Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ з іноземними інвестиціями «Лігал» про стягнення заборгованості по заробітній платі, мотивуючи свої вимоги тим, що з 03 травня 2012 року по 25 червня 2013 року він працював у відповідача по професії плавильника феросплавів. 25 червня 2013 року він звільнився з підприємства за власним бажанням, згідно наказу № 88-к від 25.06.2013 року. З вини відповідача, який не сплачує йому заробітну плату з липня 2012 року і не виплатив розрахункові при звільненні у листопаді 2013 року, утворилась заборгованість по заробітній платі за період липень-жовтень 2012 року в сумі 15780,00грн., яка не виплачена до теперішнього часу. Враховуючи, що відповідач у добровільному порядку не виплатив йому заборгованість по заробітній платі, він вимушений звернутися до суду. Просить суд стягнути на його користь заборгованість по заробітній платі у вище вказаному розмірі. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON], яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не з»явилися. Про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. Представником позивача суду надана заява про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення судом повторного заочного рішення. Представник відповідача повторно в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, в звязку з чим, суд відповідно до ст. 224 ЦПК України, дійшов до висновку про можливість ухвалення повторного заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач та його представник не заперечували, що вбачається з поданої суду заяви. При цьому суд враховує, що відповідно до ч.3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. За заявою відповідача про перегляд раніше ухваленого заочного рішення по даній цивільній справі, на підставі ухвали суду від 25 березня 2016 року була задоволена заява ТОВ з іноземними інвестиціями «Лігал» та заочне рішення від 4 грудня 2015 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до ТОВ з іноземними інвестиціями «Лігал» про стягнення заборгованості по заробітній платі було скасовано і призначено справу до розгляду в загальному порядку. В матеріалах справи міститься лише одна адреса місцезнаходження відповідача на яку судом надіслані судові повістки та маються розписки в отриманні судових повісток про явку в судові засідання призначені на 07.04.2016р. та 21.04.2016р.(а.с.92,99). Але, представник відповідача в судове засідання повторно не з»явився, що на думку суду, свідчить про ухилення від явки до суду та зловживання своїми процесуальними правами відповідачем та такі його дії спрямовані на затягування судового процесу. Враховуючи, що положеннями ст. 157 ЦПК України передбачено розгляд справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, суд приходить до переконання про доцільність ухвалення повторного заочного рішення у даній справі, враховуючи зайняту позицію відповідача, який після скасування заочного рішення в подальшому до суду не з»явився і не надав жодного доказу, якщо в нього такі малися, в обґрунтування своїх заперечень проти позову. Суд, дослідивши матеріали справи та наявні докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з трудової книжки, заповненої на ім»я [PERSON], позивач перебував у трудових правовідносинах з ТОВ з ІІ «Лігал» з 03.05.2012 року. Згідно наказу №25 від 03.05.2012 року прийнятий плавільником феросплавів, та на підставі наказу № 88-к від 25.06.2013р. року був звільнений за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України(а.с.9-12). Згідно ч.1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно наданої позивачем копії відповіді Територіальної державної інспекції з питань праці у Запорізькій області №03-Ко-0547-1 від 22.04.2013р. перевіркою встановлено, що керівництвом ТОВ з ІІ «Лігал» порушуються строки виплати заробітної плати та строки розрахунку при звільненні працівників, та за довідкою директора товариства, існує заборгованість із виплати заробітної плати перед [PERSON] в сумі 15780,00грн. (за липень 2012р. 3000,00грн., за серпень 2012р. 4196,00грн., за вересень 2012р. 4720,00грн., за жовтень 2012р. 3865,00грн.)(а.с.46). Таким чином, наданими належними письмовими доказами встановлений факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем по виплаті заробітної плати, яка на теперішній час складає 15780,00грн. та підлягає стягненню на користь [PERSON] саме у цьому розмірі, тобто позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, при вирішенні спору по суті, суд також враховує вимоги ст.ст. 10,60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як було зазначено вище, представник відповідача в судове засідання повторно не зявився, отже, відповідач не скористався своїми процесуальними правами сторони у процесі та не надав суду жодних доказів, що спростовують доводи позивача і надані ним докази в обґрунтування позовних вимог, а тому суд прийшов до переконання про можливість задоволення позову у повному обсязі. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60грн., оскільки позивач був звільнений від оплати судового збору при подачі позову до суду.

Outcome: approved