overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований у Дашавській селищній раді, Стрийського району, Львівської області, актовий запис № 46. В обґрунтування позовної заяви покладається на те, що 21.11.1987 року вона уклала шлюб з відповідачем. Поступово їхнє сімейне життя почалось погіршуватись. Фактичні шлюбні відносини між ними припинились понад три роки тому. Вважає, що їхня сім'я розпалась, шлюб носить формальний характер, а тому вона змушена була звернутись до суду із даним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, однак в матеріалах справи наявна заява в якій остання просить справу розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду справи. Перевіривши матеріали справи та надавши оцінку зібраним доказам, суд вважає, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. В судовому засіданні встановлено, що сторони 21.11.1987 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], видане Дашавською селищною радою Стрийського району, Львівської області, актовий запис № 46. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сім'я позивачки та відповідача фактично розпалася та існує тільки формально, оскільки вже три роки вони не підтримуюсь сімейних стосунків і не ведуть подружнього життя. Суд вважає, що в подальшому недоцільно надавати сторонам строк на примирення, оскільки не бачить можливості такого примирення між ними. Цей строк не змінить відношення позивача до шлюбу, її небажання відновлювати подружні стосунки з відповідачем. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою в якій просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який був зареєстрований 23.05.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області актовий запис №199. В обґрунтування позовної заяви покладається на те, що 23 травня 2009 року вони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів стану Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 199. Від даного шлюбу у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Їхнє спільне життя не склалось через відсутність з відповідачем взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. У них постійно виникають конфлікти, сварки, що негативно впливає на самопочуття позивачки та її доньки. Їхня сімя розпалась та існує тільки формально, а тому вона змушена була звернутись до суду із даним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, однак надіслала на адресу суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі. Що стосується позовних вимог, то такі підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи та оцінку зібраним доказам, вважає, що позов слід задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що сторони 23 травня 2009 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис №199, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ №112642. Від даного шлюбу у них народилась дочка [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії 1-СГ № 250713, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича, Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 441. Сімя позивача та відповідачки фактично розпалася та існує тільки формально. Суд вважає, що в подальшому недоцільно надавати сторонам строк на примирення, оскільки не бачить можливості такого примирення між ними. Цей строк не змінить відношення позивачки до шлюбу, її небажання відновлювати подружні стосунки з відповідачем. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін та інтересам їхньої дітини, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою в якій просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який був зареєстрований у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 208 від 31.05.2013 року. В обґрунтування позовної заяви покладається на те, що 31 травня 2013 року вони зареєстрували шлюб у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 208. Від даного шлюбу у них народився син: [PERSON], [INFO]. Їхнє спільне життя не склалось через те, що у неї з чоловіком різні характери, різні погляди на сімейні відносини, відсутнє взаєморозуміння, у звязку з чим між ними виникали непорозуміння, скандали. Їхня сімя розпалась та існує тільки формально, а тому вона остаточно вирішила розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи та оцінку зібраним доказам, вважає, що позов слід задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що сторони 31 травня 2013 року зареєстрували шлюб у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 208, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ № 207834 від 31 травня 2013. Від цього шлюбу у них народився син: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-СГ № 400332, видане відділом держаної реєстрації актів цивільного стану по місті Стрию Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області від 08 січня 2014 року, актовий запис № 03. Сімя позивачки та відповідача фактично розпалася та існує тільки формально, оскільки між ними часто виникають постійні непорозуміння, сварки, які переростають у скандали та все це негативно впливає на здоровя та психіку. Суд вважає, що в подальшому недоцільно надавати сторонам строк на примирення, оскільки не бачить можливості такого примирення між ними. Цей строк не змінить відношення позивачки до шлюбу, її небажання відновлювати подружні стосунки з відповідачем. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін та інтересам їхніх дітей, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на її утримання на час її навчання до 30 червня 2017 року в розмірі 600, 00 гривень щомісячно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач по справі є її батьком, який сплачував аліменти на її утримання до досягнення нею повноліття. [INFO] їй виповнилось 18 років і стягнення аліментів по виконавчому листу припинилось. Залишилась велика сума заборгованості по невиплачених аліментах. На даний час вона продовжує навчатись в Стрийському вищому художньому професійному училищі на денній формі навчання і не перебуває на держаному забезпеченні. Батько має можливість утримувати її, оскільки є фізично здоровим, має постійне місце праці, хоча і не офіційне, однак ухиляється від такого обов'язку, а тому вона змушена була звернутись з даним позовом до суду. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та просила позов задоволити. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, на виклики суду не з'явився, причину неявки не повідомив, хоча належно про час та місце слухання справи був повідомлений, заперечення на позов не подав. А тому суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянув справу заочно за його відсутності на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи та надавши оцінку зібраним доказам, суд вважає, що позов слід задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження, серія [NUMBER], видане відділом РАЦС Стрийського районного управління юстиції, актовий запис № 8. Повнолітня [PERSON] є студенткою ДПТНЗ « Стрийського вищого художнього професійного училища», денної форми навчання, та не знаходиться на повному державному забезпеченні, що підтверджується довідкою № 199 від 15.06.2016 року. Закінчує навчання 30 червня 2017 року. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Отже, суд виходить з того, що повнолітня донька [PERSON] [INFO], продовжуючи навчання, потребує матеріальної допомоги, а відповідач [PERSON] в змозі її надавати, оскільки є фізично здоровою та працездатною людиною, а тому позовні вимоги позивачки [PERSON] підлягають до задоволення. Таким чином, суд вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] [INFO]., яка продовжує навчання, у розмірі 600 (шістсот ) гривень щомісячно, починаючи стягувати з 04.07.2016 року і до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить продовжити шестимісячний строк для прийняття спадщини, оскільки такий строк вона пропустила із поважних причин. У судове засідання позивач не з»явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує із мотивів, викладених у позові, просить його задовольнити. Відповідач Сороцька сільська рада Теребовлянського району у судове засідання не з»явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора у судове заідання не з»явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду. Суд, дослідивши та проаналізувавши докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджуються свідоцтвом про смерть від 25 травня 2013 року серії [NUMBER]. День смерті [PERSON] є часом відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом [PERSON] пропустила шестимісячний строк для звернення до нотаріуса з поважних причин. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Судові витрати позивач просить залишити за нею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить продовжити шестимісячний строк для прийняття спадщини, оскільки такий строк вона пропустила із поважних причин. У судове засідання позивач не з»явилась, подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує із мотивів, викладених у позові, просить його задовольнити. Відповідач Микулинецька селищна рада Теребовлянського району у судове засідання не з»явилась, подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Суд, дослідивши та проаналізувавши докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджуються свідоцтвом про смерть від 21 лютого 2007 року серії [NUMBER]. День смерті [PERSON] є часом відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом [PERSON] пропустила шестимісячний строк для звернення до нотаріуса з поважних причин. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Судові витрати позивач просить залишити за нею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від доходу, але не менше 30% щомісячно до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що з вона з відповідачем перебуває у шлюбі, від якого мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач у добровільному порядку не надає, хоча є працездатним. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 18 вересня 1999 року перебувають у шлюбі. Цей факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом запису актів громадянського стану 18.09.1999 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Новоградволинського міського управління юстиції Житомирської області 09.10.2002 року, [PERSON] народився [INFO] року. Батьками є [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається із матеріалів позовної заяви [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181, ч.2 ст.182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, але мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та інші обставини, які мають істотне значення по справі. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі ? частини від всіх доходів відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з [PERSON] перебувала у шлюбі з 16.09.2006 року, від якого мають дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 01.10.2013 року шлюб між подружжям розірвано, дитина залишилася проживати разом із позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач здійснив матеріальну допомогу у розмірі 600 грн. за два місяці, в інших додаткових витратах на утримання дитини не приймає участі. В судове засідання позивач з'явилася, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позові. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 06.02.2005 року, який було розірвано рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 01.10.2013 року (а.с. 3). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції міста Харкова 25 лютого 2005 року, [PERSON] народився [INFO]. Батьками є [PERSON] та [PERSON]. Той факт, що [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] підтверджується довідкою, наданою КП «Жилкомсервіс» № 3418/700 від 06.12.2013 року. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181, ч.2 ст.182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, але мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення по справі. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) щомісячно, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 29.07.2011 року, від якого мають сина [PERSON], 2011 року народження, який перебуває на її утриманні. Також зазначає, що відповідач нерегулярно надає матеріальну допомогу на утримання дитини. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Зугреської міської ради міста Харцизька Донецької області 29.07.2011 року, актовий запис 62, [PERSON] та [PERSON] 29 липня 2011 року уклали шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Зугреської міської ради міста Харцизька Донецької області 03.01.2012 року, [PERSON] народився [INFO] року. Батьками є [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається із позовної заяви [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181, ч.2 ст.182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, але мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення по справі. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved