Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON], третя особа - Орган опіки та піклування Ужгородської райдержадміністрації про усунення йому перешкод в спілкуванні з дитиною та визначення порядку зустрічей з дитиною -[PERSON] [INFO], шляхом зобов»язання [PERSON] не чинити перешкоди у спілкуванні з малолітньою донькою [PERSON] [INFO] та визначити наступний спосіб участі у спілкуванні та вихованні дитини щомісячно кожної суботи в період з 15-00 год. до 20-00 год. та кожної неділі з 11 -00 год. до 20 -00 год . Позов мотивує тим, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON], який між ними було розірвано рішенням суду від 19.11.2012 року. У даному шлюбі [INFO] у них народилася донька [PERSON]. Посилається, що дитина після розірвання шлюбу проживає з відповідачкою та остання чинить перешкоди та відмовляється надавати доньку на побачення, приймати участь у вихованні та спілкуванні. Зазначає, що Комісією з питань захисту прав дитини Ужгородської райдержадміністрації 18.04.2013 року було розглянуто його заяву про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною [PERSON] [INFO] та встановлено регламент побачень батька дитини, [PERSON] з малолітньою донькою, [PERSON] [INFO] щосуботи з 15-00 години до 18-00 години включно в присутності матері. Проте, незважаючи на зазначене рішення, відповідачка в категоричній формі відмовляється надавати дитину на спілкування з батьком у визначені строки. Позивач вважає, що дії Відповідачки порушують його права, як батька на спілкування з дитиною та з посиланням на викладене, а також на норми ст. ст. 153,157 СК України просить суд постановити рішення, про усунення перешкод у спілкуванні з малолітньою дитиною та визначення порядку зустрічей з дитиною -[PERSON] [INFO], шляхом зобов'язання [PERSON] не чинити перешкоди у спілкуванні з малолітньою донькою [PERSON] [INFO] та визначити наступний спосіб участі у спілкуванні та вихованні дитини щомісячно кожної суботи в період з 15-00 год. до 20-00 год. та кожної неділі з 11 -00 год. до 20 -00 год . До початку розгляду справи по суті відповідачка не погоджуючись з первісним позовом звернулася до суду з зустрічним позовом та просила заборонити [PERSON] зустрічатись та спілкуватись з донькою [PERSON] [INFO] позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 16.11.2012 року, шлюб укладений між нею та [PERSON] розірвано. Доньку залишено на її вихованні та стягнуто на її користь на утримання доньки [PERSON] аліменти в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 08.08.2012 року до досягнення дитиною повноліття, які відповідач по зустрічному позову не сплачує. Зазначає , що під час перебування у шлюбі з Позивачем [PERSON], останній зловживав алкогольними напоями, створював конфліктні ситуації з нею та її батьками, часто нецензурно висловлювався , ображав її та її батьків, вчинив злочинні хуліганські дії відносно неї та її батьків. Крім того, приходив на зустріч до дитини в пізній час доби і часто в стані алкогольного сп'яніння. Відповідачка посилається, що [PERSON] своєю поведінкою та неадекватними діями перешкоджає нормальному розвитку дитини, оскільки вона боїться батька і не хоче його бачити. З посиланням на викладене , на норми ст. ст.157-159 СК України, просить суд, відмовити [PERSON] в задоволенні первісного позову, з метою захисту неповнолітньої [PERSON], [INFO], задовольнити зустрічний позов та заборонити [PERSON] зустрічатися та спілкуватися із донькою. Позивач [PERSON] за первісним позовом -в судовому засіданні уточнив вимоги первісного позову в частині визначення спосібу участі у спілкуванні та вихованні дитини, а саме щомісячно кожної неділі з 11 -00 год. до 20 -00 год . та кожного понеділка з 15-00 год. до 20-00 год. , мотивуючи зміну графіка побачень тим, щоб і мати дитини в один з вихідних днів мала можливість бути з дитиною. В решті просив задовольнити вимоги з підстав та мотивів викладених у позові, надавши суду пояснення аналогічно вказаним. Зустрічний позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні посилаючись на те, що приводом для вчинення ним хуліганських дій відносно колишньої тещі , колишньої дружини [PERSON] та її батька , за які його було засуджено за вироком суду було те, що відповідачка в категоричній формі відмовляється надавати йому як батькові дитину на спілкування . Жодних протиправних дій відносно доньки він не вчиняв. Вважає, що дії Відповідачки порушують його права, як батька на спілкування з дитиною . Визнав, що має заборгованість по аліментах, пояснив суду, що приносив речі для дитини. Представник позивача за первісним позовом - [PERSON] в судовому засіданні підтримав уточнені вимоги первісного позову повністю, просив їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові. Пояснив суду, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права і обов'язки щодо виховання та спілкування з дитиною, а відповідачка перешкоджає батьку зустрічатися з дитиною. Вказує на те, що наявність конфліктних стосунків між сторонами пов'язано з їх особистими неприязненими стосунками. Відповідачем не надано доказів того, що своїми діями та поведінкою Позивач несе загрозу життю, здоров'ю та вихованню дитини. Вказує на те, що позивач був засуджений за вчинення хуліганських дій, проте вказані дії не були вчинені по відношенню до дитини, а приводом для вчинення хуліганських дій були дії відповідачки , якими вона перешкоджала батьку спілкуватись з дитиною. В задоволенні зустрічного позову просив відмовити. В судовому засіданні відповідач за первісним позовом - [PERSON] вимоги уточненої позовної заяви не визнала, вимоги зустрічного позову підтримала просила їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у зустрічному позові. Вказала на те, що [PERSON] зловживав алкогольними напоями, створював конфліктні ситуації з нею та її батьками, часто нецензурно висловлювався , ображав її та її батьків, вчинив злочинні хуліганські дії відносно неї та її батьків. Крім того, приходив на зустріч до дитини в пізній час доби і часто в стані алкогольного сп'яніння. Визнала, що фактів жорстокої поведінки [PERSON] відносно доньки не було. Представник відповідача за первісним позовом - [PERSON] позовні вимоги зустрічного позову підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених в зустрічній позовній заяві та доданих до неї доказів. Вказав на те, що [PERSON] своєю поведінкою та неадекватними діями перешкоджає нормальному розвитку дитини, він неодноразово судимий, зокрема і за хуліганські дії вчинені відносно колишньої дружини. Крім того, вказав на те, що [PERSON] як батько має не тільки права по відношенню дитини, але й обов'язки, які ним не виконуються, зокрема він не сплачує аліменти на утримання дитини. Вважає, що у відповідності до норм ст. 157 СК України у [PERSON] нема підстав для зустрічей з дитиною. В задоволенні уточненого первісного позову просив відмовити. Представник третьої особи органу опіки та піклування Ужгородського райдержадміністрації - Томишинець В.Ю. в судовому засіданні первісні позовні вимоги підтримав. Пояснив суду, що батько має право приймати участь у вихованні дитини, не можна позбавити батька прав , оскільки права дитини будуть порушені у разі ухвалення такого рішення. У задоволенні зустрічних позовних вимог, просив відмовити. Просив суд винести рішення в інтересах дитини. Заслухавши пояснення позивача за первісним позовом, представника позивача за первісним позовом, заперечення відповідача за первісним позовом, представника відповідача за первісним позовом , пояснення представник третьої особи органу опіки та піклування Ужгородського райдержадміністрації, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом встановлено , що з 24.10.2009 р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, вказані факти доведені судовим рішенням від 16.11.2012 року і в силу ст. 61 ЦПК України доведення не потребують /а.с. 54-56./ У даному шлюбі у подружжя народилась донька [PERSON] [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження виданим виконкомом Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області від 21.04.2010 року, копія якого приєднана до матеріалів справи /а.с. 7/ Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Ужгородького міськрайонного суду від 16.11.2012 року, копія якого приєднана до матеріалів справи /а.с. 6/ Встановлено, що дитина [PERSON] [INFO],проживає разом з Відповідачем [PERSON] і вказані обставини сторонами не заперечувалося. Як встановлено судом, [PERSON] 25.05.2013 року та 12.06.2013 року звертався з заявами до Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області про те, що його колишня дружина [PERSON] чинить йому перешкоди в спілкуванні з дитиною . /а.с. 16-19/ Як встановлено в суді, між сторонами виникли конфліктні стосунки на грунті особистих неприязнених стосунків, що супроводжується сварками та підтверджуються матеріалами справи ( а.с.16 -19, 34-35, 39 ). Судом встановлено, що [PERSON] засуджений за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 06.03.2013 року за ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України та за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 20.09.2013 року за ч.1 та ч.2 ст.125 КК України /а.с.42-46,57-60/ Також встановлено, що внаслідок відсутності домовленості між сторонами щодо участі батька у вихованні дитини, Комісією з питань захисту прав дитини Ужгородської райдержадміністрації 18.04.2013 року було розглянуто заяву [PERSON] про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною [PERSON] [INFO] та встановлено регламент побачень батька дитини, [PERSON] з малолітньою донькою, [PERSON] [INFO] щосуботи з 15-00 години до 18-00 години включно в присутності матері. ( а.с.5 ). Проте незважаючи на вказане вище рішення, Відповідач [PERSON] не надає можливості Позивачу у спілкуванні з донькою та чинить останньому перешкоди, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. В судовому засіданні Відповідач пояснила, що батько дитини своєю поведінкою та неадекватними діями перешкоджає нормальному розвитку дитини. Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України. Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України. Зокрема відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватись з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 157 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо, він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд зазначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо) місце та час їхнього спілкування. Як встановлено судом, фактів жорстокої або негідної поведінки [PERSON] відносно доньки не було і вказані обставини сторонами не заперечувалося. Відповідно до ч.1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно з частиною другою ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про права дитини передбачено, що Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання та здоровий розвиток дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції, Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір'ю, батьком, іншими членами сім'ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства» держава здійснює захист дитини від усіх форм фізичного і психічного насильства, образи, недбалого і жорстокого поводження з нею у тому числі з боку батьків або осіб, які їх замінюють. Відповідно до абз. 3 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Суд вважає, що Відповідачем не надано допустимих та беззаперечних доказів того, що [PERSON], як батько дитини, несе загрозу та його спілкування суперечить інтересам дитини. Відсутні докази на підтвердження фізичного і психічного насильства, образ, недбалого і жорстокого поводження з донькою з боку батька . Також Відповідачем не надано доказів, що Позивач застосовував фізичне або психічне насильство, недопустимі методи виховання відносно дитини. В суді беззаперечно встановлено, що між сторонами по справі склалися конфліктні неприязнені стосунки, які самі по собі не можуть впливати, та як наслідок, усунути Позивача від спілкування з дитиною. Та обставина, що між сторонами виникають сварки при їх спілкуванні та наявність судимостей позивача пов'язується відсутністю компромісу щодо порядку зустрічей та вихованню дитини та наявністю стійких неприязнених стосунків, як колишнього подружжя, що в свою чергу є реакцією Позивача на відповідні обмеження у спілкуванні з дитиною з боку Відповідача. Наявність у дитини психологічних травм після спілкування з батьком не доведена відповідачем в судовому засіданні. Та обставина, що Позивач не сплачує аліменти на утримання дитини, не є достатньою підставою для усунення його від спілкування з дитиною. Таким чином, суд вважає встановленим, що на теперішній час між сторонами існує спір з приводу участі батька у вихованні дитини, періодичності, систематичності та інших умов побачень з дитиною, який у відповідності до ст. 159 СК України підлягає вирішенню судом. У відповідності до ч. 2 ст. 159 Сімейного кодексу України , суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позбавлення Позивача від спілкування з дитиною , не узгоджується з вимогами чинного законодавства. З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги за зустрічним позовом є недоведеними та необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню. З пояснень Позивача та матеріалів справи встановлено, що Позивач прагне приймати участь у вихованні доньки та створювати для неї необхідні умови щодо її розвитку, підтримання нормального здоров'я та відпочинку . Оцінюючи в сукупності вищевикладені фактичні обставини, положення закону, виходячи з інтересів дитини, приймаючи до уваги вік доньки сторін, поведінку батьків та наявність між ними конфлікту, враховуючи вимоги ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості суд вважає , що запропонований позивачем уточнений графік побачень батька з дитиною, на думку суду, буде на даний час достатнім для налагодження психологічного контакту між ними. З огляду на викладене, уточнені позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення, а саме суд вважає за необхідне зменшити години зустрічей батька з дитиною, зважаючи на малий вік дитини та зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди [PERSON] , як батьку у спілкуванні з дитиною [PERSON] [INFO] та визначити [PERSON] побачення та спілкування з дитиною - донькою [PERSON] [INFO] в наступні дні : кожна неділя місяця (з 15 - 00 год. до 19 -00 год. ); 2-ий та 4-ий понеділок місяця (з 16 - 00 год. до 19 -00 год. ) у присутності матері дитини - [PERSON]. Суд звертає увагу, що Відповідач не позбавлена права контролювати порядок зустрічі батька з дитиною та у передбаченому законом порядку звернутися до компетентних органів щодо усунення порушень прав дитини. В подальшому при збільшенні віку дитини зазначене рішення суду не буде перешкодою для подання позову до суду про збільшення часу спілкування батька з дитиною. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial