Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А., Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ( далі ПАТ КБ) «ПриватБанк» про визнання виконавчого напису від 21.06.2017 року про стягнення невиплаченої в строк заборгованості за кредитним договором № HAХRRC14030009 у розмірі 227 735 грн. 51 коп. , станом на 28.04.2017 року, таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбулося без дотримання вимог актів законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів на документах, що свідчать про безспірність заборгованості, а саме не було повідомлено [PERSON] з боку ПАТ КБ «ПриватБанк» про претензії щодо повернення грошових коштів, а навмисно стягувачем зволікалося зі звернення до суду задля збільшення заборгованості за відсотками, комісією, пенею та штрафів,які значно перевищують тіло кредиту, вимога про усунення порушень направлена тільки 22.05.2017 року, а вже 21.06.2017 року, до спливу 30-денного терміну, вчинено виконавчий напис, заборгованість стягнута поза межами трирічного строку, встановленого ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Представник відповідача- ПАТ КБ «ПриватБанк» «Укрсоцбанк» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно, належним чином, відзиву на позов та доказів, на підтвердження заперечень проти позову, не надав . При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. 3 особа- приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. направив суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності ( а.с.50, 70,73). Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 05.10.2018 року цивільна справа за позовом [PERSON] направлена за підсудністю до Жовтневого районного суду м.Харкова( а.с. 33-34). За клопотанням представника позивача, ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 06.03.219 року виключено приватного нотаріуса Завалієва А.А. зі складу відповідачів по справі та його залучено в якості 3 особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача. Витребувана у приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. копія виконавчого напису та копії документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис. ( а.с. 66-67). Суд, вислухавши пояснення позивача , перевіривши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного. 15.03.2007 року [PERSON] заповнив та підписав анкету- заяву № HAХRRC14030009 про приєднання до «Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» ( Стандарт) Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» ( в подальшому назву змінено на ПАТ КБ «ПриватБанк») та отримав строковий кредит в сумі 8795,60 грн. строком на 24 місяця з 15.03.2007 року по 13.03.2009 року включно, з умовами оплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1% на місяць, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в сумі 140,73 грн. та одноразової винагороди-799,60 грн. Погашення заборгованості повинно було здійснюватись щомісяця з «20» по «25» числа кожного місяця, з внесенням щомісячного платежу в сумі 555,45 грн. для погашення заборгованості за кредитом, відсоткам, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами ( а.с. 79). При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України (договір приєднання), згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № HAХRRC14030009 [PERSON] . здійснив один платіж 24.04.2007 року, сплатив проценти 105,55 грн. та комісію 140,73 грн., після чого свої зобов`язання не виконував ( а.с. 76-77). 21.06.2017 рокуПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. із заявою про вчинення виконавчого напису на копії кредитного договору для стягнення боргу частинами за цим кредитним договором, а саме в сумі 227 735,51 грн., з урахуванням заборгованості за тілом кредиту-8 484,88 грн., заборгованості за відсотками - 79 792,99 грн., заборгованості з комісії-3096,06 грн., заборгованості з пені -125 040,84 грн. , заборгованості по штрафам ( фіксована частина та відсотки від суми заборгованості) відповідно 500 грн. і 10 820, 74 грн., надавши письмову вимогу до [PERSON] про усунення порушень за кредитним договором та список поштових відправлень від 22.05.2017 року ( а.с. 75,78,80). 21 червня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. вчинено виконавчого напису про стягнення невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору № HAХRRC14030009 від 15.03.2007 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 28.04.2017 року, грошових коштів у сумі 227 735 грн. 51 коп. Період, за який провадиться стягнення , з 15 березня 2007 року по 28 квітня 2017 року ( а.с. 74). За приписами статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Частиною першою статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктами 3.1-3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Боржник, який має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені зазначеним вище Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік) для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються оригінал нотаріально посвідченого договору; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові д 06 лютого 2019 року за наслідками розгляду справи № 638/850/16-ц. Зазначивши у виконавчому написі суму до стягнення - 227 735, 51 грн, в тому числі залишок заборгованості за кредитом в розмірі 8 484,88 грн., сума заборгованості по відсоткам в розмірі 79 792,99 грн., що в 9,4 рази перевищує тіло кредиту, заборгованість з комісії-3096,06 грн., заборгованість з пені- 125 040,84 грн., яка у 14,7 разів перевищує заборгованість за кредитом, а також заборгованість по штрафам-500 грн. і 10 820,74 грн., нотаріус зазначив період стягнення з 15 березня 2007 року по 28 квітня 2017 року.Отже, виконавчий напис вчинено нотаріусом 21 червня 2017 року більше ніж через 3 роки після виникнення права вимоги, що є порушенням статті 88 Закону України «Про нотаріат». При вчиненні нотаріального напису нотаріус не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню, не звернув уваги на те, щоБанком нараховані передбачені договором проценти за кредитом після спливу визначеного договором строку кредитування (13.03.2009 року) і з того часу кредитодавець втратив право нараховувати перебачені договором проценти та неустойку. З огляду на викладені обставини суд дійшов до висновку, що ПАТ КБ «Банк» звернувся до нотаріуса із заявою про видачу виконавчого напису з пропуском строку давності, усвідомлюючи не безспірність заборгованості, невідповідність наведених у розрахунку сум умовам договору, тому виконавчий напис вчинено з порушенням норм статті 88 Закону України «Про нотаріат», відповідно не підлягає виконанню. Щодо направлення [PERSON] письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором 22.05.2017 року та вчинення виконавчого напису до спливу тридцяти днів з моменту надісланого повідомлення, як передбачено п. 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, то до списку поштових відправлень не надано опису вкладення, що підтверджувало би надіслання позивачу саме зазначеної вимоги, то такі доводи не спростовують висновків суду, оскільки інші подані документи свідчать про порушення нотаріусом передбаченого законом порядку вчинення виконавчих дій. За приписами ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved