Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Позивач в своєму позові посилалася на те, що 03.09.1988 р. вони з [PERSON] уклали шлюб. На час подачі позову до суду шлюб між ними не розірвано, однак вони проживають окремо. Під час шлюбу ними спільно набуто нерухоме майно житлові квартири в місті Чернівці по вул.Гаврилюка, 5/1, вул.Головна 78/2 та вул.Головній, 78/3. Право власності на все це майно зареєстроване за відповідачкою, хоча придбавалося в шлюбі і у відповідності до ст.ст.60, 61 Сімейного кодексу України є їх з відповідачкою спільною сумісною власністю. Оскільки вони з відповідачкою не можуть дійти згоди щодо вирішення майнових питань, вважає необхідним звернутись з позовом про визнання за ним права власності на ? ідеальну частку в спільному майні подружжя. Вказує, що правовстановлюючі документи на належні їм з відповідачкою житлові квартири знаходяться у відповідачки. Згідно відповіді Чернівецького МК БТІ надано відповідь, що за наявною в них інформацією рішенням виконавчого комітету від 05.02.2002р. №88/3 квартиру №2 в житловому будинку на вул.Головній, 78 в м.Чернівці, яка належала [PERSON], дозволено переобладнати в салолн-магазин. Після прийняття обєкту в експлуатацію видане відповідне свідоцтво про право власності. Просив визнати за ним [PERSON], право власності на ? ідеальну частку в житловій квартирі [ADDRESS]; ? ідеальну частку в приміщенні салону-магазину, розташованому в будинку №78 по вул.Головній в м.Чернівці; ? ідеальну частку в житловій квартирі [ADDRESS]. Стягнути з відповідача на його користь судові витрати по справі. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівців від 18.09.2017 року провадження по справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням в цивільній справі № 727/7470/17, за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] «Салон Наталі» про визнання правочинів недійсними. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 15.11.2018 року поновлено провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та призначено судове засідання в порядку спрощеного провадження. 30.11.2018 року Відповідач спрямувала на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому вказала, що усі докази того, що майно, яке є предметом позову не належить на праві власності відповідачу [PERSON], є в матеріалах справи. Власниками спірного майна є інші особи, а отже воно не може бути предметом поділу і на нього не може бути визнано право власності на ? ідеальної частини за [PERSON] Цими доказами є інформаційні довідки про реєстрацію права власності, свідоцтва про право власності на спірні обєкти, а також рішення судів, які набрали законної сили, в яких встановлено обставини, які не підлягають доказуванню. Просили відмовити в задоволенні позову повністю. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 07.12.2018 року клопотання представника позивача [PERSON] про зупинення провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, залишено без задоволення. Представник позивача в судове засідання не зявилась, спрямувала на адресу суду клопотання про проведення розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити позов з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявилася спрямувала на адресу суду клопотання про проведення розгляду справи у її відсутність. Позовні вимоги не визнає, просить відмовити в задоволенні позову. Підтримує поданий відзив. Суд, дослідивши матеріали та письмові докази по справі, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 03.09.1988р. по 14.08.2014р. перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу ними за спільні кошти придбано квартири №2, №3 у будинку 78 по вул.Головній у м.Чернівці. Право власності на квартири зареєстровано за [PERSON] У 2002 році квартиру [ADDRESS], 78 у м.Чернівці переобладнано під салон-магазин і 23.10.2002 року виконкомом ЧМР видано [PERSON] свідоцтво про право власності на 80/100 частин будинку №78 по вул.Головній у Чернівці, що складаються з нежитлових приміщень салону-магазину площею 78,1кв.м, яке використовується відповідачкою [PERSON] для здійснення підприємницької діяльності. Рішенням установчих загальних зборів учасників [PERSON] Наталі видано свідоцтво про право власності на зазначене нерухоме майно. У відповідності до ст. 1 Протоколу № 1 до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У відповідності до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої\~статті 13 цього Кодексу. Відповідно до вимог\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно вимог\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог\~ст. 355 ЦК України\~визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Статтею 368 ЦК України\~передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. У відповідності до вимог\~ст. 372 ЦК України\~майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. 01 серпня 2016 року рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці яке набрало законної сили визнано, що частки [PERSON] та [PERSON] в спільному майні нежитлові приміщення салоні-магазину, загальною площею 78,10кв.м. розташованому у м.Чернівцях по вул.Головній, 78 8/100 частин, є рівними, частки кожного складають по ? (а.с.100-101). Постановою Апеляційного\~суду Чернівецької\~області від\~14.08.2018\~року,\~рішення Шевченківського\~районного суду\~м.Чернівці\~від 20\~березня 2018\~року по\~справі №727/7470/17\~в частині\~визнання недійсним\~протоколу №1\~установчих загальних\~зборів учасників\~[PERSON] «Салон\~Наталі» від\~01\~липня 2014\~року,\~яким прийнято\~рішення про\~передачу [PERSON]\~у власність\~[PERSON] «Салон\~Наталі» нежитлового\~приміщення салону\~магазину,\~розташованого по\~вул.Головній,\~78\~в м.Чернівці\~та видане\~на підставі\~зазначеного протоколу\~свідоцтво на\~імя [PERSON]\~«Салон Наталі»\~про право\~власності на\~нерухоме майно\~від 04\~вересня 2014\~року та\~в частині\~визнання нежитлового\~приміщення салону\~ магазин,\~загальною площею\~78,10\~кв.м.,\~яке розташоване\~в м.Чернівці\~по вул.Головній,\~78\~ 8/100\~частин,\~спільним майном\~подружжя [PERSON]\~і [PERSON],\~а також\~[PERSON],\~розмір часток\~яких складає:\~[PERSON] і\~[PERSON] \~? частки\~та [PERSON]\~ ?\~частки,\~скасувано.\~В задоволенні\~позову [PERSON]\~до [PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON] «Салон\~Наталі»,\~третя особа\~[PERSON] про\~визнання недійсним\~рішення (протоколу\~№1)\~установчих загальних\~зборів учасників\~[PERSON] «Салон\~Наталі» від\~01\~липня 2014\~року про\~передачу [PERSON]\~у власність\~[PERSON] «Салон\~Наталі» нежитлового\~приміщення салону\~магазину,\~розташованого по\~вул.Головній,\~78\~в м.Чернівці\~та виданого\~на його\~підставі свідоцтва\~на імя\~[PERSON] «Салон\~Наталі» про\~право власності\~на нерухоме\~майно від\~04\~вересня 2014\~року,\~відмовлено.\~ В\~позові третьої\~особи [PERSON]\~до [PERSON],\~[PERSON] про\~визнання нежитлового\~приміщення салонумагазин,\~загальною площею\~78,10\~кв.м.\~розташованого по\~вул.Головній,\~78\~в м.Чернівці\~ 8/100\~частин,\~спільним майном\~подружжя [PERSON]\~і [PERSON],\~а також\~[PERSON],\~розмір часток\~яких складає:\~[PERSON] і\~[PERSON] \~? частки\~та [PERSON]\~ ?\~частки,\~відмовлено. Постанова набрала законної сили з дня її прийняття (а.с.88-92). Згідно ч.4\~ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Зазначені судові рішення набрали законної сили та у відповідності до вимог ч.4\~ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, мають преюдиціальний характер при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи. Даними рішеннями\~встановлено,\~що майно\~яке є\~предметом даного\~позову не\~належить на\~праві власності\~[PERSON],\~а власниками\~спірного майна\~є інші\~особи,\~зокрема [PERSON],\~а отже\~воно не\~може бути\~предметом поділу,\~і на\~нього не\~може бути\~визнано право\~власності на\~? ідеальної\~частини за\~[PERSON] Згідно ч.ч.1, 5, 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторонам надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. Враховуючи положення ч.7\~ст.81 ЦПК України\~суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач та відповідач, як учасники справи, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог позивача необхідно відмовити. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: dismissed