Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Ширяївської селищної ради Ширяївського району Одеської області про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним та визнання права власності на житловий будинок. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON] у судове засідання не зявились. Адвокат [PERSON] надав суду письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу в його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с.98). Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в його відсутності (а.с.20-21). Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності позивача, представника позивача та представника відповідача на підставі поданих доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] 10 вересня 2005 року придбав у [PERSON], [INFO], за договором купівлі-продажу житловий будинок №25-Б по вулиці Центральна в с. Йосипівка Ширяївського району Одеської області. За зазначений будинку з присадибною ділянкою позивач [PERSON] заплатив [PERSON] гроші в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень, що підтверджується письмовими поясненнями [PERSON] (а.с.9). На виконання зазначеного договору купівлі-продажу [PERSON] передав [PERSON] в присутності двох свідків кошти за будинок, а він в свою чергу передав позивачу ключі від будинку, документи та дозвіл на проживання в ньому. Крім того [PERSON] пообіцяв позивачу нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу житлового будинку, котрий був укладений між ними 10 вересня 2005 року. [PERSON] постійно ухилявся від нотаріального посвідчення зазначеного договору. Житловий будинок, який був придбаний позивачем у [PERSON] був не в придатному стані. Для його відновлення позивач прийняв рішення розібрати його на будівельні матеріали, залишивши фундамент зазначеного будинку та вимурувану з каменя криницю, які є до теперішнього часу. Фундамент був залишений для того, щоб заново відбувати житловий будинок і в подальшому подарити його своїй дочці. В травні 2011 року та в квітні 2012 року позивач мав намір знову нотаріально оформити договір купівлі-продажі будинку, але [PERSON] не зявився до нотаріальної контори. 17 серпня 2012 року [PERSON] загину, що підтверджується копією актового запису про смерть №86 від 21 серпня 2012 року та Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с.21,22-23). Факт правомірного відчуження вищевказаного обєкту нерухомості з боку [PERSON], шляхом укладення договору купівлі-продажу, підтверджується наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією договору купівлі-продажу (а.с.4-5); копією технічного паспорта на житловий будинок (а.с.6-8); копією письмових пояснень [PERSON] (а.с.9); копією пояснювальної записки [PERSON] (а.с.10); письмовими поясненнями [PERSON]О.(а.с.62); письмовими поясненнями [PERSON] (а.с.64). З моменту придбання зазначеного будинку позивач користувався житловим будинком, зберігав документи на житловий будинок. Проте документація залишається не переоформленою на імя позивача. У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 334 ч.3 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Приймаючи до уваги те, що при укладенні договору було домовлено про усі істотні умови договору, відбулося повне виконання договору, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved