Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Зорівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Причиною цього стало те, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої залишився заповіт, де остання заповіла [PERSON] належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,0895 га, що знаходиться на території Зорівської сільської ради. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,0895 га, що розташована на території Зорівської сільської ради. Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняв в установленому законом порядку, подавши до Золотоніської райдержнотконотри заяву про прийняття спадщини. Отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку він на може, так як державний акт про право власності на вищевказану земельну ділянку втрачено. В нотаріальному порядку він не може вирішити дане питання, а тому змушений звертатися до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні позивач підтримав позов повністю та наполягав на його задоволенні, тобто на визнанні за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 3,0895 га, яка розташована на території Зорівської сільської ради Золотоніського району. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але направив до суду лист, в якому зазначено, що представник органу місцевого самоврядування - Зорівська сільська рада не заперечує проти задоволення позову та просить розглядати справу у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: ? - з даних свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконкомом Зорівської сільської ради, вбачається, що [PERSON] померла [INFO], про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 11; ? з даних заповіту, складеного 09.07.2010 року та посвідченого секретарем Зорівської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за № 29, вбачається, що [PERSON] заповіла [PERSON] належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,0895 га, що розташована в адмінмежах Зорівської сільської ради; ? - згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 869/03-12 від 19.03.2014 року, виданого управлінням Держземагентства у Золотоніському районі Черкаської області, вбачається, що згідно земельно-облікових даних за гр. [PERSON] на території Зорівської сільської ради, Золотоніського р-ну, рахується земельна ділянка площею 3,0895 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та її нормативно-грошова оцінка становить 105 505,74 грн.; ? - з даних повідомлення Золотоніської районної державної нотаріальної контори від 09.04.2014 № 373/01-16 року, вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку після померлої [INFO] [PERSON], оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа, а саме державного акта на право приватної власності на землю. Відповідно до ст. 125, 126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом та виникає з моменту державної реєстрації державного акту про право власності на земельну ділянку власником. Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення, зважаючи на те, що спадкодавець [PERSON] на момент смерті фактично була власником земельної ділянки. Суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, враховуючи, що в судовому засіданні позивач довів, що спадкодавець фактично була власником, але не зареєструвала своє право відповідно до вимог законодавства. В такому випадку у суду маються підстави для задоволення позову, а саме визнання права власності на спадкове майно за спадкоємцем.

Outcome: approved