Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та зняти його з реєстрації за вказаною адресою. В обґрунтування вимог зазначила наступне. Спірна квартира належить [PERSON] на підставі рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 01.04.2013 року та договору купівлі продажу від 14.06.2013 року, реєстраційний номер 3876, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу. Згідно п.10 договору купівлі-продажу від 14.06.2013 року [PERSON] зобов'язався звільнити спірну квартиру та знятися з реєстраційного обліку до 14.08.2013 року, однак до теперішнього часу [PERSON] не знявся з реєстраційного обліку. В спірній квартирі не проживає, в квартирі відсутні його особисті речі. [PERSON] не несе витрат по утриманню жилплощі, не сплачує комунальні платежі, що утворює для позивачки додаткові труднощі. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, посилаючись на вищевказані обставини, викладені в позовній заяві, та про проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання у відповідності до вимог ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд у відповідності до статті 224 ЦПК України за письмовою згодою позивача , ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд дослідивши матеріали справи, з урахуванням доводів позовної заяви та наданих суду доказів, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном; до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, у тому числі, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Судом встановлено, що квартира [ADDRESS], - належить позивачу по справі [PERSON] на праві власності на підставі рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 01.04.2013 року та договору купівлі-продажу від 14.06.2013р., укладеному між нею та відповідачем по справі. Згідно умов вказаного договору [PERSON] зобов'язався знятися з реєстраційного обліку у вказаній квартирі до 14.08.2013р., чого не зробив. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Зубарєвим І.Ю., зареєстрований в реєстрі за № 3876 (а.с.6-8, 13-14). Шлюб між сторонами розірвано заочним рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 20.12.2012 року (а.с.12) [PERSON] відповідно до закону зареєструвала своє право власності на вказану квартиру (а.с.8-11) Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом Таким чином, аналізуючи надані докази, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, суд вважає, що вимоги позивача про усунення перешкод в користуванні власністю підлягають задоволенню. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] Щодо вимог про зняття з реєстрації [PERSON] у спірній квартирі, то в цій частині суд відмовляє в позові, оскільки за вимогами ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року N 1382-IV зняття з реєстрації місця проживання здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації, зокрема, на підставі остаточного рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням. Крім того, зобов'язання третіх осіб до будь-яких дій не передбачено законом як спосіб захисту. Таким чином, дане рішення суду є підставою для зняття [PERSON] з реєстрації за вказаною адресою. На підставі викладеного, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст.88 ЦПК України, пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: partial