Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON]., [PERSON] про визнанняйого батьківства відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що в період з 2013 року по початок 2015 року він проживав однією сім'єю з відповідачкою [PERSON] без реєстрації шлюбу. [INFO] відповідачка народила дочку [PERSON], та оскільки вона на той час вже перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], останній був записаний батьком дитини та їй присвоєно прізвище «[PERSON]», а по батькові «[PERSON]». Відповідач [PERSON] ніколи не заперечувала факт саме його батьківства щодо народженої нею дитини та для підтвердження цього факту у добровільному порядку було проведено дослідження з метою підтвердження його батьківства, згідно висновку якого, результати показали, що з вірогідністю 99,99997987% він є біологічним батьком, а тому він вирішив звернутися до суду та просить визнати його батьківство у відношенні малолітньої дитини [PERSON], [INFO] із внесенням змін до актового запису про народження № 941 від 06.10.2015 року, складеного Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, шляхом запису його батьком дитини та змінити по батькові дитини з «[PERSON]» на «[PERSON]». Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Пояснення суду в обґрунтування позовних вимог надав аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги, в судовому засіданні позовні вимоги також підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON].([PERSON]) в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та суду пояснила, що вона визнає та не заперечує проти факту батьківства позивача [PERSON] щодо народженою нею дочки [PERSON], [INFO], але заперечує проти того, що вона проживала з позивачем однією сім»єю з 2013 року, оскільки це суперечить дійсності. Вони проживали разом з липня 2014 року по початок 2015 року. Також вона заперечує проти позовних вимог в частині зміни прізвища дитина з «[PERSON]» на «[PERSON]», оскільки 02.02.2016 року вона змінила своє прізвище на дівоче «[PERSON]» та бажає, щоб дитина також мала прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в установленому законом порядку, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки, що мається в матеріалах справи(а.с. 26,36).Через канцелярію суду відповідач [PERSON] надав суду заявупро розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає у повному обсязі, заперечень та клопотань немає(а.с.42). Представник третьої особи - Заводського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції в судове засідання не з'явився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в установленому законом порядку. Суду надана заява з проханням розглянути справу у відсутності їх представника, проти задоволення вимог позивача не заперечують(а.с.41) Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтву про народження [NUMBER], виданого Комунарськимвідділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, [PERSON] народилась [INFO] та її батьками в свідоцтві вказані: батько [PERSON], мати [PERSON](а.с.46) З свідоцтва про зміну імені [NUMBER] виданого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управлінняюстиції вбачається, що [PERSON] 02.02.2016 року змінила ім.»я на [PERSON](а.с.45). Положеннями ч.1 ст. 122 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров»я про народження дружиною дитини. Відповідно дост.129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особо дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Згідно звіту по тесту на батьківство ID16685 від 10.11.2015 року, результати тесту ДНК показали, що батьківство [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO] не виключається. З вірогідністю 99.99997987% заявлений батько є біологічним батьком дитини(а.с.3). В судовому засіданні встановлено та підтверджено пояснення як позивача [PERSON] такі відповідача [PERSON].([PERSON]), що вони проживали однією сім»єю до початку 2015 року без реєстрації шлюбу. Після розірвання між ними стосунків, [INFO] у відповідача народилася дочка, та оскільки [PERSON] на той час перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], походження дитини при реєстрації її народження, було визначено на підставі свідоцтва про шлюб та батьком дитини був зазначений відповідач [PERSON]. На теперішній час відповідачі [PERSON]. та [PERSON] визнають ту обставину, що біологічним батьком дитини є позивач [PERSON], а тому заперечень проти позову не мають. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Положеннями ч.4 ст. 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При цьому, судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому маються всі підстави для його задоволення.

Outcome: approved