Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом , згідно якого просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], зареєстрований 07.05.2011 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 242. На обґрунтування позову зазначив, що 07.05.2011 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб. В шлюбі мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Зазначив, що спільне життя з відповідачкою не склалося у зв»язку з різними поглядати на сімейне життя та обов»язки. Це поступово призвело до того , що вони стали зовсім різними людьми. Вказав, що подружні відносини між ними припинені з 05 жовтня 2015 року і з того часу вони спільного господарства не ведуть. . За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім»ї та унеможливлює примирення з відповідачкою. Спору про спільне майно немає. З урахуванням викладеного просив позовні вимоги задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився , але завчасно надав суду заяву, відповідно до якої просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, але завчасно надала суду заяву , відповідно до якої позов визнала ,після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Сулейманова » та справу розглядати у її відсутність. Частиною 2 статті 197 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі , фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням викладеного, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши і проаналізувавши представлені докази, приходить до наступних висновків. Шлюб між сторонами в справі зареєстрований 07.05.2011 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 242, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ № 153409. Подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ № 145495. Згідно із постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом було встановлено, що сторони з 05 жовтня 2015 року не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є різні погляди на сімейне життя та обов»язки .Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище «Сулейманова». Таким чином, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та правомірними і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати .

Outcome: approved