Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Михайлівського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки\~за прострочення\~сплати аліментів\~в розмірі\~10559,29\~грн.надалі позовні вимоги уточнила. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що сторони мають сумісну дитину, сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбних відносин проживає з позивачем. Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 14 квітня 2018 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання сина в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 01.03.2018 року на весь час проживання та опікування дитиною інвалідом. [PERSON] аліменти сплачує не в повному обсязі, за період з 01.03.2018 року по 01.02.2019 року утворилась заборгованість в сумі 3773,70 грн., у звязку з чим за вказаний період, з урахуванням часткових сплат, виникла неустойка за прострочення сплати аліментів у розмірі 10559,29 грн., уточнена сума 26018,04 грн. З цих підстав позивач просить позов задовольнити. Ухвалою Михайлівського районного суду Запорізької області від 22.02.2019 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність. Уточнені позовні вимоги про стягнення неустойки підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, заяв про відкладення розгляду справи не подавав, суду надав заяву про приєднання до матеріалів справи Розрахунку заборгованості по аліментах на утримання дитини., станом на 31.03.2019 року. Доказів на відсутність вини у несвоєчасному перерахуванні аліментних платежів суду не надав. (а.с.43). За вказаних обставин, відповідно до\~ст. 223 ЦПК України\~справу слід розглянути у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом установлено: Згідно свідоцтва про народження Серії І-ЖС № 300422 від 06 січня 2016 року батьками [PERSON], 23 грудня 2015 року, є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 14 квітня 2018 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01.03.2018 року до досягнення дитиною повноліття; а також стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.03.2018 року на весь час проживання та опікування дитиною інвалідом [PERSON], [INFO] (а.с.8-9). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам (1/4 на утримання дружини та ј на утримання дитини) згідно виконавчого листа № 321/205/18, виданого 13.04.2018 року Михайлівським районним судом Запорізької області, станом на 31.01.2019 року загальна сума боргу [PERSON] складає 3773,70 грн. (а.с.11). На вимогу суду , Державним виконавцем складено розрахунок саме зі сплати аліментів на утримання дитини [PERSON], відповідно до якого, станом на 31.01.2019 року, починаючи з 01.03.2018 року загальна сума нарахованих до сплати аліментних платежів на утримання дитини [PERSON],[INFO] складає 13845,86 грн, з яких сплачено 13757,21 грн., борг складає 88,65 грн. (а.с.40). 31 березня 2019 року державним виконавцем складаний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за період з березня 2018 року по березень 2019 року, відповідно до якого у [PERSON] станом на 31 березня 2019 року відсутня заборгованість по аліментам. (а.с.43). Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Стаття 16 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України) визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Відповідно до ч.1, 2\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно\~ст. 10 ЦПК України\~суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Вимогами\~ст. 12 ЦПК України\~визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки вимоги за первісним позовом розраховані з суми заборгованості на утримання дружини і на утримання сина (а.с.11), а в подальшому уточненим позовом відмови від стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дружини не подано, судом розглядаються всі вимоги, заявлені позивачем. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дружини судом не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на законі, так, статтею 196 СК України визначено гл. 15 Сімейного кодексу України «Обовязок матері, батька утримувати дитину та його виконання» даними правовідносинами встановлено відповідальність за несвоєчасну сплату аліментів, натомість право на утримання одного з подружжя встановлено гл. 9 «Права та обовязки подружжя по утриманню» і дані правовідносини не передбачають відповідальності за прострочення аліментних платежів, тому суд приходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних про стягнення з відповідача неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дружини за період з 01.03.2018 року по 31.03.2019 року. Стосовно уточнених позовних вимог в частині стягнення пені із заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини [PERSON], суд звертає увагу, що згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч. 2\~ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Аналогічні вимоги закону закріплені також у\~ст. 180 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.1ст.196\~Сімейного кодексу України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У статті 196 СК України\~не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Враховуючи, що позивачем зазначено строк нарахування пені, який обмежується 31.01.2019 року, суд не бере до уваги довідку, надану відповідачем довідку, станом на 31.03.2019 року про відсутність суми боргу, оскільки, згідно довідки від 31.01.2018 року, борг по сплаті аліментів на утримання дитини [PERSON] складає 88,65 грн. За змістом ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до правової позиції висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1х1% х Q1)+(A2 х 1 х Q2)+……….(An х 1% х Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Зазначена правова позиція викладена також у Постанові Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі № 759/9457/15-ц (провадження № 61-5305 св 18). Також, у постанові від 12 вересня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду підсумував, що пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої\~статті 196 СК України\~пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд не приймає наданий позивачем розрахунок неустойки по сплаті аліментів, частково, оскільки позивачем невірно застосовано суми заборгованості за вказаний період та невірно визначені періоди заборгованості у звязку із частковими погашеннями заборгованостей протягом зазначеного періоду. Також, з розрахунку, наданого позивачем вбачається подвійне нарахування , оскільки сума пені врахована в заборгованість по аліментам, тобто пеня кожен наступний місяць нарахована на заборгованість по аліментах із нарахованою пенею. Також судом визначено інший порядок нарахування пені за несплаченими своєчасно аліментними платежами, оскільки зробити розрахунок з визначеної формули не можливо, так як погашення відбувалися частково за різні періоди. Тому суд робить розрахунок помісячно накопичувальною заборгованістю. Пені по заборгованості несплачених аліментів за березень 2018 року: відсутня, переплата 158,20 грн. Пеня по заборгованості несплачених аліментів за квітень 2018 року: нараховано 1991,80грн.- сплачено 857,19 грн. (698,99грн.+158,2 грн.)= непогашена заборгованість -1134,61 грн. ?1%?31дн.=351,73 грн. Пеня по заборгованості несплачених аліментів за травень 2018 року: нараховано 1991,80 грн. - сплачено 750 грн. + непогашена заборгованість за попередній період 1134,61 грн. =2376,41грн?1%?30дн.=712,92грн. Пеня по заборгованості несплачених аліментів за червень 2018 року: нараховано1991,80 грн. сплачено 900грн. + непогашена заборгованість 2376,41грн. =3468,21грн?1%?31дн.=1075,15 грн. Пеня по заборгованості несплачених аліментів за липень 2018 року: нараховано 1092,35 грн. (514,01грн.+578,34грн.) сплачено2550грн. + несплачена заборгованість за попередній період 3468,21грн. =2010,56грн.?1%?31дн.=623,27грн. Пеня по заборгованості несплачених аліментів за серпень 2018 року: нараховано 779,5грн.- сплачено 750грн .=заборгованість 29,50грн.+заборгованість за попередній період 2010,56 грн.=2040,06грн.?1%?31дн=632,42грн. Пеня по заборгованості несплачених аліментів за вересень 2018 року: нараховано 779,5грн-сплачено 1388,2 грн.+ заборгованість за попередній період 2040,06 грн.= 1431,36грн.?1%?30дн.=429,41грн. Пеня по заборгованості несплачених аліментів за жовтень 2018 року: нараховано779,50грн.- сплачено 1339,50грн.+ заборгованість за попередній період 1431,36грн.= 871,36грн.?1%?31дн.=270,12 грн. Пеня по заборгованості несплачених аліментів за листопад 2018 року:нараховано 779,50грн.-сплачено 0грн+заборгованість за попередній період 871,36грн.=1650,86грн.?1%?30дн=495,26грн. Пеня по заборгованості несплачених аліментів за грудень 2018 року :нараховано 813грн-сплачено 0 грн + заборгованість за попередній період 1650,86грн.=2463,86грн.?1%?31дн.=763,80грн. Пеня по заборгованості несплачених аліментів за січень 2019 року: нараховано 855,31грн.-сплачено3230,70грн.+заборгованість за попередній період 2463,86грн.=88,47 грн. На суму заборгованості за січень пеня не нараховується, оскільки, це виходить за межі позовних вимог. Таким чином, загальна заборгованість за пенею в період з 01.03.2018 року по 31.01.2019 року складає: 351,73 грн+712,92грн+1075,15 грн+623,27грн+632,42грн +429,41грн+270,12 грн.+ 495,26грн.+ 763,80грн.=5354,08грн. Враховуючи положення ч.1ст.196\~Сімейного кодексу України, а саме: що одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості та визначений позивачем строк для періоду нарахування пені, за межі якого суд не може вийти, задоволенню підлягає сума пені в розмірі стовідсоткової заборгованості, визначена на момент строку, визначеного позивачем 31.01.2019 року, а саме: 88 гривень 47 коп. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, суд приходить до переконання про порушення прав позивача, які підлягають до захисту, а тому позовні вимоги слід задовольнити частково, стягнувши із відповідача в користь позивача неустойку за несвоєчасно сплачені аліменти у розмірі 88,47 гривень. Вимогами\~ст.141 ЦПК України\~передбачено, що судові витрати, повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за таких обставин підлягає стягненню з відповідача на користь держави сума судового збору, яка дорівнює 0,34 %, а саме 2,61 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial