Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з цивільним позовом, котрий згодом збільшив та уточнив, до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS], з усіма господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку загальною площею 0,2583 га, котра складається з двох 0,1150 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та площею 0,1433 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовані в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області, що належали спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЛВ №000226 від 17.12.2001 року. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] року помер його дід [PERSON] Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, до складу, якої увійшов житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка загальною площею 0,2583 га, котра складається з двох 0,1150 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та площею 0,1433 га, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного (селянського) господарства, розташовані в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області. Згідно заповіту від 31.05.2002 року, дід [PERSON] заповів все своє майно в рівних частках своїм внукам [PERSON] та [PERSON] Стверджує про те, що право власності діда на земельну ділянку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 000226 від 17.12.2001 року, а право власності на житловий будинок Свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 25.02.1989 року, однак оригінали таких було втрачено, що унеможливлює реалізацію нашого права на спадкування через нотаріальну контору. У судове засідання позивач не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, не повідомили суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду були належним чином повідомленими, однак подали суду заяви у яких просять позов задовольнити, а судовий розгляд проводити у їхній відсутності. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заяви про визнання відповідачами позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер дід позивача [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим Сокільницькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області, [INFO] року. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, до складу, якої увійшов житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка загальною площею 0,2583 га, котра складається з двох 0,1150 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та площею 0,1433 га, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного (селянського) господарства, розташовані в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області. Згідно заповіту від 31.05.2002 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області [PERSON], [PERSON] заповів все своє майно в рівних частках своїм внукам [PERSON] та [PERSON] Вказаний заповіт не скасовано та не змінено. До складу спадкової маси увійшов житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 81,3 кв.м., житловою площею 61,1 кв.м. Загалом вказане домоволодіння складається із А-1 житлового будинку, а - сіней, пд - підвалу, кр - крильця, Б - літньої кухні, В - сараю, Г - сараю, Д - вбиральні, 1 - забору, 2 - воріт, 3 - калітки, І - мощеня, к - колодязя. Технічні характеристики будинку підтверджені технічним паспортом на житловий будинок, виготовлений 27.08.1988 року Львівським бюро технічної інвентаризації. Також до складу спадщини увійшли земельна ділянка площею 0,1150 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та земельну ділянку площею 0,1433 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області, що належали спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЛВ №000226 від 17.12.2001 року. Позивач [PERSON], [INFO], на момент смерті діда [INFO] року, був неповнолітнім, від свого права на спадкування у строк, встановлений ст. 1270 ЦК України, не відмовлявся, заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори не подавав. У відповідності до положень ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Оскільки позивач у цій справі від свого права на спадкування не відмовилися, він фактично прийняв спадщину після смерті діда [PERSON] та набув право, зокрема на житловий будинок [ADDRESS], та земельну ділянку площею 0,1150 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та земельну ділянку площею 0,1433 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області. Право власності спадкодавця на земельну ділянку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 000226 від 17.12.2001 року, а право власності на житловий будинок Свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 25.02.1989 року, однак оригінали таких було втрачено, що унеможливлює реалізацію його права на спадкування через нотаріальну контору. Статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, що зокрема підтверджено їх збереженою копією, проте були втрачені та не можуть бути відновлені у встановленому законодавством порядку, позивач змушений звертатися із цим позовом в порядку ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлено зокрема у разі втрати правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Аналогічна позиція викладена також у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

Outcome: approved