Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], третіх осіб без самостійних вимог: [PERSON], ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання факту проживання однією сім'єю, визначення права спільної сумісної власності подружжя на частину будинковолодіння та частину нежилого приміщення. В позові посилається на те, що 26.01.1985 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Зазначає, що згідно рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 10.04.2006 року шлюб між сторонами було розірвано. Вказує, що з дати реєстрації шлюбу по дату подання позовної заяви їхня сім'я постійно проживала та проживає за адресою [ADDRESS], веде спільний сімейний бюджет та господарство, проводила дії для покращення умов проживання їхньої сім'ї, утримувала та займалась вихованням їхніх дітей. Також зазначає, що в період з січня 1985 року проводилась реконструкція будинковолодіння [ADDRESS], загальною площею - 84, 6 кв. м., який було зареєстровано на відповідачку [PERSON] Вказує, що вся процедура реконструкції будинковолодіння проводилась за їхні спільні сімейні грошові кошти, сторони спільно приймали участь в проведенні підготовчих дій. Відповідно до звіту № 21/14 від 04.03.2014 року будинковолодіння [ADDRESS] було добудовано та збільшилось на 72/100 ідеальних долей, а саме : 2-й поверх, площею -109, 1 кв. м., прибудоване приміщення 1-го поверху, площею 39, 5 кв.м, збудований гараж, літера «Б», збудований сарай, літера «В», збудований навіс, літера «Г», збудована огорожа № 1. Зазначає, що з метою поліпшення фінансово - соціального становища в 2007 року сторонами було прийнято рішення про купівлю за спільні сімейні кошти нежиле приміщення в будинку [ADDRESS] для влаштування магазину, офісного приміщення для надання послуг різноманітного характеру. Вказує, що 05.09.2007 року [PERSON] та [PERSON] придбали у [PERSON] згідно договору купівлі - продажу нежиле приміщення в будинку [ADDRESS]. Зазначене нежиле приміщення [PERSON] та [PERSON] придбали в рівних частинах по 1/2 ідеальній частці для кожного. Вказує, що 01.10.2007 року відповідачка [PERSON], особисто без згоди позивача, підписала договір відновлювальної кредитної лінії № 58 та 02.10.2007 року [PERSON] та [PERSON] уклали іпотечний договір № 58 предметом якої стало нежиле приміщення, загальною площею 215,10 кв.м в будинку [ADDRESS] Просить встановити факт проживання без реєстрації шлюбу однією сім'єю з квітня 2006 року по квітень 2014 року та визнати право спільної сумісної власності на ? частину нежилого приміщення за адресою - [ADDRESS], загальною площею 215,10 кв. м, та на 72/100 ідеальних долей будинковолодіння [ADDRESS], загальною площею 238,4 кв.м. з належними надвірними спорудами. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідачки в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав, не заперечував проти задоволення позову. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала, не заперечувала проти задоволення позову. Третя особа без самостійних вимог представник ПАТ «Укрсоцбанк» позовні вимоги позивача не визнав та подав письмові заперечення на позов, вказавши, що з метою зайняття підприємницькою діяльністю [PERSON], 06.11.2006 року зареєструвалась в державній реєстраційній службі виконавчого комітету Чернівецької міської ради, як приватний підприємець. Для реалізації підприємницької діяльності, відповідачка разом з [PERSON] 05.09.2007 року придбали в рівних частинах (по 1/2) нежитлове приміщення, про що оформлено договір купівлі-продажу , вищезазначені події відбувались вже після офіційного припинення сімейних стосунків між позивачем та відповідачем. З метою розвитку підприємництва [PERSON] 01.10.2007р. уклала з ПАТ «Укрсоцбанк» договір відновлюваної кредитної лінії №58, за умовами якого банк надає їй кошти на поточні потреби, а вона зобов'язана в строки, визначені умовами договору повернути кредитні кошти та відсотки за користування. Пунктом 1.3 Договору кредиту передбачено, в якості забезпечення виконання зобов'язань, кредитор оформляє з банком та [PERSON] іпотечний договір. На початковій стадії оформлення кредитних стосунків банком надано для ознайомлення інформаційну листівку про умови кредитування, у якій зазначено перелік документів, необхідних для оформлення кредиту, переваги і недоліки форм кредитування, а [PERSON] ознайомилась із зазначеними умовами, про що свідчить підпис. Враховуючи викладене, [PERSON] та [PERSON] передали банку оспорювану нежитлову нерухомість в іпотеку, як гарантію виконання зобов'язань за кредитним договором. При оформленні іпотечного договору [PERSON] у нотаріуса написала заяву та засвідчила її нотаріально, якою підтвердила відсутність будь яких сімейних стосунків, зазначила про те, що придбана нею 1/2 частина приміщення належать їй особисто, а також написала про те, словами із змісту заяви « гроші на виплату вищезазначеного нерухомого майна витрачала особисто ». Все вищезазначене свідчить про те, що відповідачка придбала нерухомість зважено, за власні кошти, як самостійна особа. Отже, майно [PERSON], яке придбане та використовується в підприємницькій діяльності з метою одержання прибутку, слід розглядати як її особисту приватну власність, відповідно до ст. 57 СК України, а не як об'єкт спільної сумісної власності подружжя, який підпадає під регулювання ст. ст. 60, 61 СК України. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що позивач та відповідач проживають однією сім'єю з дати реєстрації шлюбу та по даний час, а також їм не відомо чи відповідачка отримувала кредит в банку. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.01.1985 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що відділом ЗАГС м. Чернівці було здійснено актовий запис №124. Судом встановлено, що згідно рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 10.04.2006 року шлюб між подружжям [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згідно довідки КЖРЕП № 2587 від 16.08.2012 року, вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] Згідно довідки органу самоорганізації населення Садгірського району м. Чернівці від 01.11.2012 року, [PERSON] з 1985 року проживає за адресою [ADDRESS] разом із своєю сім'єю і веде спільне домашнє господарство. Відповідно до вимог ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно договору купівлі продажу від 05.09.2007 року [PERSON], [PERSON] придбали в рівних частинах по 1/2 ідеальній частці для кожного нежилі приміщення загальною площею 215,10 кв.м, що розташовані в [ADDRESS] Судом встановлено, що 01.10.2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 58, за умовами якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 77000 доларів США. Судом встановлено, що 02.10.2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON], [PERSON] було укладено іпотечний договір № 58, предметом якого стало нежиле приміщення загальною площею 215,10 кв.м за адресою [ADDRESS] Згідно ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Позивачем на виконання зазначених положень законодавства не надано суду безспірних доказів того, що він з відповідачем в період з квітня 2006 року по квітень 2014 року проживали без реєстрації шлюбу однією сім'єю. Так, позивач та відповідач з 1985 року по квітень 2006 року проживали однією сім'єю перебуваючи у шлюбі. А починаючи з квітня 2006 - розлучені. В судовому засіданні встановлено, що предмет договору іпотеки придбаний як комерційна нерухомість в момент розлучення позивача та відповідача. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» в пункті 29 зазначено, що відповідно до положень статей 57, 61 Сімейного кодексу України, ст. 52 Цивільного кодексу України майно приватного підприємства чи фізичної особи-підприємця не є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Інший із подружжя має право тільки на частку одержаних доходів від цієї діяльності. Тобто, суд приходить до висновку, що майно [PERSON], а саме 1/2 частина нежилого приміщення загальною площею 215,10 кв.м, що розташоване в [ADDRESS] не є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю [PERSON] Таким чином, суд доходить до висновку про те, що позовні вимоги у даній частині задоволенню не підлягають. На підставі викладеного і

Outcome: partial