Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовною заявою, якою просила суд ухвалити рішення про визнання за нею права власності на спадкове майно, що залишилося після померлого [INFO] року батька, [PERSON], яке складається з ? частини квартири [ADDRESS], вартістю 73 764 грн., ? частини якої належала йому в силу статті 62 СК України на підставі свідоцтва № 361 про право особистої власності на квартиру, виданого 16 липня 1991 року УЖКГ міста Кременчука на підставі рішення Крюківської районної ради народних депутатів міста Кременчука від 20 червня 1991 року за №230/2. Свої вимоги мотивувала тим, що після смерті її батька - [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить частина квартири [ADDRESS]. Право власності на вищезазначену квартиру було зареєстроване за матір'ю позивача - [PERSON], яка померла [INFO] року. Після смерті останньої позивач та її сестра - [PERSON] отримали свідоцтво на спадщину за законом, кожна на ? частину вказаної квартири. Батько позивача - [PERSON] на момент смерті [PERSON] проживав у вищезазначеній квартирі, на підтвердження чого позивач надала суду довідку про склад сім'ї. Згодом у нього почало прогресувати захворювання, тому [PERSON], був поміщений до спец центру для психічно хворих людей в с. Кроти Пирятинського району Полтавської області, тому належну йому після смерті дружини спадщину не оформив. Після смерті батька позивач звернулась з заявою про прийняття спадщини за місцем смерті останнього до Пирятинської державної нотаріальної контори. Постановою державного нотаріуса Пирятинської державної нотаріальної контори Репях Т.І. від 17 вересня 2014 року їй та її сестрі - [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в рівних долях на ? частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] у зв'язку з тим, що нотаріусу не були надані правовстановлюючі документи на майно, яке належало [PERSON], а саме ? вищезазначеної квартири. У зв'язку з викладеним позивач була змушена звернутись до суду. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, про причину неявки суд не повідомили, при цьому представник позивача завчасно надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримала, просила суд розгляд справи провести без її участі. Представник відповідача Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, завчасно надала суду заяву, якою просила суд розгляд справи проводити без її участі за зазначила, що покладається на розсуд суду при ухваленні рішення по справі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, про причину неявки суд не повідомила, однак завчасно надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримала, просила суд розгляд справи провести без її участі. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до статті 60 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно свідоцтва про право особистої власності на квартиру № 361, виданого 16.05.1991 року Управлінням житлово-комунального господарства Виконавчого комітету ради народних депутатів[ADDRESS] на праві особистої власності зареєстрована за [PERSON] [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Кам'янопотоківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області. Відповідно до статті 22 КпШС Української РСР майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користуються рівними правами на майно і в тому випадку, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного доходу, що не суперечить проложенням ст. 60 Сімейного кодексу України. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Давидівською сільською радою Пирятинського району Полтавської області, [INFO] року помер батько позивача - [PERSON] Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі статтею 1222 Цивільного кодексу України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 3 статті 1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Виходячи зі змісту статей 1222, 1261 Цивільного кодексу України, [PERSON] являється спадкоємцем першої черги після померлого [PERSON] Відповідно до вимог частини 1 статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається з матеріалів справи, позивач прийняла спадщину у встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України строк, шляхом звернення до Пирятинської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] року її батька, [PERSON] Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.09.2014 року, державним нотаріусом Пирятинської державної нотаріальної контори Репях Т.І., у видачі свідоцтва про право на спадщину в рівних долях на ? частку квартири, розташованої за адресою : [ADDRESS] на ім'я [PERSON], [PERSON] після смерті [INFO] року [PERSON], відмовлено у зв'язку з відсутністю документа, який засвідчує право власності [PERSON] на ? вищезазначеної квартири. Відповідно до правових позицій, викладених в узагальненні судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги обставини справи, оскільки позивач є спадкоємицею після померлого батька [PERSON], який за життя в установленому законом порядку не оформив та не зареєстрував своє право власності на спадкове майно після померлої дружини [PERSON], а саме: ? квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], суд приходить до висновку про законність і обґрунтованість вимог [PERSON] про визнання за нею права власності на ? вищевказаної квартири в порядку спадкування, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved