Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Позов обґрунтовує тим, що він є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору міни від 10.10.1997 року. В квартирі зареєстрований відповідач по справі, [PERSON] Відповідач в квартирі не проживає з січня 2010 року, особистих речей в квартирі не має, участі в утриманні квартири не приймає, оплату за комунальні послуги не оплачує, добровільно знятися з реєстрації не бажає, чим перешкоджає йому вільно розпоряджатися своєю квартирою, зокрема, він не може скористатися своїм право на отримання субсидії. Відповідач відзив на позовну заяву не надав, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи Марганецької міської ради пояснень щодо позову, а також заяв і клопотань до суду не надав. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії договору міни від 10 жовтня 1997 року позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.5). В зазначеній квартирі зареєстрований [PERSON] , 1984 року народження. Факт реєстрації відповідача за даною адресою підтверджується довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області від 02 жовтня 2019 року (а.с.12). 16 серпня 2019 року головою правління ОСББ «10-й квартал 7» [PERSON] Н.Л. в присутності мешканців будинку [ADDRESS] (кв. [ADDRESS] ), [PERSON] кв. [ADDRESS] ) та [PERSON] (кв. [ADDRESS] ) складено акт про те, що [PERSON] , 1984 року народження, не проживає в квартирі [ADDRESS] близько 10 років (а.с.7). За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Реєстрація відповідача у вказаній квартирі створює позивачу перешкоди в користуванні та розпоряджанні своїм майном. Крім того, він вимушений нести додаткові витрати за відповідача при оплаті комунальних послуг та не має можливості оформити субсидію на комунальні послуги. У добровільному порядку вирішити даний спір не представляється за можливе. З огляду на наведене, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON] в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням\~квартирою [ADDRESS] . Щодо вимог позивача [PERSON] про зобов`язання відділу реєстрації та обліку громадян виконкому Марганецької міської ради зняти відповідача з реєстраційного обліку за спірною адресою, суд приходить до наступного. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі\~Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місце проживання»\~на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до\~Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~визнання особи такою, що втратила права проживання житловим приміщенням є підставою для зняття її з реєстраційного обліку і тому додаткового рішення не потребує. Тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо зобов`язання відділу реєстрації та обліку громадян виконкому Марганецької міської ради зняти відповідача з реєстраційного обліку за спірною адресою є передчасними і в їх задоволені слід відмовити, оскільки відповідно до вимог\~ст. 7 Закону України\~«Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~від 11.12.2003 року № 1382- IV\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на корить позивача слід стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Outcome: partial