Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], про стягнення заборгованості за договором позики, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 20.11.2018 між сторонами у справі було укладено договір позики, за яким позивач передав відповідачу грошові кошти в розмірі 24000 доларів США в строк до 20.12.2018 року. Проте відповідач в порушення вимог чинного законодавства та прийнятих договору зобовязань у строки обумовлені договором не повернув. У звязку з чим на момент звернення до суду з вказаним позовом у відповідача перед позивачем виникла заборгованість, розмір якої складає 24000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ (27,57 грн) станом на день звернення до суду з даним позовом становить 661680,00 грн. Таким чином, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 20.02.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач у встановлений судом строк відзив та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторонами не подав, а тому суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено, що 20.11.2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики оформлений у вигляді розписки, відповідно до якої [PERSON] отримав грошові кошти у розмірі 24000 доларів США, зі строком повернення до 20.12.2018 року (на 2 а.с.). Однак, взяте на себе зобовязання відповідач не виконав, грошові кошти, отримані в позику, позивачу у визначений строк не повернув. Відповідно до офіційного курсу НБУ 24000 доларів США станом на 04.02.2019 року еквівалентні 661680 грн. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3. ч. 1 ст. 3 ЦК України. Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно розписки, яка є простим письмовим документом, між сторонами було укладено договір позики, який позивач виконав, а відповідач своєчасно не повернув позичені кошти, тобто не виконав своїх зобовязань. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Враховуючи вищевикладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договорами позики від 20.11.2018 року в сумі 661680 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір в сумі 6616,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved