Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом та просить заборонити відповідачу користуватись без її згоди належним на праві спільної часткової власності автомобілем марки Volkswagen Crafter 2EKE2, 2006 року випуску, білого кольору, д.н.з. [NUMBER], номер кузова [NUMBER] та визначити наступний порядок користування, зокрема за нею перший та третій тиждень кожного місяця, а за відповідачем другий та четвертий. В обґрунтування позову зазначила, що рішенням апеляційного суду Житомирської області від 18.06.2014 року визнано за нею та відповідачем право власності на ? частину автомобіля, однак вказаним автомобілем користується відповідач та перешкоджає їй користуватись цим майном. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що перебуває у неприязних відносинах з позивачкою і в зв'язку з чим неможливо встановити порядок користування автомобілем. Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Так, частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно частини 3 цієї статті усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно статті 183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 18.06.2014 року визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності на ? частину автомобіля марки Volkswagen Crafter 2EKE2, 2006 року випуску, білого кольору, д.н.з. [NUMBER], номер кузова [NUMBER](а. с. 14-15). Згідно статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Порядок користування спірним автомобілем, який просить встановити позивач, суперечить вищевказаним нормам матеріального права та порушує права сторін, оскільки кожна із сторін не вправі користуватися в певні періоди часу в цілому всім автомобілем - з огляду на те, що автомобіль є неподільною річчю, а судовим рішенням, яке набрало законної сили, спірний автомобіль залишено у спільній частковій власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Між тим, права позивача у такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як зазначено в позовній заяві, законом не передбачений, оскільки спірний автомобіль є неподільною річчю.

Outcome: dismissed