Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визначити частку померлої [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] в розмірі 1/6 частки, а також визнати за нею право власності за набувальною давністю на вказану частку даної квартири, по смерті [PERSON] В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 05.05.96р. № [NUMBER], їй, її чоловіку [PERSON], двом їх синам [PERSON] та [PERSON], а також померлим [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира за [ADDRESS]. Частки в квартирі не визначені. Після смерті [PERSON], вона успадкувала за заповітом належну йому частку у спірній квартирі. [PERSON], яка являється рідною сестрою її бабці, заповіту не складала, спадкоємців за законом в останньої немає. Позивач посилається на те, що після смерті [PERSON], належна їй частка квартири залишилась не успадкованою, оскільки ніхто належним чином не прийняв спадщину і не оформив за собою право власності, тому зазначена частка в квартирі перейшла у її володіння та користування. Вона добросовісно користується всією квартирою, оплачує комунальні платежі і підтримує квартиру в належному стані уже більше десяти років, відтак має право на отримання її у власність. Оскільки інші власники квартири не заперечують, вона просить суд визначити за покійною [PERSON] 1/6 частки в спірній квартирі та визнати за нею, [PERSON], право власності на дану частку за набувальною давністю. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини та факти, просили позов задовольнити. Від відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] поступила заява, в якій останні визнали позовні вимоги. [PERSON]та [PERSON] дану заяву підтримали в судовому засіданні. Представник відповідача Львівської міської ради Партика Н.С. позов не заперечила. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши інші докази по справі, суд вважає, що позов позивача підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON], відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS], загальною площею 31,5 кв.м., яка належить їм на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва № [NUMBER] про право власності на квартиру від 05.05.1996 р. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є подружжям, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] являються їх дітьми. Крім останніх, співвласниками квартири є ще померлі [PERSON] та [PERSON]. Після смерті [PERSON] [INFO] позивач [PERSON] успадкувала за заповітом належну йому, на праві спільної сумісної власності частку у спірній квартирі. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/6 частки у квартирі було видано позивачу виходячи із принципу рівності часток у спільній сумісній власності, оскільки між співвласниками не було домовленості про інший розмір часток та не було заперечень інших співвласників. [PERSON] померла [INFO], що стверджується свідоцтвом про смерть від 17.07.03р.( а.с.21). Як встановлено, заповіту [PERSON] не складала, спадкоємців за законом чи за заповітом у неї, згідно кола спадкоємців визначених ЦК УРСР, не має, спадкова справа по її смерті не заводилась, що вбачається із повідомлення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Ковтун Л.Б. (а.с.22). До складу спадкового майна [PERSON] за законом входить належна їй частка у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS]. Як встановлено, з моменту смерті [PERSON], позивач добросовісно володіє належною покійній часткою у квартирі [ADDRESS], оскільки постійно проживає в даній квартирі як співвласник, самостійно доглядає повністю за всією квартирою, за свої кошти проводить ремонт всієї квартири, оплачує комунальні послуги за всю квартиру, що вбачається, зокрема, з довідки ЛКП Рясне-402 від 24.03.16р.(а.с.15). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 369 ЦПК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Як встановлено, позивач [PERSON] є внучкою рідної сестри покійної [PERSON] Однак, успадкувати частку у квартирі покійної в порядку спадкування вона не може, оскільки чинним на момент смерті ЦК УРСР не було передбачено такого спадкоємця, як внучка рідної сестри спадкодавця. Згідно ст. 529 та 530 ЦК УРСР до числа спадкоємців було віднесено: дітей, дружину/чоловіка, батьків (перша черга), братів та сестер, діда та бабу (друга черга). Однак, як встановлено, вона відкрито, безперервно та добросовісно володіє спірним майном вже більше десяти років по сьогоднішній день, а відтак має право набути право власності на належну покійній [PERSON] частку у квартирі за набувальною давністю. Також, відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Тому, враховуючи те, що частка покійної [PERSON] у квартирі не визначена, підлягає до задоволення вимога позивача про визначенні померлій [PERSON] 1/6 частки у праві спільної сумісної власності на спірну квартиру. Зважаючи на викладене, судом достовірно встановлено, що позивач більше 10 років добросовісно володіє належною померлій [PERSON] часткою квартири [ADDRESS], , в зв'язку з чим вона і набула право власності на дану частку квартири, яка підлягає державній реєстрації відповідно до положень ст. 344 ЦК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved