Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким визнати протиправними та скасувати накази в.о. директора КП «Теплоенерго» від 22 листопада 2017 року за №561 та від 05 грудня 2017 року за №246-к про оголошення догани [PERSON]; стягнути з відповідача на його користь 2 000 грн. 00 коп., понесених ним витрат на послуги адвоката. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що з травня 2017 рок він працює на КП «Теплоенерго» на посаді начальника дільниці енергогосподарства. Наказом №561 від 22 листопада 2017 року йому було оголошено догану за відсутність контролю або неналежного контролю з його боку. Притягнення до дисциплінарної відповідальності, як зазначає позивач, відбулося за таких обставин: під час виконання ремонту електроустаткування на ЦТП-61, а саме 13 листопада 2017 року, бригадою електромонтерів КП «Теплоенерго» було виявлено відсутність напруги на новому резервному вводі, оскільки ввідний рубильник опломбовано без запобіжника. У своєму поясненні (службова записка) від 16 листопада 2017 року позивач повідомив керівництво про те, що опломбування ЦТП-61 без встановлених запобіжників відбулося без його відома, оскільки старший майстер Левченко В.Г., який проводив опломбування, самостійно прийняв рішення про опломбування увідної шафи без встановлення запобіжників, позивача про самовільно прийняте рішення він не повідомив. При проведенні вказаних робіт [PERSON] присутнім не був, дізнався про опломбування без встановлення запобіжників лише 30 листопада 2017 року. Окрім того, 05 грудня 2017 року наказом №246-к про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] було оголошено догану за порушення п. 3.2., 3.3. 6.40., 10. 2.26ПКЕЕ - пошкодження лічильника № 12791 електричної енергії (розбите скло). Акт про порушення підписаний зі сторони електропостачальної організації інспекторами Кременчуцької філії ПАТ «Полтаваобленерго» Чинник О.С., Сидоренко А.С., майстром [PERSON], а зі сторони споживача - начальником дільниці енергогосподарства КП «Теплоенерго» [PERSON] Позивач вказує, що комісією Кременчуцької філії ПАТ «Полтаваобленерго» при розгляді акта про порушення КП «Теплоенерго» Правил користування електричної енергії та/або умов договору складено протокол № 00002806 від 26 жовтня 2017 року, в якому здійснено розрахунок обсягу не облікованої електричної енергії за період з 11 травня 2017 року по 05 жовтня 2017 року (за 167 днів) та зроблено висновок про те, що до сплати підлягає сума в розмірі 347 174,67 грн. Також зазначено, що [PERSON] неодноразово було запропоновано надати письмові пояснення щодо виявлених порушень представниками ПАТ «Полтаваобленерго», але станом на 17 год. 00 хв. 04 грудня 2017 року позивачем пояснень щодо виявлених порушень не надано. Позивач вказує, що з'ясувати, коли і ким було пошкоджено лічильник, не вдалося; він неодноразово повідомляв головному інженеру [PERSON] про пошкодження лічильника; про ситуацію, що склалася, він не був повідомлений, тому й не міг будь-яким чином вплинути на ситуацію для її виправлення. Окрім того, [PERSON] зазначає, що подія сталася 05 жовтня 2017 року, а наказ №246-к про винесення догани виданий лише 05 грудня 2017 року, тобто з порушенням строків, передбачених статтею 148 Кодексу Законів про працю України. Згідно змісту позову, як наказ № 561 від 22 листопада 2017 року, так і наказ № 246-к від 05 грудня 2017 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності містять лише загальні посилання на обов'язки, покладені на мене посадовою інструкцією начальника дільниці енергогосподарства, які потребують конкретизації та обґрунтувань при видачі наказів про оголошення доган. Позивач вважає наявними всі підстави для визнання протиправними та скасування наказів, якими йому оголошено догану, у зв'язку із чим і вимушений звернутись до суду. Позивач, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник позивача, [PERSON] - [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені вище обставини, одночасно зазначаючи, що поряд з наведеними вище підставами, що свідчать про неправомірність дій відповідача при винесенні оскаржуваних наказів,останніми був пропущений строк притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за наказом №246-К від 05 грудня 2017 року. Представник відповідача, КП «Теплоенерго» - Василенко Ю.В., в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на безпідставність останнього та наполягаючи на доведеності факту неналежного виконання позивачем покладених на нього трудових обов'язків, і як наслідок законність оскаржуваних наказів. Вислухавши пояснення позивача [PERSON], його представника [PERSON], представника відповідача КП «Теплоенерго» - Василенко Ю.В., проаналізувавши і дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступних висновків. Статтею 139 Кодексу законів про працю України встановлено, що працівники зобов'язані чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової та технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. З змісту положень Кодексу законів про працю України вбачається, що порушенням трудової дисципліни визначається невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків. Відповідно до статті 147 Кодексу законів про працю України, за порушення трудової дисципліни до працівника мож бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами та положенням про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. За положеннями статті 149 Кодексу законів про працю України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівникові під розписку. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з'ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержанні власником, уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 Кодексу законів про працю України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. Як встановлено судом, з травня 2017 року по 16 квітня 2018 року [PERSON] працював на КП «Теплоенерго» на посаді начальника дільниці енергогосподарства. 16 квітня 2018 року позивача було звільнено із вказаного підприємства за угодою сторін на підставі пункту 1 статті 36 Кодексу законів про працю України, згідно наказу №75-к про припинення трудового договору, та згідно заяви [PERSON] від 12 квітня 2018 року. Посадові обов'язки позивача визначені Посадовою інструкцією начальника дільниці енергогосподарства, затвердженої директором КП «Теплоенерго» у 2017 році, з якою, як встановлено судом і не оспорюється сторонами по справі, [PERSON] був ознайомлений під підпис. Наказом КП «Теплоенерго» № 561 від 22 листопада 2017 року позивач був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов'язків, покладених на нього пунктами 2.8, 2.10 Інструкції Начальника дільниці енергогосподарства. Як вбачається зі змісту оскаржуваного позивачем Наказу, факт неналежного виконання посадових обов'язків [PERSON] проявився у відсутності контролю або неналежного контролю з боку начальника дільниці енергогосподарства, а саме було виявлено відсутність напруги на новому резервному вводі, оскільки ввідний рубильник опломбовано без запобіжника, що було виявлено 13 листопада 2017 року. Підставами для винесення наказу стали службова записка старшого майстра Малети Л.І. від 14 листопада 2017 року № 627; службова записка начальника дільниці енергогосподарства [PERSON] від 16 листопада 2017 року №634. Так, відповідно до службової записки старшого майстра Малета Л.І. від 13 листопада 2017 року, при виконанні ремонту електрообладнання на ЦТП-61 бригадою електромонтерів була виявлена відсутність напруги на резервному вводі, оскільки рубильник опломбований інспекцією ПАТ «Полтаваобленерго» без запобіжників. З матеріалів справи вбачається, що з приводу виявлених обставин 16 листопада 2017 року [PERSON] надав пояснення у вигляді службової записки, згідно якої пояснив, що опломбування ЦТП 61 без встановлених запобіжників відбувалося без його відома; про опломбування йому стало відомо лише 30 жовтня 2017 року. Окрім того, Наказом КП «Теплоенерго» №246-К від 05 грудня 2017 року [PERSON] було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання своїх посадових обов'язків, передбачених пунктом 2.8 Інструкції Начальника дільниці енергогосподарства. Згідно змісту вказаного наказу, 05 жовтня 2017 року було виявлено порушення позивачем пунктів 3.2., 3.3., 6.40., 10, 2.26 ПКЕЕ - пошкодження лічильника №12791 електричної енергії (розбите скло), а факт неналежного виконання посадових обов'язків [PERSON] проявився у відсутності контролю за справним станом електрообладнання об'єктів підприємства, неналежний контроль з боку начальника дільниці енергогосподарства. 26 жовтня 2017 року ПАТ «Полтаваобленерго» було проведено засідання комісії по розгляду акта про порушення споживачем Правил користування електричною енергією т/або умов договору, про що 26 жовтня 2017 року складено протокол №00002806. Суд, вирішуючи питання щодо заявлених вимог в частині визнання оскаржуваних наказів протиправним, виходить з положень статті 76 Цивільно-процесуального кодексу України, відповідно до якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно зі статтею 79 Цивільно-процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до статті 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В порушення зазначених вище норм чинного законодавства, стороною відповідача не надано до суду жодних достатніх доказів на підтвердження правомірності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, зокрема матеріалів перевірки щодо виявлених фактів порушення технічної експлуатації електроустаткування та його технічний стан, пояснення старшого майстра Левченка В.Г. тощо. Окрім того, вирішуючи питання про правомірність винесененя Наказу КП «Теплоенерго» №246-К від 05 грудня 2017 року, суд вважає, що останній було винесено в порушення вимог Кодексу законів про працю України, а саме статті 148, якою встановлено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Так, порушення в частині справного стану електрообладнання відповідачем було виявлено 05 жовтня 2017 року, а наказ про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності винесено через два місяці, а саме 05 грудня 2017 року, тобто з порушенням строку, передбаченого статтею 148 Кодексу законів про працю України. При цьому суд звертає увагу на той факт, що керівництву «Теплоенерго» було завчасно повідомлено про виявлення порушень, що підтверджується листом ПАТ «Полтаваобленерго» від 13 жовтня 2017 року щодо проведення засідання комісії з розгляду Акту порушень Правил користування електричною енергією від 05 жовтня 2017 року, який відповідачем отримано 20 жовтня 2017 року. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем в порушення вимог статей 79, 80, 81 Цивільно-процесуального кодексу України, не надано суду належних та достовірних доказів на підтвердження тієї обставини, що [PERSON] не виконав посадових обов'язків (або неналежно виконав посадові обов'язки), чим порушив трудову дисципліну, а також, що відображені в оскаржуваних наказах обставини, а саме відсутність напруги на новому резервному вводі в результаті опломбування ввідного рубильника без запобіжника, та пошкодження лічильника електричної енергії, внаслідок чого понесено збитки у вигляді не облікованої електричної енергії, сталася з вини позивача, та враховуючи факт порушення строків притягнення особи до дисциплінарної відповідальності згідно наказу №246-К від 05 грудня 2017 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині визнання незаконними та скасування наказів № 561 від 22 листопада 2017 року та №246-К від 05 грудня 2017 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Окрім того, саме формулювання підстав притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, визначене в оскаржуваних наказах, є незрозумілим та нечітко визначеним, оскільки відповідачем відразу зазначено дві взаємовиключні підстави по одному факту порушення трудового законодавства, а саме «неналежне виконання або невиконання» своїх посадових обов'язків. Щодо позовних вимог [PERSON] в частині стягнення судових витрат, суд виходить з наступного. Судові витрати, згідно до положень статті 133 Цивільно-процесуального кодексу України, складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу, які за нормою статті 137 Цивільно-процесуального України несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно із частиною 2 статті 137 Цивільно-процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 3 статті 137 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було здійснено оплату правової допомоги адвоката [PERSON] в сумі 2000 грн., що підтверджується договором про надання послуг адвоката від 20 грудня 2017 року та квитанцією № 20-1 від 20 грудня 2017 року про оплату грошових коштів за консультацію, підготовку позовної заяви. В матеріалах справи знаходить підтвердження факт участі адвоката позивача [PERSON] в судових засіданнях 02 березня 2018 року з 09 год. 31 хв. до 10 год. 21 хв., 19 квітня 2018 року з 14 год. 34 хв. до 14 год. 44 хв., 24 липня 2018 року з 16 год. 03 хв. до 16 год. 08 хв., 21 серпня 2018 року з 10 год. 10 хв. до 10 год. 31 хв. Тобто, у сумарній кількості на представництво інтересів позивача в суді, спеціаліст в галузі права витратив близько півтори години. Крім того, як вбачається з письмових матеріалів справи, адвокатом також було надано інші процесуальні послуги за договором про надання правової допомоги, у вигляді консультації та складання позовної заяви, на виконання яких ним було витрачено певний період часу. Частиною 4 статті 137 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до положень частини 5 статті 137 Цивільно-процесуального кодексу України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. За викладених вище обставин та приймаючи до уваги досліджені в судовому засіданні надані позивачем письмові докази на підтвердження розміру витрат на правову допомогу, суд із врахуванням складності справи та виконаних адвокатом робіт, приходить до висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача суму витрат, понесених останнім на оплату правничої допомоги, та вважає за необхідне задовольнити їх на суму 1 500 грн. 00 коп. Оскільки, статтею 141 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з КП «Теплоенерго» на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 640 грн., який було сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: partial