Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом, просить суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на житловий будинок загальною площею 95,70 кв.м., житловою площею 50,10 кв.м., допоміжною площею 30,10 кв.м., та господарські будівлі і споруди: сарай, свердловину, огорожу, які розташовані по вул. Радянська, 6 в с. Саварка, Богуславського району, Київської області. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 29 березня 1990 року між ним та КСП «імені 1-го Травня» було укладено договір купівлі-продажу жилого будинку з відповідними будівлями, що розташований по вул. Радянська, 6 в селі Саварка Богуславського району Київської області, за ціною 4234 гривні, що підтверджується безпосередньо самим договором від 29.03.1990 року. Факт сплати грошових коштів за вказаний житловий будинок підтверджується накладною за №117 від 01.02.1992 року. Вказаний договір купівлі-продажу жилого будинку не відповідав вимогам ст. 227 ЦК УРСР (в редакції Закону від 1963 року), постільки не був посвідчений секретарем Саварської сільської ради Богуславського району Київської області чи нотаріусом Богуславського районного нотаріального округу Київської області та не був зареєстрований у виконавчому комітеті Саварської сільської ради Богуславського району Київської області, про що позивачу стало відомо лише в жовтні 2015 року після того, як він звернувся на консультацію до державного реєстратора Реєстраційної служби Богуславського районного управління юстиції Київської області і йому було пояснено, що цей договір неможливо зареєструвати в державному реєстрі права власності та видати витяг про реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно. Також позивач зазначає, що починаючи з 01 січня 1988 року він є зареєстрованим та фактично проживає в житловому будинку, що розташований по вул. Радянська, 6 в селі Саварка Богуславського району Київської області, що підтверджується актом про встановлення факту проживання фізичної особи від 19 жовтня 2015 року та довідкою №176 виданою 19 жовтня 2015 року виконавчим комітетом Саварської сільської ради Богуславського району Київської області. Тобто він за період з 01.01.1988 року та по даний час добросовісно заволодівши (на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 29.03.1990 року) чужим майном, продовжує відкрито та безперервно володіти ним протягом тривалого часу, більше 27-ми років, і жодних нарікань зі сторони відповідача за весь цей час не надходило. Звернувшись 19.11.2015 року до виконавчого комітету Саварської сільської ради Богуславського району Київської області з заявою про визнання права власності на вказаний будинок, йому було відмовлено у зв'язку з тим, що вказаний житловий будинок за інформацією, якою володіє виконавчий комітет, належав колективному сільськогосподарському підприємству «імені 1-го Травня», а тому, для вирішення питання про набуття права власності на нерухоме майно (житловий будинок) позивачу було рекомендовано звернутись не до органу місцевого самоврядування, а до суду з відповідним позовом, що підтверджується відповіддю виконавчого комітету Саварської сільської ради Богуславського району Київської області за №706 від 20.11.2015 року. Посилаючись на положення ст.ст. 328 ч. 1, 344 ЦК України позивач просить задовольнити його вимоги. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без його участі та без участі позивача, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач Саварська сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Згідно інформації державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Богуславського районного управління юстиції від 10.12.2015 року, КСП «імені 1-го Травня» не значиться зареєстрованим серед підприємств, установ та організацій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 29 березня 1990 року між [PERSON] та КСП «імені 1-го Травня» було укладено договір купівлі-продажу жилого будинку з відповідними будівлями, що розташований по вул. Радянська, 6 в селі Саварка Богуславського району Київської області, за ціною 4 234 гривні, що підтверджується копією вказаного договору. Факт сплати грошових коштів за вказаний житловий будинок підтверджується накладною №117 від 01.02.1992 року. Зазначений договір купівлі-продажу жилого будинку з відповідними будівлями не відповідав вимогам ст. 227 ЦК УРСР (в редакції Закону від 1963 року), оскільки не був посвідчений секретарем Саварської сільської ради Богуславського району Київської області чи нотаріусом Богуславського районного нотаріального округу Київської області та не був зареєстрований у виконавчому комітеті Саварської сільської ради Богуславського району Київської області, а тому його неможливо зареєструвати в державному Реєстрі права власності та видати витяг про реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно. Із копії технічного паспорта виготовленого товариством з обмеженою відповідальністю «Укртехексперт» 13.10.2015 року вбачається, що житловий будинок, який розташований по вул. Радянська, 6 в селі Саварка Богуславського району Київської області, має такі технічні характеристиками: будинок житловий, 1987 року забудови, загальною площею - 95,70 кв.м., жилою площею -50,10 кв.м., допоміжною (підсобною площею) - 30,10 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: сарай, свердловина та огорожа. Починаючи з 01 січня 1988 року позивач є зареєстрованим та фактично проживає в даному житловому будинку, відкрито та безперервно володіє і користується будинком, що підтверджується актом про встановлення факту проживання фізичної особи від 19 жовтня 2015 року та довідкою за №176 виданою 19 жовтня 2015 року виконавчим комітетом Саварської сільської ради Богуславського району Київської області. Згідно технічного висновку №18 від 19.11.2015 року складеного спеціалістом з технічного нагляду за будівництвом будівель і споруд [PERSON], житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Радянська, 6 в с. Саварка Богуславського району Київської області зведений (побудований) без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати. Також вказаний будинок відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено висновком Богуславського районного сектору ГУ ДСНС України у Київській області № 981 від 19.11.2015 року. Задовольняючи вимоги позивача суд керується наступними положеннями чинного законодавства, які регулюють виниклі правовідносини. Відповідно до статті 41 Конституцції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 1,2 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконністю набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.5 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно володіє майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність). Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Пунктом 9 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розяснено, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини справи на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивач надав суду достатні та допустимі докази, якими підтверджується факт добросовісного і відкритого користування нерухомим майном на протязі більше 10 років, отже визнання права власності за позивачем на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вул. Радянська, 6 в с. Саварка Богуславського району Київської області, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved