Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, просив стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] суму боргу за договором позики від 25.05.2019р. в розмірі 70000,00 грн. та проценти за період з 25.05.2019р. по 25.05.2020р. в сумі 84000,00грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 25.05.2019 року він позичив [PERSON] грошові кошти в сумі 70000,00 грн., строком погашення до 25.01.2020р., поручителем за даним договором є [PERSON] . Проте, відповідачки йому позику не повернули, тому він змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів. Заборгованість за зобов`язанням від 25.05.2019 року становить 70000,00 грн. Згідно з договором позики встановлені проценти в розмірі 10% за кожен місяць користування позикою по день повернення при її несвоєчасному поверненні, таким чином проценти за період з 25.05.2019р. по 25.05.2020р. складають 84000,00грн. (70000*10%:100*12міс.=84000). У зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду і просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] суму боргу за договором позики від 25.05.2019р. в розмірі 70000,00 грн. та проценти за період з 25.05.2019р. по 25.05.2020р. в сумі 84000,00грн. Позивач [PERSON] у позовній заяві заявлені вимоги підтримав, справу просив розглядати за його відсутності, не заперечував проти постановлення заочного рішення. Відповідачки [PERSON] , [PERSON] повідомлялися про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують їх відзив, у відповідності до ч. 10 ст. 187 ЦПК України, шляхом оголошення на інформаційному веб-порталі «Судова влада України». У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідачки [PERSON] , [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використали наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (статті 251,252 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). За змістом статті 545 ЦК України наявність боргового документу у кредитора є підтвердженням факту невиконання зобов`язань боржником. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України). Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до статті 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначенні родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 25.05.2019р. був укладений договір позики, за яким позивач [PERSON] передав відповідачці [PERSON] у якості позики 40000,00 грн., а всього сума позики, з урахуванням раніше отриманої, становить 70000,00грн., а [PERSON] зобов`язалася повернуту зазначену суму у строк до 25.01.2020 року. Згідно з п. 2 вказаного договору, згідно зі ст. 1048 ЦК України, позичальник щомісяця сплачує проценти кожного місяця в розмірі 8% від суми позики за кожен місяць користування позикою по день її фактичного повернення. При несплаті процентів у встановлений строк проценти за прострочений місяць підлягають сплаті в розмірі 10% процентів від суми позики. Згідно з п. 10 вказаного договору, поручитель [PERSON] зобов`язалася перед позикодавцем за виконання позичальником всіх його зобов`язань за даним договором у випадку їх невиконання позичальником у встановлений договором строк. Строк дії поруки до 25.01.2030р. (а.с. 7). Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, відповідачка [PERSON] , несе солідарну відповідальність за невиконаним зобов`язанням [PERSON] по поверненню кредиту та процентів. Як вибачається з договору позики від 25.05.2019р., між сторонами була домовленість про повернення суми позики до 25.01.2020 року. Строки, обумовлені сторонами у договорах позики, сплинули, отже позивач вправі звернутись за судовим захистом. Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договором позики від 25.05.2019 року встановлені проценти в розмірі 10% за кожен місяць користування позикою по день повернення при її несвоєчасному поверненні, таким чином проценти за період з 25.05.2019р. по 10.04.2020р. (день винесення рішення) складають 73612,91грн. (70000*10%:100*10міс.=70000, 70000*10%:100:31день*16дн.= 3612,91грн. 70000,00грн.+ 3612,91грн.). У задоволенні позовної вимоги [PERSON] в частині стягнення процентів за період з 11.04.2020р. по 25.05.2020р., суд відмовляє, оскільки чинним законодавством не передбачено стягнення процентів на майбутнє. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у зв`язку із чим з відповідачок солідарно на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики від 25.05.2019р. в розмірі 70000,00 грн. та проценти за період з 25.05.2019р. по 10.04.2020р. в сумі 73612,91грн. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, належна сплата якого становить 1 відсоток ціни позову, що складає 1436,12 грн., з відповідачів на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1436,12 грн. по 718 гривні 06 копійок з кожного. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial