Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Шахтоуправління «Донбас» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, мотивуючи свої вимоги тим, що він працював у відповідача ГРОЗ 5 розряду. 22.01.2014 року він звільнився з підприємства на підставі наказу № 26-к від 22.01.2014 року за ст. 40 КЗпП України у зв»язку з невідповідністю займаній посаді за станом здоров»я. При звільнені з підприємства, йому не було виплачено всіх сум, що належать йому до виплати, що свідчить про той факт, що відносно нього порушено вимоги ст.ст. 47, 116 КЗпП України, відповідно до яких: «…власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, тобто «… при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення…». На його усне прохання, йому відмовлено у видачі копії наказу № 26-к від 22.01.2014 року про його звільнення та даних про розмір його середньоденної заробітної плати, а тому він вимушений самостійно розрахувати свою середньоденну заробітну плату, виходячи із заробітної плати за останні шість місяців роботи на підприємстві. Всього за період з травня 2013 року по грудень 2013 року йому нарахована заробітна плата у розмірі 74983,44грн./129 роб.днів=581,27грн.(середньоденна заробітна плата). На день пред'явлення позову до суду йому затримано виплату на 21 день, з 22 січня 2014 року по 11 лютого 2014 року. Отже, 21(кількість днів затримки розрахунку) х 581,27грн.(середньоденна заробітна плата)= 12206,67грн.. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 3/02-14 від 10.02.2014 року, ним було сплачено 400,00грн. адвокату за складання позовної заяви. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 4/02-14 від 10.02.2014 року, ним було сплачено 2000,00грн. по договору за надання правової допомоги. Просить суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 12206,67грн., а також понесенні судові витрати на правову допомогу у загальному розмірі 2400,00грн.. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. Представник позивача [PERSON], в судове засідання не з»явився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Суду надав заяву з проханням справу розглянути у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з»явився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. Раніше суду була надана заява з проханням справу розглянути без участі їх представника. З наданих суду письмових заперечень вбачається, що позовні вимоги не визнають з наступних підстав. ПАТ «Шахтоуправління «Донбас» позивачу на день його звільнення були нараховані всі належні йому суми у розмірі 38565,67грн.. Після проведення утриманням податків і обов'язкових платежів сума, що підлягала виплаті склала 34425,33грн..Зазначена сума у повному обсязі була виплачена позивачу 21.02.2014 року і 26.02.2014 року, що підтверджується довідкою № 614 від 15.04.2014 року. Відповідач не оспорює того факту, що порушення строків розрахунку при звільнені мало місце, але вина підприємства в цьому відсутня, оскільки малися обставини, які перешкоджали можливості своєчасно розрахуватися з позивачем. Цими обставинами є ненадання державної дотації у повному обсязі для виплати заробітної плати протягом 2010-2014 років. Відповідачу протягом декількох років грошові кошти на виплату заробітної плати або не надавалися взагалі, або надавалися у розмірі, який не дозволяв провести повний розрахунок по заробітній платі з робітниками підприємства. Ці обставини перешкоджали дотриманню відповідачем законодавства в частині своєчасної і повної виплати заробітної плати, у тому числі і позивачу. Все це виключає вину підприємства в затримці розрахунку при звільнені позивача, а отже і виключає відповідальність по відшкодуванню середнього заробітку. Разом з тим, позивачем невірно розрахована середньоденна заробітна плата і як наслідок цього, невірно визначений розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку. Так, позивач був звільнений 22.01.2014 року і так як в день звільнення він був відсутній на роботі, що підтверджує виписка з табеля виходів, то згідно ст. 116 КЗпП України відповідач міг з ним розрахуватися не пізніше наступного дня, тобто 23.01.2014 року. Таким чином, період затримки при звільнені позивача, це період з 24.01.2014 року по 26.02.2014 року-24 робочих днів, відповідно, середній заробіток за затримку розрахунку при звільнені може складати 4955,04грн.(206,46грн.-середньоденна заробітна плата позивача х 24 дні затримки)/а.с.31-32,45/. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії трудової книжки [NUMBER], заповненої 25.09.1975 року на ім»я [PERSON], позивач перебував у трудових правовідносинах з ПАТ «Шахтоуправління «Донбас» та на підставі наказу № 109-к від 28.02.20057 року був прийнятий горноробочим по ремонту гірничих виробіток /а.с.5-6,41/. 22.01.2014 року на підставі наказу № 26-к [PERSON] був звільнений з підприємства за ст. 40 п.2 КЗпП України/а.с.42/. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільнені, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено наданою суду довідкою відповідача від 15.04.2014 року, при звільнені з підприємства з позивачем не було проведено остаточного розрахунку, оскільки заробітна плата [PERSON] була виплачена у повному обсязі лише 26.02.2014 року/а.с.44/. Відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», з наступними змінами та доповненнями,суд встановивши при розгляді справи, що робітнику не були виплачені при звільнені всі належні йому суми, стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведені його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Таким чином, оскільки відповідач не провів виплату позивачу всіх належних йому сум при звільнені, на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 23.01.2014 року по 26.02.2014 року, тобто по день фактичного розрахунку. Розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку проводиться відповідно до Порядку нарахування середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100, виходячи з середньоденної заробітної плати, розрахованої із заробітної плати за фактично відпрацьований час протягом 2-х місяців перед звільненням. Відповідно до довідки наданої ПАТ «Шахтоуправління «Донбас» розмір середньоденного заробітку позивача, розрахованого відповідно до Постанови КМУ від 08.02.1995 року № 100, складає 206,46грн.. Перевіривши наданий розрахунок, суд вважає його вірним. Період затримки розрахунку, з урахуванням вихідних та святкових днів, складає 25 робочих днів. Отже, розмір середнього заробітку за затримку розрахунку складає 5161,50грн. ( 206,46грн. х 25 днів = 5161,50грн.). Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] середній заробіток за весь період затримки розрахунку у розмірі 5161,50грн.. У відповідності зі ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи. До судових витрат серед іншого належать і витрати на правову допомогу. Враховуючи, що витрати позивача у розмірі 400,00грн. були пов'язані не з розглядом справи, а були понесені за консультаційно-правові послуги при складанні позовної заяви ще до звернення до суду, вимоги позивача щодо їх відшкодування не підлягають задоволенню. Відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи у суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. З витягу з договору б/н від 10.02.2014 року про надання юридичної допомоги та на представництво інтересів у суді першої інстанції вбачається, що гонорар адвоката [PERSON] за цим договором складає 2000грн., які клієнт сплачує у момент підписання договору. З матеріалів справи вбачається, що адвокат [PERSON] під час надання правової допомоги позивачу витратив менш ніж одну годину, в зв»язку з чим, суд не знаходить підстав для стягнення на користь [PERSON] понесених судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу у розмірі 2000грн.. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60грн., оскільки позивач при подачі позову до суду був звільнений від його сплати.

Outcome: partial