Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою про визнання права власності на квартиру по праву спадкування посилаючись на те, що 13 листопада 2012 року помер [PERSON], який залишив заповіт. Спадщина [PERSON] складається з квартири № 22, яка розташована по вул.Ломоносова, буд.15 м.Сєвєродонецька Луганської області. В зазначений шестимісячний строк позивач надала заяву до Першої Сєвєродонецької нотаріальної контори про прийняття спадщини, а потім звернулась з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом. При перевірці заборон на вищевказану квартиру у Єдиному реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна стало відомо, що на квартиру [PERSON] 29.02.2008 року приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON] на підставі договору іпотеки № 749 від 29.08.2008 року, укладеного Лисичанським відділенням ПАТ «Укрсоцбанк» була накладена заборона відчуження. 25.10.2013 року позивач отримала відмову в здійсненні нотаріальної дії про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Кредитор спадкодавця не визнає права власності позивача як спадкоємиці за заповітом, у зв?язку з чим позивач вимушена була звернутись до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на квартиру № 22, розташовану по вул.Ломоносова, буд.15 м.Сєвєродонецька Луганської області, по праву спадкування за заповітом [PERSON] Позивач в судове засідання не зявилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. У зв'язку з вищевикладеним суд, визнає причину повторної неявки відповідача в судове засідання неповажною, вважає за можливе розглянути справу в його відсутності, а матеріали, що є в справі, достатніми для цього, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що після нотаріальної відмови позивач двічі їздила до відділення відповідача у м.Лисичанську, першого разу хотіла дізнатись інформацію по кредиту, але їй відмовили, другого разу їздила разом з нотаріальною відмовою, але їй теж відмовили, потім направила поштою відповідачу листа, але відповіді досі нема. Позивач не заперечує, що готова погасити борг по кредиту але не знає як і яку суму. Заслухавши представника позивача, свідчення свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких обставин. Відповідно до положень ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Згідно ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Стаття 319 ЦК України визначає, що власник володіє, користується та розпоряджується своїм майном на власний розсуд. Власник має право здійснювати відносно свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 321 ЦК України, визначає, що право власності являється непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмеження в його здійсненні. У відповідності до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1, 3 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 392 ЦК України, передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З матеріалів справи вбачається, що, згідно копії свідоцтва про право власності на житло № 19 від 21 березня 2006 року (а.с.11), копії [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10624819 від 15.05.2006 року (а.с.12) та № 17760517 від 15.02.2008 року (а.с.15), квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], дійсно належить на праві приватної власності [PERSON], частка 1/1. Відповідно до копії заповіту від 19 березня 2011 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого у реєстрі за № 1-596 (а.с.9) та копії [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 26433348 від 19.03.2011 року (а.с.10), [PERSON] заповідав [PERSON] всі свої права та обовязки та все своє майно. [PERSON] помер 13 листопада 2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 350124, виданого 15 листопада 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького МУЮ Луганської області (а.с.8). Згідно копії постанови про відмову в здійсненні нотаріальної дії від 25 жовтня 2013 року, Перша Сєвєродонецька нотаріальна контора видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на імя [PERSON] на має можливості тому, що накладена заборона на спадкову квартиру [ADDRESS] (а.с.18). Відповідно до копії повідомлення начальника Лисичанського відділенні ПАТ «Укрсоцбанк» № 09.701/556-17/63 від 30.08.2013 року, відділення має борг по договору іпотеки за реєстровим № 749 від 29.08.2008 року, зареєстрований приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON] на імя [PERSON], який проживав в [INFO]. буд.15, кв.22 (а.с.19). Згідно копії заяви від 04.11.2013 року, представник позивача [PERSON] пропонував начальнику Лисичанського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» як кредитору спадкодавця предявити вимоги станом на 01.11.2013 року до [PERSON], яка прийняла спадщину за заповітом [PERSON] (а.с. 20). У відповідності до ст.1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі викладеного, враховуючи, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог, є достовірними, позивач неодноразово зверталась до відповідача з відповідними заявами, які були проігноровані, доводи підтверджені письмовими доказами та сумніву у суду не викликають, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved