Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду із позовом, у якому просить про розгляд протоколів розбіжностей, зобов'язання укласти договір про надання житлово-комунальних послуг. Свої вимоги мотивує тим, що 13.07.2011р. позивач звернувся до Франківського районного суду м.Львова з позовною заявою про спонукання до укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку визначеному Законом України «про житлово-комунальні послуги».08.12.2011р. Франківським районним судом винесено рішення про зобов'язання ЖБК укласти з [PERSON] договір про надання житлово-кмунальних послуг у порядку визначеному Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Після відкриття виконавчого провадження ЖБК №106 направив позивачу договір про надання послуг з централізованого опалення та гарячої води та . договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно до п.5 ст.26 ЗУ «Про житлово -комунальні послуги», процедура погодження договору відбувається протягом одного місяця з дня винесення проекту договору однією із сторін. Отриманні позивачем договори не відповідали Правилам надання послуг з централізованого опалення, а також типовому переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009р. №529. Проте протокол розбіжностей до типового договору про утримання будинків та прибудинкових територій у редакції позивача відповідають вимогам законодавства. В зв'язку з вказаним, просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач за позовом, його представник, позов підтримали, проти пояснень відповідача заперечили, покликаючись навище наведені обґрунтування. У судовому засіданні відповідач та його представник ЖБК № « 106» проти позову заперечили, подали до суду заперечення, у якому просять відмовити у позовних вимогах [PERSON] Свої вимоги мотивують тим, що у відповідності до рішення виконавчого комітету від 08.06.2007р. №365 «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у м. Львові, ЖБК не являється виконавцем послуг, , що кооператив не є надавачем послуг, оскільки їх не виробляє та не надає мешканцям, а лише виступає посередником між виробником та виконавцем. Отже ЖБК є замовником (споживачем) житлово-комунальних послуг і оплату проводить згідно договорів та за виставленими рахунками виконавців послуг, які ним надаються щомісячно. Посилаються на ст..137, Житлового кодексу Україниської РСР, та ст. 384 Правила - житлово будівельного кооперативу та їх членів, зазначено, що житлово-будівельний кооператив діє на підставі статуту, прийнятого відповідно до примірного статуту і зареєстрованого у встановленому порядку. Відповідач виходячи з вимог статуту кооперативу питання, щодо оплати та якості комунальних послуг вирішуються на загальних зборах кооперативу та затверджується протоколом зборів. Також вважають, що протокол розбіжностей, який наданий суду позивачем не відповідає нормам типового договору. Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS]. ЖБК «№106», така створена на підставі рішення загальних зборів членів зазначеного будинку. Позивач просить позов задоволити та зобов'язати укласти договір про надання житлово-комунальних послуг в редакції протоколів розбіжностей позивача. ЖБК «№106» у позові просить відмовити за безпідставністю його позовних вимог, як таких, що не відповідають установчим документа кооперативу. При цьому, в обґрунтуванні своїх вимог сторони посилаються на норми Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Постанову Кабінету Міністрів України від 20.05.2009р. « Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які передбачають, що укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком як для споживача так і виконавця послуг. Частина 3 статті 6 ЦК України слідує, що свобода договору, закріплена у статтях 6, 627 ЦК України, яка полягає у тому, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, не є безмежною. Зокрема, статті 19,20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачають обов'язок як виконавця так і споживача житлово-комунальних послуг укласти письмовий договір між собою на основі типового договору. Зі змістом ч.3 ст.6,ч.1ст630 ЦК України, статей 19,21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009року №529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» умови типового, що набули юридичне обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають прав відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд. У зв'язку з цим укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова як виконавця так і споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч.3ст.6, статей 627,630 ЦК та статей 19,20 зазначеного Закону. Проте, як зі змісту типового договору «про утримання будинків і споруд та прибудинкових територій запропонованих відповідачем позивачу, так і зі змісту протоколу розбіжностей до типового договору в редакції позивача, убачається, що зазначені умови сторін не відповідають вимогам типового договору, які зазначені Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009р. № 529 Зокрема, згідно зі ст..137 Житлового Кодексу Української РСР, та ст.. 384 Права житлово-будівельного кооперативу та їх членів діє на підставі статуту та затверджуються зборами кооперативу. Так як згідно статті1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору, виробником - суб'єкт господарювання, який створює житлово-комунальні послуги. Визначенні чинним законодавством мета та предмет діяльності ОСББ та ЖБК не передбачають провадження ними господарської діяльності, а тому ОСББ та ЖБК не є суб'єктом господарювання і не можуть бути виробниками або виконавцями житлово-комунальних послуг відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», які передбачені Типовим договором, так як свою діяльність здійснюють на підставі установчих документів ЖБК. Таким чином. Такий спосіб захисту прав, як зобов'язання укласти договір у судовому порядку, який обрала сторона, не відповідає способам захисту прав, передбачених ст..16 ЦК України. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 10 жовтня 2012р.№ 6-110цс12. Враховуюче наведене, суд, дослідивши докази по справі у їх сукупності. Вважає, у що у задоволенні позову з підстав зазначених у них слід відмовити за безпідставністю та необгрунтованістю.

Outcome: dismissed