Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Запорізької міської ради, в якому просить встановити факт постійного проживання за адресою: [ADDRESS] , станом на 30.08.2017 спадкоємця, [PERSON] , [INFO] , зі спадкодавцем, [PERSON] , яка померла [INFO] . Визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] (далі - спірна квартира), в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] . Позов обґрунтовує тим, що [INFO] померла мачуха позивача, [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/2 частку спірної квартири, що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 281 від 05.08.1993. [PERSON] залишила заповіт на ім`я позивача, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Чирвою Л.А. 25.02.2015. Позивач прийняв спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця постійно проживав із спадкодавцем у спірній квартирі. Від спадщини не відмовлявся. Позивач є співвласником спірної квартири і проживає у квартирі по теперішній час. [PERSON] останні роки життя хворіла на гіпертонію, атеросклероз, стенокардію, потребувала сторонньої допомоги та догляду за станом здоров`я (в анамнезі інфаркт), повністю самостійно обслуговувати себе не могла. Позивач доглядав за нею, забезпечував її необхідною допомогою, харчами, ліками. Інших осіб, які б надавали або могли надавати такий догляд у спадкодавця не було, оскільки батько позивача, чоловік [PERSON] , помер раніше дружини, [INFO] . [PERSON] виховувала позивача з 14 років, фактично була йому за рідну матір, але не всиновила позивача офіційно. Між позивачем та спадкодавцем були теплі родинні, довірчі стосунки. Після смерті [PERSON] позивач поховав її відповідно до релігійних традицій віросповідання [PERSON] . У 2020 році позивач звернувся до Другої запорізької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , але отримав відмову, у зв`язку з відсутністю доказів підтвердження факту його постійного проживання разом з мачухою на день смерті останньої. Отже, оформити спадщину у позасудовому порядку після смерті [PERSON] позивач не має можливості. Відповідач Запорізька міська рада відзив на позов не надала. Ухвалою від 05.04.2021 відкрите провадження у справі, справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання. За клопотанням позивача витребувана у Другої запорізької державної нотаріальної контори копія Спадкової справи, що заведена після смерті [INFO] [PERSON] . Витребуваний доказ наданий суду. Ухвалою від 05.05.2021 закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Серболова Н.М. позов та обставини, якими він обґрунтований, підтримали. Представник відповідача Запорізької міської ради Кіпа О.В. проти задоволення позову не заперечувала. Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статей 1216 - 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 31.07.2017. З 07.08.1992 і до 13.09.2014 [PERSON] перебувала у шлюбі з батьком позивача, [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 28.11.1968 та свідоцтвом про укладення шлюбу від 07.08.1992, свідоцтвом про смерть від 15.09.2014. За життя [PERSON] була власницею 1/2 частки спірної квартири, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 281 від 05.08.1993. Позивач [PERSON] також є співвласником спірної квартири, що підтверджується свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 22.05.2015, реєстровий № 741. Таким чином, суд встановив, що до складу спадщини, відкритої після смерті спадкодавця [PERSON] увійшло право власності на 1/2 частку спірної квартири. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (статті 1233 - 1235 ЦК). Суд встановив, що 25.02.2015 спадкодавець [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належну їй 1/2 частку спірної квартири позивачу [PERSON] . Заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Чирвою Л.А. Вказані обставини підтверджуються заповітом від 25.02.2015, реєстровий № 251. Порядок прийняття спадщини, визначений статтями 1268 - 1270 ЦК, а саме спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 17.11.2020 позивач звернувся до Другої запорізької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після [PERSON] , на квартиру [ADDRESS] . У видачі свідоцтва нотаріус відмовила у зв`язку з тим, що спадкоємцем не надано доказів постійного проживання зі спадкодавцем. Вказані обставини підтверджуються постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.11.2020 № 1537/02-31. Вказаний спір виник через те, що позивач [PERSON] як спадкоємець за заповітом не має можливості надати нотаріусу докази його постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на 30.08.2017 Відповідно до копії Спадкової справи № 151/2020 від 23.10.2020, відкритої після смерті спадкодавця [PERSON] вона була зареєстрована у спірній квартирі одноособово, що підтверджується листом Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 05.11.2020 № 04-04/3/18577. Відповідно до копії паспорта № [NUMBER] від 28.11.2001 позивач [PERSON] зареєстрував своє місце проживання за адресою спірної квартири [INFO] , тобто вже після смерті спадкодавця [PERSON] . Проте, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання (частини перша, друга та шоста статті 29 ЦК). Відповідно до абзацу п`ятого статті 3 Закону України від 11.12.2003 № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі - Закон № 1382-IV) місцем проживання є житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції, що передбачено частиною десятою статті 6 Закону № 1382-IV. Таким чином, оскільки позивач [PERSON] на час смерті спадкодавця [PERSON] мав два місця проживання - за адресою: [ADDRESS] (житло, співвласником якого він є) та за адресою, за якою було зареєстроване його місце проживання на час відкриття спадщини. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою позивача і проживає в буд. [ADDRESS] з 1995 року. Його мати [PERSON] проживала у сьомому під`їзді її будинку ще до її переїзду до будинку. Приблизно з 2009 року неодноразово бачила, що позивач виносив сміття та ходив по магазинах, крім цього зустрічала його кожного дня. На теперішній час позивач продовжує проживати у вказаному будинку. Інших родичів [PERSON] ніколи не бачила. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є головою ОСББ, який обслуговує буд. [ADDRESS] . Позивач є її сусідом та членом ОСББ. Позивач проживає в будинку з 1998 року. З 2009 року проживав разом з матір`ю - [PERSON] . Позивача бачила кожного дня. Після смерті [PERSON] її поховання проводив саме позивач. Комунальні послуги за житло до смерті [PERSON] та в теперішній час також здійснював позивач, який проживає у спірній квартирі. Показання свідків узгоджуються між собою, також зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 22.05.2015, реєстровий № 741 . Вказані докази беззаперечно підтверджують, що станом на 30.08.2017 (час відкриття спадщини) позивач [PERSON] постійно проживав у спірній квартирі разом зі спадкодавцем [PERSON] . Вказаний факт свідчить про те, що позивач [PERSON] прийняв спадщину, відкриту після смерті спадкодавця [PERSON] , на підставі частини третьої статті 1268 ЦК, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав зі спадкодавцем. Протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Інші спадкоємці відсутні. Вказані обставини підтверджуються копією Спадкової справи № 151/2020. Таким чином, суд встановив, що вимоги про визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом на частку спірної квартири є законними, ґрунтуються на вищезазначених нормах матеріального права, підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, та підлягають задоволенню.

Outcome: approved