Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до\~суду з\~позовною заявою\~\~до\~ [PERSON] про право власника на витребування майна із чужого незаконного володіння. Позов мотивовано тим, що вона є власником холодильника LG моделі GR N 389 SQF серійний номер 701TRPT 00104 . Вказаний холодильник вона купила 21.03.2017 року в магазині «Торговий Дім» і його було перевезено до неї додому за адресою : вул. Ватутіна 56 смт. Голованівськ, де вона ним користувалась. В подальшому позивач змінила місце свого проживання переїхала за адресою : вул. Соборна, 56 в смт. Голованівськ, а у будинку за адресою Ватутіна, 56 смт. Голованівськ залишився проживати її син [PERSON] . 22.07.2018 року позивач прибула до домоволодіння за адресою вул.. Ватутіна, 56 смт. Голованівськ та виявила, що в будинку відсутній холодильник 02.08.2018 року їй стало відомо від свого сина [PERSON] про те, що власник магазину в смт. Голованівськ [PERSON] забрав холодильник в рахунок боргу, який [PERSON] має в його магазині. Вирішити питання щодо повернення вказаного холодильника не має можливості, оскільки він відмовився добровільно повернути холодильник. У зв'язку з тим, що належний позивачці холодильник фактично знаходиться у відповідача, у неї виникли труднощі щодо реалізації свого права власності, а саме - користуватися холодильником. Просить витребувати із незаконного володіння [PERSON] [INFO] на її користь, тобто [PERSON], [INFO] холодильника LG моделі GR N 389 SQF серійний номер 701TRPT 00104. 13.12.2018 відкрито провадження в дані й справі у загальному порядку та призначено до підготовчого судового засідання . 11.01.2019 закрито підготовче засідання та призначено до судового розгляду по суті . Позивачем [PERSON]\~було заявлено\~клопотання про\~залучення в\~якості третьої\~особи без\~самостійних вимог\~на стороні\~позивача [PERSON]\~.\~Ухвалою суду\~від 14\~03.2019\~в дані\~справі дане\~клопотання було\~задоволене та\~залучено до\~участі в\~якості третьої\~особи без\~самостійних вимог\~на стороні\~позивача [PERSON].. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Вказала, що в 2007 році вона купила холодильник LG\~в магазині\~«Торговий Дім»\~в кредит,\~який знаходився\~ в\~неї \~вдома за\~адресою :\~вул.\~Ватутіна 56\~смт.\~Голованівськ,\~де вона\~ним користувалась.\~В подальшому\~вона змінила\~місце свого\~проживання \~ переїхала\~за адресою\~:\~вул.\~Свободи,\~6\~в смт.\~Голованівськ,\~а у\~будинку за\~адресою Ватутіна,\~56\~смт.\~Голованівськ залишився\~проживати її\~син [PERSON].\~22.07.2018\~року вона\~прибула до\~домоволодіння за\~адресою вул..\~Ватутіна,\~56\~смт.\~Голованівськ та\~виявила,\~що в\~будинку відсутній\~холодильник Їй\~стало відомо\~від свого\~сина [PERSON] про\~те,\~що власник\~магазину в\~смт.\~Голованівськ [PERSON] забрав\~холодильник в\~рахунок боргу,\~який [PERSON]\~заборгував в\~його магазині.\~Вона зверталась\~по поліції\~із заявою\~по даному\~факту,\~однак кримінальне\~провадження було\~закрито .\~Крім цього\~вона неодноразово\~зустрічалась з\~відповідачем,\~просила холодильник\~не продавати\~.\~Борг за\~свого сина\~[PERSON]\~не бажала\~особисто повертати,\~а повідомила\~відповідача,\~що борг\~віддасть сам\~[PERSON],\~коли заробить\~гроші . Відповідач [PERSON]\~в судовому\~засіданні заперечував\~ проти\~задоволення позову\~та вказав\~на те,\~що він\~є власником\~продуктового магазину.\~ В\~липні 2018\~року [PERSON]\~приїхав до\~нього в\~магазин і\~взяв у\~борг \~продукти харчування\~на суму біля 5000 грн.Разом з цим сказав йому, що віддасть борг пізніше, а якщо не віддасть гроші, то привезе йому дрова в рахунок боргу. В подальшому він декілька разів звертався до [PERSON] з вимогою повернути борг, однак той заборговані гроші не віддавав і натомість запропонував в залог на 5 днів віддати холодильник, на що той погодився і забрав холодильник. Вказаний холодильник він продав через п»ять днів незнайомим людям, так як борг [PERSON] не повернув, а йому потрібні були гроші . Третя особа\~без самостійних\~вимог [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він проживає в будинку , який належить його матері [PERSON] Влітку 208 року він брав у борг продукти харчування в магазині власником якого є відповідач [PERSON] на суму 4\~186 грн. . Мав намір повернути вказаний борг [PERSON] однак за браком грошових коштів борг вчасно не повернув. Про те, що він винен гроші за продукти харчування , написав про це відповідачу [PERSON] письмову розписку. Згодом до нього приїхав [PERSON] з трьома чоловіками і сказав, щоб він віддав холодильник, на що він повідомив, що даний холодильник належить його матері. Однак [PERSON], не зважаючи на те, що холодильник йому не належить, все одно його забрав . Свідок [PERSON] допитана в судовому засіданні, пояснила суду , що вона з позивачем [PERSON] працювала разом на пошті . В 2007 році [PERSON] купувала холодильник в смт. Голованівськ і вона була у неї поручителем . Свідок [PERSON] допитана в судовому засіданні, також стверджує , що позивач [PERSON] купувала в кредит холодильник в магазині «Торговий Дім», що в смт. Голованівськ по вул.. Соборна . Вказаний холодильник двохдверний, сірого кольору вона бачила його в [PERSON] вдома. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи та свідків дійшов до наступного висновку . Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4ст. 41 Конституції України). Відповідно до частини першої статті 9\~Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року. Згідно із статтею 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України,власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391\~ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз наведених вище норм законодавства дає підстави для висновку про те, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Як вбачається зі ст. 16 ЦК України, одним з цивільно-правових способів захисту права власності є віндикація - витребування власником майна з чужого незаконного володіння. У відповідності до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Для застосування ст.\~387\~ЦК України необхідною умовою є доведеність позивачем того факту, що він є власником рухомого майна і таке право власності підтверджене правовстановлюючими документами; особа, яка звернулась до суду з вимогою про витребування майна з чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що перебуває у володінні відповідача. У пункті 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і, в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред'явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді те майно неї відсутнє, про що достовірно знав позивач звертаючись з позов до суду. Відповідно до пункту 21 Постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК України. Постановою Пленуму ВСУ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» наголошується, що відповідно до статті 387 ЦК, особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача (п. 23 вказаної Постанови). Застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Майно може бути повернуте за позовом власника про його витребування на підставі ст.387 ЦК України, якщо позивач надасть докази, що підтверджують наявність обставин, зазначених в цій статті, а саме підтвердження право власності позивача на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння поза його волею, наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи,та інших обставин,які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Судом встановлено, що 21.03.2017 року [PERSON] купила холодильник, марки LG моделі GR N 389 SQF серійний номер 701TRPT 00104 в магазині «Торговий Дім» в смт. Голованівськ, вул. Леніна № 41, що підтверджується гарантійним талоном.(а.с.7-9). Вказаний холодильник знаходився у позивача вдома за адресою : вул. Ватутіна 56 смт. Голованівськ, де вона ним користувалась. В подальшому позивач змінила місце свого проживання переїхала за адресою : вул. Свободи, 6 в смт. Голованівськ, а у будинку за адресою Ватутіна, 56 смт. Голованівськ проживав її син [PERSON] - третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. 22.07.2018 року позивач прибула до належного їй будинку домоволодіння за адресою вул.. Ватутіна, 56 смт. Голованівськ та виявила, що в будинку відсутній холодильник 02.08.2018 року їй стало відомо від свого сина [PERSON] про те, що власник магазину в смт. Голованівськ [PERSON] забрав холодильник в рахунок боргу, який син [PERSON] мав в його магазині, оскільки 03.10.2018 року [PERSON] написав власноручно розписку [PERSON], зі змісту якої вбачається, що [PERSON] 20 липня 2018 року взяв у [PERSON] в магазині товару на сумі 4\~186 грн. і мав віддати за декілька днів, однак гроші не віддав, а віддав холодильник та зазначив, що в разі неповернення боргу вказаний холодильник залишається у [PERSON] (а.с.- 35). Вказаний холодильник [PERSON] продав через п»ять днів незнайомим людям, так як борг [PERSON] не повернув, а йому потрібні були гроші . Позивач зверталась до відповдача щодо повернення їй належного майна, однак той добровільно відмовився повертати холодильник. Позивач зверталась по поліції із заявою по даному факту. Згідно постанови начальника СВ Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області кримінальне провадження, внесене за № 12018120130000405 від 22.08.2018 року, було закрито у зв»язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, однак зазначені дії регламентуються цивільно-правовими відносинами . Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного наявного в матеріалах справи доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з підстав відсутності майна у відповідача, щодо якого подано позов, на момент подачі позову до суду . Таким чином суд вважає, що позивачем не вірно обрано спосіб захисту порушених відповідачем його прав . Відповідно до ст.141ЦПК\~України судовий збір покладається на позив На підставі викладеного,

Outcome: dismissed