Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] до досягнення нею двадцяти трьох років, посилаючись на те, що їхня дочка з 01.09.2014року навчається на денній формі навчання Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя. Просить стягнути із нього аліменти на утримання дочки, яка продовжує навчання в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду на період її навчання. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 08.10.2009року розірвано, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], що видане відділом РАЦСу Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 574. В шлюбі у сторін народжена дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. В даний час [PERSON] є студенткою 2 курсу денної форми навчання Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя, що підтверджується довідкою Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя №15-553 від 14.12.2015року. Судом встановлено, що дочка [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON], перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки [PERSON], яка навчається не надає. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем, не може виконувати своїх обов'язків по утриманню сина. Згідно статті 182 Сімейного кодексу України та ч. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, суд враховуючи вимоги статті 199 Сімейного кодексу України, вважає, що позов підлягає до задоволення, шляхом стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] на період її навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох річного віку в твердій грошовій сумі 400 грн. щомісячно починаючи з 16.12.2015 року.

Outcome: partial