Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом до\~відповідача Державного\~підприємства «Мирноградвугілля»\~(далі\~ДП «Мирноградвугілля»)\~про стягнення\~несплачених при\~звільненні сум\~та середнього\~заробітку за\~час затримки\~розрахунку при\~звільненні,\~в обґрунтування\~якого вказав,\~що він\~з 10.04.2019\~по 04.01.2021\~перебував у\~трудових відносинах\~з відповідачем\~та 04.01.2021\~був звільнений\~за станом\~здоров`я за\~ч.2\~ст.40\~КЗпП України\~з виплатою\~вихідної допомоги\~ у\~розмірі середньомісячної\~заробітної плати\~та трьохмісячного\~середнього заробітку\~відповідно до\~Колективного договору\~шахти.\~У порушення\~вимог трудового\~законодавства відповідач\~не провів\~з ним\~розрахунок у\~день його\~звільнення з\~обов`язковим попереднім\~письмовим повідомленням\~працівника про\~розмір нарахованих\~сум.\~Лише на\~адвокатський запит\~підприємство надало\~довідку,\~ яка\~містить розрахунок\~з урахуванням\~стягнення сум\~податку,\~а тому\~зробити остаточний\~розрахунок на\~час звернення\~неможливо.\~Орієнтовно при\~його звільненні\~сума нарахувань\~склала 94695\~грн 11\~коп.\~09.02.2021\~заборгованість була\~частково сплачена\~в сумі\~18860\~грн 62\~коп.\~Оскільки відповідач\~не провів\~з ним\~повний розрахунок\~при звільненні,\~позивач просить\~суд стягнути\~з відповідача\~ несплачені йому при звільненні суми та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11.01.2021 по день винесення рішення, виходячи із його середньоденного заробітку 1436 грн 56 коп., та понесені ним судові витрати. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] до суду не з`явилися, про час і місце слухання справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність. Представник відповідача ДП «Мирноградвугілля» до суду не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, письмово повідомив суд про розгляд справи у його відсутність, подав відзив на позовну заяву, згідно з яким вказав, що позивач у день звільнення 04.01.2021 не працював, оскільки знаходився на лікарняному, із заявою про виплату належних йому сум до підприємства не звертався, у зв`язку з чим вважає, що виплата середнього заробітку не можлива. Проти стягнення належних позивачу при звільненні сум не заперечує. Згідно з ухвалою судді від 01.03.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , у період з 10.04.2019 по 04.01.2021 знаходився у трудових стосунках з ДП «Мирноградвугілля». 04.01.2021 за наказом № 02/12к від 06.01.2021 його було звільнено згідно з п.2 ст.40 КЗпП за станом здоров`я з виплатою вихідної допомоги згідно зі ст.44 КЗпП України у розмірі середньомісячної заробітної плати та трьохмісячного середнього заробітку відповідно до п.5.22 Колективного договору шахти, що підтверджується записами з трудової книжки позивача та копією наведеного наказу (а.с.9-11,14). Відповідно до довідки ДП «Мирноградвугілля» від 12.04.2021 при звільненні [PERSON] було нараховано: компенсацію за невикористану відпустку за 44 календарних дні в сумі 42870 грн 52 коп., яка 09.02.2021 частково сплачена в сумі 18860 грн 62 коп.; вихідну допомогу за станом здоров`я згідно зі ст.44 КЗпП України у розмірі одномісячного середнього заробітку в сумі 30886 грн 04 коп.; виплату за 5 календарних днів згідно з лікарняним листом у сумі 4727 грн 65 коп., яка 22.02.2021 виплачена у повному обсязі; індексацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату за серпень у сумі 136 грн 89 коп.; трьохмісячну вихідну допомогу згідно з п.12.15 Галузевої угоди в сумі 92658 грн 12 коп., яка 06.04.2021 частково сплачена в сумі 48483 грн 36 коп. Разом нарахована сума склала 171279 грн 22 коп., а з урахуванням утримань 137351 грн 07 коп. За станом на 12.04.2021 заборгованість перед [PERSON] з урахуванням утримань склала 66201 грн 33 коп. (137351 грн 07 коп. 22666 грн 38 коп. (18860 грн 62 коп. + 3805 грн 75 коп.) 48483 грн 36 коп.). Відомостей про нараховану суму заробітної плати позивача за станом на 12.04.2021 з урахуванням здійснених виплат підприємством суду не надано. Відповідно до копії лікарняного листа [PERSON] знаходився на лікарняному з 23.12.2020 по 04.01.2021 (а.с.37). Відповідно до табелю обліку використання робочого часу за січень 2021 року ВП «Шахта «Капітальна» [PERSON] у день звільнення 04.01.2021 не працював (а.с.40-41). Відповідно до довідки відповідача від 19.02.2021 середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 1436 грн 56 коп.(а.с.16). За приписами ст.43 Конституції України кожен має право на заробітну плату; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно з ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення провести з працівником розрахунок у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України. Згідно зі ст.116 КЗпП України при звільнені робітника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться у день звільнення. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити неоспорювану нею суму. Оскільки у порушення наведених правових норм трудового законодавства до теперішнього часу підприємство не розрахувалося у повному обсязі з позивачем, заборгованість із заробітної плати та інших належних до виплати при звільненні сум у розмірі 66201 грн 33 коп., з якої вже утримані обов`язкові податки і збори, підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У п.20 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~24.12.1999\~№ 13\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства про\~оплату праці» роз`яснено, що, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому свої вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Судом встановлено, що позивач у день звільнення 04.01.2021 не працював. У такому разі відповідальність роботодавця на підставі ст.117\~КЗпП України настає тільки після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок та невиплати після пред`явлення цієї вимоги роботодавцем всіх сум, які йому належать. Позивачем не надано суду доказів про те, що він звертався до відповідача з вимогою про проведення з ним розрахунку до моменту звернення з цим позовом до суду. У справі наявний лише спрямований на адресу відповідача адвокатський запит від 12.02.2021 про розмір заборгованості по заробітній платі підприємства перед позивачем, розмір середньоденного заробітку позивача, що не може бути розцінено як вимога про проведення розрахунку (а.с.35). Відповідачу вперше стало відомо про вимогу позивача, коли той отримав копію позовної заяви, а саме 17.03.2021, про що свідчить штамп підприємства з з відміткою про отримання вхідної кореспонденції на супровідному листі суду (а.с.26). Тому час затримки розрахунку при звільненні позивача рахується з 17.03.2021 (день пред`явлення вимоги) по 12.04.2021 (день ухвалення рішення). У зв`язку з цим вимога позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з 11.01.2021 є непрйнятною і такою, що не підлягає задоволенню. До такого висновку суд прийшов з огляду на правову позицію, викладену у постанови Верховного\~Суду у\~складі Об`єднаної\~палати Касаційного\~цивільного суду\~від 27.01.2020\~у справі\~№ 682/3060/16-ц (провадження № 61-23170сво18), яку суд згідно з ч.4 ст.263 ЦПК враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Таким чином позивач має право на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17.03.2021\~ по\~12.04.2021\~ в сумі 27294 грн 64 коп., виходячи із розрахунку: 19 робочих днів х 1436 грн 56 коп. Саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Позивач згідно\~з п.1\~ч.1\~ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» звільнений\~від сплати\~судового збору\~за \~позовними вимогами\~про стягнення\~заробітної плати.\~Натомість ним\~сплачено судовий\~збір у\~сумі 908\~грн 00\~коп. за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, який в силу ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно сумі задоволеної вимоги, а саме 265 грн 50 коп. Решта судового збору в сумі 908 грн 00 коп. за вимогу про стягнення заробітної плати підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст.47, 115, 116, 117 КЗпП України,

Outcome: partial