Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,2220 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться в [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Позов обґрунтований тим, що після смерті батька [PERSON] позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка складається із вказаної земельної ділянки було відмовлено, оскільки право власності спадкодавцем не було зареєстровано. Враховуючи, що позивач не має змоги самостійно реалізувати своє право на спадкування, він звернувся до суду. Позивач подав заяву, в якій позов підтримав, просив розглянути справу без його участі. Представник відповідача, Люботинської міської ради Харківської області, подав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Треті особи, [PERSON], [PERSON], [PERSON], подали заяви, в яких просили задовольнити позовні вимоги [PERSON], а справу розглядати без їх участі. Під час судового розгляду судом встановлено наступне. [PERSON] є власником 1/2 частини земельної ділянки площею 0,2220 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться в [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 20.12.2005р., яку він отримав після смерті [PERSON] (а.с. 13). [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 6). Разом із тим, за життя [PERSON] не зареєстрував своє право власності на вищевказану частину земельної ділянки, державний акт не отримав. Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 Цивільного кодексу України спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом ст.ст. 1268, 1269 ЦК України такими, що прийняли спадщину, вважаються особи, які проживали із спадкодавцем на час її відкриття та не відмовились від спадщини, а також ті особи, які у шестимісячний строк звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Згідно інформації приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON] № 12/01-16 від 16.01.2014р. (а.с. 50) після смерті [PERSON], померлого [INFO], який на момент смерті проживав за адресою: [ADDRESS], із заявами про прийняття спадщини звернулись [PERSON] - донька померлого, та [PERSON] - син померлого, позивач по справі. [PERSON] - дружина померлого, звернулась із заявою про відмову від спадщини. Спадкування майна померлого відбувалось на підставі заповіту, посвідченого 24.07.2009р. державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори Азімовою М.Ч. (а.с. 7). Відповідно до даного заповіту 1/2 частину земельної ділянки, яка знаходиться в [ADDRESS], [PERSON] заповідав своєму синові - [PERSON], позивачу по справі. Разом із тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка скаладється із вказаної земельної ділянки, позивачу було відмовлено в зв'язку з відсутністю державного акту на ім'я померлого, що підтверджується листом нотаріуса [PERSON] № 486/01-16 від 30.10.2013р. (а.с. 10). Наявність родинного зв'язку між померлим та позивачем по справі підтверджується копією свідоцтва про народження останнього серії [NUMBER] (а.с. 53). Виходячи з викладеного, а також враховуючи, що позивач по справі є спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину та самостійно не може реалізувати своє право на спадкування, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved