Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 03 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис за № 828. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину -сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач зазначив, що в родині виникають розбіжності щодо питань сім'ї, кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім'ю, тому виникали сварки, між ними відсутні порозуміння та повага. Він намагався зберегти сім'ю в інтересах дитини, але відповідачка 31.08.2014 року забрала майно та особисті речі і перейшла проживати за місцем реєстрації. На даний момент не ведуть спільного господарства, шлюбні - сімейні стосунки не підтримують і подальше спільне проживання з відповідачем вважає неможливим, збереження шлюбу недоречним. Стосунки, які склалися між ним та відповідачем, перешкоджають їх подальшому спільному проживанню, тому примирення неможливе. Подальша наявність юридичного факту реєстрації шлюбу суперечить його інтересам, тому позивач просить суд розірвати шлюб. Сумісне проживання припинили з вересня 2014року, спору про розподіл майна немає, на утримання дитини добровільно надає матеріальну допомогу. У судове засіданні позивач надав заяву про слухання справи за його відсутністю, позивні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надала заяву про слухання справи за її відсутністю, не заперечує проти позивних вимог. Відповідно до ст.197 України - фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюб зареєстрованому 03 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис за № 828. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Як встановлено у судовому засіданні причиною розірвання шлюбу сталі різні погляди на життя, позивач втратив до відповідача почуття поваги та кохання та не має наміру в подальшому проживати з нею однією сім'єю. На сьогоднішній час сторони мешкають окремо з серпня 2014р., не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе і тому шлюб підлягає розірванню. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved