Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до ТОВ «СРЗ» про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди, які в остаточній редакції зводяться до наступного, позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СРЗ» на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 34291,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він з 12.02.2019 р. по теперішній час працює в ТОВ «СРЗ» посаді змінного механіка. З 01.03.2020 р. по 30.06.2020 р. позивачу нараховувалась, однак не виплачувалась заробітна плата, в повному обсязі, заборгованість становить 30524,61 грн., плюс нарахована та не виплачена сума заробітної плати за липень 2020 р. Крім того, позивач зазначив, що внаслідок невиплати йому заробітної плати відповідачем ТОВ «СРЗ», був порушений для нього уклад життя, що завдало йому моральних страждань, які виразилися в переживаннях, пов`язаних із необхідністю звернутися до суду за захистом свого порушеного права, втратах немайнового характеру, тобто завдано йому моральну шкоду. Несвоєчасна виплата заробітної плати в дуже значній для нього та його родини сумі призвела до погіршення його матеріального стану та поглибленню душевних страждань через відчуття незахищеності та неможливості забезпечити себе та свою родину найнеобхіднішим для нормального існування, що принижує його. Він відчуває несправедливість по відношенню до себе свого роботодавця через його бездіяльність, що виражається в невиплаті нарахованої йому заробітної плати за роботу, яку він виконує регулярно та сумлінно. Розмір завданих йому моральних страждань він оцінює у 2000,00 грн. В ході слухання справи позивач збільшив свої позовні вимоги та зазначив, що заборгованість по заробітній платі відповідача перед ним станом на 31.10.2020 р. становить 34291,00 грн., які просить стягнути з відповідача. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 07.08.2020 р. прийнято до розгляду та\~відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «СРЗ» про стягнення заборгованості по заробітній платі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Зобов`язано відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «СРЗ» надати суду довідку про нарахування та виплату [PERSON] [INFO] , ІПН [NUMBER] , змінному механіку заробітної плати за період його роботи в ТОВ «СРЗ» з 01.03.2020 р. по 31.07.2020 р. Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що на підприємстві ТОВ «СРЗ» виникли труднощі із дотриманням строків виплати заробітної плати з початку 2019 року з різних причин. [PERSON] станом на 23.11.2020 була частково погашена заборгованість по заробітній платі, розмір заборгованості складає 25609,09 грн., сума без урахування обов`язкових податків та зборів. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 43 Конституції України\~кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Конституційний Суд України в Рішенні від 29 січня 2008 року № 2-рп/2008 зазначив, що право заробляти собі на життя є невід`ємним від права на саме життя, оскільки останнє є реальним лише тоді, коли матеріально забезпечене. Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про оплату праці», ч. 1\~ст.\~94КЗпП України,\~заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Судом встановлено, що з трудової книжки [NUMBER] , заповненої 24.09.1980 р. на ім`я [PERSON] , [INFO] , вбачається, що останній з 12.02.2019 р. прийнятий ТОВ «СРЗ» змінним механіком до дільниці плавзасобів департаменту з логістики та забезпечення, відповідно до наказу №11 від 11.02.2019 р. З 01.05.2019 р. по теперішній час переведений ТОВ «СРЗ» змінним механіком до п/к «Астрахань» дільниці плавзасобів дирекції з експлуатації, відповідно до наказу №238-к від 22.04.2019 р. (а.с. 12). З розрахункового листа ТОВ «СРЗ» за червень 2020 року вбачається, що [PERSON] не отримав заробітну плату з березня 2020 р. у сумі 36703,53 грн. (а.с.17). З розрахункового листа ТОВ «СРЗ» за жовтень 2020 року вбачається, що [PERSON] не отримав заробітну плату з березня 2020 р. у сумі 34291,58 грн. (а.с.68). З довідки ТОВ «СРЗ» про нарахування та виплату заробітної плати [PERSON] з березня 2020 р. станом на 23.11.2020 р. № 80000/10010-11-1982 вбачається, що станом на 23.11.2020 р. заборгованість ТОВ «СРЗ» перед [PERSON] по заробітній платі складає 25609,09 грн., сума без урахування обов`язкових податків та зборів (а.с.71). Таким чином, заборгованість за підприємством по заробітній платі перед [PERSON] з березня 2020 р. станом на 23.11.2020 року становить 25609,09 грн. Строки та періодичність виплати заробітної плати працівникам закріплено\~статтею 115 КЗпП України \~та\~статтею 24 Закону України «Про оплату праці». Зарплата виплачується працівникам регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а у разі відсутності таких органів\~представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Статтею 233 КЗпП України\~встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем [PERSON] не була виплачена заборгованість по заробітній платі з березня 2020 р. станом на 23.11.2020 р. в розмірі 25609,09 грн., що підтверджується дослідженими доказами по справі та визнано відповідачем, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з положеннями законодавства з заробітної плати має проводитись відрахування податків та обов`язкових платежів, тому при виплаті відповідачем відповідних сум, належить утримати з них передбачені законом податки і обов`язкові платежі. Згідно п.2 ч.1ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати заробітної плати за один місяць. Відповідно до\~ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. За змістом вказаного положення, законною підставою для відшкодування моральної шкоди згідно із\~ст. 237-1 КЗпП України\~є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У відповідності із п.9\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року\~із змінами внесеними\~Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25 травня 2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань фізичних, душевних, психічних та з урахування інших обставин. У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до\~ст. 237-1 КЗпП України\~за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Таким чином, судом встановлено, що внаслідок не виплати відповідачем позивачці заробітної плати, їй була спричинена моральна шкода, бо відсутність належних до виплати коштів потребувала від позивачка додаткових зусиль для організації свого життя, але заявлений позивачкою розмір моральної шкоди 2000,00 грн. є, на думку суду, завищеним.\~\~\~\~\~\~ Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, характер порушення прав позивача, істотність вимушених змін у його житті через тривалу невиплату заробітної плати та зусиль, вжитих для відновлення трудових прав та приходить до висновку, що достатньою і справедливою буде компенсація моральної шкоди в розмірі 800,00 грн. У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог позивачки, відповідно до\~ст.141 ЦПК України,\~з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 840,80 грн. за вимоги майнового характеру та 840,80 грн. за вимоги немайнового характеру на користь позивача.

Outcome: partial