Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом демонтажу автомийки, мотивуючи тим, що квартира [ADDRESS], належить йому, на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.01.2011 року. Вказує, що квартира знаходиться у двохквартирному будинку, який розташований на земельній ділянці площею 0,0731 га по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER] з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та належить на праві спільної сумісної власності йому та [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 28.10.2013 року. 24.09.2014 року Департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради відповідачу було видано містобудівні умови та обмеження № 835/14 на будівництво автомийки на чотири пости по [ADDRESS], на земельних ділянках загальною площею 0,0762 га. На зазначених земельних ділянках відповідачем в кінці 2014 року розпочато будівництво автомийки на чотири пости з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів із збірно-розбірної конструкції, без будівництва капітальних будівель. Вважає, що будівництво автомийки по [ADDRESS] здійснено з порушенням вимог чинних будівельних норм, санітарно - епідеміологічних правил та стандартів, чим порушено його законні права та інтереси як власника квартири [ADDRESS] та співвласника земельної ділянки; не дотримано розміру санітарно-захисних зон від каналізаційних очисних споруд і насосних станцій до межі житлової забудови, ділянок громадських установ, будинків і споруд, продовольчих складів, підприємств харчової промисловості, який повинен становити не менше 100- метрів; просить позовні вимоги задовольнити. 17.10.2018 р. позивач [PERSON] подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просив, усунути йому перешкоди в користуванні власністю шляхом знесення (демонтажу) за рахунок [PERSON], РНОКПП [NUMBER], автомийки на чотири пости з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів із збірно-розбірних конструкцій по [ADDRESS], до складу якої входить площадка автомийок (4 пости), тимчасова споруда господарського призначення (павільйон), показник «В'їзд», показник «Виїзд», сервісна колонка: повітря пилосос (1шт), санітарно - технічна споруда - мулонакопичувач, санітарно-технічна споруда - очисні споруди «Еколайн», сміттєзбірник, огорожа, біотуалет, надбудова технологічного приміщення, площадка пожежного інвентаря (протипожежний щит з ящиком піску), пункт сервісного обслуговування (торговий автомат та кавомат); Скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно [NUMBER], серія та номер [NUMBER], виданого 03 лютого 2015 року на ім'я [PERSON], РНОКПП [NUMBER], Державним реєстратором Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області Максимчук Анжелою Вікторівною. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надавши право захищати його інтереси представника, адвоката Рендюк Н.В., яка в судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у встановлений судом строк подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позовних вимог. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надавши право захищати його інтереси представника, адвоката Марчука Д.П., який в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. В наданих суду поясненнях зазначив, що будівництво автомийки на чотири пости з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів із збірно-розбірної конструкції, без будівництва капітальних будівель із знесенням існуючих будівель по [ADDRESS] здійснювалося на власній та орендованій земельній ділянці, яка відноситься до категорій земель - землі житлової та громадської забудови, на підставі містобудівних умов та обмежень №835/14 від 24.09.2014 року, технічних умов виданих експлуатаційними організаціями, розробленого робочого проекту та пі час надання містобудівних умов та обмежень, технічних умов, ні під час будівництва та здачі в експлуатацію жодних зауважень від органів наділених повноваженнями контролю за будівництвом, органів, які наділені повноваженнями контролю за дотриманням будівельних, санітарних та пожежних норм та сусідів не було. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Позивач [PERSON] подав до суду відповідь на відзив, відповідно до якого просив усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом демонтажу автомийки на чотири пости з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів за рахунок [PERSON] Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], адвоката Рендюк Н.В., представника відповідача [PERSON], адвоката Марчука Д.П., експерта Балка С.Й., вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. ідповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. оложеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.01.2011 року (а.с.26, 36). Відповідно до інформації від 30.11.2018 року, на підставі заяви від 22.09.2014 року та поданих документів передбачених пунктом 2.2 «Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх складу та змісту» затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 року №109 із внесеними змінами, управлінням містобудування та архітектури департаменту 24.09.2014 року (835/14) видані відповідачу [PERSON] містобудівні умови та обмеження на будівництво автомийки на чотири пости з пунктом сервісного обслуговування водії та пасажирів із збірно-розбірних конструкцій без будівництва капітальних будівель із знесенням існуючих будівель по [ADDRESS] (а.с.143). З договору оренди землі №9032 від 17.07.2014 року вбачається, що Чернівецька міська рада надала відповідачу [PERSON] на підставі рішення 51 сесії Чернівецької міської ради 6 скликання від 27.06.2014 року №1257 (а.с.148) в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування будівлі, що знаходиться в [ADDRESS], загальною площею 0,0351 га , кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] (а.с.144-145). У відповідності до свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 28.10.2013 року, квартира [ADDRESS] знаходиться у двохквартирному будинку, який розташований на земельній ділянці площею 0,0731 га. по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER] з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та належить на праві спільної сумісної власності позивачу та [PERSON], [PERSON] і [PERSON] (а.с.37). Згідно договору дарування земельної ділянки 16.05.2014 року, відповідачу [PERSON] подаровано земельну ділянку площею, 0,0411 гектара за кадастровим номером [NUMBER], що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.74). З договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26.06.2015 року вбачається, що відповідач [PERSON] купив у Чернівецької міської ради земельну ділянку №9032, площею 0,0229 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], (а.с.75). Департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради 24.09.2014 року відповідачу [PERSON] було видано містобудівні умови та обмеження №835/14 на будівництво автомийки на чотири пости з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів із збірно-розбірних конструкцій без будівництва капітальних будівель із знесенням існуючих будівель на зазначеній земельній ділянці, основні техніко-економічні показники об'єкта будівництва (орієнтовні) площа забудови - 124,00 кв.м., загальна площа технологічного приміщення - 39,00 кв.м. (а.с.35). ДП «Укрдержбудекспертиза» 24.10.2013 року було затверджено проект та передано на експертизу в філії у Чернівецькій області щодо міцності, надійності та довговічності об'єкту будівництва та отримано позитивний висновок №26-1397-14 щодо робочого проекту на будівництво автомийки на чотири пости з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів із збірно-розбірних конструкцій без будівництва капітальних будівель із знесенням існуючих будівель за адресою [ADDRESS] (а.с.76). Відповідачем [PERSON] на підставі містобудівних умов та обмежень №835/14 від 24.09.2014 року та технічних умов від експлуатаційних організацій 25.09.2014 року було замовлено в ПП «Моноліт-Проект» робочий проект на будівництво автомийки на чотири пости з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів із збірно-розбірних конструкцій без будівництва капітальних будівель із знесенням існуючих будівель за адресою [ADDRESS] та згідно експертного звіту щодо розгляду проектної документації в частині міцності, надійності та довговічності об'єкту будівництва, проектна документація за робочим проектом розроблена з дотриманням вимог до міцності, надійності та довговічності об'єкту будівництва (а.с.88- 101, 162-173). У відповідності до технічних умов Дочірнього підприємства «Чернівцівода» Комунального підприємства «Чернівціводоканал» від 26.06.2014 року, погоджено проектування підключення нежитлової будівлі (складу) по [ADDRESS] до мереж водопроводу із забезпеченням водою на господарсько-питні потреби в кількості 2,85 м.3/добу та потреби зовнішнього пожежогасіння в кількості - 10,0 л/с (а.с.78). Згідно акта №35/15 санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта від 19.03.2015 року, територія автомийки на чотири пости з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів із збірно-розбірних конструкцій без будівництва капітальних будівель із знесенням існуючих будівель за адресою [ADDRESS] огороджена, знаходиться в задовільному санітарно-технічному стані (а.с.79). Відповідно до висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 20.03.2015 року, автомийка на чотири пости з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів із збірно-розбірних конструкцій без будівництва капітальних будівель із знесенням існуючих будівель за адресою [ADDRESS], відповідає вимогам діючого санітарного законодавства України і за умови дотримання вимог цього висновку може бути використаний в заявленій сфері застосування (а.с.86). Проте, згідно відповіді Управління ДСНС України у Чернівецькій області Державної Служби України з надзвичайних ситуацій від 22.06.2015 року, дозвіл на роботу автомийки самообслуговування відкритого типу по [ADDRESS] Управлінням ДСНС України в Чернівецькій області не надавався (а.с.46). 28.10.2014 року відповідачем [PERSON] було подано до інспекції ДАБК у Чернівецькій області декларацію про початок виконання будівельних робіт по автомийки, яка була зареєстрована за №ЧВ 082143010700 (а.с.80-81). Декларацією про готовність об'єкта до експлуатації будівництва автомийки на чотири пости з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів із збірно-розбірних конструкцій, без будівництва капітальних споруд, із знесенням існуючих будівель по [ADDRESS], встановлено закінчений будівництвом об'єкт готовим до експлуатації (а.с.82-84). Згідно Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, відповідачем [PERSON] 03.02.2015р. було зареєстровано в реєстрі речових прав на нерухоме майно та отримано свідоцтво про право власності на будівлю автомийки з пунктом обслуговування водіїв по [ADDRESS] (а.с.40-45). Також «Моноліт - проект» було розроблено робочий проект стосовно оцінки впливу на навколишнє середовище, відповідно до якого пропоноване проектом будівництво автомийки не приведе до погіршення екологічної обстановки, розрахунок розсіювання на ЕОМ немає потреби по жодній речовині, викиди мінімальні і їх концентрації не будуть суттєво вливати на атмосферу, автомийка не має технології, шкідливих виділень для навколишнього середовища, стічні води від автомийки відводяться на очисні споруди (а.с.177-189). Позивачем [PERSON] та в його інтересах представником, адвокатом Рендюк Н.В. було замовлено судовому експерту Созонтовій К.С. проведення експертизи, відповідно висновку №482 судової будівельно-технічної експертизи щодо визначення рівня шуму на території прилеглій до житлового будинку позивача [PERSON] при працюючому обладнанні автомийки, що розташована за огорожею будинку, перевищує допустиме значення. Основні положення проектування та Державним санітарним правилам планування та забудови населених пунктів №173 від 19.06.1996 року. Для уникнення забруднення навколишнього середовища хімічними, фізичними та біологічними факторами необхідно влаштування санітарно-захисної зони від каналізаційних очисних споруд до межі житлової забудови шириною не менше 100 метрів. Площа земельної ділянки по [ADDRESS] становить 0,0762 га - влаштування санітарно-захисної зони необхідних розмірів не можливе (а.с.10-21), проте суд не бере до уваги даний висновок, оскільки із висновку вбачається, що судовий експерт не досліджував проектно-технічну документацію та дозвільні документи, фактично проведено експертизу тільки з наданням оцінки законності проведення процедури розроблення проектно-технічної документації, будівництва, прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту та проведення санітарно-епідеміологічної експертизи. Проте, в судовому засіданні 14.03.2019р. експерт Балко С.Й. пояснив, що він здійснював розробку робочий проект на будівництво автомийки на чотири пости з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів із збірно-розбірної конструкції, без будівництва капітальних будівель із знесенням існуючих будівель по [ADDRESS] та здійснював авторський нагляд під час будівництва. Зазначав про те, що робочий проект розроблений на підставі містобудівних умов та обмежень №835/14 від 24.09.2014р., технічних умов виданих експлуатаційними організаціями, робочий проект, отримав позитивний висновок ДП «Укрдержбудекспертиза». Будівництво здійснювалося на підставі декларації про початок виконання будівельних робіт, яку органи Державної будівельної інспекції не скасовували, та у відповідності розробленого робочого проекту. Вказував на те, що було завершено та здано в експлуатацію на підставі декларації про готовність об'єкту до експлуатації. Посилався на те, що відповідно до Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів (ДСП173-96), затверджених наказом МОЗ України від 19.06.96 року N 173, відстань від автомийок, з урахуванням проїздів до них, встановлюється до житлових та громадських будівель, а також до ділянок дитячих майданчиків, шкіл, дитячих установ, лікувальних закладів стаціонарного типу і закладів відпочинку як від станцій технічного обслуговування за додатком 10 ДСП № 173-96. Додатком 10 ДСП № 173-96 визначено санітарні відстані від станцій технічного обслуговування при кількості постів 10 та менше до житлових будинків у розмірі 15 метрів. Вказував на те, що відстань від автомийки до торца сусіднього будинку має 15 метрів, а проїзд до постів автомийки забезпечений з [ADDRESS], на яку вона виходить як зазначено в генплані до робочого проекту. Вказував на те, що в цій частині міста відсутня міська фекальна каналізація, в зв'язку із чим техумовами КП «Чернівціводоканал» було передбачено встановлення локальних очисних споруд для очищення стічних вод із подальшим їх випуском дощову каналізацію. Зазначав, що під час будівництва та ні під час здачі в експлуатацію жодних зауважень від органів наділених повноваженнями контролю за будівництвом, органів, які наділенні повноваженнями контролю за дотриманням будівельних, санітарних та пожежних норм та сусідів не було. Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України об'єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї з наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; немає належного дозволу на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил. При цьому за положеннями частини четвертої цієї статті, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. За змістом частини сьомої статті 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Крім того, відповідно до положень статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованих об'єктів містобудування належить також відповідним інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю. Такий позов може бути пред'явлено до суду у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимог, установлених у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису, та/або якщо перебудова об'єкта є неможливою. Отже, системний аналіз зазначених положень дає підстави для висновків про те, що самочинне будівництво підлягає безумовному знесенню, якщо: власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності за особою, яка здійснила таке будівництво; власник земельної ділянки не заперечує проти визнання права власності на самочинну забудову, однак така забудова порушує права інших осіб на зазначену земельну ділянку; самочинна забудова зведена на наданій земельній ділянці але з відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил, що порушує права інших осіб, за умови, що особа, яка здійснила самочинне будівництво, відмовилась від здійснення перебудови. З урахуванням змісту зазначеної норми у поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України позивачами за такими вимогами можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом. За змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Знесення самочинного об'єкта нерухомості відповідно до статті 376 ЦК України є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об'єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови. Такий висновок застосування норм матеріального права викладено в постанові Пленуму ВССУ від 30.03.2012р. №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», постанові Верховного Суду України від 6 вересня 2017 року в справі № 6-1721цс16, та постанові Верховного Суду України від 16 січня 2019 року в справі № 458/1173/14-ц. Отже, законодавцем визначено, щовимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за наявності двох умов: 1) доведеності факту порушення прав; 2) це будівництво є самочинною забудовою. Крім цього, поданню позову про знесення передує припис органу державного архітектурно-будівельного контролю, а суд розглядаючи зазначені вимоги відповідно до положень частини сьомої статті 376 ЦК України, повинен встановлювати, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об'єкта та чи відмовляється особа, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови. Такий висновок застосування норм матеріального права викладено в постанові Судових палат у цивільних та адміністративних справах Верховного Суду України від 17.12.2014р. справа № 6-137цс14 Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва. Частиною 5 статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування. Із змісту частини 1 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» випливає, що основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування. Відповідно до пункту 2 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 466 (в редакції на дату початку будівельних робіт) будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію тареєстрації відповідною Інспекцією декларації - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорії складності. Як вбачається із абзаців 11, 12 пункту 14 Порядку виконання будівельних робіт у разі виявлення Інспекцією недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню Інспекцією. Інспекція скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного наказу та виключає запис про її реєстрацію з єдиного реєстру протягом п'яти робочих днів з дня виявлення факту подання недостовірних даних, наведених у декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом. Як вбачається із пояснень наданих під час допиту експерта Балка С.Й. та не заперечується сторонами під час будівництва автомийкина чотири пости з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів із збірно-розбірних конструкцій без будівництва капітальних будівель із знесенням існуючих будівель за адресоюм.Чернівці, [ADDRESS] інспекцію ДАБК у Чернівецькій області не видавався наказ про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт №ЧВ 082143010700 від 28.10.2014р. Згідно пункту 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461 (в редакції на дату завершення будівельних робіт) прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I-III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Абзацом 1, 2 пункту 29 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів унормовано, що разі виявлення Інспекцією недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню Інспекцією. Інспекція скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного наказу та виключає запис про її реєстрацію з єдиного реєстру протягом п'яти робочих днів з дня виявлення факту подання недостовірних даних, наведених у декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом. Як вбачається із пояснень наданих під час допиту експерта Балка С.Й. та не заперечується сторонами інспекцію ДАБК у Чернівецькій області не видавався наказ про скасування реєстрації декларації від 25.12.2014р. про готовність об'єкта до експлуатації. Відповідно до частини 1 статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. Із змісту частини 9 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» вбачається, що зареєстрована декларація про готовність об'єкта до експлуатації або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об'єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об'єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частиною 2 статті 376 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Суд вважає, що спірна автомийка [PERSON] побудована на належній йому земельній ділянці, з отримання вихідних даних від відповідних служб та організацій, з розробленою проектною документацію та проведення її експертизи, з отриманням декларації про початок виконання будівельних робіт, з отриманням декларації про готовність об'єкта до експлуатації та реєстрація права власності на об'єкт містобудування та за відсутності будь-яких зауважень та актів реагування відповідних служб. За таких обставин, суд приходить до висновку, що спірну автомийку не можна вважати самочинним будівництвом в розумінні статті 376 ЦК України. При цьому, суд критично ставиться до посилання позивача на протокол № 35 від 18.08.2018 року щодо досліджень шумової характеристики території, прилеглої до житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] та висновку судової будівельно-технічної експертизи № 482 від 08.08.2018 року як доказ порушення його права. Оскільки вбачається із протоколу № 35 від 18.08.2018 року щодо досліджень шумової характеристики території, прилеглої до житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] рівень шуму на території, що безпосередньо прилягає до житлового будинку становить від 51,8 дБ «А» до 59,1 дБ «А». Відповідно до Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів затверджених наказом Міністерства охорони здоров'я України №173 від 19.06.1996р. (додаток 16) максимально допустимий рівень звуку для території, що безпосередньо прилягають до житлових будинків, будівель поліклінік, амбулаторій, будинків відпочинку, пансіонатів, будинків-інтернатів, дитячих дошкільних закладів, шкіл та інших навчальних закладів, бібліотек в день становить 70 дБА; тобто, законодавець чітко встановив поріг через який неможна переходити, а це максимально допустимий рівень звуку в 70дБА, який не перевищує автомийка. Відповідно до пункту 5.1 частини 5 розділу ІІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 № 1950/5) основними завданнями будівельно-технічної експертизи є: - визначення відповідності розробленої проектно-технічної та кошторисної документації вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; - визначення відповідності виконаних будівельних робіт та побудованих об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо) проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; - визначення відповідності виконаних будівельних робіт, окремих елементів об'єктів нерухомого майна, конструкцій, виробів та матеріалів проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; - визначення, перевірка обсягів і вартості виконаних будівельних робіт та складеної первинної звітної документації з будівництва та їх відповідність проектно-кошторисній документації, вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; - визначення групи капітальності, категорії складності, ступеня вогнестійкості будівель і споруд та ступеня будівельної готовності незавершених будівництвом об'єктів; - визначення технічного стану будівель, споруд та інженерних мереж, причин пошкоджень та руйнувань об'єктів та їх елементів; - визначення вартості будівельних робіт, пов'язаних з переобладнанням, усуненням наслідків залиття, пожежі, стихійного лиха, механічного впливу тощо; - визначення можливості та розробка варіантів розподілу (виділення частки; порядку користування) об'єктів нерухомого майна. Згідно із підпунктом 5.1.2. пункту 5.1 частини 5 розділу ІІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 № 1950/5) питання відповідності розробленої проектно-технічної та кошторисної документації вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва, а також питання визначення відповідності виконаних будівельних робіт та побудованих об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо) проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва можуть бути вирішені за наявності у експерта (експертів) відповідних фахових знань, в тому числі з вузько направлених питань, з проектування, будівництва та експлуатації об'єктів будівництва з урахуванням об'ємності матеріалів і складності об'єкта та інших його особливостей. Посилання експерта та доводів позивача на таблицю 30 ДБН В.2.5-75:2013 є необґрунтоване, оскільки вказана таблиця стосується споруд каналізації, а як вбачається з досліджених доказів, зокрема, технічних умов КП «Чернівціводоканал» від 26.06.2014р. та пояснень експерта Балко С.Й., в районі нежитлової будівлі по [ADDRESS] відсутня мережа каналізації у зв'язку із чим відведення стоків було передбачено в локальні очисні споруди. Відповідно до пункту 3.27 ДБН В.2.5-75:2013 локальні (автономні) очисні споруди це споруди та пристрої, що призначені для очищення стічних вод підприємства (абонента) перед їх скиданням в систему господарсько-побутової, виробничої або дощової каналізації чи використання в замкнутих схемах водного господарства підприємства. Згідно пункту 3.13 ВСН 01-89 виробничі стічні води, що містять нафтопродукти, тетраетилсвинець, зважені речовини, фарбу кислоти і лугу, повинні очищатися до вступу їх в зовнішню каналізаційну мережу на місцевих установках. Відстань від підземних очисних споруд, що окремо стоять, для нафтовмісних, краскосодержащих і поверхневих стічних вод слід приймати не менше 6 м до будівель і споруджень I, II і IIIа міри вогнестійкості і 9 м - до будівель і споруджень III, IIIб, IV, IVа і V міри вогнестійкості. Ці відстані не нормуються, якщо стіна будівлі, обернена у бік очисних споруд є протипожежною. Отже, дотримання вказаних санітарних та будівельних норм підтверджує висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 20.03.2015р. №05.03.02-04/11540 З наведеного вбачається, що судовий експерт Сазонтова Р. не досліджувала проектно-технічну документацію та дозвільні документи, а висновок судової будівельно-технічної експертизи №482 від 08.08.2018р. наданий без врахування матеріалів і складності об'єкта та інших його особливостей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що доказів істотного відхилення від проекту, що порушує права позивача, чи відмови відповідача у проведенні перебудови позивач не надав і порушення своїх прав не довів. Щодо доводів про право власності на нерухоме майно [NUMBER], серія та номер [NUMBER], виданого 03.02.2015 року на ім'я [PERSON], РНОКПП [NUMBER], Державним реєстратором Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області Максимчук А.В., то суд не вбачає підстав для задоволення даної позовної вимоги, оскільки наявність зареєстрованої декларації про готовність об'єкта до експлуатації та оформлене право власності на автомийку на чотири пости з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів по [ADDRESS] спростовує те, що вона є самочинним будівництвом, а тому в задоволенні в цій частині позовних вимог слід відмовити. Згідно до ст. 316 ч.1 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливає місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ст.319 ч.1, 2 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 321 ч. 1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно роз'яснень п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, у зв'язку з чим суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Найбільш ефективним і поширеним способом відновлення порушених прав та законних інтересів власника є судовий захист. Судовий захист права власності у порядку цивільного судочинства здійснюється за вимогами, серед яких: про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном; про відшкодування шкоди, заподіяної майну, або збитків, завданих порушенням прав власника; про визнання недійсними договорів та про визнання договорів дійсними - у випадках, передбачених ЦК. Передбачено ст.391 ЦК України, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав, зазначено в постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16 Верховний Суд України. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Передбачено п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, що загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed