Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати зареєстрований з відповідачем [PERSON] [INFO] шлюб, в якому вони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Посилаючись на те, що добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання спільної дитини не надає. Провадження у справі відкрито ухвалою від 04.09.2019 р. з призначенням розгляду в порядку загального позовного провадження на 29.11.2019 р. В підготовчому судовому засіданні 29.11.2019 р. постановлено Ухвалу, якою роз`єднано в самостійні провадження позовні вимоги за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину, а саме: 1) за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, залишивши реєстраційний № справи - № 758/9344/19; 2) за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. При цьому, судове засідання у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину - призначити на 20 січня 2020 р. о 16.25 год. До початку судового засідання від позивачки надійшла заява, в якій вона позов підтримала, просила розглядати позов у її відсутність, проти постановлення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, в зв`язку з чим відповідно до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України розгляд даної справи проведений в заочному порядку. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що сторони по справи є батьками малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №85 від 14.01.2014 року. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Приписами ч. 2 ст.182 СК України (в редакції, яка діє з 08.07.2017 р.) встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , є людиною працездатного віку, здоровий, мешкає окремо від позивача та сина з липня 2018 року, інших утриманців не має, документів про розмір свого офіційного щомісячного доходу не надав. Законом України «Про державний бюджет на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. Так, прожитковий мінімум на дитину у 2020 pоку в Україні складає: на дитину вікoм від 6 дo 18 рокiв, до вікової категорії якої належить дитина сторін у справі, починаючи з січня 2020 - 2218 грн., з липня - 2318 грн., з грудня - 2395 грн. Відповідно до ст.141 СК України мати та батько мають рівні обов`язки до дитини, в т.ч. і обов`язку її утримання. Право на отримання на одну дитину аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку передбачена при цьому і в порядку наказного провадження (ст.161 ч.1 п.4 ЦПК України). Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання спільної малолітньої дитини у розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи стягнення з 17.07.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів є доцільним, відповідає інтересам обох сторін та інтересам дитини, не суперечить чинному законодавству. В зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 17.07.2019 року, і до повноліття дитини. Також з відповідача згідно ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 768,40 грн. (по ставці, яка діяла на час звернення позивача до суду), оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір». На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.51 Конституції України, ст.ст. 141, 180-184, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved