Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейні стосунки у них не склались, вони проживають окремо, сімейних стосунків не підтримують, їх шлюб носить формальний характер, тому вважає його збереження таким, що буде суперечити її інтересам. Вказує, що у сторін є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , позивач на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує щомісячну допомогу від держави у розмірі 860,00 грн. Батько дитини кошти на утримання сина надає нерегулярно. З врахуванням наведеного просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 29 листопада 2019 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Відповідачем 13 січня 2020 року подано відзив на позовну заяву. Згідно відзиву щодо задоволення позовних вимог в частині розірвання шлюбу відповідач не заперечує. Заявлені позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів визнає частково - в розмірі 1500 гривень щомісячно. При цьому, просить суд врахувати наступні обставини: на даний час відповідач тимчасово перебуваю за кордоном, однак він працює не на офіційній роботі, яка б передбачала постійний, стабільний дохід, а виконує окремі замовлення по внутрішньому ремонту приміщень та має невисокий, нерегулярний заробіток; значну частину зароблених коштів відповідач змушений щомісячно витрачати на оренду житла, харчування та проживання в іноземній країні, а враховуючи тимчасовий характер його роботи, сума аліментів в розмірі 5000 гривень є неспіврозмірною сумі отримуваних ним доходів, середньомісячний розмір яких становить не більше 6000 гривень; при найменшій можливості (отриманні доходів) відповідач періодично передавав кошти позивачу на їхнє з сином утримання в Україні; три роки тому [PERSON] отримав травму ключиці лівої руки, переніс операцію по встановленню штучного імпланта, а тому не може виконувати важку фізичну роботу та заробляти значні кошти; у зв`язку з незадовільним станом здоров`я та можливістю виконувати лише тимчасову, просту, некваліфіковану роботу, відповідач має намір навесні 2020 року повернутись на постійне місце проживання в Україну; позивачем по справі не надано жодного документального доказу щодо потреби у «необхідних витратах для розумового, духовного, морального і соціального розвитку» їхнього двохрічного сина; згідно з поданими позивачем документальними доказами, [PERSON] постійно проживає в квартирі разом зі своїми батьками, а тому не несе жодних додаткових витрат на оренду житла, оплату комунальних послуг тощо; відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з розрахунку на один місяць з 1 січня 2020 року становить 1779 гривень. 10 лютого 2020 року позивачем подано заперечення на відзив на позовну заяву, у якій позивач вважає, що твердження відповідача, що він отримує у Великобританії нерегулярний дохід, а тому може сплачувати лише 1500 гривень на місяць, не слід брати до уваги оскільки мінімальний розмір оплати праці у Великобританії становить 7,25 Ј за годину для повнолітніх осіб, що є загальнодоступною інформацією в мережі інтернет. Відповідно по офіційно встановленого НБУ курсу гривні до фунту стерлінгів мінімальна оплата 7,25 Ј відповідає 234,68 гривням за годину. Позивач просить призначити їй розмір аліментів в сумі 5000 гривень на місяць. Тобто для того, щоб виплатити своєму сину саме той розмір аліментів, який просить позивач, відповідачу умовно достатньо попрацювати лише 21 годину на місяць. При стандартній тривалості робочого тижня 40 годин, 21 година на місяць становить менше як сьому частину робочого часу на місяць. Враховуючи те, що у відповідача немає інших утриманців, така частка від мінімального заробітку у Великобританії є дуже незначною, крім того, він неодноразово висилав позивачу з Великобританії по 200 фунтів стерлінгів на місяць на утримання дитини, що становить по вищенаведеному курсу НБУ 6474 грн. Дані виплати припинились після виникнення між ними конфліктної ситуації та прийняття [PERSON] рішення про розлучення. Отже, у відповідача є матеріальна можливість виплачувати аліменти у розмірі більшому ніж той, який просить стягнути позивач. Також, позивач у своїх запереченнях на відзив вказує на те, що стан здоров`я відповідача є цілком нормальний для тридцяти одно річного чоловіка. Отриманий ним, більш як три роки тому, під час заняття гірськолижним спортом закритий фрагментарний перелом лівої ключиці, жодним чином не впливає на працездатність відповідача на даний час. Будь-яких інших документів про причини неповної непрацездатності відповідача не долучено. Крім того, до подання позивачем заяви про стягнення аліментів так званий «незадовільний» стан здоров`я відповідача не завадив йому виплачувати пайову участь у будівництві квартири в Житлово-будівельному кооперативі «Петриків-Житлобуд», а також придбати та ввезти на митну територію України два автомобілі. Загальновідомим є той факт, що для нормального життя, росту та розвитку дитини потрібне повноцінне харчування, одяг, взуття, засоби догляду, іграшки, медикаменти, тощо. До матеріалів справи позивачем долучено довідку з Дитячої комунальної лікарні № 1 щодо наявності у сина діагнозу: атопічний дерматит. З приводу даного діагнозу дитина перебуває на «Д» обліку у дерматолога. Даний діагноз передбачає перебування дитини (та матері в період грудного годування) на спеціалізованій безглютеновій та гіпоалергенній дієті. Також, вимагається регулярне придбання спеціалізованих гіпоалергенних засобів по догляду за шкірою, гіпоалегренних підгузків, дитячих сумішей і т.д. По ціні така продукція є значно дорожчою ніж звичайні аналоги товарів для дітей. Лікування для Нікіти також є дуже проблематичний, через дерматит та алергічні реакції більшість звичайних ліків йому протипоказані. Так, дійсно, значною мірою на даний час позивач може утримати себе та дитину лише завдяки допомозі своїх батьків, однак, це не знімає з відповідача встановленого законом та нормами моралі обов`язку утримувати свою дитину. З врахуванням вищенаведеного, позивач просить відхилити доводи відповідача, які викладені у відзиві на позовну заяву як безпідставні та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги та заперечення на відзив на позовну заяву підтримали. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Бузд Т.В. в судовому засіданні підтримав відзив на позовну заяву. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 16 липня 2016 року сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис №1097 Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 11 травня 2018 року Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 27.12.2018 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] одержує допомогу при народженні дитини [PERSON] , [INFO] , з 01.05.2018 року по 31.05.2021 року в розмірі 860,00 грн., щомісячно та інших видів допомоги не отримує, що підтверджується довідкою Управління соціальної політики Тернопільської міської ради № 6071 від 06.11.2019 року. Згідно довідки № 205, яка видана 08.11.2019 року Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Білецька, 3», за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [INFO] , знаходиться на «Д» обліку в дерматогола з діагнозом атопічний дерматит, рекомендовано гіпоалергенна дієта, що підтверджується Довідкою Дитячої комунальної лікарні №1. Відповідно до виписки № 452 Центральної районної лікарні Надвірнянського району, [PERSON] , [INFO] , 21 січня 2017 року проведено операцію № 34 МОС лівої ключиці пластиною LSP та гвинтами. Судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, їх шлюб носить формальний характер, тому його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. При таких обставинах, враховуючи визнання відповідачем позову в цій частині, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно із ч.ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю позивачем [PERSON] та знаходиться на її утриманні, позивач отримує державну допомогу в сумі 860 грн. В судовому засіданні представник відповідача, частково заперечуючи проти позову, вказав, що відповідач може сплачувати аліменти у розмірі не більше 1500 грн., оскільки він не працює та не має доходу, має незадовільний стан здоров`я. Поряд з тим, суд оцінює критично доводи відповідача щодо його стану здоров`я, що впливає на його працездатність, оскільки відповідачем не надано таких доказів, а додана відповідачем виписка з медичної карти стосується лікування внаслідок травми, отриманої 2017 році та не підтверджує стан здоров`я станом на час розгляду справи. Також, відповідачем не подано доказів про те, що відповідач надає дитині матеріальну допомогу, що має регулярний характер та забезпечує необхідними засобами до існування малолітньої дитини. Встановлено, що відповідач не працює офіційно та має нерегулярний дохід. Однак доказів того, що відповідач не працює з поважних причин та про наявність обставин, з яких він не може сплачувати аліменти на утримання дитини, зокрема, щодо стану здоров`я та наявності на утриманні інших непрацездатних членів сім`ї, ним подано не було, а судом не здобуто. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконує свій обов`язок по утриманню неповнолітньої дитини, не надає їй регулярної матеріальної допомоги без поважних на те причин, хоча є працездатним. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з вимогами ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує вік та потреби дитини, а також стан здоров`я неповнолітнього. При вирішенні справи суд також враховує майновий стан відповідача, який є працездатним, відсутнє підтвердження про незадовільний стан його здоров`я та перебування на його утриманні інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що відповідачем позовні вимоги визнано частково, а саме - в частині стягнення аліментів в розмірі 1500 гривень щомісячно, матеріальне становище відповідача та дитини, а також наявність інших обставин, які б зумовлювали необхідність призначення аліментів у більшому розмірі, зокрема, - 5000 гривень щомісячно, як це зазначено у позовних вимог, тому суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі 2200 (дві тисячі двісті) гривень 00 коп., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 листопада 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, відмовивши у задоволенні решти позовних вимог. При цьому, визначений судом розмір аліментів у розмірі 2200 грн. є вищим, ніж мінімальний розмір визначений Законом та перевищує мінімальний рекомендований розмір аліментів на дитину, та забезпечить дитині нормальний розвиток. Менший розмір аліментів є недостатнім для належного виховання та утримання неповнолітньої дитини. При цьому, відповідач не надав жодних доказів, які б підтверджували відсутність у нього можливості сплачувати аліменти в зазначеному розмірі, а необхідність стягнення аліментів у більшому розмірі позивачем не доведено. В силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Окрім того, на підставі 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу.

Outcome: partial