Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до територіальної громади с.Бабин в особі Бабинської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на житловий будинок в порячдку спадкування за заповітом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. Посилається на те, що [INFO] року померла його матір [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по [ADDRESS]. Вказане спадкове майно [PERSON], відповідно до заповіту від 22.12.1994 року заповіла їй, спадкоємці, що мають право на обов'язкову частку при спадкуванні за заповітом відсутні. Зазначає, що спадщину після смерті [PERSON] він прийняв, звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок нотаріусом було відмовлено, оскільки позивачем не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності [PERSON] на спадкове майно у вигляді згаданого житлового будинку. Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, позивач змушена в судовому порядку визнавати право власності на спадщину. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав указаних в позовній заяві, просив їх задовольнити. Представник відповідача територіальної громади с.Бабин Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу у його відсутності. Відповідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також визнання відповідачем позову, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому судовому засіданні. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, врахувавши заяву представника відповідача, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] року в с. Бабин Заставнівського району Чернівецької області померла [PERSON], що вбачається з копії повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року (а.с. 11). Відповідно до ч.ч. 1,1 ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Внаслідок смерті [PERSON] по місцю її останнього проживання - [ADDRESS] відкрилася спадщина на все належне їй майно до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований за вказаною адресою. Вказане вбачається із довідки сільської ради №2 від 02.01.2018 року (а.с. 23). Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Вказане спадкове майно [PERSON], згідно заповіту від 22.11.1994 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Прилипченської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області Сиротюк М.М. та зареєстрованого в реєстрі за №17, який на час відкриття спадщини змінений та скасований не був, заповіла позивачу [PERSON], що видно із заповіту (а.с. 25). Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховної ради України за №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. На виконання вказаних вимог закону, судом встановлено, що спадкоємці, які б мали право на обов'язкову частку при спадкуванні за заповітом відсутні. Наведене вбачається із матеріалів спадкової справи №276, заведеної до майна померлої [PERSON], померлої [INFO] року, яка витребувана сукдом та досліджена в судовому засіданні. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що позивач на момент смерті спадкодавця [PERSON] разом з нею не проживав, однак спадщину прийняв, що підтверджується довідкою сільської ради №2 від 02.01.2018 року (а.с. 23) та заявою (а.с. 3 спадкової справи). З метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою, однак у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом нотаріусом було відмовлено, оскільки позивачем не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності [PERSON] на спадкове майно у вигляді згаданого житлового будинку. Наведене вбачається з витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №5452656 від 20.06.2006 року, постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №493/02-31 від 26.06.2018 року (а.с. 26-27) та матеріалів спадкової справи. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок (а.с. 28) та рішення виконавчого комітету Бабиснької сільської ради №4 від 06.12.2017 року (а.с. 29) власником будинку по [ADDRESS] є батько позивача [PERSON] Останній помер [INFO] року, що видно з копії повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.12.2017 року (а.с. 21). Спадкоємець його майна за законом - [PERSON] спадщину після його смерті прийняла, проте не оформила належним чином. Вказане вбачається із довідки сільської ради №1 від 02.01.2018 року, копії рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 24.04.2018 року (а.с. 22, 24). В п. 3.3 Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних). Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. З урахуванням зазначеного, матеріалів справи, враховуючи те, що [PERSON] належав спірний житловий будинок і після смерті останнього спадщину у вигляді вказаного будинку прийняла [PERSON], суд приходить до висновку, що остання набула право власності на цей будинок, проте його не оформила належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. На даний час позивачем [PERSON], як спадкоємцем майна померлої [PERSON] за заповітом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 14), згідно зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд (а.с. 16), довідки - характеристики Заставнівського РБТІ №14 від 17.01.2018 року (а.с. 20), житловий будинок, розташований по [ADDRESS] в с. Бабин Заставнівського району Чернівецької області побудований у 1945 році, а господарські споруди до нього у 1945-1965 роках, їх вартість становить 73328 (сімдесят три тисячі триста двадцять вісім) гривень. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав. На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1261-1265, 1268, 1270, 1272, 1297 ЦК України,

Outcome: approved