Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Голови правління ЖБК «Арматурщи» [PERSON] про визнання незаконними дії виконавця послуг [PERSON] , скасування запроваджених виконавцем послуг внесків на оплату з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що введений з 01.03.2018р., зобов`язати відповідача зробити перерахунок за період з 01.03.2018 р. у сумі 2,5 грн. на 1 м2, на вимогу мешканців зобов`язати [PERSON] скликати загальні збори з порядком денним «Вибори правління і ревізійної комісії» і затвердження розрахунку внесків на послуги будинку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ЖБК «Арматурщик» не є виконавцем послуг; загальними зборами, правлінням та ревізійною комісією ЖБК «Арматурщик» не визначались розмір та перелік послуг. На дату звернення з позовом до суду в ЖБК «Арматурщик» відсутнє правління та ревізійна комісія, Головою є відповідач [PERSON] , яка повністю ігнорує статутні відносини і постійно чинить протиправні дії по відношенню до мешканців будинку , в ЖБК «Арматурщик» діє корупційна шахрайська схема оплати внесків по утриманню будинку. Голова [PERSON] є нелегітимною та реєструється як балансоутримувач будинку, що дає їй можливість нараховувати внески на обслуговування на власний розсуд та користуватися кооперативним рахунком, як власним. З березня 2018 р. оплата за послуги з утримання будинку і прибудинкової території становить не 2,29 грн. за 1 м2, а 5,4 за 1 м2, що стало підставою для звернення зі скаргою до Голови Київської міської державної адміністрації. У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву якою просив розглянути справу без його участі, позов підтримав і просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання нез`явилась, повідомлена належним чином, надала суду клопотання, в якому зазначила , що ЖБК «Арматурщик» самостійно обслуговує будинок та виконує послуги з прибирання території, вивезення побутових відходів, технічного обслуговування та ремонту внутрішньо будинкових систем гарячого, холодного водопостачання, водовідведення, каналізації, опалення, та інші послуг. На загальних зборах затверджений перелік та розмір внесків, який доведено до відома всіх власників квартир. В зв`язку з чим просила вимогу позивача відмінити. Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи у межах заявлених вимог. Кожна особа, що бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів, наданих сторонами. В судовому засіданні досліджені всі докази, надані сторонами. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі доказів, наданих сторонами і досліджених під час судового засідання. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана, довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.15 Закону України «Про кооперацію» вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить: затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу; утворення органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, інших органів кооперативу; заслуховування звітів його органів управління і органів контролю; затвердження порядку розподілу доходу кооперативу; визначення розмірів вступного і членського внесків та паїв; визначення розмірів, порядку формування та використання фондів кооперативу; визначення розмірів оплати праці голови правління, голови ревізійної комісії (ревізора), а також кошторису на утримання апарату органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу; затвердження річного звіту і балансу кооперативу; затвердження рішення правління або голови правління про прийняття нових членів та припинення членства; прийняття рішень щодо володіння, користування та розпорядження майном; утворення спеціальних комісій із залученням як консультантів найманих працівників; прийняття рішень про вступ кооперативу до кооперативних об`єднань; прийняття рішень про реорганізацію або ліквідацію кооперативу. Як вбачається з матеріалів справи протоколом зборів ЖБК «Арматурщик» від 27 лютого 2018 р. встановлений розмір внеску (платежу) 5,40 грн. (а.с. 113). Протоколом оформлено рішення зборів членів правління ЖБК «Арматурщик», уповноважених парадних та власників квартир з питань внесення змін до розрахунку нормативних обов`язкових витрат (внесків/платежів) на послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Судом встановлено, що вказаний протокол є відображенням рішення зборів, а не рішенням фізичної особа [PERSON] та не є рішенням Голови ЖБК «Арматурщик» [PERSON], та враховуючи предмет позовних вимог вказане рішення не є предметом оскарження. Позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі. Предмет позову - це певна матеріально - правова вимога позивача до відповідача, яка кореспондує зі способами захисту права, визначеними зокрема, ст. 16 Цивільного кодексу України. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом .Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до ч.ч.1-3ст.13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно дост..76ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст..80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 27Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. З огляду на надані матеріали справи судом не встановлено порушення відповідачем прав позивача, судом встановлено, що відповідач, як фізична особа або як посадова особа ЖБК «Арматурщик» не є безпосереднім надавачем послуг, не встановлювала та не нараховувала внески; в зв`язку з тим, що позивач не звертався до суду з вимогою про визнання протиправним та скасування протоколу зборів ЖБК «Арматурщик», яким встановлені такі внески, суд не може перевірити правомочність рішень таких зборів та як слід відсутні підстави для перерахування нарахованих внесків. З приводу вимоги про зобов`язання відповідача скликати загальні збори суд виходить з положень ст.15 Закону України «Про кооперацію», яка передбачає, що чергові загальні збори членів кооперативу скликаються правлінням або головою кооперативу у разі потреби, але не рідше одного разу на рік, та визначає підстави для скликання позачергових зборів членів кооперативу, а саме позачергові збори скликаються на вимогу: не менше третини його членів; спостережної ради; ревізійної комісії (ревізора); органу управління кооперативного об`єднання, членом якого він є. Закон передбачає, що позачергові загальні збори членів кооперативу повинні бути скликані протягом 20 днів з дня надходження такої вимоги. У разі незабезпечення правлінням (головою) кооперативу скликання позачергових загальних зборів вони можуть бути скликані особами, які вимагали їх скликання, протягом наступних 20 днів. Позивач не вказує які, саме загальні збори на його думку повинен скликати відповідач, чергові або позачергові, не зазначені підстави для їх скликання та не надав доказів того, що позивач звертався з такою вимогою до відповідача, та остання не виконала законну вимогу про скликання зборів або доказів того, що відповідач іншим чином порушує право позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed