Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства ( далі ПАТ) «АКБ»Базис» про захист прав споживача банківських послуг та стягнення коштів за договором банківського вкладу, посилаючись на те, що 07.09.2010 р. між ним та відповідачем було укладено договір банківського вкладу № 2989/0 ( строковий [PERSON] «Перспектива плюс») строком до 07.09.2015 р. під 20% річних, за умовами якого, починаючи з другого календапрного року і на кожен наступний календарний рік застосовується процентна ставка відповідно до п. 3.3 договору та позивачем внесено готівкою до банку 200\~000 грн. 17.10.2011 р. укладено договір банківського вкладу № 1133/0 ( строковий [PERSON] «Перспектива плюс») строком до 17.10.2016 р. під процентну ставку в перший календарний рік 16,5% річних , за умовами якого, починаючи з другого календапрного року і на кожен наступний календарний рік застосовується процентна ставка відповідно до п. 3.3 договору та позивачем внесено готівкою до банку 72 000 грн. Позивач також зазначає, що 04.01.2012 р. між ним та відповідачем було укладено договір банківського вкладу №5/0 ( строковий [PERSON] Сімейний) строком до 03.04.2012 р. під 25% річних та внесено готівкою до банку 20\~000 грн. На дату повернення вкладу депозит не було повернено з посиланням на відсутність коштів, в подальшому надійшло повідомлення за підписом тимчасового ліквідатора [PERSON] з посиланням на Постанову Правління Національного банку України від 20.04.2012 р. № 168 про призначення у ПАТ «АКБ «Базис» тимчасової адміністрації на шість місяців, введення повного мораторія на задоволення вимог кредиторів. На підставі звернення [PERSON], Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відшкодував вклад за договором банківського вкладу від 07.09.2010 р. у розмірі 200000 грн. без відсотків. Як вказує позивач, залишок грошових коштів, що залишаються досі невиплаченими, включаючи відсотки, становить 96\~640,92 грн., тобто за договором № 1133/0 від 17.10.2011 р.-72000 грн., за договором № 5/0 від 04.01.2012 р.-20000 грн., а також 4640,92 грн. відсотки. В ході розгляду справи [PERSON] збільшив позовні вимоги і в остаточній редакції просив стягнути заборгованість за договорами банківських вкладів № 2989/0 від 07.09.2010 р., № 1133/0 від 17.10.2011 р. та № 5/0 від 04.01.2012 р., включаючи відсотки у розмірі 111\~981 грн. 43 коп., з яких 109517,50 грн. основний борг і 2463 грн. 93 коп. заборгованість по відсотках. Представник відповідача проти позову заперечував, стверджуючи, що під час процедури ліквідації ПАТ «АКБ «Базис», Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, 24.10. 2012 р. позивачу виплачена в ПАТ «[PERSON] Аваль» сума відшкодування, яка максимально складає 200\~000 грн. На звернення позивача щодо виплати коштів, надана відповідь про акцептування вимоги [PERSON] щодо повернення коштів в сумі 96640,92 грн. і вказано черговість задоволення вимоги-4 черга. Кореспондентські рахунки ПАТ «АКБ «Базис» в Управлінні НБУ в Харківській області було закрито, на накопичувальний рахунок НБУ перераховані залишки станом на 28.08.12 р. по кореспондентському рахунку ПАТ «АКБ»Базис».Ліквідаційна процедура була припинена за рішенням суду, яке набрало законної сили 21.10.2014 р. У період з 28.08.2012 р. по 21.10.2014 р., тобто протягом ліквідаційної процедури, усі кошти зараховувались саме на накопичувальний рахунок в Управлінні НБУ в Харківській області. Як зазначає позивач, в результаті неправомірних дій НБУ господарсько-фінансова діяльність ПАТ «АКБ «Базис» була паралізована, а на теперішній час керівництво ПАТ «АКБ «Базис» намагається поновити діяльність підприємства. Після припинення ліквідації та внесення змін у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо виключення виду діяльності за КВЕД 65.12.1. « комерційні банки», ПАТ «АКБ «Базис» перестав бути банківською установою, а тому, на думку відповідача, посилання позивача на вимоги ст.ст. 1058, 1060, 1074 ЦК є неправомірними, як і позовні вимоги. В подальші судові засідання представник відповідача не зявлявся, хоча про день і час розгляду справи повідомлявся завчасно, належним чином. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до наступного. 07.09.2010 р. між [PERSON] і ПАТ «АКБ «Базис» було укладено договір банківського вкладу № 2989/0 ( строковий [PERSON] «Перспектива плюс») строком до 07.09.2015 р. під 20% річних, за умовами якого, починаючи з другого календапрного року і на кожен наступний календарний рік застосовується процентна ставка відповідно до п. 3.3 договору та позивачем внесено готівкою до банку 200\~000 грн. 17.10.2011 р. укладено договір банківського вкладу № 1133/0 ( строковий [PERSON] «Перспектива плюс») строком до 17.10.2016 р. під процентну ставку в перший календарний рік 16,5% річних , за умовами якого, починаючи з другого календапрного року і на кожен наступний календарний рік застосовується процентна ставка відповідно до п. 3.3 договору та позивачем внесено готівкою до банку 72 000 грн. 04.01.2012 р. між сторонами укладено договір банківського вкладу №5/0 ( строковий [PERSON] Сімейний) строком до 03.04.2012 р. під 25% річних та внесено готівкою до банку 20\~000 грн. Крім того, 19.09.2003 р. укладено договір банківського рахунку № 18865 на суму 84,76 грн., а 07.09.2010 р. договір банківського рахунку з видачею платіжної картки № 94111 на суму 15340,51 грн. За умовами п.п. 1.1, 1.2 договорів банківських вкладів вкладник зобов'язується передати власні грошові кошти, а банк на визначений договором строк приймає грошові суми вкладів, що надійшли та зобов'язується виплатити вкладникові суму вкладу та проценти на умовах та в порядку, передбачених цим договором. Позивач свої обов'язки за вказаними договорами виконав в повному обсязі, натомість відповідач свої зобов'язання за вказаним договором не виконав, допустивши прострочення повернення депозиту. У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань по вчасному поверненню депозиту, позивач неодноразово звертався з претензією до відповідача, проте депозити та нараховані проценти добровільно повернуті не були. Станом на 30.05. 2016 р. заборгованість ПАТ «АКБ «Базис» перед [PERSON] згідно договору банківського вкладу № 2989/0 від 07.09.2010 р. складає 111\~981 грн. 43 коп. Як випливає з довідки, складеної відповідачем та отриманої на запит суду, заборгованість перед позивачем згідно договору банківського вкладу № 5/0 від 04.01.2012 р. в сумі залишку 21\~215,84 грн., за договором банківського вкладу № 1133/0 від 17.10.2011 р.-72\~876 грн. 39 коп., за договором банківського рахунку з видачею платіжної картки-15340 грн. 51 коп.відшкодовано Фондом гарантування вкладів фізичних осіб частково відшкодовано заборгованість ПАТ «АКБ «Базис» по договору банківського вкладу № 2989/0 від 07.09.2010 р. в сумі 90\~482 грн. 50 коп. [PERSON] отримав 25.10.2012 р. всю суму вищезазначеного відшкодування в розмірі 200000 грн. через банк-агент Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Згідно ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором (ст.1060 ЦК України). Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до п.3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою правління Національного банку України №516 від 03 грудня 2003 року, банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно ч.ч.5, 6 ст.1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а не витребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З матеріалів справи вбачається, що Постановою Правління Національного банку України від 20.04.2012 року № 168 у ПАТ «АКБ» Базис» була призначена тимчасова адміністрація строком на шість місяців з 23.04.2012 року до 23.10.2012 року та введено повний мораторій на задоволення вимог кредиторів. Протягом дії мораторію забороняється здійснювати будь-які стягнення. 23.08.2012 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 357 «Про відкликання банківської ліцензії та призначення ліквідатора». У звязку з ініціюванням процедури ліквідації з 28.08.2012 року відповідно до ст. 91 Закону України «Про банки і банківську діяльність» з дня прийняття рішення про відкликання ліцензії та призначення ліквідатора строк виконання всіх грошових зобовязань банку вважається таким, що настав, і припиняється нарахування процентів, неустойки та інших економічних санкцій по всім видах заборгованості. Судом встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.08.2014 року задоволено позов ТОВ «Інвестор-фонд» до Національного банку України, треті особи ПАТ «АКБ «Базис» про скасування рішення та скасовано постанову Правління Національного банку України від 23.08.2012 року № 357 «Про відкликання банківської ліцензії та призначення ліквідатора ПАТ «АКБ»Базис» (м.Харків). Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 27.11.2014 року за позовом ТОВ «Інвестор-фонд» до реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області, треті особи: Реєстраційна служба України, ПАТ «АКБ»Базис» про скасування записів в Єдиному державному реєстрі та зобовязання вчинити певні дії позов задоволено частково та зобовязано Реєстраційну службу Харківського міського управління юстиції внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, відповідно до якого повноваження тимчасового адміністратора банку припинені з 23.10.2012 року. В уточненій позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача суму банківського вкладу та відсотки в загальній сумі 111\~981 грн.43 коп. станом на 30.05.2016 р. За наданими відповідачем розрахунками ця сума складається із заборгованості за договорами банківських вкладів № 2989/0 від 07.09.2010 р., № 1133/0 від 17.10.2011 р., № 5/0 від 04.01.2012 р. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що на користь [PERSON] з ПАТ «АКБ «Базис» підлягає стягненню 111981 грн. 43 коп. Доводи відповідача про те, що ПАТ «АКБ «Базис» змінив назву та на цей час у нього відсутня ліцензія на здійснення банківської діяльності немає правового значення, оскільки юридична особа, що має забовязання перед позивачем не ліквідована. Відповідно до вимог ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача стягнується також судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved