Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд усунути відповідача [PERSON] від права на спадкування частини житлового будинку [ADDRESS], що належала померлій [INFO] [PERSON]. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що, його матір, [PERSON] перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] Після смерті матері [INFO] відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS], та гаражу [ADDRESS]. Він, як спадкоємець першої черги, після смерті матері звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Разом з ним, також, із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернувся і відповідач [PERSON] Проте, враховуючи, що, відповідач [PERSON] ухилявся від надання допомоги [PERSON], яка тривалий час через тяжку хворобу знаходилась у безпорадному стані, просить суд усунути відповідача від права на спадкування 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS]. Водночас, просить стягнути з відповідача на свою користь понесені ним судові витрати. В ході розгляду справи до суду із зустрічним позовом звернувся відповідач [PERSON], у якому останній, в остаточному варіанті (а.с.83-85), просить суд визнати за ним право спільної часткової власності на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS], та на 1/2 частку гаражу [ADDRESS], як на частку в спільному майні подружжя. Також, просить суд визнати за ним право спільної часткової власності на 1/4 частку вищевказаного житлового будинку та на 1/4 частку вищевказаного гаражу в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] дружини - [PERSON], а в цілому визнати за ним право спільної часткової власності на 3/4 частки житлового будинку [ADDRESS], та на 3/4 частки гаражу [ADDRESS]. В обґрунтування зустрічних позовних вимог відповідач [PERSON] посилається на те, що, [INFO] померла його дружина - [PERSON] За час шлюбу ним з дружиною було придбано житловий будинок [ADDRESS], а також гараж [ADDRESS], які є об'єктами спільного майна подружжя. Після смерті дружини він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, яка складається з 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS], та 1/2 частини гаражу [ADDRESS]. Разом з цим, отримати свідоцтво про право на спадщину та отримати свідоцтво про право власності в спільному майні подружжя він не має можливості через те, що, син померлої [PERSON] - позивач [PERSON] відмовляється надати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно, що змушує його звертатись до суду із позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, та, в обґрунтування заявлених ним позовних вимог суду зазначив, що, спірний будинок був придбаний його матір'ю і відповідачем [PERSON] за його кошти. З 2011 року його матір тривалий час хворіла і знаходилась у безпорадному стані. При цьому відповідач [PERSON] будь-якої допомоги матері не надавав, зловживав спиртними напоями, до матері у лікарню не приходив. Матір знаходилась у лікарні близько трьох місяців, при цьому по лікарні вона пересувалась самостійно, їжу приймала самостійно. [INFO] матір померла. Весь час до дня смерті матір перебувала у свідомості, та усвідомлювала значення своїх дій. Заповіт вона не склала, але мала намір. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] підтримав позов свого довірителя, посилаючись на обставині, викладені у позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] первісний позов не визнав, та, в обґрунтування своїх заперечень суду зазначив, що, у шлюбі із [PERSON] він перебував з 09.09.1988 року по день її смерті [INFO] року. За час шлюбу ними з дружиною було придбано гараж [ADDRESS], а також житловий будинок [ADDRESS], у якому вони проживали разом з дружиною. Дружина тривалий час хворіла. Він в цей час працював, та усі зароблені ним кошти віддавав дружині до бюджету родини. Між процедурами у лікарні дружина перебувала вдома, де вони мешкали разом, та спільно вели господарство. Коли дружина поверталась із лікарні, вона пересувалась самостійно, самостійно готувала їжу, виходила на двір. Також, готувала їжу йому на роботу. Після смерті дружини він передав кошти позивачу на поховання дружини. В обґрунтування зустрічних позовних вимог відповідач [PERSON] посилався на обставини, зазначені у зустрічній позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача - [PERSON] підтримала позов свого довірителя, посилаючись на обставині, викладені у зустрічній позовній заяві. В судовому засіданні позивач [PERSON] зустрічний позов відповідача [PERSON] визнав частково, а саме в частині визнання за відповідачем права спільної часткової власності на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS], та на 1/2 частку гаражу [ADDRESS], як на частку в спільному майні подружжя. Представник третьої особи за зустрічним позовом, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій просив суд провести розгляд справи за його відсутності. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є дружиною позивача [PERSON], і їй відомо, що, відповідач [PERSON] участі у придбанні спірного будинку не приймав. Також, не приймав участі і у ремонті вказаного будинку. В 2011 році [PERSON] захворіла. Вони з чоловіком возили [PERSON] у лікарні. За час хвороби [PERSON] відповідач [PERSON] ніякої участі у лікуванні [PERSON] не приймав. Також, не приймав у часті і у похованні дружини. За весь час хвороби [PERSON] розуміла значення своїх дій, та знаходилась у свідомості. Під час хвороби вони просили [PERSON] розлучитись з відповідачем, але вона так і не розлучилась. Після лікарні [PERSON] мешкала у спільному будинку з відповідачем. Вона з чоловіком возили їй їжу, при цьому [PERSON] могла самостійно приготувати собі чай, пересуватись по будинку. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є донькою позивача [PERSON], і їй відомо, що, спірний будинок придбав її батько, та за свої кошти робив у будинку ремонт. Відповідач [PERSON] у ремонті будинку батькові не допомагав. В 2011 році її бабуся - [PERSON] захворіла. Батьки самі возили бабусю у лікарню. З грудня 2011р. по березень 2012р. бабуся знаходилась у лікарні. Вони з батьками кожен день ходили до лікарні, готували бабусі їжу, придбавали ліки. Відповідач у лікарню не приходив, бабусі не допомагав. За весь час перебування у лікарні бабуся усвідомлювала значення своїх дій. Між лікарнями бабуся проживала у будинку разом з відповідачем. Але, вони з батьками також готували їжу для бабусі. У похованні бабусі відповідач участі не приймав. За своє життя бабуся не виявляла бажання усунути відповідача від спадкування. Свідок [PERSON] суду пояснив, що, він перебуває у дружніх стосунках з позивачем [PERSON], з відповідачем [PERSON] він не знайомий. Зі слів позивача [PERSON] йому відомо, що, позивач [PERSON] постійно приймав участь у лікуванні його матері, возив її до лікарень. Також, позивач [PERSON] брав у нього кошти в борг на лікування матері. Також, йому відомо, що позивач приймав активну участь у ремонті будинку матері. Свідок [PERSON] суду пояснила, що, з 1985 року вона перебувала у дружніх стосунках із матір'ю позивача - [PERSON] Їй відомо, що, на протязі подружнього життя у [PERSON] та [PERSON] відбувались сварки, та побиття [PERSON] Після лікарні [PERSON] мешкала разом із [PERSON] у їх будинку. У лікарню [PERSON] до дружини не приходив, приходила тільки родина сина. [PERSON] мала бажання розлучитись, але не вспіла, так як дуже побоювалась чоловіка. Коли відповідач був тверезий - він працював, та надавав кошти дружині. Свідок [PERSON] суду пояснила, що, вона перебувала у дружніх стосунках із померлою [PERSON] Знайома також як з позивачем, так і з відповідачем. Їй відомо, що, ремонт у будинку [PERSON] допомагав робити позивач [PERSON] Зі слів [PERSON] їй відомо, що, відповідач надавав [PERSON] кошти на її лікування. Вона приїжджала до [PERSON], і [PERSON] їй казала, що позивач [PERSON] просив її виписати відповідача з будинку. При цьому, [PERSON] безпорадною не була, пригощала її кавою, готувала їжу, виходила на вулицю. Вислухавши сторони, пояснення свідків, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом в ході розгляду справи, згідно свідоцтва про смерть, виданого Заводським відділом РАЦС Дніпродзержинського МУЮ у Дніпропетровській області, [INFO] померла [PERSON]. Згідно довідки, наданої нотаріусом першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON] позивач, який є сином померлої, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом. При цьому, відповідач, як чоловік померлої, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом та про видачу свідоцтва про право власності на 1/2 частку спільного майна подружжя. Заповіту та спадкового договору померла [PERSON] не вчиняла. Згідно Інформаційної довідки, наданої Реєстраційною службою Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.70), та, згідно довідки, наданої ОКП «Дніпродзержинське БТІ» (а.с.123), за час подружнього життя подружжям [PERSON], у спільну сумісну власність, було придбано: житловий будинок [ADDRESS], а також гараж [ADDRESS]. Враховуючи, що, вищевказане нерухоме майно є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд приходить до висновку, що, до складу спадщини після смерті [PERSON] входить: 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS], та 1/2 частина гаражу [ADDRESS]. Відповідно до ст.1261 ЦК України, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є спадкоємцями [PERSON] першої черги за законом, які, відповідно до ст.ст.1216, 1218, 1222, 1223 ЦК України мають право на спадкування за законом вищевказаного спадкового майна. Разом з цим, як зазначає позивач [PERSON] у своєму позові, відповідач [PERSON], на підставі ч.5 ст.1224 ЦК України повинен бути усунений від права на спадкування, враховуючи, що останній ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві [PERSON]Г, яка через тяжку хворобу тривалий час перебувала у безпорадному стані. Згідно положення ч.5 ст.1224 ЦК України, на яку, як на правову підставу свого позову посилається позивач [PERSON], за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Згідно роз'яснень, наданих у п. 6 Постанови Верховного Суду України N 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами СК України. Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Правило частини п'ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердженнях тієї обставини, що, відповідач [PERSON] ухилявся від надання допомоги своїй дружині - спадкодавцеві [PERSON], яка через тяжку хворобу перебувала у безпорадному стані, позивач [PERSON] надав суду: - довідку Комунального закладу «Дніпродзержинська міська лікарня №9» (а.с.116), згідно якої гр. [PERSON] з 21.11.2011р. по 24.12.2011р. перебувала на стаціонарному лікуванні у даному закладі. 29.11.2011р. [PERSON] проведена операція. У період з: 16.12.2011р. по 20.12.2011р.; з 16.01.2012р. по 20.01.2012р.; з 13.02.2012р. по 17.02.2012р.; з 19.03.2012р. по 23.03.2012р. в онкологічному відділенні даного закладу [PERSON] було проведено 4 курси хіміотерапії; - консультацію проктолога (а.с.115). Дослідивши докази, надані позивачем [PERSON] на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги, та, приймаючи до уваги пояснення свідків, суд вважає доведеним в ході розгляду справи той факт, що померла [INFO] [PERSON] певний період часу тяжко хворіла, та, як тяжко хвора, і людина похилого віку, потребувала сторонньої допомоги. Також, приймаючи до уваги пояснення сторін та пояснення свідків, суд вважає доведеним в ході розгляду справи й той факт, що відповідач [PERSON] до часу смерті [PERSON] мешкав з останньою в одному будинку, працював, мав з [PERSON] спільне господарство та спільний бюджет. При цьому, приймаючи до уваги пояснення свідків, кожен з яких вказав на те, що, до часу смерті [PERSON] пересувалась по будинку самостійно, готувала їжу, виходила на двір, тобто фактично обходилась без сторонньої допомоги, суд вважає не доведеною ту обставину, що спадкодавець [PERSON] знаходилась саме у такому безпорадному стані, коли була неспроможна самостійно, своїми силами, а саме фізично забезпечувати умови свого життя. Також, суд вважає, що встановлені судом в ході розгляду справи обставини спростовують твердження позивача [PERSON], що відповідач [PERSON] уникав обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, а саме, усвідомлюючи свій обов'язок, та, маючи можливість його виконувати, не вчиняв необхідних для цього дій, а саме ні матеріально, ні морально не підтримував спадкодавця [PERSON], яка певний період часу тяжко хворіла. Крім того, в судовому засіданні як сторони, так і свідки суду зазначили, що, до часу смерті [PERSON] усвідомлювала значення своїх дій, та могла керувати ними. З вищенаведеного суд вбачає, що, маючи можливість за життя усунути спадкоємця - відповідача [PERSON] від права на спадкування, спадкодавець [PERSON] протягом усього часу своєї хвороби зазначеним правом не скористалась, волевиявлення на усунення відповідача [PERSON] від права на спадкування - не виявила; заповіту щодо певної особи - не вчинила. Таким чином, встановивши в ході розгляду справи факт знаходження спадкодавця [PERSON] через тяжку хворобу у стані, коли остання потребувала сторонньої допомоги протягом відповідного часу хвороби, та, приймаючи до уваги не доведеність в ході розгляду справи тієї обставини, що відповідач ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, суд, враховуючи, що, за змістом ч.5 ст.1224 ЦК України спадкоємець може бути усунений від права на спадщину лише при одночасному настанні вказаних у ч.5 ст.1224 ЦК України обставин, і доведеності зазначених фактів у їх сукупності - вважає первинний позов не доведеним, та таким, що задоволенню не підлягає у повному обсязі. Щодо зустрічних позовних вимог відповідача [PERSON] - суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, постановою нотаріуса №49/02-14 від 15.01.2013р. відповідачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності в спільному майні подружжя - житлового будинку [ADDRESS], через відсутність у [PERSON] правовстановлюючого документу на вказане нерухоме майно. Постановою нотаріуса №50/02-14 від 15.01.2013р. відповідачу [PERSON] також відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину - житловий будинок [ADDRESS], через відсутність у [PERSON] правовстановлюючого документу на вказане нерухоме майно. Як зазначив суду в ході розгляду справи позивач [PERSON], правовстановлюючий документ на спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS], дійсно перебуває у нього, так як по суті спірний будинок він вважає таким, що належить йому особисто. Як встановлено судом в ході розгляду справи, як позивач [PERSON], так і відповідач [PERSON] є спадкоємцями померлої [INFO] [PERSON] першої черги за законом. При цьому, відповідно до ст.60, 70 СК України, відповідач [PERSON] є співвласником 1/2 частини об'єктів спільної сумісної власності подружжя - житлового будинку [ADDRESS], а також гаражу [ADDRESS]. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Разом з цим, як вбачається з вищевикладених обставин, через відсутність у відповідача [PERSON] правовстановлюючого документа на спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS], відповідач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право власності в спільному майні подружжя, свідоцтво про право на спадщину та реалізувати своє право на спадкування, що виникло у останнього після смерті дружини - померлої [INFO] [PERSON]. Згідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, заповіт [PERSON] за життя не вчиняла. Згідно роз'яснень, наданих у п.26 Постанови Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» N 7 від 30.05.2008р., при поділі спадщини між спадкоємцями необхідно враховувати правило частини першої статті 1278 ЦК про те, що коли спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між спадкоємцями, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. При розподілі такої спадщини необхідно застосовувати норми, що регулюють відповідні правовідносини спільної часткової власності. Згідно ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Як вбачається з матеріалів справи, доказів, підтверджуючих факт усунення спадкоємців [PERSON] та [PERSON] від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття - матеріали справи не містять. Таким чином, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що, дійсно мали місце обставини, якими відповідач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, на підставі чого суд приходить до висновку, що, позовні вимоги відповідача [PERSON] є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved