Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» про стягнення моральної шкоди у зв`язку з виробничою травмою. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 24.11.2003 року почав працювати на ВП «Шахтоуправління «Південнодонбаське-№1» по професії робітник підземний очисного забою з повним робочим днем у шахті. Так 10 серпня 2018 року, під час роботи у відповідача в підземній виробці 65-ї східної лави пласта С.11, випавши куском породи з покрівлі виробки мені було травмовано тильну сторону правої ноги, про що було складено Акт Ф-1 №19, затверджений директором підприємства 15.08.2018 року і таким чином мою травму визнано як така, що отримана на виробництві. Від того, що роботодавець, (тобто ДП. «Шахтоуправління«Південнодонбаське №1») не забезпечив належним чином безпечну роботу працівника підприємства в підземній виробці [PERSON] отримав тяжку виробничу травму: здавлення правої гомілки та гомілкостопового суглобу. Відкритий В3 тип відламковий перелом дістального метаепіфізу правої великогомілкової кістки з незначним зміщенням відламків. Обширна рвана рана нижньої третини правого гомілкостопового суглобу з ушкодженням задньої великогомілкової артерії стопи й частковим ушкодженням ахіллесового сухожилку Внаслідок втрати професійної працездатності у позивача наявна моральна шкода, оскільки він відчуває фізичний біль та душевні страждання. Переживання викликані наслідками травми. [PERSON] , більш ніж на чверть втратив професійну працездатність, втратив можливість повністю реалізувати свої можливості, змушений проходити курс лікування та профілактику правої ноги, постійно відчуває наслідки виробничої травми. Стан здоров`я позивача став незадовільним, і оскільки в позивача вражено одна нога, він втратив змогу в повній мірі виконувати життєві функції. Вказані обставини обумовлюють необхідність [PERSON] пристосовуватись та організовувати своє повсякденне життя по-новому й свідчать про заподіяння йому моральної шкоди. то останній просить суд стягнути з відповідача на його користь в порядку відшкодування моральної шкоди у розмірі 30000,00 гривень. Ухвалою Вугледарського міського суду Донецької області від 02 лютого 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін, призначено судове засідання з розгляду справи на 29 березня 2021 року (а.с. 20). Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позов, згідно з яким ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» просить суд розглянути справу за відсутності їх представника у відповідності до норм чинного законодавства. Зауважили, що згідно узагальненого аналізу судової практики у справах про відшкодування моральної шкоди роботодавцем завданої робітнику у зв`язку з ушкодженням здоров`я під час виконання трудових обов`язків розмір моральної шкоди визначається відповідно до відсотків втрати працездатності, так сума стягнення при 10% втрати працездатності складає 3000,00 гривень. при 30% складає 9000,00 гривень, при 80% складає 24000,00 гривень (а.с. 24) Від відповідача не надходило клопотань про розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, передбачених ч. ч. 5, 7 ст. 279 ЦПК України, від сторін не надходило. Суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, дослідивши які вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач в період з 24.11.2003 року по 11.04.2019 року працював на Державному підприємстві «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» та був звільнений 11.04.2019 року внаслідок невідповідності стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи, на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується трудовою книжкою № [NUMBER] від 29.07.1992 року (а.с. 10-12). Відповідно до Акту розслідування причин виникнення виробничої травми від 10.08.2018 року у Донецькій області, м. Мар`їнка виробнича травма [PERSON] , а саме: здавлення правої гомілки та гомілковостопного суглобу. Відкритий В3 тип відламковий перелом дістального метаепіфізу правої великогомілкової кістки з незначним зміщенням відламків. Обширна рвана рана нижньої третини правого гомілкостопового суглобу з ушкодженням задньої великогомілкової артерії стопи й частковим ушкодженням ахіллесового сухожилку - травма важка, яка настала в наслідок: порушення технологічного процесу, та порушення трудової та виробничої дисципліни (а.с. 6-9). Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №082835 від 11.04.2019 року та довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №062721 від 11.04.2019 року позивачу було встановлено: 60 % втрати професійної працездатності за наслідками трудового каліцтва, та встановлено третю групу інвалідності (а.с. 5). Згідно з виписної епікризи №1494 [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділені МЦРЛ із 10.08.18 року по 14.09.18 рік з діагнозом: здавлення правої гомілки та гомілковостопного суглобу; відкритий В3 тип відламковий перелом дістального метаепіфізу правої великогомілкової кістки з незначним зміщенням відламків; обширна рвана рана нижньої третини правого гомілкостопового суглобу з ушкодженням задньої великогомілкової артерії стопи й частковим ушкодженням ахіллесового сухожилку (а.с. 13). Відповідно до виписки з історії хвороби №54 [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділені МЦРЛ із 09.01.20 року по 18.01.20 рік з діагнозом: зрослий відкритий відламковий перелом дистального метаепіфіза правої великоберцової кістки із частковим ушкодженням Ахілового сухожилку, стан після МОС, стан після перев`язки задньої великогомілкової артерії стопи; Хронічний остеомієліт внутрішньої щиколотки великогомілкової кістки, свищова форма, поза загостренням. Нейротрофічний синдром правої стопи, набрякла форма. Хронічна лімфовенозна недостатність правої нижньої кінцівки 2 ступеня. Посттравматична конрактура правого гомілковостопного суглоба значного ступеня. Посттравматичний деформуючий артроз правого гомілковостопного суглоба та суглобів кореня стопи 2 ступеню з наявністю вірусної деформації стопи Стійкий больовий синдром, значне порушення функції опори й ходьби правої ноги, а згідно виписки з історії хвороби №2170 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділені МЦРЛ із 20.11.2018 року по 03.12.2018 рік, з діагнозом: зростаючий відкритий В3 тип відламковий перелом дістального метаепіфіза правої великогомілкової кістки із частковим ушкодженням Ахілового сухожилку, стан після МОС перелому спицями, стан після перев`язки задньої великогомілкової артерії стопи (а.с. 16-17). Згідно актів про початок цілозмінних простоїв по ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» від 08 грудня 2019 року, від 19 березня 2020 року, від 03 лютого 2020 року, від 25 червня 2020 року, та згідно актів про продовження від 02 січня 2020 року, від 02 квітня 2020 року, від 01 липня 2020 року цілозмінних простоїв через відсутність розрахунків збоку ДП «Даржвуглепостач» та «ПАТ «Центренерго» за відвантажену вугільну продукцію відповідач не має змоги сплатити заробітну плату. З 25 червня 2020 року ПрАТ ДТЕК «ПЕМ-ЕНЕРГОВУГІЛЛЯ» припинило постачання електроенергії відповідачу через заборгованість за спожиту електроенергію, у зв`язку з чим були розпочаті цілозмінні простої підприємства (а.с. 26-29). Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням здоров`я. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно з п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до ст. 237-1 КЗпП (набрала чинності 13 січня 2000 р.) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Згідно з п.4.1 Рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 р. №1-9 рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров`я тощо. У випадку втрати потерпілим працездатності він зазнає значно більше моральної шкоди, ніж яка заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. В судовому засіданні встановлено, що внаслідок недосконалості умов праці на виробництві, пошкоджено здоров`я позивача, чим завдано моральну шкоду, яка обумовлена моральними та фізичними стражданнями з приводу пошкодження здоров`я, погіршення життєвих умов, що потребує від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Викладене є підставою для відшкодування позивачеві моральної шкоди відповідачем у відповідності зі ст. 237-1 КЗпП. Також, встановлено, що відповідач не заперечує проти того, що позивач отримав втрату професійної працездатності підчас роботи на Державному підприємстві «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1». Вирішуючи питання щодо суми відшкодування матеріальної шкоди суд, враховує вимоги розумності та справедливості, постійний характер негативних наслідків. При цьому, суд звертає увагу, що позивач в обґрунтуванні свого позову зазначає, що моральна шкода обумовлена погіршенням життєвих умов, хвороба порушує нормальні життєві зв`язки, життєдіяльність позивача обмежена, у останнього змінився звичайний спосіб життя, однак [PERSON] не конкретизує в чому саме виразились погіршення його життєвих умов, способу життя та порушення життєвих зв`язків. З огляду на викладене, суд вважає за можливе та необхідне стягнути з відповідача Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» на користь позивача [PERSON] в порядку відшкодування моральної шкоди 30000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок, що буде цілком еквівалентним завданим моральним стражданням. Згідно зі ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави. З огляду\~на викладене,\~приймаючи до\~уваги,\~що суд\~дійшов висновку\~про доцільність\~задоволення вимог\~позову [PERSON] \~в частині\~стягнення моральної\~шкоди,\~а останній\~у відповідності\~до вимог\~п.\~2\~ч.\~1\~ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» звільнений\~від сплати\~судового збору,\~суд вважає\~необхідним,\~на виконання\~вимог ч.\~6\~ст.\~141\~ЦПК України,\~стягнути з\~відповідача на\~користь держави\~в особі\~Державної судової\~адміністрації України\~витрати зі\~сплати судового\~збору у\~розмірі 908,00\~гривень. Оскільки, відповідно до вимог статті 279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, тому, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного,

Outcome: approved