Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики посилаючись на те, що 26 грудня 2017 року позивач надав у борг відповідачу грошові кошти в сумі 39\~600 грн., які останній зобов'язався повернути до 26 січня 2018 року. Зазначене підтверджується договором позики. Відповідач свої боргові відносини не виконав, борг не повернутий. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу з урахуванням індексу інфляції , 3 % річних від прострочення суми та судові витрати. Ухвалою суду від 04 лютого 2019 року відкрито спрощене позовне провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, причина неявки невідома. Відзив на позовну заяву відповідно до норм ст. 178 ЦПК України не надав, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не надходило. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223\~ЦПК\~України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з'явились, з ухваленням заочного рішення. Суд, \~дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 26 грудня 2017 \~року \~між сторонами укладений договір позики, згідно якого відповідач [PERSON] позичив 39 600 грн. у позивача [PERSON], які зобов'язався повернути до 26 січня 2018 року (а.с.22-24). В обумовлений строк кошти відповідачем не були повернуті позивачу. Згідно з ч. 1\~\~ст.\~1046\~ЦК\~України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Стаття 1047\~ЦК\~України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Крім того, зазначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Згідно ст.\~1049\~ЦК\~України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог надано оригінал договору позики від 26 грудня 2017 року про одержання в борг відповідачем 39\~600 грн. Даний договір засвідчений підписами [PERSON] та [PERSON], що підтверджує одержання відповідачем від [PERSON] грошових коштів. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики від 26 грудня 2017 року в сумі 39 600 грн. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі викладеного суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу з урахуванням індексу інфляції за період з січня 2018 року по грудень 2018 року в сумі 3872 грн. 88 коп. та 3% річних 1188 грн., а всього 44 660 грн.88 коп. Враховуючи вищевикладене,\~позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141\~ЦПК\~України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню 768 грн. 40 коп. на відшкодування понесених позивачем судових витрат при зверненні з позовом до суду.

Outcome: approved