Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Подільської районної державної адміністрації Одеської області вказуючи, що [INFO] померла її мати [PERSON] , останнє місце проживання якої було с.Станіславка, Подільського (колишня назва Котовського) району, Одеської області. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 7,23 га на території Станіславської сільської ради Подільського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт серії ЯА № 162284, виданий Котовською районною державною адміністрацією Одеської області 24 лютого 2005 року, на підставі розпорядження Котовської районної державної адміністрації Одеської області від 12 жовтня 2004 року №415/04. Мати, [PERSON] 17 грудня 1994 року склала заповіт, яким належне їй майно та права на випадок смерті заповідала їй, та її сестрі [PERSON] , яка із заявою про прийняття спадщини після смерті матері не зверталась, а звернулась із заявою про те, що вона на спадкове майно не претендує та звертатись з позовом про надання додаткового строку для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини не буде. 06 серпня 2009 року вона звернулась до Котовської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, після смерті матері, була заведена спадкова справа №437/2009, номер у спадковому реєстрі 47619082. В зв`язку з тим, що оригінал правовстановлюючого документу, державного акту на вищевказане спадкове майно був втрачений, постановою Шостої одеської державної нотаріальної контори їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину. Про втрату оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку вона подала оголошення в газету «Эхо недели» та витребувано у відділі у Подільському районі Держгеокадастру копії оригіналів. У зв`язку з цим, просила постановити рішення суду визнати за нею, [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , яка померла [INFO] право приватної власності на земельну ділянку, площею 7,23 га на території Станіславської сільської ради Подільського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт серії ЯА №162284, виданий Котовською районною державною адміністрацією Одеської області 24 лютого 2005 року на підставі розпорядження Котовської районної державної адміністрації Одеської області від 12 жовтня 2004 року №415/04, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010552500233. Ухвалою суду від 11.12.2019 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились, позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності її представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник Подільської районної державної адміністрації Одеської області у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти заявлених вимог не заперечують. Вважають подану позовну заяву [PERSON] обґрунтованою, а надані матеріали достатніми для визнання права власності на спадкове майно. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право та примусове виконання обов`язку в натурі. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ч. 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Нормами ч.4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] в м.Рибниця, Республіка Молдова померла [PERSON] , що підтверджується нотаріально засвідченою копією свідоцтва про смерть, [NUMBER] , акт про смерть №92. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все її майно, у тому числі і на земельну ділянку, площею 7,23 га на території Станіславської сільської ради Подільського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт серії ЯА №162284, виданий Котовською районною державною адміністрацією Одеської області 24 лютого 2005 року на підставі розпорядження Котовської районної державної адміністрації Одеської області від 12 жовтня 2004 року №415/04, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010552500233. За життя [PERSON] склала заповіт від 17 грудня 1996 року, яким належне їй майно та права на випадок смерті заповідала [PERSON] та [PERSON] , заповіт посвідчений секретарем Станіславської сільської ради та зареєстрований в реєстрі № 420. Згідно нотаріальної посвідченої заяви [PERSON] , остання заявила, що не претендує на спадкове майно, яке залишилось після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] в с.Станіславка Котовського району Одеської області та не заперечує, що свідоцтво про право на спадщину було видано на їмя її сестри, доньки померлої [PERSON] , звертатись з позовом до суду про надання додаткового строку для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини не буде. Постановою державного нотаріуса шостої Одеської державної нотаріальної контори №2043/02-31 від 24.05.2018 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 7,23 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, Подільський район (колишня назва Котовський), Станіславська сільська рада, яка належала [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на вищевказане спадкове майно. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.02.2011 року, [PERSON] народилась [INFO] в с.Нестоїта Котовського району Одеської області, в графі «батько» записано « [PERSON] », в графі «мати» записано « [PERSON] ». Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 25 січня 1981 року, в с.Станіславка, Котовського району Одеської області 25 січня 1981 року було зареєстровано шлюб між (російською) « [PERSON] [PERSON] », прізвище дружини після реєстрації шлюбу (російською) « [PERSON] », актова запис №1. Згідно довідки №526 від 25.06.2018 року, виданою виконавчим комітетом Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області [PERSON] постійно була зареєстрована та проживала до дня своєї смерті [INFO] за адресою: с.Станіславка Подільського району (колишня назва Котовського) Одеської області одна. Інших осіб, зареєстрованих за цією адресою на момент смерті [PERSON] не було і немає. Про втрату оригіналів державних актів позивачем було розміщено оголошення в газету «Эхо недели», випуск №18 (553) від 02 травня 2018 року. Згідно відповіді Приморської державної нотаріальної контори №1681к/02-14 від 17.12.2019 року вбачається, що в Приморській державній нотаріальній конторі у місті Одеса знаходиться спадкова справа за № 437/2009 р., до майна [PERSON] , яка померла [INFO] , останнє місце реєстрації та проживання якого було Одеська область, Подільський район (колишня назва Котовський) с.Станіславка. У вищевказаній спадковій справі знаходиться заява про прийняття спадщини від імені [PERSON] та [PERSON] , згідно заповіту, посвідченого секретарем Станіславької сільської ради, [PERSON] , 17 грудня 1994 року, зареєстрованого в реєстрі №420, також заява [PERSON] про відмову від спадщини, що залишилась після смерті спадкодавця, відомостей про інших спадкоємців немає, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Статтею 1216 Цивільного кодексу України, передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно до вимог ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Зі змісту ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Постановою пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» п.10. наголошено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до п.4.14 Розділу 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до вимог п. 4.20 Розділу 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оформлення та видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку проводиться на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку або витягу з Поземельної книги, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Таким чином відсутність у позивача [PERSON] можливості надання нотаріусу належні правовстановлюючі документи на спадкове майно, позбавляє її права на оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, а також враховуючи, що визнання за позивачем права приватної власності на земельні ділянки не порушують нічиїх прав та інтересів, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved