Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення гаражу та просив винести рішення, яким усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 0,0410 га, кадастровий номер 0510136600:02:053:0028, цільовим призначенням для комерційного використання, розташованої за адресою: м. Вінниця, вул. Гоголя, 3, шляхом знесення самовільно встановленого [PERSON] гаражу за рахунок відповідача, оскільки є власником спірної земельної ділянки. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 грудня 2018 року було залучено до участі у справі виконавчий комітет Вінницької міської ради як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору; витребувано від Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області матеріали перевірки заяви [PERSON]щодо погроз з боку [PERSON] (2018 рік). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 січня 2019 року було залучено до участі у справі\~Вінницьку міську\~раду як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, виключивши зі складу третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, виконавчий комітет Вінницької міської\~ради. Ухвалою Вінницького\~міського суду\~Вінницької області\~від 13\~лютого 2019\~року було\~витребувано від\~Вінницької міської\~ради належним чином засвідчену копію рішення 7 сесії 5 скликання № 597 від 10 листопада 2006 року. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 березня 2019 року було зупинено провадження у справі до вирішення питання про відвід головуючого судді Дернової В.В. у порядку, передбаченому ст. 40 ЦПК України. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 березня 2019 року було відмовлено у задоволенні заяви про відвід судді Дернової В.В. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25 березня 2019 року було поновлено провадження у справі. Заява відповідача [PERSON] про допит свідка (а.с.124) була подана 04.03.2019 року - після закриття підготовчого провадження, тобто не у встановлений строк, неможливість її вчасного подання відповідачем не була обґрунтована, тому даний доказ в силу вимог ч. 8 ст. 83 ЦПК України до розгляду судом не приймався. У судових засіданнях представники позивача адвокат [PERSON], адвокат [PERSON] та представник за довіреністю [PERSON] (була допущена до участі у справі до 1 січня 2019 року, однак на момент розгляду справи по суті строк дії довіреності закінчився) позовні вимоги підтримували повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON]І у судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні, зокрема, з підстав, викладених у відзиві від 10.10.2018 року (а.с.\~39-40) та у відзиві від 25.11.2018 року (а.с.57-58), а також зазначив про відсутність предмету спору, оскільки найближчим часом він здійснить перенесення тимчасового металевого гаражу. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Вінницької міської ради [PERSON] при вирішенні справи поклався на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази у їх сукупності, давши їм належну правову оцінку, суд доходить до такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11.01.2018 року, укладеного між ним та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 6, є власником земельної ділянки площею 0,0410 га, кадастровий номер 0510136600:02:053:0028, цільове призначення - для комерційного використання, розташованої за адресою: Вінницька область, місто Вінниця, вулиця Гоголя, 3 (а.с. 5-6). Раніше вказана земельна ділянка належала [PERSON] на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку бланк серії ЯБ № 724242, виданого Вінницьким міським управлінням земельних ресурсів 08 лютого 2007 року, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21 грудня 2006 року, за реєстром № 3795, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010700100120 (а.с. 94-100). Однак, як вбачається з п. 1.2 Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11.01.2018 року, схеми земельної ділянки, кадастрового плану земельної ділянки (а.с. 5-7, 12, 13 - зворотній бік, 97), на спірній земельній ділянці розташовані тимчасові забудови металеві гаражі М 0,0017 га та М 0,0023 га, однин з яких належить відповідачеві [PERSON], що не заперечувалося ним у судовому засіданні, тому в силу вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України дана обставина не підлягає доказуванню. Договір оренди відповідної частини земельної ділянки між сторонами не укладався, сервітут не встановлювався. Відповідно до ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно зі ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, існують законні підстави для усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 0,0410 га, кадастровий номер 0510136600:02:053:0028, цільове призначення - для комерційного використання, розташованою за адресою: Вінницька область, місто Вінниця, вулиця Гоголя, 3, шляхом знесення [PERSON] тимчасового металевого гаражу за його рахунок. Проте, як вбачається з рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 27.05.1999 року № 613 «Про надання дозволу громадянам на тимчасове встановлення металевих гаражів», яким було надано дозвіл на тимчасове встановлення металевого гаражу судді обласного суду Дудікову Володимиру Івановичу в районі житлового будинку 3-А по вул. Пирогова (а.с. 13), та рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 11.04.2019 року № 928 «Про надання дозволу на перенесення гаражного боксу», яким було надано дозвіл на перенесення тимчасового металевого гаражного боксу для зберігання автомобіля судді апеляційного суду Вінницької області у відставці [PERSON] в районі багатоквартирного житлового будинку по вул. Пирогова, 3а (проживає [INFO]), якому був наданий дозвіл на встановлення тимчасового металевого гаража в районі житлового будинку 3а по вул. Пирогова, згідно з рішенням виконкому міської ради від 27.05.1999 року № 613, відсутні підстави стверджувати, що тимчасовий металевий гараж відповідачем [PERSON] було встановлено самочинно (самовільно), а тому позов підлягає частковому задоволенню. Разом з тим, на момент розгляду справи судом неможливо констатувати і відсутність спору між сторонами, про що було зазначено відповідачем [PERSON] у судовому засіданні, оскільки станом на 18.04.2019 року належний відповідачеві [PERSON] тимчасовий металевий гараж розташований на спірній земельній ділянці, а у судовому засіданні відповідач наполягав на незаконності рішення Вінницької міської ради від 10.11.2006 року № 597 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною цільового використання для комерційних потреб (розміщення торгово-офісного комплексу) громадянам [PERSON], [PERSON], [PERSON] та продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення гр. [PERSON]Б.» (а.с. 126-128). При цьому,\~ враховуючи\~наявність рішення\~виконавчого комітету\~Вінницької міської\~ради від\~11.04.2019\~року №\~928\~«Про надання\~дозволу на\~перенесення гаражного\~боксу»,\~суд вважає\~за можливе\~та необхідне\~відповідно до\~п.\~2\~ч.\~7\~ст.\~265\~ЦПК України\~відстрочити виконання\~судового рішення до 01 червня 2019 року. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 352,40 грн. судового збору, тобто пропорційно задоволеним позовним вимогам. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial