Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до\~суду з\~позовом до Старосинявської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування\~вимог вказує,\~що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, до складу спадщини входить житловий будинок та земельні ділянки. Він постійно проживав разом з матір?ю, доглянув її до смерті, здійснив поховання та прийняв спадщину. За його заявою нотаріусом відкрита спадкового справа щодо майна померлої матері [PERSON] за №75-2019. [PERSON] була матір?ю також [PERSON] та [PERSON] , які на час смерті матері з нею не проживали та не звертались до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Позивач вказує, що на день смерті матері у належному їй житловому будинку [ADDRESS] були зареєстровані він та його брат [PERSON] . Однак, його брат [PERSON] , як і сестра [PERSON] , близько десяти років проживають у Російській Федерації, там створили сім`ї та в Україну не приїжджають. Брат [PERSON] із реєстрації місця проживання в будинку [ADDRESS] не знятий, проте він зареєстрований у Тверській області РФ згідно даних його паспорта. Позивач зазначає, що сестра та брат обізнані про відкриття спадщини після смерті матері, однак заяв про прийняття спадщини не подавали, не заперечують проти прийняття спадщини ним, про що направили нотаріально завірені заяви. Сама по собі лише реєстрація місця проживання брата [PERSON] разом із матір`ю на час відкриття спадини не свідчить про своєчасність прийняття спадщини, оскільки брат фактично постійно не проживав із спадкодавцем та спадщину не прийняв, що підтверджено та ним не заперечується. Тому, позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті матері, однак у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріусом відмовлено. За наведених обставин, просить визнати за ним в порядку спадкування після смерті матері право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок [ADDRESS] та земельні ділянки з кадастровими номерами 6824455100:06:006:0310, 6824455100:006:0364. Ухвалою судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 30 серпня 2021 року вказана позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, задоволено клопотання позивача про витребування спадкової справи. Ухвалою суду від 21 вересня 2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовну заяву підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, відповідно до змісту якої позов визнає та просить суд справу слухати у його відсутності,. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Уласово-Русанівка Старосинявського району померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Старосинявським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 15 березня 2019 року. Позивач [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є дітьми [PERSON] , про що свідчать свідоцтва про народження серія [NUMBER] , видане 11 грудня 1970 року Старосинявським райбюро ЗАГСу, серія [NUMBER] , видане (повторно) 22 листопада 1974 року Заставецькою сільською радою Хмельницької області, серії [NUMBER] , видане Старосинявським рай бюро ЗАГС 12 серпня 1969 року, де їх батьками вказано [PERSON] , [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась\~спадщина,\~ до\~складу якої\~входить житловий будинок [ADDRESS] , який належав померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії UА 761764, виданим 24 червня 2010 року, (витяг про реєстрацію права власності за [PERSON] від 21.09.2010). Також до спадкового майна належить право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,6796 га кадастровий номер 6824455100:06:006:0310 та площею 1,0835 га кадастровий номер 6824455100:06:006:0364, що підтверджується Державними актами на право на земельну ділянку серії ЯЛ №695977 та ЯЛ №695978. Згідно довідки №1544 про реєстрацію місця проживання особи позивач [PERSON] , [INFO] зареєстрований в [ADDRESS] . Відповідно до\~записів в\~будинковій книзі\~щодо прописки\~громадян,\~що проживають\~в житловому будинку [ADDRESS] встановлено,\~що зареєстрованими особами\~за вказаною\~адресою зазначені\~ [PERSON] , 1947 року народження, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . За заявою позивача [PERSON] від 21 травня 2019 року Старосинявською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу №75-2019 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Старосинявської державної нотаріальної контори Гоменюк О.О. № 448/01-16/2021 від 29 червня 2021 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на цілу частку спадкового майна на все майно померлої [PERSON] , оскільки є інші спадкоємці, які прийняли спадщину в порядку та в строки, встановлені чинним законодавством, а саме син померлої [PERSON] зареєстрований із нею та час відкриття спадщини. Так, відповідно до акту складеного 11.06.2018 року (до смерті [PERSON] ) комісією в складі заступника селищного голови А.А. Карпушина та сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] , однак за вказаною адресою не проживає, та зі слів [PERSON] син проживає в м. Кашин Тверської області. Як встановлено із заяви\~ [PERSON] , засвідченої тимчасово виконуючою обов`язки нотаріуса Кашинського нотаріального округу Тверської області Російської Федерації Панфіловою Н.М. від 02 грудня 2020 року, зареєстрованої в реєстрі за №69/6-н/69-202-3-20, [PERSON] відмовляється від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] на корить [PERSON] , та вказує, що ним строк прийняття спадщини пропущено, заяву про прийняття спадщини не подавав та фактично спадщину він не приймав, на спадщину не претендує та заяв про додатковий строк для прийняття спадщини подавати не буде, щодо прийняття спадщини [PERSON] претензій не має, про позовну заяву [PERSON] про визнання права на спадщину йому відомо, з вимогами згідний. Також у даній заяві вказує, що за місцем реєстрації за адресою [ADDRESS] не проживає з 2005 року, а зареєстрований та проживає в Російській Федерації. До вказаної заяви додано копію паспорта громадянина Російської Федерації № [NUMBER] виданого 18 листопада 2015 року. Аналогічного змісту заяву подано і [PERSON] , заява завірена нотаріусом Кашинського нотаріального округу Тверської області 29 квітня 2021 року, зареєстрована в реєстрі за №69/6-н/69-2021-1-644. Як вбачається із змісту рішення суду у справі № 684/499/20, допитані свідки підтвердили той факт, що [PERSON] на час смерті матері із нею не проживав, більше 10 років постійно проживає у РФ, на похорони матері та після її смерті не приїжджав. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти\~спадщину або не прийняти її. За правилами ч.3 цієї статті спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав\~і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.23 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», будь яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Даною статтею унормовано, що у випадку, коли особа постійно не проживає із спадкодавцем, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є подана нотаріусу заява. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. У постановах Верховного Суду: від 27 лютого 2019 року у справі № 471/601/17 (провадження № 61-38452ск18), від 10 квітня 2020 року у справі № 355/832/17 (провадження № 61-27212св19) зроблено висновок про те, що\~державна реєстрація позивача у спірному житловому будинку сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті матері за адресою реєстрації. Таким чином, сама по собі реєстрація місця проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити про своєчасність прийняття спадщини відповідно до ч.2 ст.1268 ЦК України та не є беззаперечним доказом постійного проживання на момент смерті матері за адресою реєстрації. Аналогічну позицію висловив Верховний Суд у постанові від 19 травня 2021 року у справі № 937/10434/19-ц. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Враховуючи встановлені обставини справи та вимоги закону, а також визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, приймаючи до уваги, що відповідно до вимог діючого законодавства позивач має право на спадкування за законом на майно, яке належало спадкодавцю - його матері [PERSON] та прийняв спадщину протягом встановленого строку, однак у зв`язку з відмовою нотаріуса не може оформити право на спадщину, а [PERSON] лише був зареєстрований із спадкодавцем за однією адресою, однак не поживав постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заяв про прийняття спадщини не подавав, відтак не прийняв спадщину, суд приходить до висновку, що права позивача підлягають до захисту шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті матері.

Outcome: approved