Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь безпідставно отримані грошові кошти в сумі 7\~000 (сім тисяч) грн. Стислий виклад позиції сторін. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] зазначає, що він 02.09.2020 о 19:12 год. через мобільний додаток «monobank» помилково здійснив переказ коштів у сумі 7000,00 грн. на картковий рахунок Універсал Банку [NUMBER] , що належить [PERSON] .. Факт помилкового переказу ним коштів підтверджується квитанцією № НЗМХ-А4М7-259Е-1ЕХА від 02.09.2020. Ці кошти у сумі 7000 грн. 02.09.2020 він планував переказати на картковий рахунок іншої фізичної особи, а саме - [PERSON] , номер карткового рахунку: [NUMBER] , однак через неправильне введення реквізитів рахунку, а також даних одержувача, вказані кошти помилково були переведені Відповідачу. Одразу ж після переказу коштів, зрозумівши, що кошти були переведені ним на рахунок неналежного одержувача (відповідача), він в телефонному режимі звернувся до АТ «УНІВРСАЛБАНК» із повідомленням про помилковий переказ коштів та проханням повернути їх на його рахунок. Однак, працівник банку повідомив, що не уповноважений списувати кошти з неналежного отримувача без його згоди. Для повернення коштів працівники банку спробували зв`язатись з клієнтом, який помилково отримав кошти 02.09.2020 у сумі 7\~000,00 грн. на свій рахунок, однак вони не отримали згоду клієнта на повернення вищезазначеного переказу. Зазначається, що грошові кошти можуть бути списані з рахунку неналежного одержувача без його розпорядження лише в судовому порядку. Окрім того, він неодноразово телефонував за номером телефону, що належить відповідачу, з проханнями повернути безпідставно набуті кошти, проте останній кошти повертати відмовився, після чого перестав відповідати на його дзвінки. У зв`язку із чим позивач звернувся до суду із даним позовом. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом подання відзиву на позовну заяву. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 12.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено до відкритого судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження на 03.06.2021 /а.с.19-20/. 03.06.2021 розгляд справи відкладено на 27.07.2021 у зв`язку з неявкою відповідача /а.с.25-26/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 27.07.2021 розгляд справи відкладено на 04.10.2021 у зв`язку з неявкою сторін /а.с. 38-39/. Розгляд справи по суті відбувся 04.10.2021 без участі сторін. Позивач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подав, правом на подання відзиву не скористався. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка відповідачки не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити частково, ухваливши заочне рішення. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, що згідно квитанції № Н3МХ- А4М7-259Е-1ЕХА від 02.09.2020, [PERSON] переказав особисті кошти [PERSON] у сумі 7000.00 грн. /а.с.7/ Згідно квитанції № 50КВ-Р237-СА2Т-4Р6Х від 02.09.2020, [PERSON] переказав особисті кошти [PERSON] у сумі 7000.00 грн. /а.с.8/ Відповідно до листа-вимоги про повернення помилково переведених коштів позивач [PERSON] звернувся до відповідача [PERSON] із вимогою про повернення помилково сплачених коштів. /а.с.9/ Згідно відповіді АТ «Універсал Банк» №QEVR-20210129-1280895 від 29.01.2021 наданої на звернення позивача [PERSON] про повернення грошового переказу Банк повідомив, що для повернення коштів вони спробували зв`язатися з клієнтом, який помилково отримав кошти 02.09.2020 у сумі 7 00,00 грн., на свій рахунок, проте вони не отримали згоду клієнта на повернення переказу. /а.с.11/ Відповідно до відповіді АТ «Універсал Банк» від 04.08.2021 № 18645 А-БТ власником картки № [NUMBER] є [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] . /а.с.43/ Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Згідно з\~статтею 387 ЦК України\~власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами\~глави 83 ЦК України. Згідно з\~ст.1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне\~\~набуття\~\~або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування\~\~майна\~\~власником\~\~із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. За\~ст.1213 ЦК України\~набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в\~\~натурі\~\~потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Отже,\~стаття 1212 ЦК України\~регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених\~статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна,\~стаття 1212 ЦК України\~може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Будь-яких правових підстав для переказу коштів на рахунок відповідача судом не встановлено, так само як і не встановлено жодних договірних стосунків або деліктних правовідносин між сторонами, а призначення переказу взагалі не дає можливості ідентифікувати мету проведеної банківських операцій. Доказів стосовно правомірності набуття грошових коштів, що є предметом судового розгляду, відповідач [PERSON] суду не надав. Таким чином, суд приходить до висновку, що\~\~грошові кошти в сумі 7 000,00 гривень були набуті [PERSON] за рахунок позивача без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно). Зважаючи на те, що відповідач безпідставно набуті кошти не повернув, доказів протилежного суду не надав, виходячи із принципів змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, вирішуючи справу на підставі наявних у справі доказів, суд вважає, що заявлені позовні вимоги про стягнення коштів підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту частини 2 цієї статті інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. З огляду на викладене,\~\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved