Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до територіальної громади в особі Войнихівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В позові вказала, що [INFO] року померла її тітка [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі права на дві земельні частки(паї), що належали померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку(пай) серії [NUMBER] від 26.03.1997 року та сертифікату на право на земельну частку(пай) серії [NUMBER] від 26.03.1997 року. Відповідно до заповіту [PERSON], посвідченого секретарем виконкому Войнихівської сільської ради Лубенського району Полтавської області 14.09.2004 року за реєстровим номером140, вона, племінниця померлої, є спадкоємцем всього майна померлої. На підставі даного заповіту та поданої нею заяви про прийняття спадщини, в другій Лубенській державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу №686/2006. 11.12.2006 року державним нотаріусом їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом №1-3429 на частину спадкового майна - земельну ділянку площею 0,48 га. 08.12.2015 року державним нотаріусом їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 1-2079 на іншу частину спадкового майна - право на земельну частку(пай) розміром 3,89 в умовних кадастрових гектарах, яке належало померлій на підставі сертифікату [NUMBER], виданого 26.03.1997 року. Але нотаріусом було відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку(пай), що знаходиться на території Войнихівської сільської ради Лубенського району Полтавської області розміром 3,89 в умовних кадастрових гектарах, яке належало померлій на підставі сертифікату [NUMBER], виданого 26.03.1997 року, оскільки даний сертифікат було втрачено. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно вона не має можливості оформити право на земельну частку(пай) у передбаченому законом порядку. Тому прохала суд визнати за нею право в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої, [INFO] року, на земельну частку(пай) площею 3,89 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належала [PERSON] згідно сертифіката серії [NUMBER] від 26.03.1997 року, розташовану на території Войнихівської сільської ради Лубенського району Полтавської області. Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з заявою в якій прохав справу розглядати без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав. Представник Войнихівської сільської ради у судове засідання не з'явився, в направленому на адресу суду листі проти задоволення позову не заперечував. Третя особа по справі - друга Лубенська державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, нотаріус звернулась до суду з листом в якому прохала справу розглядати без її участі, при вирішенні позову покладається на думку суду. У зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З'ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року померла тітка позивача - [PERSON]. Після [PERSON] смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі права на дві земельні частки(паї), що належали померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку(пай) серії [NUMBER] від 26.03.1997 року та сертифікату на право на земельну частку(пай) серії [NUMBER] від 26.03.1997 року. Відповідно до заповіту [PERSON], посвідченого секретарем виконкому Войнихівської сільської ради Лубенського району Полтавської області 14.09.2004 року за реєстровим номером 140, позивач є спадкоємцем всього майна померлої. 11.12.2006 року державним нотаріусом позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом №1-3429 на частину спадкового майна - земельну ділянку площею 0,48 га (а.с.7). 08.12.2015 року державним нотаріусом позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 1-2079 на іншу частину спадкового майна - право на земельну частку(пай) розміром 3,89 в умовних кадастрових гектарах, яке належало померлій на підставі сертифікату [NUMBER], виданого 26.03.1997 року( а.с.8). Нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку(пай), що знаходиться на території Войнихівської сільської ради Лубенського району Полтавської області розміром 3,89 в умовних кадастрових гектарах, яке належало померлій на підставі сертифікату [NUMBER], виданого 26.03.1997 року, оскільки даний сертифікат було втрачено (а.с.8). Даний сертифікат за невідомих обставин було втрачено, що підтверджується оголошенням в газеті «Лубенщина» від 12 грудня 2015 року №139-140 (15240-15241) про втрату сертифікату на право на земельну частку(пай) серії [NUMBER] на ім'я [PERSON] (а.с.12). Відповідно до інформації, наданої Управлінням Держземагенства у Лубенському районі, померлій [INFO] року [PERSON] належало право на земельну частку(пай) відповідно до сертифікату серії [NUMBER] від 26.03.1997 року площею 3,89 в умовних кадастрових гектарах, підтверджується листом управління Держгеокадастру у Лубенському районі №31-1602-0.6-353/2-15 від 21 вересня 2015року (а.с.10). Відповідно до ст.126 Земельного кодексу України документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт. Відповідно до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового при значення. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності. Оцінивши наявні докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, а також враховуючи той факт, що визнання за позивачем права на земельну ділянку в порядку спадкування не порушає нічиїх інтересів та прав, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є доведеними та вважає за необхідне їх задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved