Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим що, 02 жовтня 2014 року близько 20 години 10 хвилин водій [PERSON], перебуваючи у стані алкогольного спяніння, керуючи автомобілем марки «Hyundai Sonat 2.0 І», реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись по автодорозі Київ-Ковель в напрямку с. Немішаєво Бородянського району Київської області, в районі 37 км. + 100 метрів автодороги (с. Мироцьке КИєво-Святошинського району Київської області» проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, не дотримався безпечної дистанції руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з маршрутним автобусом марки «Mercedes-Benz 312D», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався попереду нього в попутному напрямку. Під час зіткнення позивач перебувала зліва на задньому сидінні маршрутного автобусу. 14 травня 2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області по справі 369/3523/15-к було винесено вирок, яким відповідача визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України, і призначеному йому покарання у виді обмеження волі строк два роки з позбавленням права керування транспортним засобом строк на три роки. 03 вересня 2015 року вирок в не скасованій частині вступив у законну силу. Внаслідок чинення вказаного злочину позивача зазнала тілесних ушкоджень та сильного душевного хвилювання. Для відновлення працездатності, позивач купувала ліки на суму 1960,25 грн., зверталась за консультацією до невропатолога [PERSON], понісши витрати в сумі 320,00 грн. Внаслідок вчинення злочину, позивач отримала забійну рану лівої лобно-тімяно-скроневої ділянки було накладено 15 швів, у звязку з чим з голови позивача було видалено значну частину волосся. Через що позивач була вимушена придбати перуку вартістю 820 грн. Крім того, було пошкоджено верхній одяг, а саме пальто, вартість нового аналогічного жіночого пальто яке було придбане позивачем становить 3200 грн. Таким чином, відповідач заподіяв позивачу майнову шкоду у вигляді матеріальних збитків на суму 6\~300,25 грн. Виходячи з характеру та обсягу душевних страждань. яких зазнала позивач, з урахуванням інших обставин (небажання відповідача у добровільному порядку відшкодувати завдану шкоду, тощо) розмір завданої моральної шкоди позивач оцінила в сумі 60\~000,00 грн. Тому позивач просила стягнути з відповідача 6\~300,25 грн. відшкодування майнової шкоди та 60\~000,00 грн. відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримали та просили позов задоволити, Представник відповідача [PERSON] вимоги позову визнала частково. Треті особи ПП «Сталкер», ПАТ «УСК «Гарант-Авто» про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Причин неявки суду не повідомлено. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до частково задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 02 жовтня 2014 року близько 20 години 10 хвилин водій [PERSON], перебуваючи у стані алкогольного спяніння, керуючи автомобілем марки «Hyundai Sonat 2.0 І», реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись по автодорозі Київ-Ковель в напрямку с. Немішаєво Бородянського району Київської області, в районі 37 км. + 100 метрів автодороги (с. Мироцьке КИєво-Святошинського району Київської області» проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, не дотримався безпечної дистанції руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з маршрутним автобусом марки «Mercedes-Benz 312D», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався попереду нього в попутному напрямку. В результаті даного ДТП, позивачу [PERSON] були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: струсу головного мозку, забійну рану лівої лобно-тімяно-скроневої ділянки, що підтверджується Висновком експерта № 21/Д від 14 лютого 2015 року. 14 травня 2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області по справі 369/3523/15-к було винесено вирок, яким відповідача визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України, і призначеному йому покарання у виді обмеження волі строк два роки з позбавленням права керування транспортним засобом строк на три роки. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 03 вересня 2015 року, вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області в частині призначеного [PERSON] покарання без змін. Відповідно до положень ст.61 ч.4 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, є обов'язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, тому суд, з урахуванням того, що моральна шкода, пов'язана з неправомірними діями особи, яка її завдала, вважає доказаним факт заподіяння відповідачем моральної шкоди. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Стаття 1166 ЦК України визначає що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Положеннями ст. 1167 ЦК України передбачено що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Судом встановлено, що за період лікування позивачем витрачено на придбання ліків 1960,25 грн. та проходження необхідних медичних обстежень грошові кошти в розмірі 320 грн., що підтверджено наданими позивачем оригіналами чеків. Як вбачається з наданих медичних документів та чеків, всі вказані витрати, призведені позивачем, здійсненні в період лікування, ліки придбані ті, що включені до переліку призначених. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що позивачу, як потерпілому по кримінальному провадженні, було заподіяно матеріальну шкоду діями відповідача по справі, який вчинив кримінальне правопорушення, внаслідок якого позивачем здійснено витрати в розмірі 2\~280,25 грн., що складається з витрат на лікарські засоби в розмірі 1960,25 грн. та витрат за консультацію лікаря в розмірі 320 грн. У вимогах позивача щодо відшкодування витрат на перуку та нове пальто, суд відмовляє як в таких, що належним чином не обґрунтовані, та відповідно не доведено причинно-наслідковий зв'язок між заподіянням шкоди позивачу та придбанням даних речей. Що стосується відшкодування моральної шкоди, то враховуючи характер і тривалість страждань позивача та виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, а також роз'ясненнях, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, суд вважає, що розмір моральної шкоди в сумі 20\~000,00 грн. буде достатнім для відновлення немайнових втрат позивача [PERSON] Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову. Відповідно ст. 88 ЦПК України, судові витрати що стосуються майнових та немайнових вимог, суд стягує з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, ст.ст.22, 23, 1166, 1167, 1177, 1195 ЦК України, керуючи ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214-215 ЦПК України, -

Outcome: partial