Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Державний ощадний банк України» про відшкодування шкоди та просить суд стягнути з відповідача 161 776,98 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та покласти на відповідача судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17.09.2012 року звернувся до банківської установи, Кельменецького ТВБВ №10025/0197 АТ «Ощадбанк», яка знаходиться за адресою вул. Сагайдачного, 2 в смт Кельменці Чернівецької області, з наміром здійснити обмін 91 082 грн.00 коп. на іноземну валюту - долари США, а саме: до каси №1, в якій на робочому місці перебувала [PERSON]. Грошові кошти в сумі 91 082 грн. 00 коп. дав останній для обміну на долари США. Удаючи, що долари США в касі відсутні, [PERSON], не оформивши жодних документів, які підтверджували б факт здійснення банківської операції, залишила гроші у себе і сказала йому прийти за ними наступного дня. Однак, ні наступного дня, ні в подальшому іноземну валюту в доларах США, а ні 91 082 грн. йому не повернуто. Зазначеними діями працівника Кельменецького ТВБВ №10025/0197 АТ «Ощадбанк» [PERSON] йому завдано збитків на суму 91082 грн. 00 коп. Також зазначає, що всі ці факти та обставини підтверджуються вироком Кельменецького районного суду Чернівецької області від 05.11.2013 р. у кримінальній справі №717/1492/13-к по обвинуваченню за ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 366, ч.2 ст. 190 КК України [PERSON], залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 11 березня 2014 р. (провадження №11кп/794/11/14). Вказує, що його цивільний позов задоволено частково та стягнуто на його користь з [PERSON] 89 010,00 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. 26 березня 2014 року Кельменецьким районним судом Чернівецької області йому видано виконавчий лист №717/1492/13-к про стягнення з [PERSON] на його користь 89 010,00 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди за вироком від 05 листопада 2013 р. та постановою старшого державного виконавця ВДВС Кельменецького РУЮ Недельською Л.Б. 02.04.2014 р. відкрито виконавче провадження № 42756375 та накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення 89 010,00 грн. Зазначає, що 04 січня та 05 лютого 2014 року він отримав від [PERSON] поштовим переказом по 500,00 грн. а всього - 1 000,00 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, що знайшло своє відображення у виконавчому провадженні № 42756375. Вказує, що 27.11.2014 р. у виконавчому провадженні № 42756375 у зв'язку з відсутністю у боржника [PERSON] майна, на яке може бути звернено стягнення, та перебуванням боржника [PERSON] у виправній колонії № 74 Одеської області старшим державним виконавцем ВДВС Кельменецького РУЮ Недельською Л.Б. постановлено постанову про виведення виконавчого провадження № 42756375 із зведеного виконавчого провадження № 42959198 та про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з відсутністю у боржника [PERSON] майна, на яке може бути звернено стягнення, та у зв'язку з перебуванням боржника [PERSON] у виправній колонії № 74 Одеської області; 02.12.2014 р. виконавчий лист направлено на адресу Другого Малинівського відділу ДВС м. Одеса, однак жодних коштів в рахунок відшкодування шкоди в сумі 88 010,00 грн. йому не надходило. Вважає, що оскільки [PERSON], яка завдала йому матеріальної шкоди є працівником відповідача, останній, згідно ч.1 ст.1172 ЦК України зобов'язаний відшкодувати йому шкоду, заподіяну його працівником. Також відповідно до ст. 625 ЦПК України на його користь підлягають стягненню з відповідача інфляційні втрати за період з 18.09.2012 року по 28.08.2015 року (день подачі позову) в сумі 65 990,75 грн.; 3% річних від суми майнової шкоди за період з 18.09.2012 року по 28.08.2015 р. (день подачі позову) в сумі 7 776,23 грн. та всього просить стягнути з відповідача стягнути 161 776,98 грн. (88010 грн. 00 коп. + 65 990,75 грн. + 7 776,23 грн.). В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з викладених в ньому підстав та просив позов задовольнити. Представники відповідача позовні вимоги не визнали, вважаючи вимоги позивача неправомірними з підстав, зазначених в письмових запереченнях. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 17.09.2012 року позивач звернувся до банківської установи, Кельменецького ТВБВ №10025/0197 АТ «Ощадбанк» з наміром здійснити обмін 91 082 грн.00 коп. на іноземну валюту - долари США, які, без оформлення жодних документів, які підтверджували б факт здійснення банківської операції, передав працівнику Банку [PERSON], однак остання, зловживаючи довірою, залишила гроші у себе і сказала позивачу прийти за ними наступного дня, однак, ні наступного дня, ні в подальшому а ні іноземну валюту в доларах США, а ні 91 082 грн. позивачу не повернула, чим завдала останньому збитків. Вказані факти та обставини підтверджуються вироком Кельменецького районного суду Чернівецької області від 05.11.2013 р. у кримінальній справі №717/1492/13-к по обвинуваченню за ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 366, ч.2 ст. 190 КК України [PERSON], залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 11 березня 2014 р. (провадження №11кп/794/11/14). Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини вироку у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичною особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як вбачається з копії вироку, цивільний позов [PERSON] задоволено частково та стягнуто на його користь з [PERSON] 89 010,00 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. На день розгляду позову [PERSON] на користь позивача за виконавчим листом сплачено 1 000,00 грн., виконавчий лист 02.12.2014 р. направлено за місцем відбування покарання [PERSON] на адресу Другого Малинівського відділу ДВС м. Одеси, однак жодних коштів в рахунок відшкодування шкоди в сумі 88 010,00 грн. позивачу на час розгляду справи не надходило. Отже, позивач реалізував своє право шляхом пред'явлення цивільного позову у кримінальному провадженні та за виконавчим листом відбувається стягнення безпосередньо з винної особи - [PERSON] Згідно ч. 1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їх працівником під час виконання ним своїх службових (трудових) обов'язків. Разом з тим, як вбачається з вироку, потерпілий [PERSON] дав суду показання, зокрема, про те, що «[PERSON] запропонувала [PERSON]. купити долари по курсу нижчому ніж у банку. Раніше [PERSON] знав [PERSON].» Також з вироку вбачається, що дії [PERSON] по відношенню до позивача кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки в ході судового розгляду встановлено, що вона скоїла шахрайство, тобто заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчинене повторно, що завдало значної шкоди потерпілому». Отже, вироком не встановлено, що шкода завдана позивачу [PERSON] під час виконання нею своїх службових (трудових) обов'язків. Не встановлено зазначене і в судовому засіданні. Таким чином позов в частині стягнення з відповідача шкоди в сумі 88 010,00 грн., з огляду на наведене вище, задоволенню не підлягає. Також не підлягають задоволенню вимоги про стягнення з відповідача інфляційних витрат та 3% річних, оскільки зазанчені вимоги є похідними та нараховані на суму спричиненої шкоди. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed