Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення страхового відшкодування та матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 21.02.2015 року з вини водія [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої отримав механічні пошкодження автомобіль [NUMBER]. Позивачем було замовлено автотоварознавче дослідження, за висновком якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «ВАЗ 2107», складає 45 352, 82 грн. Оскільки цивільна відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Україна», тому позивач 28.03.2015 р. подав страховій компанії заяву про виплату страхового відшкодування та усі необхідні документи. Проте, станом на 10.08.2015 р. відповідач ПрАТ «СК «Україна» виплату страхового відшкодування не здійснив, у зв'язку з чим позивач просив стягнути з відповідача ПрАТ «СК «Україна» суму страхового відшкодування в розмірі 35 635,79 грн. та пеню в розмірі 558,44 грн., а з відповідача [PERSON] просив стягнути 9 699,03 грн. у відшкодування матеріального збитку, як різницю між фактично завданою шкодою та страховим відшкодуванням. Судові витрати просив стягнути з відповідачів. Від представника позивача - [PERSON] надійшла заява, в якій вона просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач ПрАТ «СК «Україна» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи та докази, які знаходяться в матеріалах справи у їх сукупності, суд приходить до наступного. 21 лютого 2015 року в м. Вишневому по вул. Чорновола сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та «ВАЗ 2107» д.н.з. [NUMBER], який належить позивачу. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 березня 2015 року відповідача [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що призвело до пошкодження автомобіля позивача. Як вбачається з матеріалів справи, цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «СК «Україна» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № [NUMBER]. Проведеною на замовлення власника автомобіля «ВАЗ 2107» д.н.з. [NUMBER] оцінкою вартості матеріального збитку (Звіт № 12/03/15 від 03.03.2015 р.) встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «ВАЗ 2107» д.н.з. [NUMBER] внаслідок його пошкодження у дорожньо-транспортній пригоді, складає 45 352,82 грн. При цьому, вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу та ВТВ складає 35 635,79 грн. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими повинен прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Строки здійснення страхових виплат за договорами обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів визначені у ч. 2 ст. 36 Закону, за приписом якої страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування та протягом трьох робочих днів направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Позивач стверджує, що 28.03.2015 року він звернувся до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування, проте відповіді на своє звернення не отримав, зобов'язання по виплаті страхового відшкодування страховиком не виконане, що є підставою для стягнення суми страхового відшкодування в судовому порядку. Згідно з приписами ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства та у строк, встановлений у зобов'язанні. Отже, невиконання страховиком зобов'язання по виплаті страхового відшкодування є підставою для стягнення суми страхового відшкодування в судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Крім того, пунктом 11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 4 від 01.03.2013 року визначено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). На час розгляду справи доказів про здійснення виплати страхового відшкодування суду не надано, заявлений позивачем розмір відшкодування відповідачами не спростований. Відповідно до ст. 36.5. «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Позивачем обчислено розмір пені за несвоєчасно виплачену суму страхового відшкодування в розмірі 35 635, 79 грн. за період з 28.06.2015 року по 10.08.2015 року, що складає 558,44 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача ПрАТ «СК «Україна» на користь позивача підлягає стягненню розмір страхового відшкодування в сумі 35 635,79 грн. та пеню в розмірі 558,44 грн., а з відповідача [PERSON] підлягає стягненню 9 699, 03 грн. (як різниця між відповідальністю страховика і фактичним розміром завданої шкоди). Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 459,12 грн.

Outcome: approved