Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Кара /Бродарської/ А.І. про стягнення аліментів. Свої вимоги, мотивує тим, що він з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі з 22 грудня 1995 року та мешкав разом до червня 2016 року. Від спільного шлюбу у них є двоє дітей: повнолітня донька [PERSON], 22 лютого 1996 року та неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, а тому згідно рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 09 червня 2016 року шлюб між ними розірвано. Відповідачка у добровільному порядку на утримання неповнолітньої дитини матеріально не допомагає, не зважаючи на те, що вона працездатна та має реальну можливість виплачувати аліменти. Позивач не працює, є інвалідом ІІІ групи, отримує пенсійне забезпечення, але цього не достатньо для утримання неповнолітнього сина. У зв'язку з цим він просить стягнути з відповідачки аліменти на його користь на утримання дитини в розмірі 2000 гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону і до досягнення нею повноліття. Позивач в судове засідання не зявився, на розгляд суду від нього надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки та ухвалити заочне рішення по справі. В звязку з цим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22 грудня 1995 року. Згідно рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 09 червня 2016 року шлюб між ними розірвано. Також встановлено, що батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] є позивач [PERSON] та відповідачка Кара/Бродарська/ А.І., згідно свідоцтва про народження серії І-ЖД №310731. Згідно довідки виконавчого комітету Вознесенівської Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області від 23.06.2016 року неповнолітній син [PERSON] мешкає разом з батьком позивачем [PERSON] та перебуває на його утриманні. Відповідно пенсійного посвідчення позивач [PERSON] є інвалідом ІІІ групи, інвалідність йому встановлено довічно. Згідно довідки фельдшерсько-акушерського пункту с. Вознесенка Друга Тарутинського району Одеської області неповнолітній [PERSON] на «Д» обліку не перебуває. Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.п.2,3 ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону до досягнення нею повноліття. Згідно положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У звязку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, то в силу ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копійок підлягає стягненню з відповідачки. На підставі викладеного ст.ст.180, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved