Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Комунального підприємства «Наше місто», в якому вказує на те, що Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.06.2016 року «Про визначення виконавця житлово - комунальних послуг» з 01.09.2016 року Комунальне підприємство «Наше місто» було визначено виконавцем житлово - комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідач значився як виконавець цих послуг, в тому числі і по будинку № 230 по пр. Соборному, де він проживає , по жовтень 2017 року включно. Весь цей час Відповідач виставляв рахунки, згідно з якими він сплатив на рахунок відповідача: -30.11.2016 року - 222,01грн.; -31.08.2017 року - 111,00грн.; -16.09.2017 року - 607,01 гри. Усього - 940,02 (дев'ятсот сорок) грн. Як було встановлено Рішенням адміністративної колегії Запорізького обласного територіального відділенні Антимонопольного Комітету України від 22 лютого 2017 року № 2-рш по справі № 02/16-16, КП «Наше місто» було призначено на цю роль - виконавця житлово - комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій із порушенням Закону України «Про захист економічної конкуренції». Тобто, увесь зазначений час відповідач не мав законного права виконувати зазначені функції та не мав права отримувати за це кошти споживачів послуг, в тому числі - від позивача як мешканця [INFO]. Висновок АМК України про незаконність призначення відповідача виконавцем житлово - комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій підтвердив своїм рішенням від 03.07.2017 року по справі № 908/833/17 Господарський суд Запорізької області. Рішення вступило у законну силу. Відповідно до статей 16, 22, 906, 1166 Цивільного Кодексу України 940,02 (девятсот сорок) грн. мають бути повернутими йому відповідачем як незаконно отримані. Вказані кошти він сплатив, щоб уникнути позбавлення своєї родини житлово - комунальної субсидії, бо згідно із Постановою КМ України № 300 від 26.04.2017 року: при наявності заборгованості за комунальні послуги припиняється нарахування житлово - комунальної субсидії. З 2000 року він є «звільнений з військової служби, який став інвалідом під час проходження військової служби». Отримує пільгу згідно п. 5 ст. 12 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідні особисті документи двічі надавались усім комунальним підприємствам Запоріжжя та в Управління соціального захисту. Згідно із цією нормою закону: «Військовослужбовцям, а також звільненим з військової служби особам, які стали інвалідами під час проходження військової служби. ... надається 50-відсоткова знижка плати за користування житлом (квартирної плати) та плати за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) в жилих будинках усіх форм власності в межах встановлених норм, передбачених законодавством.» Але, в період із вересня 2016 року по серпень 2017 року Відповідач щомісяця порушував цю норму закону. В цей період часу в його квартирі були зареєстровані та проживали дві особи: сам позивач та його дружина. Відповідна довідка № 04-19/4/2768 [PERSON] реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 01.08.2016 року ним двічі надавалась відповідачу у вересні 2016 року особисто, за адресою: вул. Зестафонська,5 (при цьому він показав бухгалтеру оригінал довідки) та 04.11.2016 року копію довідки він направив КП «Наше місто» поштою, рекомендованим листом. Відповідач неправильно, із порушенням закону нараховував йому пільгу (лише на одну третину нарахувань), невірно вказуючи у платіжках, що в квартирі проживає троє осіб, тим самим завищував рахунок і розмір платежу. Так, у листі №2604/04 від 29.11.2016 року відповідач стверджує, що «кількість зареєстрованих осіб на нарахування не впливає», що у даному випадку невірно. Крім того, представники відповідача у цьому листі вимагають «надати оригінал довідки, у якій буде зазначена повна інформація (хто і коли був знятий з реєстраційного обліку)». Вказане є порушенням статті 32 Конституції України: Стаття 32. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди; а також статей 301, 303 Цивільного Кодексу України: Стаття 301. Право на особисте життя та його таємницю 1. \~ \~ \~ \~ Фізична особа має право на особисте життя. 2. \~ \~ \~ \~ Фізична особа сама визначає своє особисте життя і можливість ознайомлення з ним інших осіб. 3. \~ \~ \~ \~ Фізична особа має право на збереження у таємниці обставин свого особистого життя. 4. \~ \~ \~ \~ Обставини особистого життя фізичної особи можуть бути розголошені іншими особами лише за умови, що вони містять ознаки правопорушення, що підтверджено рішенням суду, а також за її згодою. Стаття 303. Право на особисті папери 1. \~ \~ \~ \~ Особисті папери (документи, ... інші записи, тощо) фізичної особи є її власністю. 2. \~ \~ \~ \~ Ознайомлення з особистими паперами, їх використання,... допускаються лише за згодою фізичної особи, якій вони належать. (Оригінал довідки є його особистим папером, тобто - його власністю). Такі самі незаконні вимоги наполегливо виказувала представниця відповідача при його відвідуванні їхнього офісу, а також продублювала у листі № К-1 1705-Д від 04.11.2016 року Запорізька міська рада, яка, посилаючись на дані КП «Наше місто», стверджує, що «у квартирі зареєстровано три особи», що не відповідає дійсності. Крім того, відповідач, завищуючи розмір платежів, постійно подавав недостовірну інформацію про мене до органів соціального захисту: про нібито існуючу заборгованість по комунальним рахункам, чим порушував його право на повагу до гідності і честі, право на недоторканність ділової репутації (ст. ст. 277, 297, 299 ЦК України), а також творив перешкоди у отримані його родиною житлово - комунальної субсидії. Бо згідно із Постановою КМ України № 300 від 26.04.2017 року: при наявності заборгованості за комунальні послуги припиняється нарахування житлово - комунальної субсидії. Вважає, що цими незаконними діями відповідач порушив його особисті немайнові права, що забезпечують соціальне буття фізичної особи (ЦК України). Згідно із статтею 280 ЦК України: «Право фізичної особи, особисте немайнове право якої порушено, на відшкодування шкоди»: Якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Незважаючи на його неодноразові звернення, в тому числі письмові відповідачу, у міську раду, прем'єр - міністру України, ніхто із службових осіб не вислухав його, навіть по телефону, він отримав лише відписки і йому продовжували нараховувати завищені платежі. Від цих незаконних дій він дуже нервував, відчував душевні страждання. Згідно з ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 13 грудня 2006 p., вирішуючи спір про відшкодування громадянину моральної шкоди у звязку з порушенням вимог Закону України «Про звернення громадян», суд повинен встановити і зазначити у рішенні категорію звернення громадянина; визначити, чи поширюються норми вказаного Закону, зокрема ст. 25, на ці звернення; проаналізувати результати і наслідки розгляду органами державної влади, місцевого самоврядування, обєднаннями громадян, підприємствами, установами або організаціями кожного звернення; встановити, якими конкретно діями або рішеннями вказаних органів заподіяно шкоду громадянину, в чому полягає неправомірність таких дій та рішень, які права, законні інтереси чи свободи громадянина було порушено». Закон України «Про звернення громадян»: Згідно зі статтями 4, 12 Закону до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать у сфері управлінської діяльності такі, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод... Стаття 19. Обов'язки ... підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності..., їх керівників та інших посадових осіб щодо розгляду заяв чи скарг: Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: -об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; -забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; Відповідно до ч. 2 ст. 25 цього Закону громадянину на його вимогу і в порядку, встановленому чинним законодавством, можуть бути відшкодовані моральні збитки, завдані неправомірними діями або рішеннями органу чи посадової особи при розгляді скарги. Розмір відшкодування моральних (немайнових) збитків у грошовому виразі визначається судом. Вважає, що незаконними діями КП «Наше місто» порушено його права і законні інтереси, які визначені Конституцією України, Цивільним Кодексом України, законами України: «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про звернення громадян». Відповідач продовжував нараховувати йому завищені рахунки за комунальні послуги (про що свідчать виставлені рахунки 2017 року), занижуючи розмір пільги, яка визначена законом. Тільки після звернення до суду 23 червня 2017 року (позов було залишено без розгляду,) відповідач у вересні 2017 року припинив це порушення закону по відношенню до нього. Згідно із статтею 23 ЦК України: «Відшкодування моральної шкоди»: 1. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. 2. Моральна шкода полягає: 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 4) у приниженні честі та гідності..., а також ділової репутації фізичної особи... 3. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. 4. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до Постанови Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року «під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб». Він є інвалідом 2 групи з діагнозом: гіпертонія, стенокардія та інше. Порушення відповідачем його прав і законних інтересів провокують у нього погіршення здоровя: скачки артеріального тиску, інші хвороби судин, безсоння, нервовість, що частково відображено у його медичній книжці та у пояснені лікаря [PERSON] У травні 2018 року КП «Наше місто» знову (разом із іншим комунальним підприємством) безпідставно виставило йому рахунок за нібито надану послугу з утримання будинку. В подальшому, позивач [PERSON] надав суду заяву про зімну підстав та предмету позову в якій значив, що згідно із рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 311 від 24.06.2016 року відповідач був призначений виконавцем житлово - комунальних послуг і утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Ці функції відповідач виконував з вересня 2016 року по жовтень 2017 року включно. Саме бухгалтерія відповідача формувала та надсилала на його адресу рахунки на сплату житлово - комунальних послуг за відповідні місяці. Він двічі звертався безпосередньо до відповідача та один раз звернувся із листом до ТОВ «Умвельт - Запоріжжя» із проханням змінити у рахунках, що йому направляють, кількість осіб, що зареєстровані та проживають у його квартирі, із трьох на дві особи, що відповідає дійсності та документам. Але ТОВ «Умвельт - Запоріжжя» своїм листом №115 від 07.02.2017 року відповіло йому, що саме відповідач - КП «Наше місто» відповідно до договірних зобов'язань проводить облік мешканців по особистим рахункам для нарахувань ТОВ «Умвельт- Запоріжжя» за послугу з вивезення твердих побутових відходів (ТПВ). Вони відмовили йому виконати перерахунок, мотивуючи відмову тим, що у базі даних КП «Наше місто» за його адресою зареєстровано три особи. Сам відповідач безпідставно відмовив йому змінювати кількість зареєстрованих осіб, при цьому висунув до нього декілька незаконних вимог, тим самим порушуючи його особисті немайнові права про що викладено у позовній заяві. Незважаючи на його неодноразові звернення, у період з вересня 2016 року по серпень 2017 року включно відповідач разом із ТОВ «Умвельт - Запоріжжя» виставляли йому у півтори рази завищені рахунки за вивіз ТПВ. Він був змушений платити по цим рахункам завищену ціну, тому що інакше позивача та його родину позбавили би субсидії на житлово - комунальні послуги відповідно до постанови КМ України №300 від 26.04.201 7 року. Згідно із вимогами ст., ст.15,19,20 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не погребують додаткового вивчення. - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку. Відповідач тривалий час порушував зазначені норми закону тим, що не розглядав його звернення обєктивно, всебічно і вчасно, чим змусив його нервувати, відчувати душевні страждання, що привело до суттєвої шкоди здоровя позивача. Частково відповідач визнав свою провину тим, що у рахунку за вересень 2017 року він зробив перерахунок платежів. Але це було зроблено несвоєчасно, лише після його звернення до суду, а головне - непоправна шкода його здоровю вже була нанесена. Посилаючись на вищенаведене, позивач [PERSON] просить суд визнати дії КП «Наше місто» по наданню завищених комунальних рахунків, а також бездіяльність КП «Наше місто» при розгляді його звернень такими, що порушують його права і законні інтереси; стягнути із КП «Наше місто» на його користь 940.02 (дев'ятсот сорок) гривень 02 копійки матеріальної шкоди; стягнути із КП «Наше місто» на його користь тридцять дві тисячі гривень моральної шкоди. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2018 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Справу призначено у підготовче судове засідання на 09.08.2018 року на 14 год. 00 хв. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 серпня 2018 року справу призначено до судового розгляду на 16.10.2018 року на 10 год. 00 хв. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, наполягав на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача КП «Наше місто» в судовому засіданні проти позову замечувала, вважала позовні вимоги необґрунтованими. Надала суду відзив на позовну заяву, згідно з яким позивачу [PERSON] неодноразово комунальним підприємством «Наше місто» Запорізької міської ради, [PERSON] з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради, Запорізькою обласною державною адміністрацією розяснювався механізм нарахування рахунків за утримання будинку, в яких неодноразово зазначався факт, що кількість зареєстрованих осіб не впливає на кінцевий розрахунок вартості за утримання будинків. Факт отримання відповідної інформації визнається позивачем, крім того ним додаються до позовної заяви документи, чим підтверджується факт отримання позивачем зазначеної інформації. У відповідності до п. 2 пп. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 409 від 6 серпня 2014 року зі змінами в редакціях, що діяли на момент надання позивачеві послуг з утримання будинків комунальним підприємством «Наше місто» Запорізької міської ради, а саме в період з 09.2016 року по 10.2017 року включно було установлено соціальну норму житла, в межах якої держава надає громадянам пільги на оплату житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком якою для оплати житлової послуги з управління багатоквартирним будинком; витрат на управління багатоквартирним будинком - 21 кв. метр загальної площі на одну особу та додатково 10,5 кв. метра на сімю;. Тобто, зважаючи на викладене, фактично позивач має 50% знижку на сплату комунальних послуг в межах визначених постановою КМУ № 409 від 6 серпня 2014 року «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування», тобто на 31,5 кв. м. Отже, нарахування за пільговою площею за утримання будинку складає (31.5 кв.м. х 1.315 грн/кв.м х 50% = 20,711 грн.). Нарахування на решту площі велось у повному обсязі, а саме рештою площі є різниця між загальною площею (100,16 кв.м ) та та площею на яку нараховується пільга (31,5 кв.м) і дорівнює 68.66 кв.м. і має наступну калькуляцію (68,66кв.м. х 1,315 грн\\кв.м = 90,29 грн.). Зважаючи на наведену калькуляцію щомісячний платіж за послуги з утримання будинків по пр. Соборному б. 236 кв.36 складає 20,711 +90,29 =111,01 грн. у місяць. Сума нарахувань відповідає зазначеній вище, що підтверджується документами доданими до позовної заяви позивачем, а тому порушень з боку комунального підприємства не має, і позовні вимоги позивача є необгрунтованими, бо сума не залежить від кількості зареєстрованих осіб. Рішенням антимонопольного комітету від 22 лютого 2017 року на яке посилається позивач, яким визнано бездіяльність виконкому Запорізької міської ради у своєчасному не проведені конкурсу про призначення управителів та яким зобовязано виконком на проведення відповідного конкурсу, але ніяким чином не вказує на визнання дій відповідача комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради не законними. Протягом вересня 2016 року по жовтень 2017 року відповідач надавав послуги позивачу з утримання будинків на підставі рішення виконкому про створення відповідача, визначення виконавцем послуг та в рамках тарифу затвердженого виконкомом. Відповідні рішення не скасовані, в свою чергу рішення антимонопольного комітети виконано та проведено конкурс, крім того між позивачем та відповідачем існували відносини в процесі яких позивач отримував і сплачував житлово-комунальні послуги з утримання будинків, а відповідач добросовісно їх надавав. У рішенні антимонопольного комітету жодним чином не йдеться про незаконну діяльність відповідача. У відповідності до ч.2 ст. 78 Господарського кодексу України орган, до сфери управління якого входить комунальне підприємство є представником власника - відповідної територіальної громади і виконує його функції, відповідно до ч. 6 ст. 78 Господарського кодексу України комунальне підприємство не несе відповідальності за зобовязаннями власника та органу місцевого самоврядування, до сфери управління якого воно входить. 25 травня 2016р. Запорізькою міською радою було прийняте рішення №25 про створення комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради. Відповідно до Статуту підприємства метою діяльності є здійснення відповідно до вимог чинного законодавства функцій управління та утримання в господарському віданні, переданих йому за договором з власником житлових будинків, споруд та іншого майна; забезпечення належного рівня житлово-комунального обслуговування населення, створення відповідних умов проживання: забезпечення безперебійної роботи технічного обладнання житлових будинків; забезпечення дотримання квартиронаймачами, власниками приватизованих квартир, орендарями та власниками нежилих приміщень обовязків, передбачених відповідними договорами. Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради №494 від 26.08.2016р. «Про вилучення обєктів житлового та нежитлового фонду, обєктів благоустрою та обладнання з господарського відання МКП «Основаніє» та передачу в господарське відання комунального підприємства «Наше місто» та затвердження актів приймання-передачі» затверджено акти приймання-передачі обєктів житлового та нежитлового фонду з господарського відання МКП «Основаніє» до господарського відання КП «Наше місто» згідно з додатками 1, 2, 3. 24 червня 2016 р. виконавчим комітетом Запорізької міської ради прийняте рішення №311 «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг», відповідно до якого комунальне підприємство «Наше місто» Запорізької міської ради з 01 вересня 2016 року є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території санітарно-технічне обслуговування, внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів, тощо) відноситься до житлово-комунальних послуг. Згідно ч. 1 п. З ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і висловлювати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття. Для забезпечення реалізації загального принципу доступності житлово-комунальних послуг для всіх споживачів та рівності правових гарантій; з власниками, наймачами, орендарями цих житлових приміщень необхідно укласти типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій». Рішенням виконавчого комітету ЗМР від 26.08.2016 р. № 495 «Про надання дозволу на укладення публічного договору» комунальному підприємству «Наше місто» дозволено укласти публічний (ст. 633 ЦК України) типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з власниками, наймачами, орендарями житлових будинків комунальної власності міста шляхом оприлюднення його в офіційних засобах масової інформації. Публічний типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій опубліковано в газеті Запорізької міської ради «Запорізька січ» 27.08.2016 р. №157 (6115). Умови публічного договору відповідають умовам типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій». За приписом ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідну до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказано в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. На адресу відповідача з боку позивача не надходило в письмовий формі відмови, від укладення договору, що свідчить про прийняття пропозиції з боку боржника на укладення договору згідно з ч. З ст. 205 ЦК України, за правилами якої, у випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Згідно до ч. 4 ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією зі сторін. Слід зазначити, що заперечень від позивача щодо тексту публічного типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, протягом місяця з дня оприлюднення проекту до заявника не надходило. У відповідності до п. 5 ч. З ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною першою ст. 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачається, що плата за житлово-комунальні послуги нараховуються щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Пунктом 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Тобто, відповідно до положень ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та ст. 28 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» вбачається, що повноваження щодо встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій надано виключно органам місцевого самоврядування. Рішенням Запорізької міської ради від 15.08.2016 року № 441 затверджено тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для будинків (гуртожитків) житлового фонду комунальної власності м. Запоріжжя в розрізі кожного будинку окремо. Стаття 179 Житлового кодексу України передбачає, що користування будинками (квартирою) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинкових територіями. Згідно п. 7 «Правил користування приміщенням житлових будинків та прибудинкових територіями» власник або наймач квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором чи законом. У звязку із викладеним зважаючи, що жодне з рішень виконкому ЗМР, що є обовязковими при виконанні відповідачем своєї діяльності не скасовані станом на день написання відзиву, підстав для задоволення позовних вимог позивача не має. Жодного документу, що підтверджує законність позовних вимог до саме до комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради позивач не надав. Крім того, рішенням антимонопольного комітету на яке посилається позивач не скасовано рішення на підставі який діяло комунальне підприємство в період надання послуг позивачу. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши надані письмові докази, дійшов наступних висновків. Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Фактичні обставини справи підтверджуються письмовими доказами, вивченими та оголошеними в судовому засіданні: листом до ТОВ «Умвельт - Запоріжжя» від 04.11.2016р; відповіддю ТОВ «Умвельт - Запоріжжя» від 07.02.2017р; рахунком на сплату житлово - комунальних послуг за вересень 2017 р.; рахунками на сплату ЖК послуг за вересень 2016 року, квітень , травень 2017 року, квітень 2018 року; квитанціями по сплаті КП «Наше місто»; довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 01.08.2016р., листом в КП «Наше місто» від 04.11,2016р., листом КП «Наше місто» від 29.11.2016р., листом [PERSON] з управління ЖКГ від 04.11.2016р., листом облдержадміністрації від 20.02.2017р; листом виконкому міської ради від 14.08.2017р.; листом облдержадміністрації від28.08.2017р; витягом із медичної книжки; картою «швидкої допомоги». Згідно частини 1 статті 95 Цивільного процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) \~ \~ \~ \~письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)показаннями свідків. Згідно статті 77 Цивільного процесуального кодексу України,належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Позивачем [PERSON] не доведено суду належними та допустимими доказами факту завищення комунальних рахунків саме відповідачем КП «Наше місто». Крім цього, в заяві про зміну та підстави предмету позову [PERSON] не вказує який саме комунальний платіж згідно зі ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» він вважає завищеним, відповідних розрахунків суду не надано. Статтями 15,19,20 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не погребують додаткового вивчення. - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку. Згідно наданої позивачем [PERSON] копії відповіді КП «Наше місто» від 29.11.16 р. № 2604/04 суд встановив, що відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян», його звернення від 07.11.16 р. було розглянуто об'єктивно і вчасно. Лише незгода позивача зі змістом відповіді не може свідчити про наявність порушення з боку відповідача. Інші відповіді були надані позивачу [PERSON] з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради, Запорізькою обласною державною адміністрацією, виконавчим комітетом Запорізької міської ради, а саме установами, які не є відповідачами по справі, а тому ці докази відповідно до принципу диспозитивності, передбаченому ст.13 ЦПК України, не можуть бути оцінені та проаналізовані судом в даному провадженні. Оцінюючи здобуті в судовому засіданні належні та допустимі докази, в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог, в звязку з чим в позові слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed