Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом, просить визнати, що відомості, зазначені в листі сільського голови Лісконогівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області [PERSON] адресованому голові громадської організації «Спортивне патріотичне об'єднання «Горислав» від 21.03.2016 року № 03/07/80, а саме інформацію наступного змісту: « зі слів самих вихованців і свідків [PERSON] купує пиво, сигарети своїм вихованцям, під час тренувань керівник секції часто був відсутній, нещодавно вихованець [PERSON] був притянутий до кримінальної відповідальності у зв'язку з побиттям жінки», є недостовірними та такими що порочать його честь, гідність та ділову репутацію та стягнути 12000 гривень на відшкодування моральної шкоди. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачка поширила неправдиві відомості, які принижують його (позивача) гідність, честь та ділову репутацію, а також зазначає, що він є священнослужителем, має сан священика (ієрея). В с. Лісконоги Новгород-Сіверського району Чернігівської області з метою залучення дітей та підлітків до здорового способу життя, виховання в них сильного та чоловічого характеру, впевненості в собі і цілеспрямованості, ним організована безкоштовна спортивна секція з боксу, оскільки в сільській місцевості багато неблагополучних сімей, дітям у яких не приділяють достатньо уваги. Тому метою організації безкоштовні спортивної секції було спрямування активності підлітків та дітей в правильному напрямку, відірвати їх від можливого негативного впливу вулиці, вживання алкоголю, куріння. В секції займалося більш 20 дітей та підлітків, як ті, що прожинають в с. Лісконоги, так і ті, що навчаються в школі-інтернаті м. Н-Сіверський. Секції надавалася допомога в особі ТОВ «Переможець», яке надавало приміщення для тренування, так і ПрАТ «Н-Сіверський сирзввод», що фактично платило йому заробітну плату, яку він використовував в тому числі на закупівлі інвентарю для тренувань. Лісконогівською сільською радою на адресу громадської організаніції «Спортивне патріотичне об'єднання «Горислав» (організація, в якій він певний час працював тренером, проте через конфлікт з керівником якої припинив співпрацю), 21.03.2016 р. було направлено звернення за № 03-07,80 за підписом голови сільської ради [PERSON], в якому зазначалося, що він ([PERSON].) «зі слів самих вихованців та свідків купую пиво, сигарети своїм вихованцям», «буваю часто відсутній на тренуваннях» та «нещодавно мій вихованець був притягнутий до кримінальної відповідальності у зв 'язку з побиттям, жінки». В свою чергу, зазначений лист керівником «Спортивного патріотичного об'єднання «Горислав» з метою припинення роботи спортивної секції був направлений до Н-Сіверської районної адміністрації та ПрАТ «Н-Сіверський сирзавод» в зв'язку з чим діяльність роботи спортивної секції припинено. Вважає, що характер інформації викладеної в листі є особливо образливим, зважаючи на його духовний стан, створює негативне враження і відношення до нього, відомості у листі є неправдиві, та такими що порочать його честь, гідність і ділову репутацію. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити, обгрунтувавши свої вимоги вищевикладеними фактами та доказами. В судовому засіданні співвідповідач сільський голова Лісконогівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області [PERSON] пояснила суду, що вона дійсно направляла та підписувала лист, який був адресований до голови громадської організації «Спортивне патріотичне об'єднання Горислав» від 21.03.2016 року № 03/07/80. Підписуючи відповідний лист вона мала на меті довести до відома інформацію, яка обговорювалась на зборах громади. Ніяким чином не мала на меті принизити честь та гідність позивача. Також зазначила, що інформація не перевірялась та належних доказів щодо її немає, все відомо тільки зі слів мешканців громади. Суд, заслухавши пояснення позивачки і її представника, відповідачів, свідків та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи із наступних підстав. При вирішення даного спору суд враховує наступні положення Конституції України та чинного законодавства України. Статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Згідно зі ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення проти неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Враховуючи те, що відповідачем Лісконогівською сільською радою Новгород-Сіверського району Чернігівської області та співвідповідачем сільський головою Лісконогівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області [PERSON] не надано жодних доказів, які б спростовували достовірність поширеної інформації про [PERSON] Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем поширена недостовірна інформація про позивача, яка порушує його честь, гідність та ділову репутацію. Згідно з ч.4 та ч.7 ст.277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила її. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. У зв'язку з цим, для відновлення особистих немайнових прав [PERSON] суд вважає за необхідне спростувати недостовірну інформацію про [PERSON] шляхом зобов'язання сільського голову Лісконогівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області [PERSON] відкликати звернення адресоване голові громадської організації «Спортивне патріотичне об'єднання Горислав» від 21.03.2016 року за № 03/07/80 та спростувати вказану недостовірну інформацію про що зазначити в листі про відкликання звернення. Саме таким чином буде відновлено честь, гідність та ділова репутація [PERSON] У відповідності до ст.280 ЦК України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Згідно з ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд приймає до уваги вказівку [PERSON] на те, що у зв'язку з поширенням сільським головою Лісконогівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області [PERSON] про нього недостовірної інформації йому завдано моральної шкоди, оскільки поширена про нього інформація впливає на соціальну оцінку позивача в очах оточуючих, односельчан, прихожан, знайомих та рідних, створюючи образ як неправдивої, непорядної людини, спотворюючи ділові та професійні якості [PERSON], як священнослужителя. Тому, суд приходить до висновку про необхідність відшкодування [PERSON] спричиненої йому моральної шкоди. В той же час з урахуванням принципу розумності та справедливості визначений ним розмір такого відшкодування є в значній мірі завищеним та має бути зменшеним до 1600 гривень. Саме такий розмір відшкодування моральної шкоди є належним в даному випадку. Крім того, у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог. На підставі ст.32, 68 Конституції України, ст.ст.23, 275, 277, 280, 299 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»,

Outcome: partial