overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом по тих підставах, що з відповідачкою він перебуває в зареєстрованому шлюбі з 20 квітня 2013 року. Від данного шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося, вони перестали розуміти одне одного, у звязку з цим припинили шлюбні стосунки. Зараз сторони не проживають разом, спільне господарство не ведуть. У звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не зявився, на розгляд суду від нього надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність (а.с.17). Відповідачка у судове засідання не зявилася. На адресу суду від неї надійшла заява, з якої вбачається, що відповідачка згодна з позовними вимогами позивача, просить розглядати справу без її, участі та після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище «Калкатиніч» (а.с.16), що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України. В звязку з цим в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Згідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законих підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом достовірно встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON] / Калкатиніч / [PERSON], [INFO] уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції Одеської області за актовим записом №30, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №182163 (а.с. 8). Від даного шлюбу сторони мають одну дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії І-ЖД №357723 (а.с.9). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, майновий спір у них відсутній. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON] / Калкатиніч / [PERSON], [INFO] існує лише формально та позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом по тих підставах, що з відповідачкою він перебуває в зареєстрованому шлюбі з 29 жовтня 1989 року. Від данного шлюбу вони мають двох дорослих дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося, вони перестали розуміти одне одного, у зв'язку з цим припинили шлюбні стосунки. Зараз сторони не проживають разом, спільне господарство не ведуть. У зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не з'явився, на розгляд суду від нього надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність (а.с.14). Відповідачка у судове засідання не з'явилась. На адресу суду від неї надійшла заява, з якої вбачається, що відповідачка згодна з позовними вимогами позивача та просить розглядати справу без її участі (а.с.15), що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України. В зв'язку з цим в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Згідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законих підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом достовірно встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] уклали шлюб, який був зареєстрований Виконавчим комітетом Бородінської селищної ради Тарутинського районного Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції Одеської області 05 червня 2015 року за актовим записом № 13 (а.с. 6). Від даного шлюбу сторони мають двох дорослих дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, майновий спір у них відсутній. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] існує лише формально та позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просила після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище - [PERSON]. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом по тих підставах, що з відповідачкою він перебуває в зареєстрованому шлюбі з 31 липня 2007 року. Від данного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося, вони перестали розуміти одне одного, у зв'язку з цим припинили шлюбні стосунки. Зараз сторони не проживають разом, спільне господарство не ведуть. У зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не з'явився, на розгляд суду від нього надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність (а.с.15). Відповідачка у судове засідання не з'явилася. На адресу суду від неї надійшла заява, з якої вбачається, що відповідачка згодна з позовними вимогами позивача, просить розглядати справу без її, участі та після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище «[PERSON]» (а.с.16), що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України. В зв'язку з цим в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Згідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законих підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом достовірно встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] уклали шлюб, який був зареєстрований Березинською селищною радою Тарутинського району Одеської області за актовим записом №09, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії [NUMBER], серії [NUMBER] (а.с.6, 7 відповідно). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, майновий спір у них відсутній. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] існує лише формально та позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом про\~виділення частки\~в спільному\~сумісному майні\~і визнання\~права власності\~на 1/2 частину квартири в порядку спадкування за законом. В обґрунтування заявлених вимог позивач [PERSON] вказав, що [INFO] померла [PERSON] , його дружина, після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді частини квартири [ADDRESS] , він є єдиними спадкоємцем після померлої 1 черги за законом. Згідно свідоцтва про право на власність квартира [ADDRESS] , виданого 2 березня 1994 року належить [PERSON] , [PERSON] . При цьому при проведені приватизації житла відповідними установами не були виділені частки, належні всім співвласникам в спільному майні. Прийнявши спадщину після смерті [PERSON] він звернувся у встановлений законом термін до нотаріату, але в видачі свідоцтва про право на спадщину за Законом йому відмовили, оскільки частка померлої в спільному майні не визначена. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON] перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 2 березня 1994 року виданого управлінням житлового - комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради Роговій Анастасії Романівні, [PERSON] належить на праві приватної спільної сумісної власності квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді частини приватизованої квартири [ADDRESS] . При зверненні позивача до Другої криворізької нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено, з тієї причини, що померла володіла спадковим майном на праві спільної сумісної власності і в цій власності не визначена її частка. Відповідно до ст. 368 ЦК України, майно, яке знаходиться в спільній сумісній власності двох та більше осіб без виділення часток кожного з них в праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.2 ст. 370 ЦК України, при виділенні частки з майна, що знаходиться в спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співвласників в праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між власниками, законом або рішенням суду. Таким чином,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~володіли,\~кожен 1/2 /2 часткою квартири [ADDRESS] . Таким чином,\~зібрані у\~справі докази\~та їх\~належна оцінка\~вказують на\~наявність підстав\~для розподілу\~спільної сумісної\~власності -\~квартири [ADDRESS] , що на підставі свідоцтва про право власності на житло належить [PERSON] , [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON], втратившим право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], мотивуючи тим, що відповідач був чоловіком матері позивача, яка померла [INFO]. Після її смерті відповідач [PERSON], відмовився від 1/4 частини квартири [ADDRESS] на його користь. Відповідач за даною адресою тривалий час не проживає більше одного року, проте перебуває на реєстраційному обліку за вищевказаною адресою, у зв'язку з чим він перешкоджає вільно користуватися та розпоряджатися житлом. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], позовні вимоги підтримала. В судове засідання відповідач [PERSON], не з'явився, викликався, що підтверджено поштовим відправленням від 19.03.2014 року, та оголошенням яке поміщено в газеті «Одеські вісті» № 32 від 27.03.2014 року, заперечень на позов не надав, тому суд відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за відсутності заперечень до того представника позивача. Вислухавши пояснення представника позивача, та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину від 11.02.2011 року зареєстрованого в реєстрі № 608 являється власником квартири [ADDRESS], що підтверджено витягом про Державну реєстрацію прав виданого КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 23.02.2011 року. Зареєстрованим у зазначеному будинку значиться: [PERSON] ([PERSON]), [INFO], що підтверджено довідкою Ізмаїльського РВ ГУДМС України в Одеській області від 18.03.2014 року та будинковою книгою розділу прописка. Відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу України житлове приміщення зберігається за особою в разі її відсутності не більше шести місяців. Оскільки відповідач за місцем прописки відсутній більше строку встановленого ст.71 ЖК України, суд вважає за необхідне визнати [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON], неповнолітньої [PERSON] таким, що втратили право на користування житловим приміщенням, вказуючи, що він є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрована його колишня дружина [PERSON] та її донька [PERSON] Шлюб між ними було розірвано в 2009 році. Відповідачі у квартирі не проживають, участі у утриманні квартири не приймають. Просить визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача у судовому засіданні просить задовольнити позовні вимоги та суду пояснив, що шлюб між сторонами було розірвано у 2009 році, з того часу відповідачі не проживають у квартирі позивача. Донька відповідача від першого шлюбу проживає з нею в селі Біленьке Запорізького району Запорізької області. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином про час, дату та місце слухання справи. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідачів у заочному порядку. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 07.03.2003 року належить квартира [ADDRESS] (а.с.5). В квартирі позивача зареєстровані відповідачі - колишня дружина [PERSON] та її донька [PERSON], згідно копії домової книги та довідки Марганецького МКП «Житлове господарство». Згідно рішення Марганецького міського суду від 08.10.2009 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, в рішенні вказано, що сторони з серпня 2008 року проживають окремо. Відповідно до ч. 2 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. З 2008 року [PERSON] та [PERSON] в зазначеній квартирі [ADDRESS] не проживають. Факт не проживання підтверджується актом Марганецького МКП «Житлове господарство» з участю сусідів, яким встановлено, що відповідачі не проживають за вказаною адресою з 2006 року; довідкою ЗОШ с. Біленьке Запорізького району Запорізької області, де вказано, що [PERSON] прибула 16.09.2008 року до 4 класу та і в 2013-2014 році навчалася в Біленьківській ЗОШ, дитина мешкає у [ADDRESS]. Згідно ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS] так, як відповідач в даному приміщенні не проживає без поважних причин більше 20 років. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився без поважних причин, клопотання про відкладення розгляду справи не надходили. Позивач заявив клопотання про заочний розгляд справи. З врахуванням думки позивача та на підставі наявних у справі доказів суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи без участі відповідача та ухвалення заочного рішення так, як він належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи і про причини неявки не повідомив. Вислухавши думку позивача, пояснення свідків та дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно Витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30 березня 2013 року № 1820806, позивач є власником будинковолодіння [ADDRESS] . З матеріалів справи вбачається, що в даному будинковолодінні зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON] . Як вбачається з пояснень позивача, відповідач вже більше 20 років і по даний час в даному будинку не проживає. Згідно довідки виданою Богдашівською сільською радою від 21 січня 2020 року № 87 [PERSON] , [INFO] , проживає у [ADDRESS] разом зі своєю дружиною [PERSON] . Вказану обставину також ствердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України, право користування житлом, яке належить на праві приватної власності іншій особі надається лише члену сім`ї власника цього житла і визначається його власником. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, оскільки відповідач у спірному будинку не проживає більше року без поважних причин його слід визнати таким, що втратив право користування спірним житлом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, вказуючи на те, що будинок № 30-А по вулиці Шахтарська в місті Марганець Дніпропетровської області належить йому на праві власності. В зазначеному будинку значиться зареєстрованою донька його дружини [PERSON]. Розпочинаючи з 2006 року, відповідач не проживає в будинку, участі в утриманні будинку не приймає. Просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування будинком № 30-А по вулиці Шахтарська в місті Марганець Дніпропетровської області. Позивач надав суду заяву про слухання справи без його присутності. У наданій заяві зазначив, що позовні вимог підтримує і просить їх задовольнити. Представник позивача надав суду заяву про слухання справи без його присутності. Відповідач надала суду заяву про слухання справи без її присутності. У наданій заяві зазначила, що позовні вимоги визнає і не заперечує проти їх задоволення. Вона значиться зареєстрованою в Російській Федерації. Представник третьої особи на розгляд справи не з»явився, повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Заяв чи клопотань не надходило. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Представник третьої особи надав суду заяву про слухання справи без його присутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Позивачу на праві власності належить будинок № 30-А по вулиці Шахтарська в місті Марганець Дніпропетровської області, що підтверджується договором дарування, посвідченого державним нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори [PERSON] 29.11.1994 року, зареєстровано в реєстрі № 5776. Згідно домової книги в будинку значаться зареєстрованою відповідач [PERSON]. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Згідно акту, складеного головою квартального комітету в присутності сусідів позивача [PERSON], [PERSON] , відповідач у будинку № 30-А по вулиці Шахтарська в місті Марганець Дніпропетровської області розпочинаючи з 2006 року не проживає. Згідно ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов задовольнити, вважати доведеними обставини, на які посилається позивач, а саме: відсутність відповідача [PERSON] за місцем її реєстрації в будинку № 30-А по вулиці Шахтарська в місті Марганець Дніпропетровської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що позивач [PERSON] являється власником особового рахунку на квартиру за адресою: [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстровані позивач [PERSON], відповідач [PERSON], якій являється старшим сином позивача та неповнолітній [PERSON], який являється молодшим сином позивача. Фактично відповідач [PERSON] з 2000 року не проживає в квартирі [ADDRESS], не цікавиться нею та не проводять оплату комунальних послуг і квартирної плати. Позивач не бажає здійснювати оплату житлово-комунальних послуг за відповідача. У зв'язку із даними обставинами, позивач вважає, що відповідач втратив право користування даним жилим приміщенням. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] та треті особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки на час розгляду справи не повідомили. Таким чином, суд вважає за можливе слухати справу у відсутність відповідача за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою представника позивача, відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України, заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до довідки форми № 3 ТОВ «Київжитлосвіт», у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON], власником особового рахунку на дану квартиру є позивач [PERSON] Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] не проживає в даній квартирі з 2000 року, не цікавляться нею, не проводять оплату за житлово-комунальні послуги. Факт непроживання відповідача у спірній квартирі підтверджується також актами які були складені сусідами позивача від 12.06.2014 року, 10.08.2014 року та 13.10.2014 року та затвердженими ТОВ «Київжитлосвіт» (а.с. 4-6). Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що відповідач [PERSON] втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS], оскільки відповідач не проживає в даній квартирі з 2000 року, не цікавиться нею, не проводять оплату житлово-комунальних послуг, а тому має бути знятий з реєстрації за даною адресою.

Outcome: approved