Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права власності. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. 14 березня 2015 року між позивачем та [PERSON] була укладена угода про купівлю-продаж автомобіля марки Daewoo, модель Matiz, рік випуску 2006, двигун 796 см3, кузов XWB4A11BD6A078166, реєстраційний номер АE 7378 BE, зареєстрований у РЕВ 1-го МВР ДАІ м. Дніпропетровськ. Перед укладенням угоди [PERSON] передала відповідачу гроші в сумі 50 000 (пятдесят тисяч) грн. в рахунок сплати за придбаний автомобіль. А відповідач в свою чергу, написав розписку про отримання вищезазначеної суми грошей. 29.03.2012 року [PERSON] виписав позивачці довіреність на право розпорядження, але коли почала закінчуватись довіреність позивачка поїхала у ВРЕВ для переоформлення та дізналась що транспортний засіб був в кредиті. 14.03.15 року позивачка з відповідачем уклали угоду купівлі-продажу даного транспортного засобу що відповідач оформить право власність за [PERSON] З березня 2012 року [PERSON]О користувалася та розпоряджалася автомобілем, робила необхідний ремонт, вважала автомобіль своєю власністю. У договорі, підписаному 14.03.2015 року [PERSON] зобовязався протягом двох місяців, тобто до 14.05.2015 року нотаріально оформити договір купівлі-продажу. Протягом цих двох місяців [PERSON] неодноразово намагалася звязатися з відповідачем з приводу нотаріального оформлення угоди, однак відповідач по телефону постійно переносив дату оформлення угоди. А після того, як в області, а потім і в м. Красногорівка, де раніше мешкав відповідач зі своєю родиною, почали відбуватися активні бойові дії, так звана антитерористична операція проводиться і до теперішнього часу, позивач взагалі втратив зв'язок з відповідачем. В листопаді 2015 року позивачу вдалося знайти та установити фактичне місце мешкання відповідача, однак звернутися до нотаріуса для оформлення угоди на, право розпоряджатися зазначеним автомобілем та виконувати всі правочини, дозволені законом, а саме: продаж, обмін, передача в найм, одержати належні від продажу гроші, проводити технічний огляд позивач самостійно не може. До теперішнього часу нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу автомобіля між [PERSON] та [PERSON] не укладено з вини відповідача, гроші отримані від позивача за проданий автомобіль відповідач так і не повернув, все це, перешкоджає у здійсненні права власності на зазначений автомобіль. В звязку з зазначеним, позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав та вважає, що суд може визнати договір купівлі-продажу автомобіля марки Daewoo, модель Matiz, рік випуску 2006, двигун 796 см3, кузов XWB4A11BD6A078166, реєстраційний номер АE 7378 BE, зареєстрований у РЕВ 1-го МВР ДАІ м. Дніпропетровськ між [PERSON] та [PERSON] укладеним та визнати за позивачем право власності на вказаний автомобіль. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязовується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Усі істотні умови договору були використані обома сторонами, що підтверджується фактичними обставинами, договором та розпискою, але відповідач не зявлявся до нотаріуса для нотаріального посвідчення укладеного договору. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч.1 ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідач про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не зявився, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст.3-5 ЦПК України, ст.ст.220, 334, 392, 652, 655 ЦК України суд,

Outcome: approved