Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (далі ТОВ «Краснолиманське») про стягнення заборгованості по заробітній платі, в обґрунтування якого вказав, що він з 28.02.2018 по 15.12.2020 перебував у трудових відносинах з відповідачем та був звільнений за власним бажанням за ст.38 КЗпП України. У порушення вимог трудового законодавства відповідач не провів з ним розрахунок у день звільнення. 19.01.2021 він звернувся до відповідача з заявою про проведення з ним повного розрахунку та надання відомостей про розмір заборгованості по заробітній платі, але цінний лист з описом вкладення відповідачем не був отриманий. Тому він вимушений провести розрахунок заборгованості із заробітної плати самостійно. Відповідно до інформації, яка міститься в Індивідуальних відомостях про застраховану особу (довідка форми ОК-5), заборгованість із заробітної плати за період з грудня 2019 року по грудень 2020 року склала 220871 грн 53 коп., яку він просить стягнути з відповідача на свою користь. Сторони до судового засідання не з`явилися, про час і місце слухання справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність, інших заяв по суті справи суду не надали. Згідно з ухвалою судді від 11.03.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та задоволено клопотання позивача про витребування доказів у відповідача. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , з 28.02.2018 по 15.12.2020 знаходився у трудових стосунках з ТОВ «Краснолиманське», працюючи гірничим робітником очисного вибою підземним п`ятого розряду з повним підземним робочим днем у шахті. Відповідно до наказу № 349-к від 15.12.2020 був звільнений на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України за власним бажанням (а.с.17-21). Відповідно до витребуваної судом довідки ТОВ «Краснолиманське» від 29.03.2021 [PERSON] за період з листопада 2019 року по грудень 2020 року нараховано заробітну плату у сумі 245554 грн 39 коп., з якої 736 грн 28 коп. - оплата одного дня відпустки у грудні 2020 року, 16934 грн 44 коп. - компенсація за невикористані 23 дні відпустки та 2902 грн 83 коп. - оплата за 11 днів простою. Після утримання з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів у розмірі 49267 грн 11 коп. до виплати підлягає 196287 грн 28 коп. На дату складання довідки з цієї суми сплачено 45710 грн 00 коп., отже заборгованість складає 150577 грн 28 коп. (ця сума вказана після утримання обов`язкових податків і зборів). За приписами ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення провести з працівником розрахунок у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно зі ст.168.1.1. Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Відповідно до ч.5 п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999 задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Таким чином, беручи до уваги, що у порушення наведених правових норм трудового законодавства до теперішнього часу відповідач не розрахувався у повному обсязі з позивачем, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість із заробітної плати та інших належних до виплати при звільненні сум у розмірі 199844 грн 39 коп., виходячи із розрахунку: 245554 грн 39 коп. (сума нарахованої заробітної плати) відняти 45710 грн 00 коп. (сума сплаченої заробітної плати). Саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Розмір судового збору з цієї суми дорівнюватиме 1998 грн 44 коп. (1% від 199844 грн 39 коп.) Позивач згідно з п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за позовними вимогами про стягнення заробітної плати, тому в силу ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню на користь держави. На підставі ст.ст.47, 116, КЗпП України,

Outcome: partial