Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з цивільним позовом до [PERSON] сільської Ради про визнання права на спадкове майно, обґрунтовуючи його тим, що 29.09.2008 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді 1/2 частини права на земельну частку (пай), площею 4,33 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, що перебуває в КСП «Надія» та розташована в межах [PERSON] сільської ради Білоцерківського району Київської області. Спадкоємцем першої черги по закону являється позивач. Однак, оформити спадщину позивачу належним чином, шляхом одержання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі не представляється можливим, по тій причині, що свідоцтво про право на спадщину за законом та сертифікат на право на земельну частку (пай), серії КВ № 0092246, видані на ім»я [PERSON], спадкоємницею якої була [PERSON], не оформлені, згідно чинного законодавства. В зв»язку з цим, Другою Білоцерківською державною міською нотаріальною конторою було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 29 квітня 2015 року. Позивач просить суд визнати за ним право на отримання у власність спадкового майна у вигляді 1/2 частини права на земельну частку (пай), площею 4,33 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, що перебуває в КСП «Надія» та розташована в межах [PERSON] сільської ради Білоцерківського району Київської області в порядку спадкування, після померлої 29.09.2008 року [PERSON]. Позивач та представник позивача в відкрите судове засідання не з»явилися, про місце, час та дату розгляду справи повідомлено належним чином, від представника позивача, до суду, через канцелярію суду надійшла письмова заява, в якій вона просить суд проводити розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] сільська рада Київської області свого представника в судове засідання не направила, надіслали до суду клопотання в якому просять слухати справу без участі їхнього представника, позов визнають. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, копію спадкової справи, заведеної щодо майна померлої [PERSON], вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.09.2008 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії 1-ОК №130678 та копією свідоцтва про народження позивача, серії ЦЮ № 301600. В день смерті останньої відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі на 1/2 частину права на земельну частку (пай), площею 4,33 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, що перебуває в колективній власності КСП «Надія» та розташована в межах [PERSON] сільської ради, Білоцерківського району Київської області. На вказану частину права на земельну частку (пай) спадкодавець отримала право на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, після її померлої сестри [PERSON]. Спадкоємцем першої черги щодо майна померлої [PERSON] являється позивач. Однак, оформити спадщину належним чином, шляхом одержання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі не представляється можливим, по тій причині, що свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою 28.11.2006 року та сертифікат на право на земельну частку (пай), серії КВ № 0092246, виданий Білоцерківською райдержадміністрацією 10.10.1996 року, не відповідають вимогам закону. Так, сертифікат на земельну частку(пай), серії КВ № 0092246 не відповідає вимогам закону, а саме: не зареєстрований перехід права власності в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай). Державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори [PERSON] було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.04.2015 року за № 1027/02-31. Як вбачається з копії спадкової справи інші спадкоємці не зверталися до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, право власності на спадкове майно визнається в судовому порядку. У відповідності до п. 2.3, 3.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України 28.01.2003 року № 6/5 та офіційного листа МЮУ № 19-32/319 від 21.02.2005 року щодо переліку оформлення документів, якщо в разі смерті власника нерухомого майна первинна реєстрація прав власності не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання належності майна попередньому чи наступному власнику (спадкоємцю) у випадку відсутності таких, вирішується в судовому порядку. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2010 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1225 ЦК, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Як вбачається з копії сертифікату на право на земельну частку(пай), серії КВ № 0092246, який виданий 16.10.2003 року, [PERSON] на підставі розпорядження Білоцерківської райдержадміністрації від 27 серпня 1996 року № 198, спадкоємцем даної ділянки була [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ВАР № 100577 від 27.09.2003 року. Спадкодавець [PERSON] отримала 1/2 частину права на вказану земельну частку(пай) як спадкоємець, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серії ВЕІ № 359783, після померлої [PERSON]. На іншу 1/2 частину вказаної земельної ділянки, на підставі свідоцтва про право на спадщину, після померлої [PERSON], право отримав [PERSON]. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності зі ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. У відповідності до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п. 4.14 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обовязково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Відповідно до п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Враховуючи п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2010 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Позивач по справі є спадкоємцем за законом. Згідно ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу та інших цивільно-правових угод, прийняття спадщини. Таким чином, враховуючи, що, оформити через органи нотаріату право на отримання у власність вищевказаного спадкового майна не вбачається можливим, однак, судом встановлено, що спадкодавець за життя набула права на 1/2 частину земельної частки (паю), площею 4,33 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, що перебуває в колективній власності КСП «Надія» та розташована в межах [PERSON] сільської ради Білоцерківського району Київської області, тому суд вважає, що є правові підстави для задоволення позову. На підставі вищекладеного,

Outcome: approved