Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом, в якому неодноразово уточняла позовні вимоги та відповідно до заяви про збільшення позовних вимог від 28.03.2017 року просить: визнати недійсною довіреність, видану [PERSON] на імя [PERSON] 01.10.2007 року, зареєстровану за №1530 та посвідчену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON]; визнати недійсним кредитний договір №11-1/697к-07 від 28 вересня 2007 року, укладений між відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» та [PERSON] із всіма додатковими угодами та додатками до нього; визнати недійсним договір іпотеки від 03 жовтня 2007 року, укладений між відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», та [PERSON], від імені якої діяла [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON]; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 19.12.2014 року, укладений між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №1199,1200; скасувати реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно [PERSON] на квартиру [ADDRESS] та вилучити із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис №8156756 від 19.12.2014 року; виселити [PERSON] із квартири [ADDRESS]; скасувати попередню реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ПАТ «Універсал Банк» на квартиру [ADDRESS] та вилучити із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис №8153091 від 19.12.2014 р.; скасувати свідоцтво про право власності від 30.01.2012 р., видане приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстроване в реєстрі за №64; витребувати у [PERSON] квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що кредитного договору №11-1/697к-07 від 28 вересня 2007 року із ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» не укладала та відповідно коштів по ньому не отримувала. Окрім цього, вказує, що у кредитному договорі та у всіх супутніх документах, повязаних з його укладенням, у графі «П.І.Б.» підпис виконано не нею, а іншою, на сьогоднішній день невстановленою особою. Також позивач зазначає, що не видавала та не підписувала довіреності від 01.10.2007 року, посвідченої приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу [PERSON], що зареєстрована в реєстрі №1530, якою уповноважено гр. [PERSON] представляти інтереси [PERSON] та вчиняти від її імені правочини, в тому числі укладати договори іпотеки та передавати належне нерухоме майно в іпотеку. Підпис на вказаній довіреності у графі, де зазначено її прізвище, імя та по батькові, виконано не нею, а іншою особою. Всупереч наведеного, внаслідок незаконних дій невстановлених осіб, які діяли начебто від імені [PERSON], у ПАТ «Універсал Банк» 28.09.2007 року було укладено кредитний договір №11-1/697к-07, а також з метою забезпечення виконання зобовязань по даному договору, було передано в іпотеку належне [PERSON] нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS], 22а у м.Львові. Станом на сьогоднішній день ПАТ «Універсал Банк» відчужено квартиру [ADDRESS] А.О. згідно договору купівлі-продажу від 19.12.2014 р. У зв`язку з тим, що позивач не видавала довіреності на право укладення договору іпотеки, вважає, що Банк набув право власності на квартиру неправомірно, а відтак і [PERSON] також набув право власності неправомірно, що є підставою для витребування майна в користь [PERSON] Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали пояснення, що відповідають змісту позовної заяви та заяви про збільшення позовних вимог, просять такий задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Універсал Банк» заперечив проти задоволення позову. В судовому засіданні надав пояснення про те, що кредитний договір та договір іпотеки підписані [PERSON], яка діяла на підставі довіреності [PERSON] від 01.10.2007 р., посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] Кошти за вказаним кредитним договором отримані довіреною особою, яка здійснювала часткове погашення кредиту, діючи від імені та в інтересах [PERSON] У зв`язку з простроченням платежів по поверненню кредитних коштів, Банк звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості. Заочним рішенням Сихівського районного суду м. Львова позов задоволений та на виконання рішення суду в процесі виконавчого провадження були проведені прилюдні торги з примусової реалізації предмета іпотеки квартири [ADDRESS]. Банком на прилюдних торгах придбана вказана квартира, а сплачені кошти скеровані державною виконавчою службою на часткове погашення заборгованості за кредитним договором. В подальшому ПАТ «Універсал Банк» продав зазначену квартиру [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 19.12.2014 року. Вважає, що відсутні підстави для задоволення позову. Окрім того, представником ПАТ «Універсал Банк» подана заява про застосування строків позовної давності. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечив. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що 19.12.2014 р. [PERSON] уклав з ПАТ «Універсал Банк» договір купівлі-продажу квартири та повністю сплатив Банку вартість придбаної квартири. Станом на момент укладення договору купівлі-продажу, нотаріусом перевірено відсутність в державному реєстрі будь-яких заборон та арештів щодо квартири. Вважає, що підстав для задоволення позову немає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила. Надала пояснення про те, що на законних підставах проживає у [INFO], в яку вселилась, як дружина законного власника квартири, жодних порушень при реєстрації її місця проживання не було. Вважає, що відсутні підстави для задоволення позову. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась. Від представника [PERSON] [PERSON] надійшли письмові пояснення, в яких вказує, що 01.10.2007 р. гр. [PERSON] (після зміни прізвища [PERSON]) М.І. була видана довіреність, якою вона уповноважила [PERSON] (рідну тітку) представляти її інтереси у всіх державних, громадських, господарських та інших підприємствах, установах та організаціях, у будь-яких банківських установах та органах нотаріату при оформленні споживчих кредитів на її ім`я на власний розсуд, з правом підписання договорів іпотеки та передачі в іпотеку належного їй на праві власності нерухомого майна. Вказаною довіреністю їй надано право подавати та отримувати від імені довірителя заяви та документи у відповідних установах та організаціях, нотаріальній конторі, підписувати відповідні договори, отримувати належні довірителю гроші, за неї розписуватись та вчиняти всі інші дії, пов`язані з цією довіреністю, в тому числі надати заяву, що майно належить довірителю на праві особистої власності. Довіреність посвідчена у встановленому законом порядку приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрована в реєстрі за №1530. [PERSON] надала своїй тітці [PERSON] довіреність на право отримання кредиту та передачу в іпотеку квартири у зв`язку з тим, що вказана квартира була раніше придбана за кошти [PERSON] При цьому, [PERSON] не брала у своєї племінниці розписки про передачу грошей для придбання квартири. На підставі наданих згідно довіреності від 01.10.2007 р. повноважень, [PERSON] 03.10.2007 р. в приміщенні приватного нотаріуса [PERSON] підписала кредитний договір та договір іпотеки. При цьому, кредитний договір №11-1/697к-07 підписувався одночасно з договором іпотеки 03.10.2007 р. Дата «28 вересня 2007 р.» зазначена в кредитному договорі помилково і пояснюється тим, що проект кредитного договору готувався працівниками Банку до підписання договору іпотеки і в нього не були внесені необхідні зміни щодо дати підписання договору. 03.10.2007 р. представник Банку приїхав до нотаріуса із завізованим відповідними службами банку проектом кредитного договору, в якому була внесена дата «28 вересня 2007р.» Саме цей документ і був підписаний сторонами 03.10.2007 р. При цьому, кошти по кредиту були видані Банком 03.10.2007 р. - після підписання кредитного договору та договору іпотеки, який забезпечував виконання зобов`язань по кредиту. Всі підписи на кредитному договорі та інших супровідних документах вчинені [PERSON] від імені [PERSON] на підставі довіреності від 01.10.2007 р. [PERSON] від імені [PERSON] вносились в касу ПАТ «Універсал Банк» чергові платежі з повернення кредиту, що підтверджується розрахунковими документами за період 2007-2009 р.р., долученими до матеріалів справи. Про укладення та виконання кредитного договору та договору іпотеки [PERSON] негайно особисто інформувала [PERSON] після підписання відповідних документів 03.10.2007 р. та по мірі повернення коштів по кредиту. Треті особи приватні нотаріуси Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення учасників процесу, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається за матеріалів справи та встановлено судом, між Відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір №11-1/697к-07 від 28 вересня 2007 р., згідно п. 1.1 якого Банк надав позичальнику грошові кошти (кредит) в сумі 111\~384 доларів США строком на 360 місяців, тобто до 27 вересня 2037 року (т.2 а.с.10-12). З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 3 жовтня 2007 р. між Відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (іпотекодержатель) та [PERSON], від імені якої на підставі довіреності, посвідченої 01.10.2007 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу від 01.10.2007 р. [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №1530, діє [PERSON], укладений договір іпотеки, згідно якого іпотекодавець передав в іпотеку квартиру [ADDRESS] (т.1 а.с.18-19). У зв?язку із порушенням умов вказаного кредитного договору зі сторони позичальника, ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості та заочним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 12.05.2010 року позов задоволений. На виконання вказаного рішення суду, в процесі виконавчого провадження було реалізовано предмет іпотеки квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі продажу від 16.07.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] Дану квартиру реалізовано 02.11.2011 р. приватним підприємством «Нива-В.Ш.», предмет іпотеки придбано ПАТ «Універсал Банк», кошти в сумі 599\~130 грн. надійшли на депозитний рахунок Сихівського ВДВС 22.11.2011 р. (т.3 а.с.41-42 акт державного виконавця). Відповідно до договору купівлі-продажу від 19.12.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №1199,1200, ПАТ «Універсал Банк» продав, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] (т. 3 а.с. 10-13). Відповідно до\~ст. 129 Конституції України, ст.\~10,\~60 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В обгрунування своїх позовних вимог позивач [PERSON] покликається на те, що довіреність, видана нею на імя [PERSON] 01.10.2007 року, зареєстрована за №1530 та посвідчена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], не є її волевиявленням та таку вона не видавала. Відповідно до ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. За положеннями ст. 244 ЦК України представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Встановлено, що 01 жовтня 2007 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] було посвідчено довіреність та зареєстровано в реєстрі під номером 1530 (т.1 а.с.83 - ксерокопія довіреності). За змістом вказаної довіреності (наданої ксерокопії) [PERSON] уповноважила [PERSON] представляти її інтереси у всіх державних, громадських, господарських та інших підприємствах, установах та організаціях, у будь-яких банківських установах та органах нотаріату, при оформленні споживчих кредитів на її імя, з правом підписання договорів іпотеки та передачі в потеку належного їй нерухомого майна. Окрім того, подавати та отримувати від імені довірителя заяви та документи у відповідних установах та організаціях, нотаріальній конторі, підписувати відповідні договори, отримувати належні довірителю гроші, за неї розписуватись та вчиняти всі інші дії, пов`язані з цією довіреністю, в тому числі надати заяву, що майно належить довірителю на праві особистої власності. Висновком №4311 криміналістичної експертизи з дослідження почерку та підпису по матеріалах цивільної справи №756/3299/14-ц, складеним 30.01.2015р. судовим експертом Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз [PERSON] встановлено, що підписи на кредитному договорі та супровідних банківських документах виконані однією особою, проте не [PERSON], а іншою особою. При цьому підписи, які розташовані навпроти графи «Підпис отримувача» на заяві на видачу готівки №979 від 03.10.2007р. та на договорі іпотеки від 03.10.2007р. у розділі 7 «Підпис сторін» навпроти графи «Іпотекодавець», виконані однією особою (т.2 а.с.133-140). Під час розгляду справи судом витребовувався оригінал довіреності від 01.10.2007 року для проведення почеркознавчої експертизи, однак листом приватний нотаріус Львівського нотаріального округу [PERSON] повідомила про те, що в жовтні 2013 року закінчився термін її зберігання, а тому наряди 02-18 «Довіреності із зазначенням строку їх дії» за 2005-2007 роки були вилучені з архіву приватного нотаріуса і знищені на підставі Висновку Львівського державного нотаріального архіву №461/1-21 від 03.03.2014 року та Акту №1 від 03.03.2014 року про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду, погодженого протоколом засідання ЕК Головного управління юстиції у Львівській області №3 від 03.03.2014 року (т.2 а.с.35). Відповідно до ст. 52 Закону України «Про нотаріат» (чинним станом на день вчинення правочину) усі нотаріальні дії, вчинені нотаріусами чи посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів, реєструються в реєстрах нотаріальних дій. Форми реєстрів для реєстрації нотаріальних дій, нотаріальних свідоцтв, посвідчувальних написів на угодах і засвідчуваних документах встановлюються Міністерством юстиції України. Порядок посвідчення довіреностей станом на день вчинення вказаної нотаріальної дії (посвідчення довіреності) передбачений Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року №20/5 та Порядком ведення та заповнення реєстрів для реєстрації нотаріальних дій, що затверджений наказом Міністерством юстиції України 15.07.2003 року №87/5. Згідно із п. 16.1 Порядку ведення та заповнення реєстрів для реєстрації нотаріальних дій у графі 7 реєстру для реєстрації нотаріальних дій розписуються всі особи та/чи їх представники, які записані в графі 3 (у тому числі перекладачі, особи, які розписувалися на документі на прохання громадян, що не в змозі розписатися самостійно, законні представники, які дають згоду на укладення угоди неповнолітніми від 15 до 18 років тощо). У графі 3 Порядку зазначаються прізвище, ім'я та по батькові і місце проживання особи, для якої вчиняється нотаріальна дія, місце її проживання та громадянство - якщо угода вчиняється за участю іноземного громадянина чи він є представником в угоді. У разі якщо в справах нотаріуса залишається примірник оформленого чи виданого документа, адреса (місцезнаходження) зацікавленої особи чи її представника в реєстрі може не записуватися. Оскільки другий примірник оригіналу довіреності було вилучено із архіву приватного нотаріуса та знищено, для встановлення достовірності підпису [PERSON] витребовано реєстр нотаріальних дій за 2007 рік, у якому, відповідно до вищенаведених нормативно-правових актів України, наявний підпис особи, щодо якої вчиняється нотаріальна дія та відповідає тій самій особі. Відповідно до висновку №2013 криміналістичної експертизи з дослідження почерку та підпису за матеріалами цивільної справи №756/3299/14-ц, складеним 13.06.2016 р. судовим експертом Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз [PERSON], підписи від імені [PERSON], розташовані в Заяві від її імені від 03.10.2007 р. та в розділі 7. «Підписи сторін» в графі «Іпотекодавець» в примірнику Договору іпотеки від 03.10.2007 р. (діє від імені [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої [PERSON], приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 01.10.2007 р.) та підписи від імені [PERSON], розташовані в графі 12. «Реквізити сторін» в графі «Позичальник» перед прізвищем [PERSON] в Кредитному договорі №11-1/697к-07 від 28.09.2007 р. в розділі «Реквізити сторін» в графі «Позичальник» перед прізвищем [PERSON] в додатку №1 до кредитного договору №11-1/697к-07 від 28.09.2007р., після слів «Підпис отримувача» в Заяві від імені [PERSON] від 03.10.2007р. виконані однією особою (т.3 а.с.141-145). Беручи до уваги, що справжність підпису [PERSON] на договорі іпотеки від 03.10.2007 р. засвідчена нотаріально та не оспорюється сторонами, суд приходить до переконання, що підписи на кредитному договорі №11-1/697к-07 від 28.09.2007 р. виконані саме [PERSON]. Вказаний висновок узгоджується з поясненнями ПАТ «УніверсалБанк» та поясненнями представника [PERSON] про те, що останньою 03.10.2007 р. підписано договір іпотеки і кредитний договір. Згідно із Висновком експертів Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 24.01.2017 р. №6/571 «Підпис від імені [PERSON], який розташований під №1530 в графі «Розписка в отриманні нотаріального документа» на 38 аркуші реєстру для реєстрації нотаріальних дій за 2007 рік приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON], - виконаний не [PERSON], а іншою особою.» (т.3 а.с. 211-219). Згідно із вищенаведеним Висновком №2013 криміналістичної експертизи з дослідження почерку та підпису за матеріалами цивільної справи №756/3299/14-ц, складеним 13.06.2016 р. судовим експертом Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз [PERSON]: «Ким, [PERSON] чи іншою особою виконаний підпис від імені [PERSON], розташований під номером №1530 в графі «Розписка в отриманні нотаріально оформленого документа» в Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON], встановити не виявилось можливим з причин, викладених в дослідницькій частині висновку.». Законодавець у пункті третьому частини першій статті 3 ЦК визначив, що однією з загальних засад цивільного законодавства є свобода договору. Положення статті 204 ЦК встановлюють презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Пленум Верховного Суду України у свої постанові від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» розяснив, що «правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом (пункт 7).\~ Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 ЦК України. Згідно із ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. У відповідності до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. За положеннями ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Беручи до уваги встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до переконання про наявність встановлених законом підстав для визнання недійсною довіреності\~від 01 жовтня 2007 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №1530. Враховуючи, що підпис довірителя у вказаній вище довіреності виконаний не [PERSON], але від її імені, суд приходить до висновку про відсутність внутрішньої волі позивача на видачу такої довіреності та про відсутність її волевиявлення вчинення такого правочину внаслідок неправомірних дій інших осіб. З огляду на викладене, такий односторонній правочини як довіреність від імені [PERSON] на імя [PERSON], посвідчена 01.10.2007 року приватним нотаріусом [PERSON] є недійсним. [PERSON] підписала з Банком кредитний договір №11-1/697к-07 від 28 вересня 2007р та договір іпотеки між ПАТ «УніверсалБанк» та [PERSON], від імені та в інтересах [PERSON] (довіритель) неправомірно, оскільки фактично не мала необхідного обсягу цивільної правоздатності, а відтак позовні вимоги щодо визнання недійсними вказаного кредитного договору та договору іпотеки є підставними та підлягають задоволенню. Щодо інших позовних вимог, зокрема щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 19.12.2014 року, укладений між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №1199,1200, суд приходить до висновку, що в задоволенні таких слід відмовити, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, прилюдні торги з реалізації квартири [ADDRESS] не визнавались недійсними в судовому порядку та позивач не звертався з вимогою щодо визнання таких торгів недійсними. Позивачем заявлена позовна вимога про визнання вказаного договору недійсним на підставі ст. 216 ЦК України (п.4 заяви про збільшення позовних вимог від 28.03.2017 р.) та скасування реєстрації права власності (фактично реституція). Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»: 10. Реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину. [PERSON] частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Відповідно до постанови ВСУ від 13 травня 2015р. у справі 6-67цс15 норма частини першої\~статті 216 ЦК України\~не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. Права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову до набувача з використанням правового механізму, установленого статями\~215,\~216 ЦК України. Такий спосіб захисту можливий лише шляхом подання віндикаційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені\~статтею 388 ЦК України, які дають право витребувати в набувача це майно. Отже, за таких обставин належним способом захисту порушеного права власності є витребування майна від нинішнього його володільця шляхом пред'явлення віндикаційного позову. У разі заявлення в позовах вимог про віндикацію та реституцію, суд повинен самостійно визначити, яку вимогу по суті (а не за формою) предявляє позивач, і відповідно застосувати належні норми законодавства,

Outcome: partial