Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання за ним в порядку спадкування за заповітом права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON]. Свої позовні вимоги, мотивує тим, що17.08.2009 року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть виданим [PERSON] сільською радою 17.08.2009р. серія 1-СГ № 187817. 15 серпня 2009 року [PERSON] склала в користь Позивача заповіт, який посвідчено секретарем виконкому [PERSON] сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 33. Зі змісту даного заповіту вбачається, що все майно [PERSON] заповіла [PERSON]. Даний заповіт не було змінено та скасовано. [PERSON] в Рава-Руській державній нотаріальній конторі отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на середню земельну частку пай. До дати смерті [PERSON] [PERSON] сільською радою 14.11.1997 року було прийнято рішення № 2 «Приватизацію земельних ділянок». Згідно даного рішення [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в с. Луг площею 0,68 га. [PERSON] розпочала виготовлення технічної документації щодо оформлення державного акту на право власності на землю. Однак за життя остання через бюрократичні процедури державного акту не отримала не здійснила державної реєстрації свого речового права на згадане вище нерухоме майно. Дані земельні ділянки з дати смерті [PERSON] перебувають у користуванні Позивача. Позивач звернувся до нотаріальної контори про оформлення спадщини на спірні ділянки, однак йому було відмовлено про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позивач звертався до [PERSON] сільської ради де йому було відмовлено в продовженні процесу приватизації. У зв»язку з викладеним вище, Позивач не має можливості у встановленому порядку у нотаріальній конторі оформити своє право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті [PERSON] Саме через цю обставину останній змушений звернутися за захистом своїх прав до суду. Позивач в судове засідання не прибув, однак подав заяву, просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представники відповідача в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Однак, [PERSON] сільською радою надіслано до суду лист про відсутність заперечень проти позовних вимог позивача та розгляд справи у відсутності їх представника. Представник третьої особи в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи був належно повідомлений. Однак, Рава-Руською державною нотаріальною конторою надіслано до суду лист про відсутність заперечень проти позовних вимог позивача та розгляд справи у відсутності їх представника. Відповідно до ст.. 197 ЦПК України, фіксація судового засідання за допомогою технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] належить задоволити, з наступних підстав. 17.08.2009 року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть виданим [PERSON] сільською радою 17.08.2009р. серія 1-СГ № 187817. [PERSON] склав в Позивача користь заповіт від 15.08.2009 року, який зареєстровано в реєстрі за № 33. Зі змісту даного заповіту вбачається, що [PERSON] все майно заповіла Позивачу. Довідкою [PERSON] сільської ради від 18.04.2016р. № 861 стверджується, що даний заповіт з не змінено та не скасовано. В Рава-Руській ДНК Позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке посвідчено державним нотаріусом Рава-Руської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за номером № 354. До дати смерті [PERSON] [PERSON] сільською радою 14.11.1997 року було прийнято рішення № 2 «Приватизацію земельних ділянок». З даного рішення вбачається що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в с. Луг площею 0,68 га. Поясненнями позивача в позовній заяві стверджується наступне, що [PERSON] розпочала виготовлення технічної документації щодо оформлення державного акту на право власності на землю, однак за життя остання через бюрократичні процедури державного акту не отримала не здійснила державної реєстрації свого речового права на згадане вище нерухоме майно . Дані земельні ділянки з дати смерті [PERSON] перебувають у користуванні Позивача. Позивач звернувся до нотаріальної контори про оформлення спадщини на спірні ділянки, однак йому було відмовлено про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до ст. 121 Земельного кодексу України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Слід зазначити, що згідно рішення [PERSON] сільської ради від 14.11.1997 р. № 2 «Про приватизацію земельних ділянок» дану ділянку передано у приватну власність [PERSON] Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року №7 органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов»язані з реалізацією певних суб»єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб»єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно абз. 2 п. 1 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України установити, що рішення про передачу громадянам України, безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року « Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. У зв»язку з викладеним вище, позивач не має можливості у встановленому порядку у нотаріальній конторі оформити своє право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті [PERSON]. Саме через цю обставину Позивач змушений звернутися за захистом своїх прав до суду. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: approved