Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до ТОВ «АФ «Аршиця» про визнання договору оренди землі припиненим та повернення земельної ділянки, зазначивши, що відповідно до Державного акту на право власності на землю серія [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею за № 305, він є власником земельної ділянки площею 2,75 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Вільховатської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області. 2 січня 2011 року між ним та приватним сільськогосподарським підприємством «Надія», яке в подальшому в процесі злиття приєднано до ТОФ «Агрофірма «Аршиця» було укладено договір оренди землі, терміном на 5 років. Цього ж дня було підписано акт прийому-передачі земельної ділянки. В січні 2016 року, в зв'язку з закінченням терміну дії договору оренди, [PERSON] звернувся до відповідача із заявою про повернення земельної ділянки в зв'язку із закінченням терміну дії договору оренди землі, однак у задоволенні заяви позивачу відмовлено та зазначено, що оскільки державна реєстрація договору оренди здійснена 19 квітня 2012 року, то договір оренди є чинним до 19 квітня 2017 року. Оскільки використання земельної ділянки розпочалось в момент її передачі орендарю, то позивач прохає суд визнати договір оренди припиненим з 02 січня 2016 року. 20.10.2017 року представник позивача, [PERSON] уточнив позовні вимоги та прохав визнати договір оренди земельної ділянки від 20 грудня 2013 року недійсним. Крім цього прохав стягнути із відповідача понесені по справі витрати. Позивач, [PERSON], будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, однак його представник, [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, та прохав задовольнити. Представник відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірми «Аршиця», Панасенко І.А., в судовому засіданні позов не визнала та прохала відмовити в його задоволенні, оскільки 20 грудня 2013 року між позивачем та відповідачем укладено нову редакцію договору від 02.01.2011 року, реєстрацію якого проведено 21.10.2016 року, а тому договір оренди є чинним та строк його дії не закінчився. Крім того зазаначила, що уточнені позовні вимоги є зміною предмету позову, тому в їх задоволенні також прохала відмовити. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, розглянувши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що згідно Державного акту на право власності на землю серія [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею за № 305, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,75 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Вільховатської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області (а.с.8). 02 січня 2011 року між [PERSON] та ПСП «Надія» укладено договір оренди земельної ділянки розміром 2,75 га, який 13 червня 2012 року зареєстрований у відділі Держкомзему у Кобеляцькому районі (а.с.6-7). Згідно Акту прийому-передачі [PERSON] передав земельну ділянку згідно договору оренди від 02 січня 2011 року ПСП «Надія» (а.с.10). Приватне сільськогосподарське підприємство «Надія» в процесі злиття приєднано до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Аршиця». Суд не бере до уваги наданий стороною відповідача договір № б/н оренди землі від 20 грудня 2013 року (а.с.33-37) та акту приймання-передачі земельної ділянки в оренду (а.с.38), оскільки відповідно до висновку експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 9765/17-32/9840/9841/17-32 підпис у графі «від орендодавця» виконано не [PERSON], а іншою особою (а.с.97-105), а тому даний договір слід визнати недійсним. Не заслуговують на увагу заперечення відповідача щодо неможливості розгляду уточнених позовних вимог, оскільки позивачем позов не уточнено, а змінено позовні вимоги, що не допускається нормами чинного законодавства, оскільки договір оренди, наданий відповідачем від 20 грудня 2013 року є новою редакцією договору оренди від 02 січня 2011 року. Ст.13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч.4 ст.124, ст.125 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Крім цього, відповідно до ст. 18 ЗУ «Про оренду землі» (в ред. від 01.01.2011 року) договір оренди набирає чинності з моменту його державної реєстрації. Враховуючи, що договір оренди зареєстрований 13 червня 2012 року, тому саме з цього часу слід відраховувати строк дії договору. Із договору вбачається, що договір укладений строком на 5 років, а тому датою закінчення строку його дії є 13 червня 2017 року, тобто слід визнати, що з цього часу договір є припиненим та зобов'язати відповідача повернути належну [PERSON] земельну ділянку. Крім цього, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому із товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Аршиця» на користь [PERSON] понесені ним судові витрати в сумі 4197,40 грн. (сплачений при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 1102,40 грн. та 3095 грн. вартості проведеної експертизи).

Outcome: partial