overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з вимогою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 24.07.2012 року в відділі ДРАЦСу Монастириського РУЮ Тернопільської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис №20. Від даного шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в їхній сім'ї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено, а тому переконана, що сенсу підтримувати сімейні відносини немає та вважає, що спільне проживання та збереження шлюбу неможливі та просить її позовні вимоги задовольнити. Позивач [PERSON], в судове засідання не з'явилась, суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 липня 2012 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Монастириського районного управління юстиції Тернопільської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис №20, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 24 липня 2012 року. Від даного шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Монастириського районного управління юстиції в Тернопільській області 13 грудня 2012 року, актовий запис №68. Сторони по справі спільного господарства не ведуть, сумісне проживання остаточно припинено, шлюб носить формальний характер, позивач настоює на розірванні шлюбу, а відповідач на розірвання шлюбу згідний. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач миритися не бажає і збереження шлюбних відносин суперечить його інтересам, суд приходить до переконання, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з даним позовом, вказавши, що 02 липня 2009 року померла її тітка - [PERSON], яка заповіла їй право на земельну частку (пай) на підставі сертифіката ТР №0136856. Згідно листа державного нотаріуса від 29.10.2015 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом по причині невідповідності документа, що підтверджує право власності спадкодавця, зазначеного у заповіті (сертифікат) із документом, представленим спадкоємцем (державний акт). Посилаючись на вказані обставини, позивач просить визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4, 62 га, що розташована на території Супранівської сільської ради, в порядку спадкування за заповітом. В судове засідання позивач не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. Представник відповідача Супранівської сільської ради у судове засідання не зявився, подав заяву з проханням справу розглядати без його участі, з позовом згідний. Представник третьої особи - Відділу Держгеокадастру у Підволочиському районі подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Ознайомившись із заявами, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти: Згідно заповіту від 25 грудня 1997 року [PERSON] належне їй право на земельну частку (пай) на підставі сертифікату серії ТР №0136856, виданого Підволочиською РДА за №489 від 16.12.1996 р., заповіла [PERSON]. 05 грудня 2005 року на імя [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 4, 62 га, розташовану на території Супранівської сільської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 02 липня 2009 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть №085594, виданим Супранівською сільською радою Підволочиського району. Таким чином, позивач у справі - [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняла. Згідно листа державного нотаріуса [PERSON] від 29.10.2015 р. [PERSON] рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності на майно по причині невідповідності документа, що посвідчує право на земельну частку, вказаного у заповіті (сертифікат), документу, який предявлений спадкоємцем (державний акт на імя спадкодавця). Земельна ділянка загальною площею 4, 62 га згідно плану зовнішніх меж, зазначеного у державному акті на імя [PERSON], складається із двох частин: перша площею 4, 46 га, друга 0, 16 га. Кадастрові номери вказаних ділянок згідно витягів з технічної документації наступні: 6124688000:01:001:0101 та 6124688000:01:001:0369 відповідно. Проаналізувавши наведене у сукупності, приймаючи до уваги визнання позову відповідачем та наявності законних підстав: належність спадкового майна спадкодавцю, прийняття спадщини позивачем, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з даним позовом, вказавши, що 21 жовтня 2014 року помер її батько [PERSON], який заповів їй все належне йому майно згідно заповіту від 27.01.2004 р. Постановою державного нотаріуса від 22.06.2015 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок №41 з надвірними будівлями по вул. Шкільній в с. Дорофіївка Підволочиського району, підстава відсутність правовстановлюючих документів на майно. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. В судове засідання позивач не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. Представник відповідача Дорофіївської сільської ради Підволочиського району у судове засідання не зявився, подав заяву, згідно якої просив справу розглянути у його відсутності, позов визнав. Ознайомившись із заявами, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти: Згідно заповіту від 27 січня 2004 року, посвідченого секретарем Дорофіївської сільської ради Підволочиського району, [PERSON] все належне йому майно заповів [PERSON]. [PERSON] помер 21 жовтня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть №180858, виданим виконавчим комітетом Дорофіївської сільської ради Підволочиського району. Таким чином позивач являється спадкоємцем по заповіту. Згідно постанови державного нотаріуса [PERSON] від 22 червня 2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після [PERSON], померлого 21.10.2014 р. Підстава такого рішення нотаріуса відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями №41 по вул. Шкільній в с. Дорофіївка Підволочиського району. Також у цій постанові зазначено, що позивач 09 лютого 2015 року зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, до майна спадкодавця заведено спадкову справу №25/2015. Проаналізувавши наведене у сукупності, приймаючи до уваги визнання позову відповідачем та наявності законної підстави, а саме належності спадкового майна спадкодавцю, прийняття спадщини позивачем, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з даним позовом, вказавши, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями під [ADDRESS]. Вказаний будинок [PERSON] заповіла позивачу. Посилаючись на неможливість оформлення права власності на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця через відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок, що йому належав, позивач просить визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. В судовому засіданні позивач позов підтримала і пояснила: вказаний будинок будували у 1960 році її дідусь та мати. Протягом усього часу і на даний час вона проживає у цьому будинку. Представник відповідача - Токівської сільської ради Підволочиського району у судове засідання не з'явився, подав заяву з проханням справу розглядати без його участі, з позовом згідний. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти: [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим Токівською сільською радою Підволочиського району. Згідно заповіту від 29 травня 2012 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Токівської сільської ради Підволочиського району, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належне їй право особистої власності на житловий та господарський будинки по [ADDRESS] та все належне їй майно заповіла [PERSON]. Таким чином позивач являється спадкоємцем по заповіту. Постановою приватного нотаріуса [PERSON] від 11.08.2014 р. у вчиненні нотаріальної дії - видачі на ім'я [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок після померлої [INFO]. [PERSON] - відмовлено по причині відсутності правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок. Належність спадкодавцю будинку підтверджується довідкою сільської ради, у якій вказано, що житловий будинок [ADDRESS] належав [PERSON]. Як випливає із технічного паспорту на цей будинок, він будувався у 1960 році, що підтверджує твердження позивачки. Згідно паспорта громадянина України, [PERSON] станом на час відкриття спадщини була зареєстрована у с. Токи, тобто вважається такою, що спадщину прийняла. Проаналізувавши наведене у сукупності, приймаючи до уваги визнання позову відповідачем та наявності законної підстави, а саме належності спадкового майна спадкодавцю, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з даним позовом, вказавши, що [INFO] померла її матір - [PERSON], яка заповіла їй все своє майно згідно заповіту від 04.10.2011 р. Постановою державного нотаріуса від 10.12.2014 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] по підставі відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок. Чоловік спадкодавця - [PERSON], який помер [INFO], звертався із заявою про відмову від обов'язкової частки у спадщині. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, а саме: на житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 76, 2 кв.м. з господарськими будівлями. В судовому засіданні позивач позов підтримала, дала аналогічні пояснення, які доповнила: будинок будувала її мати і на її ім'я було видано свідоцтво на забудову. Разом з тим мати не оформила у подальшому свідоцтва на право власності на побудований будинок. Представник відповідача - Магдалівської сільської ради Підволочиського району у судове засідання не з'явився, подав заяву з проханням справу розглядати без його участі, з позовом згідний. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти: [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим Магдалівською сільською радою Підволочиського району. Згідно заповіту від 04 жовтня 2011 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Магдалівської сільської ради Підволочиського району, [PERSON] все належне їй майно заповіла [PERSON]. Таким чином позивач являється спадкоємцем по заповіту. Згідно постанови державного нотаріуса Підволочиської державної нотаріальної контори Вольтера І.П. від 10 грудня 2014 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після [PERSON], померлої [INFO], підставою такого рішення вказана відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно. Також у цій постанові зазначено, що 27.11.2012 р. до майна померлої [INFO] [PERSON] заведено спадкову справу №265/2012. Із заявою про відмову від обов'язкової частки у спадщині і небажання виділяти ? частки у спільному сумісному майні подружжя звертався чоловік померлої [PERSON]. Як випливає із свідоцтва на забудову садиби, [PERSON] була виділена земельна ділянка площею 0,06 га під забудову жилого будинку. Строк початку будівництва - 15.06.1964 р. Підволочиським райбюро технічної інвентаризації 20.05.2014 р. складений технічний паспорт, у якому вказано, що по [ADDRESS], 1964-1965 року побудови. Виходячи із наведеного, суд прийшов до висновку, що спадкове майно дійсно належало [PERSON] А тому, приймаючи до уваги визнання позову відповідачем та наявності законної підстави, а саме належності спадкового майна спадкодавцю, прийняття спадщини позивачем, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову. На підставі ст.ст. 328, 1233, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з даним позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем розірвати, посилаючись на те, що вже два роки не проживають спільним подружнім життям. Наполягає на розірванні шлюбу та категорично заперечує проти примирення з відповідачем, оскільки збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Від шлюбу є малолітній син [PERSON] , який проживає з нею. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 18 вересня 2020 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в зал судового засідання не прибула, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Справу просить слухати у її відсутності. Відповідач [PERSON] в зал судового засідання не прибув, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та погоджується на розірвання шлюбу. Дослідивши письмові документи, оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Сторони уклали шлюб 23 серпня 2014 року, актовий запис № 1454 зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції 23 серпня 2014 року). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції 22 січня 2015 року), який, як вказала позивачка, після розірвання шлюбу проживатиме з нею. У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Під час розгляду справи встановлено, що сторони подружні відносини не підтримують, не проживають разом два роки і мають бажання розірвати шлюб. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам малолітньої дитини, що має істотне значення. На підставі ст.ст.24,55,56,105,110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з даним позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем розірвати, посилаючись на те, що між ними постійно виникають сварки через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Фактично разом не проживають більше дев`яти місяців. Від шлюбу є малолітній син [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в зал судового засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши письмові документи, оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Сторони уклали шлюб 01 червня 2017 року, актовий запис №14, зареєстрований Мельнице-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Мельнице-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області 01 червня 2017 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане Мельнице-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області 07 лютого 2018 року). У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Під час розгляду справи встановлено, що спільне сімейне життя у сторін не склалося, через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сторони спільно не проживають більше 10 місяців, не ведуть спільного господарства, подружні відносини не підтримують, відповідач не цікавиться матеріальним становищем сімї, не бере участі у вихованні дитини, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та малолітньої дитини, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі ст.ст.24,55,56,105,110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з даним позовом, мотивуючи тим, [INFO] помер її батько - [PERSON] , житель [ADDRESS] , після смерті якого залишилось спадкове майно, на яке вона є спадкоємцем за законом, спадщину прийняла у встановленому законом порядку. Померлий [PERSON] був членом спілки селян села Великий Жванчик Дунаєвецького району Хмельницької області, працював різноробочим, набув право на земельну частку (пай), однак помилково не був включений в списки громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, кооперативу або товариства, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину або претендують на неї немає. А тому звертається до суду. Позивач [PERSON] до судового засідання подала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, а розгляд справи провести без її участі. Представник відповідача - Дунаєвецької міської ради Хмельницької області в судове засідання не з`явився, однак суду наданий відзив про визнання позову, справу просить розглядати у його відсутності. Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Враховуючи те, що відповідачем було визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з даним позовом, мотивуючи тим, [INFO] померла її бабка по лінії батька [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно, зокрема житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , на який вона являється спадкоємцем за заповітом, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки правовстановлюючий документ на домоволодіння на ім`я померлої не містить реєстрації в БТІ. Спадщину прийняла в установленому законом порядку, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину або претендують на неї, немає, а тому і звернулася до суду. До судового засідання позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача - Дунаєвецької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області у визначений судом строк відзиву на позов до суду не подав, однак подав заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення, а розгляд справи просив проводити за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Враховуючи те, що відповідачем було визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з даним позовом, мотивуючи тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно, зокрема житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Позивач являється спадкоємцем за заповітом на майно, яке залишилось після смерті батька, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщин, оскільки у правовстановлюючому документі на домоволодіння відсутні підпис та печатка, спадщину прийняла в установленому законом порядку, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину або претендують на неї, немає, а тому і звернулася до суду. До судового засідання позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача - Смотрицької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області у визначений судом строк відзиву на позов до суду не подав, однак подав заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення, а розгляд справи просив проводити за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Враховуючи те, що відповідачем було визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved