Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей: внука [PERSON], [INFO] та онучки [PERSON], [INFO], вказавши що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.10.2017 року її донька [PERSON], [INFO], позбавлення батьківських прав щодо [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 500 грн. [PERSON], [INFO], позбавлений батьківських прав щодо [PERSON], [INFO] та стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 500 грн. Рішенням виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області від 10.11.2017 року за №1312, позивач визнана опікуном малолітніх [PERSON] та [PERSON] Оскільки вона отримує лише пенсію та іншого доходу не має, земельної ділянки не має, подібного господарства не веде, тому не в змозі самостійно забезпечити дітей всім необхідним. Крім того, діти постійно хворіють, в зв'язку з чим вона несе додаткові витрати на їх лікування та оздоровлення. Відповідачі кошти на утримання дітей надають, однак у недостатньому розмірі. Посилаючись на указані обставини, позивач просить позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні позивач пояснила, що мати дітей залишила їх, потім була позбавлено батьківських прав, знає, що діти живуть з бабусею, не провідує їх матеріально не допомагає, живе в своє задоволення, їсть що хоче, розважається, втретє вийшла заміж, знову вагітна, а діти які під опікою позбавлені можливості на достойне існування. ЇЇ пенсія і аліменти, що платять батьки недостатньо для утримання дітей. Кошти, що вона отримує з управління соціального захисту населення це, як їй пояснили - це її заробітна плати як опікуна, а не утримання дітей. В останнє судове засідання 15.06.2018 року позивач не з'явилась, до суду надала заяву з проханням справу розглянути у її відсутність, на підставі документів, що знаходяться в матеріалах справи. Відповідач [PERSON] не заперечував проти зміни розміру аліментів, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1 200, 00 грн. на сина [PERSON]., та просив стягувати аліменти з дня набрання рішенням законної сили оскільки він до цього часу сплачував аліменти за попереднім рішенням, тимчасово не працює та має матеріальні труднощі. Відповідач [PERSON] в останнє судове засідання 15.06.2018 року не з'явилась, раніше у судовому засідання заперечувала проти стягнення аліментів розмірі 1 200,00 на кожну дитину. 31.05.2018 року надала до суду відзив на позовну заяву, в які вказала, що на теперішній час вона вагітна, знаходиться на 18 неділі вагітності, не працює, доходів не має і оплачувати аліменти в більшому розмірі зможе не більше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, та й лише завдяки своєму чоловікові [PERSON], та як в неї самої такої можливості немає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.10.2017 року відповідач [PERSON], [INFO] позбавлена батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO] позбавлена батьківських праві відносно сина [PERSON], [INFO], та з [PERSON],[INFO] стягнуто аліменти в розмірі по 500,00 на кожну дитину, а з [PERSON],[INFO], стягнуто аліменти в розмірі 500, 00 грн. на утримання сина (а.с.12-13) Згідно свідоцтва про народження виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області серії [NUMBER] на [PERSON], [INFO], батьком вказаний [PERSON], матір'ю [PERSON] (а.с.14) Згідно свідоцтва про народження виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області серії [NUMBER] на [PERSON], [INFO], матір'ю вказана [PERSON] Батько зазначений відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (а.с.17) Рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської Ради від 10.11.2017 року №1312 та №1310 позивач [PERSON] призначена опікуном над внуком [PERSON], [INFO] та онукою [PERSON], [INFO] (а.с. 16,19) Згідно з рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.07.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с.27-28) 29.09.2012 року відповідач [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 29.09.2012 року, актовий запис № 504. (а.с.29), який розірвано в 2013 році, дітей не було. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів , доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення . Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, за змістом норми ст. 192 СК України особа, яка отримує аліменти може звернутися з позовом про збільшення розміру аліментів у випадку, якщо погіршилося її матеріальне становище або стан її здоров'я, або поліпшилося матеріальне або сімейне становище платника аліментів, а також стан його здоров'я. Вказані обставини мають виникнути після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів. Враховуючи зміст ст. ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду і пов'язує таку заміну із способом їх присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Як з'ясовано, розмір аліментів, які стягуються з відповідачів на утримання дітей на користь позивача визначено судом у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 грн. на кожну дитину. Позивач на прохання суду надати довідки про отримання грошової допомоги з Управління соціального захисту населення на онуків, що знаходяться під її опікою відмовилась. Законом України «Про Державний бюджет на 2018 рік» встановлено такі стандарти прожиткового мінімуму для основних соціальних і демографічних груп населення: Допомога на дітей опікунам та піклувальникам. Відповідно до закону, діти, які внаслідок смерті батьків, позбавлення їх батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування та отримали статус дитини-сироти, дитини, позбавленої батьківського піклування, мають право на державну допомогу. Грошова допомога призначається і виплачується офіційним опікунам або піклувальникам дитини. Сума допомоги з опіки та піклування у 2018 році становить 2 прожиткових мінімуми: для дітей до 6 років: з 01.01.18 - 2984 грн., з 01.05.18 - 3118 грн., з 01.12.18 - 3252 грн.; для дітей 6-18 років: з 01.01.18 - 3720 грн., з 01.05.18 - 3888 грн., з 01.12.18 - 4054 грн. в разі при отримання на дитину пенсії, аліментів, стипендії, державної допомоги, розмір виплат на дитину, над якою встановлено опіку чи піклування, визначається як різниця між двома ПМ та розміром призначених пенсії, аліментів, стипендії, державної допомоги. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» визначено, що у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2018 року - 1492 гривень, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідач [PERSON] надала суду довідку, що наданий час вона вагітна, та несе з цього приводу затрати, наданий час ніде не працює. Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем не надано доказів про зміни у матеріальному чи сімейному стані сторін, які б впливали на розмір аліментів після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів з відповідачів. Жоден нормативний акт, в тому числі й ст. 182 СК України, і Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» не передбачають, що зміна законодавства, яке регламентує визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину, зокрема збільшення цього розміру, є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень або для звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. Натомість виходячи з сукупності приписів ст.ст. 2, 18, 22, 71 Закону України «Про виконавче провадження», збільшення на законодавчому рівні мінімального розміру аліментів на одну дитину є підставою для визначення державним виконавцем розміру аліментів з урахуванням цього збільшення з моменту набрання чинності таким нормативним актом та винесення відповідної постанови роботодавцеві боржника, якщо аліменти з нього стягуються за місцем роботи. Збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для нового рішення про збільшення розміру аліментів, оскільки цей розмір встановлюється законом, а не судовим рішенням. І в даному випадку, навіть якщо у рішенні суду при визначенні розміру аліментів є посилання на їх мінімальну межу, це не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів. Нове судове рішення у даному випадку - не потрібно. Фактично, у разі примусового виконання рішення про стягнення аліментів, збільшення мінімального розміру є підставою для автоматичного визначення державним виконавцем розміру аліментів з урахуванням цього збільшення з моменту набрання чинності Законом, тобто, з 8 липня 2017 року та винесення відповідної постанови держвиконавця. Таке збільшення має відбуватись в автоматичному порядку, без жодних звернень стягувача аліментів. Посилання позивача на те, що відповідно до ст. 192 СК України збільшення на законодавчому рівні мінімального розміру аліментів на одну дитину є підставою для ухвалення рішення про збільшення стягнутих з відповідачів на її користь аліментів на утримання онуків суперечить цій статті. Отже, враховуючи всі обставини справи, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази, а саме визнання позову відповідачем [PERSON] в сумі 1200грн., та часткове визнання позову [PERSON] в розмірі 50% від прожиткового мінімуму, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, та стягує: з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], щомісяця в розмірі 1 200,00 грн. З відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON] та доньки [PERSON] в розмірі 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, а позов задоволено частково, то судовий збір стягується в рівних частках з відповідачів [PERSON], [INFO] у розмірі 352,20 грн. та [PERSON], [INFO] у розмірі 352,20 грн.

Outcome: partial