Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до суду до виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про встановлення юридичних проживання однією сімєю та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначив, що приблизно у 2010 році він почав фактично проживати без реєстрації місця проживання у [ADDRESS], проживав він там разом із [PERSON] Спільне проживання вони розпочали, оскільки перебували у гарних стосунках, він не мав місця для свого проживання, а [PERSON] через свій похилий вік потребувала певного постійного догляду, вона відносилась до нього як до сина (дітей в неї не було), а він до неї як до матері. Весь час спільного проживання вони мали спільний побут, вели спільне господарство, купували харчі, предмети побуту, тобто вони проживали як син із матірю. [INFO] року [PERSON] померла, родичів, або будь-яких інших осіб, які вважали б себе спадкоємцями немає. Зазначене вказує на те, що він є спадкоємцем четвертої черги та має право на спадкування майна [PERSON] за законом. Він звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що ним не надано жодного підтвердження факту проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини. На підставі викладеного він просить суд встановити факт спільного проживання однією сімєю з [PERSON] з 2010 року по [INFO] року, а також визнати за ним право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Позивач та його представник [PERSON], які були присутні в судовому засіданні, позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради до судового засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи. Причину неявки суду не повідомляв. З відзиву на позовну заяву вбачається, що позов не визнав просив суд відмовити в його задоволенні посилаючись на те, що з доданих матеріалів вбачається, що померла [PERSON] мала хоча й мізерне, але стабільне джерело доходу - пенсію, а щодо доходів [PERSON] нічого невідомо, не надано жодного документу з місця його роботи або відомості щодо іншого джерела його доходів. Крім того, зазначив, що з пояснень свідків, зафіксованих в рішенні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 25 січня 2016 року у справі №210/4778/15-ц провадження №2/210/406/16 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності, яке набрало чинності 10 березня 2016 року вбачається, що опитані під присягою свідки були сусідами [PERSON], подружжя [PERSON] вони жодного разу не бачили і «в усіх побутових потребах їй допомагають лише сусіди». Тобто, обставина, що в період розгляду справи (січень 2016 року) [PERSON] в усіх побутових потребах допомагали лише сусіди не підлягає доказуванню. Таким чином, вважає недоведеним факт спільного проживання позивача [PERSON] та [PERSON] з 2010 року по день її смерті. Допитаний в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що він мешкає в кв.[ADDRESS], тобто є сусідом позивача та померлої [PERSON] Також зазначив, що [PERSON] померла 2 року назад [INFO]. З нею проживав [PERSON], він допомагав їй по господарству, жили вони разом пять, шість років. Коли [PERSON] відлучався, то він їй допомагав. Допитана в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] знає з 1986 року, а [PERSON] з 2010 року. Також, зазначила, що дійсно [PERSON] та [PERSON] проживали разом більше 05 років, остання його дуже хвалила, він дійсно її доглядав. Суд, вислухавши думку позивача та його представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з'ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належала квартира за адресою: [ADDRESS], що підтверджено свідоцтвом про право власності №Дз121 від 21 березня 2008 року, виданого на підставі розпорядження №Дз-112 від 14 березня 2008 року (а.с.22, 23). Розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 19 травня 2016 року №Р-223/0/3-16 «Про перейменування топонімів у населених пунктах області» вулицю «Семашка» змінено на вулицю «Медична». [INFO] року [PERSON] померла, актовий запис №576, що підтверджено свідоцтвом про смерть виданого Дзержинським районним у місті Кривому Розі відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.12). З лікарського свідоцтва про смерть №206 [PERSON] вбачається, що його отримав [PERSON] (а.с.13). Відповідно товарного чеку від 11 липня 2016 року витрати на поховання сплачував [PERSON] (а.с.14). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] надали пояснення, які підтверджують факт проживання [PERSON] та [PERSON] більше пяти років, їх доводити та пояснення не суперечать обставинам справи та знайшли своє підтвердження відповідно наданих суду доказів. Крім того, з довідки ПрАТ «Криворізька будівельна компанія» вбачається, що [PERSON] з 03 березня 2009 року по сьогодні працює монтажником по монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій (а.с.77). Згідно розяснень Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року за №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, а також те, що сім'я створюється на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності ЦК (п.21 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7). До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Зазначене положення поширюється щодо осіб - чоловіка або жінки, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, але перебувають в іншому зареєстрованому шлюбі; проте не поширюється щодо інших осіб, які перебувають у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, але проживали однією сім'єю зі спадкодавцем на інших засадах, ніж фактичні шлюбні відносини. Статтею 41 ч.4 Конституції України, статтею 321 ч.1 ЦК України передбачена непорушність права власності, в тому чисті те, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Згідно до ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику по справам про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди вправі розглядати справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій виданої Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Січкар Б.В., [PERSON] відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON] оскільки не підтверджено факт проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менше, як пять років до часу відкриття спадщини (а.с.20). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що метою встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менше пяти років до часу відкриття спадщини, є отримання спадщини, тому суд приходить до висновку, що позивач обґрунтовано звернувся до суду з даними вимогами. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Згідно ч.ч.1, 2 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Родичів, або будь-яких інших осіб, які вважали б себе спадкоємцями [PERSON], немає. Відповідно до ст.1264 Цивільного кодексу України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно роз'яснень, які містяться у п.23 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляді не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відтак, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи, що право позивача [PERSON] на спадкове майно не визнається, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно в нотаріальному порядку, що свідчить про наявність порушеного права, суд, з метою захисту порушених та невизнаних прав позивача, приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі та визнанні права власності на квартиру в порядку спадкування. На підставі викладеного,

Outcome: approved