Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої доньки [PERSON], в якості третіх осіб зазначивши: відділ реєстрації місця проживання особи Чугуївської міської ради, орган опіки та піклування виконавчого комітету Чугуївської міської ради, в якому просив суд: визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що є наймачем вищевказаної квартири, відповідач (його колишня дружина) та донька фактично у квартирі не проживають, жодних витрат по її утриманню не несуть, у зв'язку з чим Позивач не може повною мірою реалізувати своє право, встановлене Конституцією України та Законом, на вільне користування майном, у зв'язку з чим просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою. Позивач - [PERSON], в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву, в якій зазначав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення судом заочного рішення та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] до зали судових засідань також не з'явилась, про місце та час судового розгляду повідомлялась своєчасно та належним чином, шляхом направлення на адресу її зареєстрованого місця проживання та фактичного місця мешкання судових повісток про виклик (а.с. 25,30,48, 56-57,58, 59-60), письмові заперечення проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються не надала. Представники третіх осіб подали заяви з проханням розглянути справу без їх участі та винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO], є наймачем квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується ордером на житлове приміщення №015307 (а.с.6). Окрім Позивача в даній квартирі зареєстровані, але фактично з 2012 не проживають року його колишня дружина [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] [INFO], що підтверджується довідкою №710 від 25.10.2016 року, заявою [PERSON] від 11.06.2013 року та заявою [PERSON] від 11.06.2013 року. (а.с7,8,9). Відповідно до вимог ст. 71 ЖК при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.107 ЖК наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст.71 або ст.107 ЖК. У зв'язку з тим, що в квартирі, яка належить Позивачу на праві користування, зареєстровані Відповідачі, які фактично в ній не проживають, Позивач не може повною мірою реалізувати своє право, встановлене Конституцією України та Законом, на вільне користування майном. Відповідачі жодної участі в сплаті комунальних послуг, а також в поліпшенні стану квартири за весь час користування Позивачем квартирою не приймають, він самостійно утримує квартиру в належному стані. Для зняття Відповідачів з реєстрації у відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» необхідно отримати рішення суду про позбавлення Відповідачів права користування житловим приміщенням. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Ця норма є імперативною, тобто дитина, яка не досягла 10 років може бути зареєстрована лише з батьками, або з одним із батьків. Зняття з реєстрації [PERSON] [INFO] не порушує її прав, так як вона фактично проживає за іншою адресою. Виходячи зі змісту ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це лише фіксація фактичного місця проживання особи і вона не пов'язана з будь-якими іншими правами особи. Будучи зареєстрованою у будинку Позивача [PERSON] не набуває за фактом реєстрації ніяких майнових прав відносно квартири і, відповідно, будучи знятою з реєстрації в даній квартирі, ніяких майнових прав не втрачає. Натомість, подальша її формальна реєстрація є порушенням прав користувача, а також Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Таким чином, оскільки Відповідачі фактично в квартирі не проживають з 2012 року, виїхали на постійне проживання до м. Харкова, не сплачують плату за користування квартирою і комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню квартири та не приймають участі в спільному побуті, вони вважаються такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved