Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 19000,00 грн. та судових витрат по справі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у період з травня по жовтень 2018 року позивач [PERSON] , в інтересах свого сина, [PERSON] , в рахунок сплати аліментів [PERSON] перерахував на користь відповідача грошові кошти на загальну суму 19000,00 гривень. Вказана сума грошових коштів не зараховується державним виконавцем в рахунок сплати аліментів з посиланням на те, що грошові кошти перераховувались із грошового рахунку [PERSON] , в той час як стороною виконавчого провадження є боржник [PERSON] . Відповідач відмовляється написати державному виконавцю заяву про зарахування вказаних коштів в рахунок сплати аліментів та має на меті повторно отримати суму аліментів за період з травня по жовтень 2018 року. [PERSON] позбавлений можливості оскаржувати дії державного виконавця у зв`язку з тим, що грошові перерахування здійснювалися з картки [PERSON] , який, в свою чергу, позбавлений можливості оскаржувати дії державного виконавця у зв`язку з тим, що він не є стороною виконавчого провадження. Позивач зазначає, що єдиним на теперішній час способом захистом порушеного права є звернення до суду із даним позовом. Ухвалою від 03.06.2019 року відкрито провадження у справі. Ухвалою від 21.06.2019 року залучено у якості третьої особи [PERSON] 20.06.2019 року відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його необґрунтованість. Ухвалою від 29.08.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, наявні докази, заслухавши пояснення учасників справи, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі, з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються наступними нормами права. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 2 ст. 1212 ЦК України, положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 3 ст. 1212 ЦК України, положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. \~ \~ \~ \~Вищенаведені норми права, зокрема, ч. 1 ст. 1212 ЦК України, зобов`язує особу, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), повернути потерпілому це майно. \~ \~ \~ \~Водночас, ст. 1215 ЦК України, встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. \~ \~ \~ \~Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (ч. 1 ст. 1215 ЦК України). \~ \~ \~ \~Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. \~ \~ \~ \~Вказаний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 02.07.2014 р., ухваленій у справі № 6-91цс14. \~ \~ \~ \~У відповідності до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі № 6-151 цс-13, від 22.01.2014 року, згідно ст. 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат, встановлених п.1 ч.1 вказаної статті, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела таку виплату, та факту недобросовісності набувача коштів. \~ \~ \~ \~Згідно довідки розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 01.11.2018 року №7 у період з 30.10.2013 року по жовтень 2018 року заборгованість по аліментах станом на 01.11.2018 року складає 210225,81 грн. \~ \~ \~ \~З матеріалів справи убачається, що у період з травня по жовтень 2018 року позивач [PERSON] , в інтересах свого сина, [PERSON] , в рахунок сплати аліментів [PERSON] перерахував на користь відповідача грошові кошти на загальну суму 19000,00 грн., а саме\~: 27.05.2018 року - 2000,00 грн. (цільове призначення - аліменти на утримання дитини, [PERSON] за травень 2018 року); 30.05.2018 року - 1500,00 грн. (цільове призначення - аліменти на утримання дитини, [PERSON] за червень 2018) року; 01.06.2018 року - 1000,00 грн. (цільове призначення - аліменти на утримання дитини, [PERSON] за червень 2018 року); 20.06.2018 року - 1000,00 грн. (цільове призначення - аліменти на утримання дитини, [PERSON] за червень 2018 року); 09.08.2018 року - 3500,00 грн. (цільове призначення - аліменти на утримання дитини, [PERSON] за липень 2018 року); 17.08.2018 року - 3500,00 грн. (цільове призначення - аліменти на утримання дитини, [PERSON] за серпень 2018 року); 05.09.2018 року - 3500,00 грн. (цільове призначення - аліменти на утримання дитини, [PERSON] за вересень 2018 року); 08.10.2018 року - 3500,00 грн (цільове призначення - аліменти на утримання дитини, [PERSON] за жовтень 2018 року). \~ \~ \~ \~Отже зазначені грошові кошти, набуті відповідачем у період з травня 2018 року по жовтень 2018 року перераховані з цільовим призначенням як аліменти. \~ \~ \~ \~Належних, достатніх та допустимих доказів того, що, утримання вказаних аліментів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату, та факту недобросовісності набувача коштів матеріали справи не містять, так як позивачем не надані. \~ \~ \~ \~Встановивши те, що грошові кошти, набуті відповідачем у загальному розмірі 19000 грн. 00 коп., є аліментами, виплата яких здійснена за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату, та з урахуванням факту недоведеності недобросовісності з приводу їх отримання з боку відповідача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення даного позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову відмовлено - судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на правову допомогу, позивачу не відшкодовуються. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: dismissed