Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який уточнив та яким просив встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], а саме встановити факт того, що [PERSON] є сином [PERSON], померлої [INFO]. А також просив визнати за ним в порядку спадкування за законом першої черги після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] право власності на 8/10 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гончаровою О.С. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із тим, що наявні суттєві розбіжності у написанні прізвищ родичів позивача у різних документах, є неможливим видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON], оскільки неможливо підтвердити факт родинних відносин з померлою та її родичами. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою уточненні позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Представник відповідача Ізмаїльської міської ради Одеської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Допитана в судовому засіданні якості свідка [PERSON] пояснила, що спадкодавець [PERSON] є її рідною сестрою а позивач [PERSON] був сином спадкодавця [PERSON] А також, пояснила, що [PERSON] був її батьком та батьком [PERSON], померлої [INFO]. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Ізмаїльської міської ради Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно зі ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог статей 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлено, що [PERSON] належали 8/10 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.12.1950 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Лисенко Н.П. в реєстрі № 10656, зареєстроване в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за № 5/30 від 23.02.1951 року та договору дарування від 02.02.1959 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори в реєстрі за № 1-635, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за № 31/12 від 08.01.1980 року, що також підтверджено довідкою наданою комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 09.02.2015 року за № 127, а також, довідкою наданою комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 11.04.2016 року за № 514. Відповідно до розпорядження Ізмаїльської міської ради Одеської області від 19.02.2016 року за № 57 р. «Про перейменування вулиць, провулків та проспекту в [ADDRESS] перейменовано у [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.06.1980 року виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу, [PERSON] помер [INFO]. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 8/10 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 року), спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно заповіту від 13.06.1980 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області, [PERSON] усе своє майно де б воно не знаходилось та в чому б воно не складалось і взагалі все те на що за законом він матиме право заповів [PERSON]. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину : 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON], будучи спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із ним, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог п. 1ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.10.1990 року, виданого Ізмаїльським міськвиконкомом Одеської області, [PERSON] померла [INFO]. Після смерті [PERSON] згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 8/10 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], які вона фактично прийняла після смерті батька [PERSON], але юридично не встигла оформити своїх спадкових прав. За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 42163306 від 18.11.2015 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Згідно із ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті [PERSON] є її син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 07.02.2012 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області та поясненнями свідка [PERSON] допитаної в судовому засіданні. Як було встановлено судом, позивач [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем [PERSON] у спадковому житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS], тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог п. 1ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року). Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права [PERSON] неможливо, суд вважає за можливе встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], а саме встановити факт того, що [PERSON] є сином [PERSON], померлої [INFO]. А також визнати за ним в порядку спадкування за законом першої черги після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] право власності на 8/10 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved