Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить стягнути аліменти із відповідача [PERSON] на свою користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу)до досягнення сином 23-х років за умови, що він продовжуватиме навчання. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі, який у 2004 році було розірвано.Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який навчається на 1 курсі Державного навчального закладу «Запорізький професійний торгово-кулінарний ліцей» денна форма навчання. Відповідач являючись батьком повнолітнього сина належної матеріальної допомоги у добровільному порядку не надає, у зв'язку з чим змушена звернутися до суду. Позивач про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Третя особа належним чином повідомлений про день та час судового розгляду до суду не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. З урахуванням клопотання позивача, відповідача та третьої особи та відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін і відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у суду матеріалів. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьком зазначений відповідач [PERSON] (а.с.29). Повнолітній [PERSON], навчається в Державному навчальному закладі «Запорізький професійний торгово-кулінарний ліцей» з 01.09.2017 року, термін навчання до [INFO], форма навчання денна, бюджетна группа, що підтверджується довідкою №351 від 23.07.2018 року (а.с.4). Повнолітній син сторін мешкає разом із матір'ю в [ADDRESS], матеріальним забезпеченням якого займається виключно мати.(а.с. 6). При цьому, повнолітній син, що продовжує навчання потребує матеріальної допомоги на своє утримання. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні донька, син продовжують навчання, у зв'язку з чим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони мають можливість надавати таку допомогу, при цьому право на утримання припиняється у випадку припинення навчання. Відповідно до статей 182 та 200 СК України, розмір аліментів на повнолітніх доньку, сина визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального становища як утримувача аліментів та і їх платника, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки сина, крім того враховуються і інші обставини, що мають істотне значення. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відтак, за змістом ст. 199 СК України, обов'язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків. За змістом ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи викладене, суд вважає, що [PERSON] під час свого навчання у навчальному закладі потребує матеріальної допомоги й з боку свого батька. При цьому, відповідач позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Згідно зі ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене те, що позивач позов підтримує, а відповідач позов визнає, а також що повнолітній [PERSON], який не досяг 23 річного віку, продовжує навчання у навчальному закладі до [INFO], до того ж форма навчання денна, що позбавляє його можливості працевлаштування, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров'я відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати, а також ненадання ним достатньої матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, суд вважає за необхідне стягнути із [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання спільного повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, щомісяця, до закінчення ним навчання, вказаний розмір буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам повнолітнього сина, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. У відповідності до Закону України «Про судовий збір» та ст. 141 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved