Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить стягнути із відповідача [PERSON], на свою користь, аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], на період його навчання, у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2009 року на її користь стягувалися аліменти з [PERSON] на утримання сина [PERSON] до досягнення останнім повноліття. У зв'язку з тим що син повнолітній та продовжує навчання в ДПТНЗ «Західно -Дніпровський центр професійно - технічної освіти» просить продовжити стягнення аліментів на період навчання сина. Позивач про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому, надав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнає в повному обсязі та у задоволенні позову просить відмовити. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та заслухавши пояснення сторін , надані раніше, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьком зазначений відповідач [PERSON] (а.с.7). Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від [INFO] з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини заробітку батька, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з 13.11.2009 року (а.с.12). Повнолітній [PERSON] є учнем ДПТНЗ «Західно - Дніпровський центр професійно - технічної освіти» . Термін навчання з 03.12.2014 року по 30.06.2017 року, що підтверджується довідкою №93 від 22.03.2017 року (а.с.8). Відповідно довідки про доходи №01-28/142 від 22.03.2017 року [PERSON] отримує стипендію, що за період з 01.09.2016 року по 28.02.2017 року складає 2082,70 грн. (а.с.9). Повнолітній син сторін мешкає разом із матір'ю в [ADDRESS], матеріальним забезпеченням якого займається виключно мати, яка має дохід у вигляді заробітної плати, що за період з 09.2016 року по 02.2017 року становить 14525,81 грн.(а.с. 10). При цьому, повнолітній син, що продовжує навчання потребує матеріальної допомоги на своє утримання. З відповідача натомість припинено стягнення аліментів на утримання сина починаючи з 07 серпня 2015 року, після досягнення останнім повноліття. Однак, згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні донька, син продовжують навчання, у зв'язку з чим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони мають можливість надавати таку допомогу, при цьому право на утримання припиняється у випадку припинення навчання. Відповідно до статей 182 та 200 СК України, розмір аліментів на повнолітніх доньку, сина визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального становища як утримувача аліментів та і їх платника, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки сина, крім того враховуються і інші обставини, що мають істотне значення. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відтак, за змістом ст. 199 СК України, обов'язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків. За змістом ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи викладене, суд вважає, що [PERSON] під час свого навчання у навчальному закладі потребує матеріальної допомоги й з боку свого батька. У судовому засіданні від 29 серпня 2017 року відповідач вказав на те, що на його утриманні є малолітня дитина та те, що є пенсіонером у зв'язку з чим сплачувати аліменти на утримання [PERSON] на період його навчання він не має можливості. На підтвердження своїх доводів надав суду копію свідоцтва про народження дитини [PERSON], [INFO], в якому батьками останньої зазначені батько - [PERSON] та мати [PERSON]. Батько дитини в свідоцтві про народження записаний згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с.34).Таким чином твердження відповідача про перебування на його утриманні малолітньої дитини є безпідставним. Дані про доходи відповідача у матеріалах справи відсутні. Враховуючи вищевикладене, те що позивач являючись повнолітньою особою, яка не досягла 23 років, продовжує навчання у навчальному закладі на бюджетній основі до 30 червня 2018 року, до того ж форма навчання денна, що позбавляє його можливості працевлаштування, при цьому відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров'я відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, стягнувши із відповідача на користь позивача, на утримання сина аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку, до закінчення навчання останнім. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Окрім того, відповідно до ч.2 ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судові витрати на користь держави у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: partial