Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить ухвалити рішення, яким усунути перешкоди в здійсненні права користування та розпорядження майном [PERSON] , а саме квартирою [ADDRESS] , шляхом зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] . При цьому позивач посилається на те, що він є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] , будучи зареєстрованим за зазначеною адресою, більше трьох років у квартирі не проживає, особистих речей не утримує, будь-яких витрат по оплаті комунальних послуг не несе, що погіршує матеріальний стан позивача, оскільки комунальні платежі нараховуються згідно зареєстрованих осіб, а тому він вимушений звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження у порядку загального або спрощеного провадження. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2019 року провадження по справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, що передбачено ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки дана справа підпадає під ознаки малозначної справи. Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та, відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства, відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень та подання зустрічного позову. Будь-яких заяв від відповідача, відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства та зокрема ст.ст.178,187 ЦПК України, якими відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень та подання зустрічного позову,через канцелярію суду не надходило, тому суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позивач та його представник - [PERSON] , яка також є третьою особою по справі, у судове засідання не з`явились, повідомлялись, представник позивача [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, у зв`язку з чим, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, згідно Договору купівлі-продажу від 20 серпня 2010р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, р.№1888 та зареєстрованого 21 серпня 2010р. в Електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, позивач є власником квартири [ADDRESS] (номер витягу:27089515, номер запису:3266 в книзі:194доп-133). Згідно Свідоцтва про зміну імені, 10 вересня 2013р. позивач змінив прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (актовий запис №75 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції від 10 вересня 2013р.). Відповідно довідки ОСББ «Ексклюзив «Д» від 27 серпня 2019р. за вищезазначеною адресою також зареєстрований син третьої особи [PERSON] , яка є дружиною позивача, відповідач [PERSON] . Згідно Акту огляду квартири, за підписами сусідів позивача - [PERSON] та [PERSON] , який посвідчений належним чином печаткою та за підписом голови ОСББ «Ексклюзив «Д», в квартирі [ADDRESS] , відповідач [PERSON] на протязі декількох років не проживає, в господарському житті будинку участі не приймає. Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Нормами ч.1 ст. 317 та ч.1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України власник майна вправі вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відповідач, залишаючись зареєстрованим у квартирі, створює позивачу перешкоди у реалізації своїх прав, оскільки розрахунок платежів за комунальні послуги здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою осіб, у зв`язку з чим позивач вимушений сплачувати комунальні послуги за відповідача, що погіршує його матеріальний стан. При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованим та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved