Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Новоайдарського районного суду з даним позовом до виконавчого комітету Щастинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 12.02.2013 року померла її мати [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, вул. Пєрвомайская, 42; земельна ділянка площею 0,0899 га, що розташована за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, вул. Пєрвомайская, 42. Спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] залишилися [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках. Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини за заповітом на користь позивача - [PERSON] Спадкоємець [PERSON] отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Звернувшись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, постановою від 03.12.2013 р. державним нотаріусом Сьомої Луганської державної нотаріальної контори, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки згідно наданих позивачем документів для отримання свідоцтва про право на спадщину, було встановлено розбіжність у документах, які не дозволяють встановити особу спадкоємця та підтвердити родинний зв'язок із спадкодавцем. З метою підтвердження своїх родинних зв'язків із спадкодавцем та усунення розбіжностей у документах, позивач звернулася до суду, в наслідок чого рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 24.11.2016р. № 419/1791/16-ц встановлено факт родинних відносин між позивачем та її померлою матір'ю. Надавши вищенаведене рішення суду, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на те, що встановлення за позивачем права власності на спадкове майно повинно вирішуватися в судовому порядку. Також, нотаріус відмовилася видавати постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій з посиланням на те, що у позивача вже наявна постанова, надана нею у 2013 році. Через викладені обставини позивач не може отримати свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, тому вимушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності на це майно, за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача виконавчого комітету Щастинської міської ради [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 12.02.2013 року померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, вул. Пєрвомайская, 42, що належав померлій на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від 14.05.1973р. (а.с. 8) та технічного паспорта на будинок (а.с. 9-10); земельна ділянка площею 0,0899 га, що розташована за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, вул. Пєрвомайская, 42, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 865006 (а.с. 11). Спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] залишилися [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках (а.с. 7). Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини за заповітом на користь позивача - [PERSON] Спадкоємець [PERSON] отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 20, 21, 22). Звернувшись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, постановою від 03.12.2013 р. державним нотаріусом Сьомої Луганської державної нотаріальної контори, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій (а.с. 19), оскільки згідно наданих позивачем документів для отримання свідоцтва про право на спадщину, було встановлено розбіжність у документах, які не дозволяють встановити особу спадкоємця та підтвердити родинний зв'язок із спадкодавцем. З метою підтвердження своїх родинних зв'язків із спадкодавцем та усунення розбіжностей у документах, позивач звернулася до суду, в наслідок чого рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 24.11.2016р. № 419/1791/16-ц встановлено факт родинних відносин між позивачем та її померлою матір'ю (а.с. 17-18). Надавши вищенаведене рішення суду, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на те, що встановлення за позивачем права власності на спадкове майно повинно вирішуватися в судовому порядку. Також, нотаріус відмовилася видавати постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій з посиланням на те, що у позивача вже наявна постанова, надана нею у 2013 році. Через викладені обставини позивач не може отримати свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, тому вимушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності на це майно. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до 1 ч. ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин,а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до постанови пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування». Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права». Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб. Позивач має намір прийняти спадщину, відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував, тому суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1218, 1220, 1221, 1223, 1225, 1233, 1235, 1268, 1297 ЦК України, ст. 81 ч. 2 Земельного кодексу України,

Outcome: approved