Вказаним Розпорядженням будинок поставлено на баланс ПМП «ЕДЕЛЬВЕЙС». 24.04.1998 рішенням виконавчого комітету Монастирищенської міської ради № 11 визнано право власності на тридцятиквартирний житловий будинок № 3 по провулку Щорса в м. Монастирище за приватним малим підприємством «ЕДЕЛЬВЕЙС» на 100%. Черкаському МБТІ вказано зареєструвати дане будівництво. 20.05.1998 Черкаське БТІ посвідчило, що житловий будинок № 3 по провулку Щорса в м. Монастирище зареєстровано за Монастирищенським приватним малим підприємством «ЕДЕЛЬВЕЙС» в цілому на праві приватної власності на підставі рішення виконкому Монастирищенської міської ради від 24.04.1998 № 11, при цьому ПМП «ЕДЕЛЬВЕЙС» було видано реєстраційне посвідчення. 26.04.2001 рішенням виконавчого комітету Монастирищенської міської ради № 137 виділено ПМП «ЕДЕЛЬВЕЙС» земельну ділянку в розмірі 0,30 га по провулку Щорса в м. Монастирище в звязку з купівлею незакінченого тридцятиквартирного житлового будинку в постійне користування. 17.01.2002 видано свідоцтво про право власності на житловий будинок № 3 по провулку Щорса в місті Монастирище Монастирищенському малому приватному підприємству «ЕДЕЛЬВЕЙС». Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 14.04.2005, яке ухвалою апеляційного суду Черкаської області залишено без змін, визнано недійсним свідоцтво про право власності ПП «ЕДЕЛЬВЕЙС» на житловий будинок № 3 по провулку Щорса в місті Монастирище Черкаської області. На підставі вищезазначених рішень судів відповідач своїми рішеннями, забрав в комунальну власність вісімнадцять квартир, на які видав ордери для вселення фізичним особам, що потягло збитки підприємству та, як наслідок, вказані збитки успадковані ним, так як їх зазнав спадкодавець від договірних зобовязань, повязаних з добудовою багатоповерхового будинку, право на відшкодування яких він, як спадкоємець, має право, відповідно до ч. 1 ст. 1230 ЦК України. Відповідно до ст. 57 ЗУ «Про власність», яка діяла на час виникнення правовідносин, збитки завдані у разі видання акту органом місцевого самоврядування, що не відповідає закону, підлягають відшкодуванню в повному обсязі. Позивач вважає, що даними актами є Розпорядження голови Монастирищенської районної державної адміністрації № 110 від 08.04.1996, яким введено в експлуатацію житловий будинок № 3 по провулку Щорса в м. Монастирище, рішення виконавчого комітету Монастирищенської міської ради № 11 від 24.04.1998, яким визнано за ПП «ЕДЕЛЬВЕЙС» право власності на житловий будинок № 3 по провулку Щорса в м. Монастирище, рішення виконавчого комітету Монастирищенської міської ради № 137 від 26.04.2001, яким надано земельну ділянку ПП «ЕДЕЛЬВЕЙС», як власнику житлового будинку № 3 по провулку Щорса в м.Монастирище тощо. Пунктом четвертим Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України передбачено, що до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення останнього застосовуються до тих прав та обовязків, що продовжують існувати. Частиною другою статті 393 ЦК України передбачено право власника майна на відшкодування майнової шкоди в разі невідповідності правового акту закону, що потягло порушення прав власника. Позивач вважає, що купівля будинку ПП «ЕДЕЛЬВЕЙС», прийняття на підставі рішення органу державної влади в експлуатацію будинку, визнання права власності на будинок за ПП «ЕДЕЛЬВЕЙС» на підставі рішення органу місцевого самоврядування з наступною державною реєстрацією, надає йому право, як спадкоємцеві право на стягнення збитків з відповідача, як особи, яка приймала відповідні рішення та в комунальну власність якої вибули вісімнадцять квартир, з врахуванням того, що рішеннями судів були скасовані, тобто визнані незаконними рішення про визнання за ПП «ЕДЕЛЬВЕЙС» права власності на нерухоме майно та скасовано державну реєстрацію за останнім. Враховуючи, що будинок був зданий в експлуатацію, та заселений фізичними особами, ордери на квартири яким видано відповідачем, факт добудови будинку ПП «ЕДЕЛЬВЕЙС» доказуванню не підлягає. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Права та обов'язки, що не входять до складу спадщини визначені статтею 1219 ЦК України. Ціна позову ним визначена виходячи з загальної площі переданих в комунальну власність квартир в будинку № 3 по пров. Щорса в м. Монастирище, на які відповідачем видані ордери на вселення фізичним особам. Так, відповідачем в комунальну власність були передані пять однокімнатних квартир загальною площею 174,5 кв.м; сім двокімнатних квартир загальною площею 315 кв.м та шість трьокімнатних квартир загальною вартістю 365,4 кв.м. Загальна площа квартир, набутих в комунальну власніть відповідачем в квадратних метрах складає 574, 9 кв.м, що згідно проведеної оцінки квадратного метру квартир в будинку № 3 по провулку Щорса в м. Монастирище, дорівнює ціні позову». Позивач, посилаючись на ст.15, п.8 ч.2 ст.16, 1218, 1219 ЦК України, ст. 141 ЦПК України просить стягнути з Монастирищенської міської ради Черкаської області на його користь збитки в розмірі 4441137,11 грн. та на користь держави судові витрати. Позивач [PERSON] позов підтримав, просить його задоволити. Представник позивача\~ [PERSON] позов підтримав повністю, просить задоволити його. Представник відповідача Монастирищенської міської ради, [PERSON] подав до\~суду відзив\~від 18.05.2018\~в якому позовні вимоги не визнав, вважає, що вони не підлягають задоволенню з врахуванням наступного: «Статтею 1230 ЦК України визначено особливості спадкування права спадкодавця на відшкодування збитків, моральної шкоди та сплату неустойки. Поняття відшкодування збитків, завданих спадкодавцю за його життя внаслідок невиконання договірних зобов'язань, визначається з врахуванням положень ст.22 ЦК України, котра відносить до збитків втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, що особа зробила або має зробити для поновлення свого порушеного права (реальні збитки), і доходи, які особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. Відповідно до ст.1216, 1218 \~ \~ \~ \~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого 28.04.2015 і зареєстрованого за № 173 [PERSON] є повним і єдиним правонаступником засновника ПП «Едельвейс» з усіма зобов'язаннями за період діяльності підприємства згідно Статуту приватного підприємства «Едельвейс». Відповідно до Статуту ПП «Едельвейс» підприємство є юридичною особою і має право від свого імені укладати договори, набувати майнових та інших немайнових прав, нести обов'язки, представляти інтереси в суді, господарському та третейському суді тощо. Виконавчим органом підприємства є директор. Директор здійснює управління діяльностю підприємства. Він вирішує всі питання діяльності підприємства. Починаючи з 2003 року директор ПП «Едельвейс» [PERSON], який представляв інтереси ПП «Едельвейс» неодноразово звертався з позовними вимогами до судів різних інстанцій щодо визнання протиправними рішень виконавчого комітету, рішень міської ради, в тому числі і рішення Монастирищенської міської ради від 24.02.2006 № 26-34 «Про прийняття в комунальну власність міста квартир № 15, № 25, № 28 будинку № 3 по пров.Щорса», рішення виконавчого комітету Монастирищенської міської ради від 23.03.2006 № 70 «Про видачу ордера на квартиру № 15 по пров.Щорса, 3 громадянину [PERSON]С.», рішення виконавчого комітету Монастирищенської міської ради від 23.03.2006 № 71 «Про видачу ордера на квартиру № 25 по пров.Щорса, 3 громадянину [PERSON]М.», рішення виконавчого комітету Монастирищенської міської ради від 23.03.2006 № 73 «Про видачу ордера на квартиру № 28 по пров.Щорса, 3 громадянину [PERSON]В.», рішення виконавчого комітету Монастирищенської міської ради від 28.12.2006 № 322 «Про видачу ордера на квартиру № 30 по пров.Щорса, 3 громадянину [PERSON]Г.», рішення виконавчого комітету Монастирищенської міської ради від 28.12.2006 № 327 «Про \~ \~ \~ \~видачу ордера на квартиру \~ \~ \~ \~[ADDRESS] громадянину [PERSON]П.», рішення виконавчого комітету Монастирищенської міської ради від 01.03.2007 № 70 «Про видачу ордерів 13 особам на квартири № 2, 3, 7, 8, 11, 12, 13, 14, 16, 17, 24, 29 в будинку № 3 по провулку Щорса в місті Монастирище», рішення виконавчого комітету Монастирищенської міської ради від 23.03.2006 № 69, протокол №3 «Про розгляд звернення директора ПМП «Едельвейс» [PERSON]» та визнання протиправною бездіяльність Монастирищенської міської ради та виконавчого комітету Монастирищенської міської ради щодо ухилення від оформлення 30-ти квартирного житлового будинку по провулку Щорса, 3 в місті Монастирище. Інтереси ПП «Едельвейс» в судових розглядах справи стосовно визнання бездіяльності протиправною, спонукання до вчинення дії та скасування рішень виконавчого комітету Монастирищенської міської ради, рішень Монастирищенської міської ради представляли також адвокати за дорученням ПП «Едельвейс». ПП «Едельвейс» як юридичній особі та її представникам було достовірно відомо про прийняті рішення виконавчого комітету Монастирищенської міської ради, рішення Монастирищенської міської ради, рішення судів. Монастирищенська міська рада не перебувала з позивачем в договірних відносинах. Рішення, прийняті Монастирищенською міською радою, виконавчим комітетом Монастирищенської міської ради стосовно видачі ордерів жителям житлового будинку по пров.Щорса, 3а в м.Монастирище та інші були прийняті у відповідності до діючого законодавства, їх законність визнана судами. Тому, порушень прав власника, як трактує позивач не відбулося, рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 14.04.2005, яке ухвалою апеляційного суду Черкаської області залишено без змін, визнано недійсним свідоцтво про право власності ПП «Едельвейс» на житловий будинок № 3 по пров.Щорса в м.Монастирище Черкаської області. Відповідно до Цивільного кодексу України позов може бути подано в межах строку звернення до суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. У разі зміни керівництва будь-якої юридичної особи, в даному випадку зміни керівництва приватного підприємства «Едельвейс», переходу права власності від одних осіб до інших, законодавством України не передбачено поновлення строків звернення до суду з позовними вимогами. На підставі викладеного та враховуючи ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України, ст.1216, 1218 Цивільного кодексу України відповідач просить відмовити у позовних вимогах [PERSON] про стягнення з Монастирищенської міської ради збитків в порядку спадкування в розмірі 4441137,11 грн.». Позивач [PERSON] подав в суд відповідь на відзив згідно якого, «відхиляючи аргументи відповідача, просить суд звернути увагу на те, що фактично відповідач посилається на норми права, які регулюють спадкові відносини, а заперечення щодо предмету та підстави позову відповідач обґрунтовує не на останніх, а на тому, що ПП «Едельвейс» мав судові засідання з приводу захисту своїх прав, без посилання на норми права, які б не включали збитки підприємства до обєму спадщини, право на що, ним було успадковане, відповідно до книги шостої ЦК України. Позивач просить врахувати, що ті судові рішення, як предмет та підстава позовних вимог ПП «Едельвейс» ніяким чином не ототожнюються з його предметом та підставою вимог. На його погляд, є дивним посилання відповідачів на рішення Монастирищенської міської ради про видачу ордерів, але це, він просить суд врахувати як визнання обставин відповідачем щодо кількості переданих до комунальної власності квартир, що не потребує доведення (ч. 1 ст. 82 ЦПК України) з зауваженням на рішенні суду, яким визнано недійсним свідоцтво про право власності на будинок за ПП «Едельвейс», яке видане відповідачем, що також, на його погляд, підтверджує обєктивну наявність однієї з підстав його вимог (ч.2 ст. 393 ЦК України) та не заперечення цього факту відповідачем. Обґрунтування незаконності його вимог зміною керівництва ПП «Едельвейс», на його погляд, не має жодного відношення до його предмету та підстави вимог, адже його обґрунтування має місце на нормах спадкового права та переході прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця) до нього, як спадкоємця, збитки та право на відшкодування останніх входять в обєм спадщини ( ст. 1216, 1230 ЦК України )» (а.с.111). Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію сторін, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає, оскільки: Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НАМ № 898330, спадкоємцем майна [PERSON], який помер 12.03.2014, є [PERSON], спадщина складається з: приватного підприємства «ЕДЕЛЬВЕЙС», код 21354707, юридична адреса: м.Монастирище, вул.Гайдара, 30, зареєстрованого Монастирищенською районною державною адміністрацією Черкаської області 25.09.1992, перереєстроване 27.04.2009 (а.с.7). 12.03.1993 між Монастирищенською фірмою «КОФІ» та Монастирищенським малим приватним підприємством «ЕДЕЛЬВЕЙС» укладено договір купівлі-продажу незакінченого 30-ти квартирного житлового будинку № 3, який розміщений в м. Монастирище по провулку Щорса, договір вступає в силу з моменту передачі будинку по акту (а.с.8). Згідно даних акту на передачу тридцятиквартирного житлового будинку фірма «КОФІ» передала в незакінченому стані тридцятиквартирний житловий будинок № 3 по провулку Щорса на баланс ПМН «ЕДЕЛЬВЕЙС» (а.с.9). Згідно даних платіжного доручення №14 від 16.03.1993 ПП «ЕДЕЛЬВЕЙС» перерахувало фірмі «КОФІ» 12693771 карбованців за тридцятиквартирний житловий будинок відповідно до договору купівлі-продажу від 12.03.1993 (а.с.10). Згідно розпорядження\~Монастирищенської райдержадміністрації\~№ 110\~від 08.04.1996\~ 30-ти квартирний житловий будинок № 3 по провулку Щорса в м. Монастирище введено в експлуатацію, відповідно до данного розпорядження будинок поставлений на баланс ПМП «ЕДЕЛЬВЕЙС» (а.с.11). Рішенням виконавчого комітету Монастирищенської міської ради №11 від 24.04.1998 визнано право власності на тридцятиквартирний житловий будинок № 3 по провулку Щорса в м. Монастирище за приватним малим підприємством «ЕДЕЛЬВЕЙС» на 100%, Черкаському МБТІ вказано зареєструвати право власності на дану будівлю (а.с.12). Рішенням п»ятої сесії Монастирищенської міської ради № 5-4 від 18.10.2002 скасовано рішення виконавчого комітету міської ради від 24.04.1998 №11 «Про визнання права власності на житловий будинок по пров.Щорса, 3 за ПМП «Едельвейс» та анульоване свідоцтво про право власності на житловий будинок по пров. Щорса, 3, яке видане приватному малому підприємству «Едельвейс». Рекомендовано жителям [INFO] з позовними заявами до місцевого суду про визнання недійсними договорів дарування житлових квартир, оформлених на підставі рішення виконавчого комітету міської ради від 24.04.98 р. №11 «Про визнання права власності на жилий будинок по пров. Щорса,3 за ПМП «Едельвейс»; копію рішення направлено до Монастирищенської Державної нотаріальної контори для призупинення оформлення угод по відчуженню житлових квартир будинку №3 по пров. Щорса; копію рішення направлено до Монастирищенського місцевого суду для призупинення розгляду справ про виселення жителів з будинку №3 по пров. Щорса; створено комісію для вивчення питання про прийняття житлового будинку №3 по пров. Щорса в комунальну власність міста (а.с.13). Рішенням двадцять шостої сесії Монастирищенської міської ради № 26-34 від 24.02.2006 квартири № 15, 25, 28 будинку №3 по пров. Щорса були прийняті у комунальну власність міста та передані на обслуговування в ДП «Житлокомунгосп». Виконавчому комітету міської ради дано вказівку видати ордери на проживання в квартирах [INFO], які прописані і проживають у даних квартирах (а.с.14). Згідно рішення Монастирищенського районного суду від 14.04.2005 у справі № 2-3/2005 позов [PERSON] до [PERSON], ПМП «Едельвейс», фірми «Кофі», Монастирищенської міської ради, третьої особи Монастирищенського відділу Черкаського обласного бюро технічної інвентаризації про визнання свідоцтва про право власності недійсним, визнання договору дарування квартири недійсним, поновлення строку позовної давності задоволено повністю (а.с.15-18). Згідно листа товариства з обмеженою відповідальністю «Уманський цент оцінювачів» Вих.64 від 21.09.2016, ринкова вартість 1 кв.м загальної площі приміщень багатоповерхового житлового будинку станом на 22.09.2016 за адресою: Черкаська область, Монастирищенський район, м.Монастирище, пров.Щорса, 3, може становити 200 дол.США, що еквівалентно 5194,92 грн. по курсу Національного банку України (а.с.19). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.04.2015 (а.с.60), яке є в спадковій справі № 129/2014 (а.с.7, 32-75), [PERSON] отримав спадщину від [PERSON], яка складається з приватного підприємства «Едельвейс», код 21354707, юридична адреса вул.Гайдара, 30 м.Монастирище, яке зареєстроване Монастирищенською районною державною адміністрацією Черкаської області 25.09.1992, перереєстроване 27.04.2009. Згідно статуту ПП «Едельвейс» підприємство є юридичною особою і має право від свого імені укладати договори, набувати майнових та інших немайнових прав, нести обов'язки, представляти інтереси в суді, господарському та третейському суді тощо. Виконавчим органом підприємства є директор. Директор здійснює управління діяльності підприємства. Він вирішує всі питання діяльності підприємства (а.с.95-99). Позивач як на підставу своїх поховних вимог посилається на ст. 1218 ЦК України, згідно якої до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкодавець [PERSON] помер 12.03.2014, що підтверджено свідоцтвом про його смерть серія І-СР № 224977, яке видане виконкомом Терлицької сільської ради Монастирищенського району Черкаської області 13.03.2014 (а.с.37). Рішення п»ятої сесії Монастирищенської міської ради № 5-4, яким скасовано рішення виконавчого комітету міської ради від 24.04.1998 №11 «Про визнання права власності на житловий будинок по пров.Щорса, 3 за ПМП «Едельвейс» та анульоване свідоцтво про право власності на житловий будинок по пров. Щорса, 3, яке видане приватному малому підприємству «Едельвейс», прийняте 18.10.2002. Спадкодавець [PERSON] з 18.10.2002 року до 12.03.2014, до дня смерті, протягом 12 років не порушував питання про відшкодування йому збитків відповідачем Монастирищенською міською радою, не залишив доказів наявності збитків, пов»язаних із завершенням будівництва данного будинку, передачею квартир в користування і приватну власність громадянам, які в них проживали. Рішення п»ятої сесії Монастирищенської міської ради № 5-4 від 18.10.2002, рішення двадцять шостої сесії Монастирищенської міської ради № 26-34 від 24.02.2006 станом на 23.06.2018 чинні. Рішення Монастирищенського районного суду від 14.04.2005\~у справі\~№ 2-3/2005\~ станом на 23.06.2018 чинне. У відповіді на відзив позивач просить суд врахувати визнання позивачем у відзиві обставин щодо кількості переданих до комунальної власності квартир, проте дана обставина не є доказом наявності у позивача збитків в порядку спадкування. Згідно ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести осбавини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належних та допустимих доказів того, що спадкодавець на день його смерті станом на 12.03.2014 мав збитки, зокрема в розмірі 4441137,11 грн., та право на їх відшкодування; що збитки заподіяні спадкодавцю саме відповідачем Монастирищенською міською радою, а також того, що позивач успадкував такі збитки та право на їх відшкодування; доказів, які б стали підставою для задоволення позову, позивачем та його представником суду не надано, судом таких підстав із досліджених доказів не встанолено. Відповідно, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed