Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «Альянс» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів за договором депозитного вкладу вкладника на депозитний рахунок. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.07.2012 стягнуто з КС «Альянс» на його користь кошти в розмірі 65212,25 грн. Позивач неодноразово телефонував до КС «Альянс», проте отримав телефонне повідомлення, що КС «Альянс» за адресою: м. Черкаси, вул. Лазарєва, 6/1 не знаходиться. Позивач вважає, що відповідач зобов`язаний повернути йому всю суму вкладу, прийнятого від вкладника, згідно з умовами договору, відсотки за користування вкладом та інфляційні втрати. Оскільки відповідач всупереч нормам цивільного законодавства та положенням Закону України «про кредитні спілки» порушує умови договору, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.08.2019 провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. До суду представником відповідача скеровано відзив на позовну заяву, яким в задоволенні позову просить суд відмовити, вважаючи, що позивач може заявляти свої вимоги про стягнення 3-х процентів річних та інфляційні втрати лише за період з 01.08.2016 до 31.07.2019, беручи до уваги строк позовної давності. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Суду пояснив, що на даний час рішення суду від 31.07.2012 не виконано, кошти йому не повернуто, не зважаючи на його постійні усні та письмові вимоги, КС «Альянс» продовжує користуватися його коштами, що підтверджується залишком у виконавчому листі в сумі 65212,25 грн. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.07.2012 стягнуто з КС «Альянс» на користь [PERSON] кошти в сумі 65212,25 грн. Як зазначає позивач в позовній заяві, рішення суду не виконується, заборгованість не виплачена. Таким чином, вказаним судовим рішенням, яке набрало законної сили, було стягнуто суму заборгованості і таке зобов`язання зводиться до сплати грошей, отже, є грошовим зобов`язанням, тому суд доходить висновку щодо наявності між сторонами грошового зобов`язання, яке належним чином не виконано, що дає підстави для стягнення на користь позивача інфляційних витрат за весь час прострочення та 3 % річних від простроченої суми, які входять до складу грошового зобов`язання, оскільки боржник зобов`язаний відшкодувати інфляційні витрати від знецінення неповернутих коштів за час виконання рішення суду про стягнення суми. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України. Відповідно до ч.1 ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ч.2 ст.14 ЦПК України). Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов`язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. ( ч.2 с.625 ЦК України). Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Постановою Верховного Суду від 26.10.2018 у справі №922/4099/17 зазначено, що вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України, не є додатковими вимогами в розумінні статті 266 ЦК України, а тому закінчення перебігу позовної давності за основною вимогою не впливає на обчислення позовної давності за вимогою про стягнення 3% річних та інфляційних витрат. Стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову. Тобто, суд вважає, що [PERSON] має право на стягнення 3% річних за три роки, які передували моменту звернення з позовною заявою до суду. Отже, належний трирічний строк для розрахунку 3% річних становить з 01.08.2016 по 31.07.2019. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.10.2018 по справі №922/4099/17 та у постанові Верховного Суду України від 26.04.2017 по справі №3-1522гс16. Враховуючи викладене, беручи до уваги той факт, що рішення суду не виконується, при цьому, врахувавши строк позовної давності, до стягнення з відповідача за період з 01.08.2016 по 31.07.2019 підлягають 5866,86 грн. - 3% річних, а, також, 25269,75 грн. - інфляційних втрат. Оскільки, при подачі позову даної категорії позивач звільнений від сплати судових витрат, тому суд вважає, що на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1921 грн.

Outcome: partial