Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою до Публічного акціонерного товариства «Правекс-Банк», просив визнати кредитний договір № 3756-019/07Р від 27 червня 2007 року укладений між Акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк» та ним , не дійсним з моменту його укладання. Пояснив свою заяву тим, що 27 червня 2007 року між ним з одного боку та Акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк» з іншого боку укладено кредитний договір № 3756-019/07Р про отримання ним кредитних коштів в сумі 16 000,00 доларів США , строком з 27.06.2007 року до 27.07.2023 року. При підписанні кредитного Договору № 3756-019/07Р від 27 червня 2007 року, Відповідачем було порушено його законні права. Вважає, що зазначений кредитний договір за своїм змістом і текстом не відповідає законодавству України, порушує його права та законні інтереси. Порушення Відповідачем чинного законодавства України в галузі кредитування, а саме Банк надав Позичальнику кредит в іноземній валюті на загальну суму 16000 доларів США, що суперечить ч. 1 ст. 524 ЦКУ в якій сказано, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Також, зазначив у заяві , що банк скористався його юридичною необізнаністю. На момент укладання договору, від 27 червня 2007 року, курс гривні до долару США (долар) становив 502 гривні за 100 доларів, до цього часу такий курс, з незначними коливаннями, тримався в Україні протягом останніх п'яти років. Як його запевняли, працівники Відповідача, кредит в іноземній валюті - долар, є для нього найбільш вигідним. Вони запевняли, що економіка України розвивається стабільно, а НБУ пильно слідкує за курсом гривні до долару, що кредит в гривнях обтяжений великими процентами і тому в порівнянні з доларовим є невигідним, про ризики, як тепер кажуть - валютні, всупереч Закону України «Про захист прав споживачів» , [PERSON] , не попереджали. Банк порушив його право, як споживача, на інформацію, оскільки він не є фахівцем з права, тому довіряв працівникам Банку, як професіоналам в таких питаннях. Банк не попередив його, що їх послуги, зважаючи на ціну (вартість), явно не задовольнятимуть інтереси і вимоги [PERSON], також Банк не попередив і про те, що вартість кредиту може істотно зрости, ніж це очікувалось під час укладення договору. До того ж в момент підписання Договору [PERSON] поставлено в невигідне та таке, що порушує його права становище, тобто, Банк в односторонньому порядку даним Договором залишив за собою право в будь - який час підвищувати процентну ставку, також передбачив своє право, в разі незгоди Позичальника, чи взагалі без згоди, вимагати повернення всієї суми Кредиту. Тобто, взявши кредит, Позивач опинився в умовах, які просто неможливо виконувати. У звязку із чим він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позовної заяви в повному обсязі, посилаючись на письмові заперечення, просив відмовити у задоволенні заяви в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що 27 червня 2007 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк» укладено кредитний договір № 3756-019/07Р про отримання ним кредитних коштів в сумі 16 000,00 доларів США , строком з 27.06.2007 року до 27.07.2023 року. Пунктом 2 ст. 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Розділом 4 Кредитного договору передбачено порядок та умови погашення заборгованості за кредитом, порядок нарахування та сплати відсотків за користування кредитом, виходячи з розміру процентної ставки, встановленої п. 1.2 Кредитного договору. Позичальник ознайомлений з умовами кредитування, орієнтовними витратами при оформленні, користуванні і повному погашенні кредиту та сукупною вартістю кредиту; з орієнтовним графіком щомісячних платежів по кредиту, а також, з тарифами, комісіями, іншими платежами, які підлягають сплаті позичальником за кредитним договором. Перед укладенням кредитного договору позичальнику були надані для ознайомлення памятка клієнта по програмі довгострокового іпотечного кредитування на придбання обєкту нерухомості, де зазначені умови кредитування в національній та іноземній валюті, з зазначенням сукупної вартості кредиту, яку [PERSON] особисто підписав, чим висловив свою згоду з положеннями вказаного документу (копія додається). Крім того, підписуючи Кредитний договір, позичальник зазначив, що дана ний договір підписаний ним власноручно, своїм підписом підтвердив факт ознайомлення з усіма зборами, відсотками, тарифами, комісіями та іншими елементами вартості кредиту, які він повинен сплатити по договору згідно ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до п. 10.8. Кредитного договору Позичальник підтвердив факт письмового повідомлення його Банком про умови надання кредиту, а також про всі збори, відсотки, тарифи комісії та всі елементи вартості кредиту по даному договору згідно п. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Таким чином позивач, перед укладенням кредитного договору був достеменно ознайомлений із загальними умовами кредитування і погодився на них, наслідком чого стало підписання ним Кредитного договору №3756-019/07Р від 27.06.2007 року. В пунктах 1.1, 1.2, 1.3 кредитного договору зазначена сума кредиту, дата видачі кредиту, річна відсоткова ставка, в розділі 4 кредитного договору, передбачені строк внесення платежів, умови повернення кредиту, нарахування та сплати відсотків, право дострокового виконання зобов'язань за договором та його умови. Відповідно до ст.ст.203, 215, 509, 524, 525-526, 533, 536, 546, 611, 614, 617, 1046, 1048-1049, 1054 ЦК України зміст правочину не може суперечити положенням Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. За оскаржуваним договором кредиту банк надає позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити обумовлені проценти за користування ним. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року в редакції, що діяла на час укладення кредитного договору, договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних \~\~з \~\~одержанням \~\~кредиту, \~\~його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. У разі ненадання зазначеної інформації суб'єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону. Договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. У договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача; 3) дата \~\~видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) інші умови, визначені законодавством. У договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною. Споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Перебіг цього строку розпочинається з моменту передачі споживачеві примірника укладеного договору. Відкликання згоди оформлюється письмовим повідомленням, яке споживач зобов'язаний подати особисто чи через уповноваженого представника або надіслати кредитодавцю до закінчення строку, зазначеного в абзаці першому цієї частини. З відкликанням згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту споживач повинен одночасно повернути кредитодавцю кошти або товари, одержані згідно з договором. Споживач також сплачує відсотки за період між моментом одержання коштів та моментом їх повернення за ставкою, встановленою в договорі. Правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Національного Банку України № 168 від 10.05.2007 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 25.05.2007 року за № 541\\13808 узгоджуються з Законом України «Про захист прав споживачів». З матеріалів справи вбачається, що 27 червня 2007 року між Акціонерним товариством комерційний банк «Правекс Банк» та [PERSON] за вільного волевиявлення сторін укладено кредитний договір, за яким [PERSON] отримав в банку 16 000 доларів США зі сплатою 11,99 % річних строком з 27 червня 2007 року до 27 червня 2032 року. Кредитний договір повністю відповідає вимогам ст.ст. 203, 215 ЦК України, положенням глави 71 цього Кодексу, вимогам цивільного законодавства. Кредитним договором та графіком повернення кредиту і відсотків детально визначені права та обов'язки сторін, строк дії договору, розмір кредиту та відсотків за користування ним, мета кредиту, щомісячний розмір платежів по кредиту та відсотках, сукупна вартість кредиту, способи видачі та повернення кредиту, заходи забезпечення виконання зобов'язань, відповідальність сторін та інші істотні умови договору. З моменту укладення договору [PERSON] з претензіями до банку з приводу ненадання інформації не звертався, вимог перед банком про відізвання згоди на укладення договору, про розірвання договору не ставив, коштів не повертав, виконував умови договору до середини 2008 року. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Правекс-Банк» про захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed