Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідачів про відновлення права користування жилим приміщенням та скасування незаконних рішень. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що починаючи з 17.10.1995 року він проживав і був зареєстрований у кімнаті за №23-«Б», розмір площі складає 29,9 кв.м. В інших трьох кімнатах секції №23 проживала [PERSON] з сімєю. 09.07.2016 року засідання правління ОСББ «Вікторія» прийняло рішення про визнання [PERSON] наймачем житлового приміщення №13 на загальну площу 86,3 кв.м. у гуртожитку по вул. Гетьмана Сагайдачного, 1 в м. Луцьку. На підставі протоколу ОСББ №2 виконавчий комітет Луцької міської ради 03 серпня 2016 року прийняв рішення, який затвердив рішення правління ОСББ про видачу ордера на секцію №23 в гуртожитку по вул. Гетьмана Сагайдачного, 1 в м. Луцьку, що складається з 4-ох кімнат загальною площею 86,3 кв. м. Доманській С.І. Позивач вказує, що дані рішення є незаконними та підлягають скасуванню, оскільки ними були порушені його законні права, внаслідок чого його було незаконно позбавлено права користування наданим житловим приміщенням. Факт його проживання і реєстрації підтверджується довідкою Луцького міськвідділу Управління державної міграційної служби України №0710/1053 від 20.10.2017 року, квитанціями оплати за комунальні послуги за 2001-2011 роки. Крім того, позивач зазначає, що у протоколі ОСББ №2 не зафіксовано конкретних реквізитів документів, якими керувалось правління ОСББ при прийнятті рішення 09.07.2016 року, протокол зборів правління чи інші документи з результатами голосування не оформлявся, що ставить під сумнів проведення даних зборів. Також зауважує, що Законом України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку та Статутом ОСББ «Вікторія» засідання ОСББ не наділені правами коригувати, приєднувати, збільшувати, обєднувати, розподіляти розміри площ за мешканцями гуртожитку на власний розсуд за заявами мешканців, які бажають розширити свою житлову площу за рахунок сусідів. ОСББ вийшло за регламентовані межі наданих законом повноважень. Окільки протокол ОСББ №2 є незаконним, то рішення виконкому Луцької міської ради, яким затверджено рішення правління ОСББ про видачу ордера на секцію № 23 на загальну площу 83 кв.м. [PERSON] слід визнати незаконним та скасувати. При цьому, позивач наголошує, що засідання ОСББ не приймало рішення про видачу ордера [PERSON] На підставі наведеного просив суд відновити його право на користування жилим приміщенням, а саме: кімнатою №23 «Б» в гуртожитку, розташованому у м. Луцьку по вул. Г.Сагайдачного, буд. 1, визнати незаконними та скасувати рішення засідання правління ОСББ «Вікторія» від 09.07.2016 року про визнання [PERSON] наймачем житлового приміщення №23 загальною площею 86,3 кв. м. у гуртожитку по вул. Г.Сагайдачного,1 та визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 03.08.2016 року №465-1 про затвердження рішення правління ОСББ «Вікторія» про видачу ордера на секцію №23 в гуртожитку на вул. Г.Сагайдачного,1, що складається з чотирьох кімнат загальною площею 86,3 кв.м. [PERSON] з сімєю. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.08.2018 року було залучено [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовну заяву підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Представники відповідача ОСББ «Вікторія» [PERSON] та [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечували, просили відмовити в задоволенні позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Представник відповідача виконавчого комітету Луцької міської ради [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечувала, просила відмовити в задоволенні позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. \~ \~ \~ \~Третя особа [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 58 ЖК України ,\~на підставі\~ рішення\~ про\~надання жилого\~приміщення в\~будинку державного\~або громадського\~ житлового\~ фонду\~ виконавчий\~ комітет\~ районної,\~міської,\~ районної\~ в\~місті,\~ селищної,\~ сільської\~ради видає\~громадянинові \~ордер,\~ який\~ є\~ єдиною\~підставою для\~вселення в\~надане жиле\~приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Згідно з ч. ч. 1, 2\~ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення у будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі, на підставі ордеру на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а при її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім'я якого виданий ордер. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 129 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку. Відповідно до\~ст. 15 ЖК України\~на підставі рішення про надання житлового приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення. Судом встановлено, що на час прийняття рішення виконавчого комітету від 03.08.2016 року №465-1 «Про надання житла» та видачі ордера на секцію №23 в гуртожитку на вул. Г.Сагайдачного,1, нікого не було зареєстровано. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир , житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі , житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири , житлового приміщення у гуртожитку. Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009№396 (яка діяла на момент приватизації) передбачено, що оформлена заява на приватизацію квартири з доданою до неї довідкою про склад сімї та займані приміщення, а також документ, що підтверджує право на пільгові умови приватизації, подаються громадянином до органу приватизації, де реєструються. Згідно довідки про склад сімї від 12.09.2016 року вбачається, що у житловому приміщенні у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] постійно мешкають і мають право на приватизацію житла [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а. с. 54) Згідно довідки Державної міграційної служби, наданої у відповідь на запит адвокату [PERSON], вбачається, що згідно даних Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Волинській області, гр. [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO] з 17.10.1995 року (а.с. 11). Однак, суд критично ставиться до наданої довідки, оскільки згідно відповіді наданої ВОБТІ за вих. №1307 від 15.06.2018 року станом на 2011 рік приміщень (кімнат) під № 73 та 23Б в багатоквартирному будинку не існувало (а.с. 126) З відповіді Державної міграційної служби, наданої на виконання вимог ухвали суду вбачається, що в період з 02.03.2016 року по 04.04.2016 року, заяви про реєстрацію місця проживання та зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] не подавалися. Згідно відповіді №461 від 18.10.2017 року квартира №23 Б по вул. Сагайдачного,1 значилася до липня 2015 року її власником (кватиронаймачем) був [PERSON] В липні 2015 року згідно листа ОСББ «Вікторія» дана квартира була приєднана до кв. №23. Власником квартири згідно даних центру значиться [PERSON] (а.с. 21) Судом встановлено, що згідно протоколу №2 від 09.07.2016 року засідання правління ОСББ «Вікторія» було вирішено на підставі рішень суду та рішення виконкому визнати наймачем житлового приміщення №23 на (загальна площу 86,3 кв.м.) у гуртожитку по вул. Гетьмана Сагайдачного, 1 в м. Луцьку [PERSON] (а.с. 9) Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради №465-1 від 03.08.2016 року надано ордер на секцію №23 в гуртожитку на вул. Г.Сагайдачного,1, що складається з чотирьох кімнат житловою площею 48,0 кв.м. (загальною 86,3 кв.м.), [PERSON] з сімєю в складі 4 осіб (вона, [PERSON]- чоловік, [PERSON] дочка, [PERSON] син, у вказаній секції гуртожитку сімя [PERSON] проживає з 1993 року) (а.с. 10). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.06.2007 року визнано за [PERSON], [PERSON] та їхніми неповнолітніми дітьми [PERSON], [PERSON] право користування житловим приміщенням за адресою м. Луцьк, вул. Сагайдачного,1, секція №23 площею 56,4 кв. м. Судове рішення набрало законної сили 03.07.2007 року (а.с. 18-20). Даним рішенням встановлено, що [PERSON], [PERSON] проживають у секції №23 по вул. Сагайдачного, 1 у м. Луцьку з 1993 року. Згідно ч. 4 та 5\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Ці обставини можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. \~ \~ \~ \~ Відповідно до копії технічного паспорту на житловий будинок, загального житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів по вул. [PERSON] №. 1 від 18.09.1998 року та копії технічного на обєкт нерухомого майна по вул. [PERSON] №. 1 від 01.08.2011 року у вищевказаному будинку відсутня квартира №73 та кімната № 23Б. (а.с.75-76). Згідно довідки голови ліквідаційної комісії ЗАТ «АН» вбачається, що в кінці 90-х років 20 століття керівництвом будинку була змінена нумерація кімнат кімнати, що входять в секцію №23, раніше мали нумерацію 65,66,67,68 (а.с. 78 ) Відповідно до\~ст.\~81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач не надав суду доказів про те, що він проживав у кімнаті №23 Б загальною площею 29,9 кв.м. Оскільки при здійсненні приватизації квартири №23 на вул. [PERSON], відбувалось згідно з вимог чинного законодавства, на підставі поданих належним чином оформлених документів суд вважає, що права позивача в даному випадку жодним чином не порушені. Таким чином, встановлено, що відповідачі фактично проживають у вказаній кімнаті гуртожитку на підставі ордеру про вселення з грудня 1993 року по теперішній час. При таких обставинах суд, вважає вимоги [PERSON] про відновлення права на користування жилим приміщенням кімнатою №23Б, визнання незаконними рішень засідання правління ОСББ «Вікторія» від 09.07.2016 року про визнання [PERSON] наймачем житлового приміщення №23 загальною площею 86,3 кв. м. у гуртожитку по вул. Г.Сагайдачного, 1 та визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 03.08.2016 року №465-1 про затвердження рішення правління ОСББ «Вікторія» про видачу ордера на секцію №23 в гуртожитку на вул. Г.Сагайдачного,1, що складається з чотирьох кімнат загальною площею 86,3 кв.м. [PERSON] з сімєю є не доведеними, не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні не здобуто доказів, що саме на це житло - кімната №23Б по вул. Г.Сагайдачного,1 у м. Луцьку порушено право позивача.

Outcome: dismissed