Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з уточненим позовом до [PERSON] про стягнення боргу та процентів за договором займу. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач зайняв відповідачу на підставі договору займу 01.12.2017 року 3000 доларів США та 25.07.2019 року 1000 доларів США на один місяць, що по курсу Національного Банку України складає 99600 грн., про що останній склав розписки. Відповідач не виконав взяте на себе зобов`яння по поверненню грошових коштів, внаслідок чого позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь борг за договором займу в розмірі 99600 гривень та 3 процентів річних від суми боргу в розмірі 8399 гривень. В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд прави у його відсутності та підтримання уточнених позовних вимог про стягнення суми боргу в розмірі 99600 гривень та 3 процентів річних від суми боргу в розмірі 8399 гривень. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та визнання уточнених позовних вимог про стягнення з нього суми боргу в розмірі 99600 гривень та 3 процентів річних від суми боргу в розмірі 8399 гривень. Згідно вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, об`єктивно, повно та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих доказів у їх сукупності, приходить до висновків, які наведені нижче. В судовому засіданні встановлено, що 01.12.2017 року між позивачем та відповідачем був укладений договір займу на суму 3 000 доларів США. Вищевказана сума була передана відповідачу, що підтверджується виданою відповідачем розпискою. Відповідач зобов`язався повернути борг через місяць. Судом встановлено, що 25.07.2019 року між позивачем та відповідачем був укладений ще один договір займу на суму 1 000 доларів США. Вищевказана сума була передана відповідачу, що підтверджується виданою відповідачем розпискою. Відповідач зобов`язався повернути борг до 08.08.2019 року. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сума боргу складає 4 000 доларів США, що еквівалентно 99600 гривень. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У судовому засіданні встановлено, що відповідач у встановлений договором позики строк грошові кошти на суму 99600 гривень не повернув. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином, згідно з умовами договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - згідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, які завжди висуваються. Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій борг, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом або не слідує із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. Статтею 530 ЦК України встановлено, що, якщо в зобов`язанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (дату). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідачки трьох відсотки річних за безпідставне використання його коштів згідно розписок від 01.12.2017р. та 25.07.2019р., то дані вимоги також підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Згідно із ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Встановлено, що відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача 3 процентів річних від суми боргу, які з 01.12.2017 року по 26.02.2020 року - 816 днів складає 99600 грн.:365:100*3*816=6680 грн., а також з 25.07.2019 року по 26.02.2020 року - 210 днів складає 99600 грн.:365:100*3*210=1719 грн. На підставі ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. На спростування доказів позивача відповідачем не надано доказів про погашення суми боргу. Суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення суми позики за розпискою, а відтак про їх задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1079,99 грн.

Outcome: approved