Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФК «Паріс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в обґрунтування якого зазначив таке. 16.11.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис за № 92217 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Паріс» заборгованості в розмірі 15 043,44 грн. На підставі заяви ТОВ «ФК «Паріс» про примусове виконання виконавчого напису постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжі О.С. від 09.12.2020 відкрито виконавче провадження № 63867942, а 16.12.2020 - звернуто стягнення на заробітну плату [PERSON] , яку він отримує в ТОВ «Павлоградзернопродукт». Однак, позивач вважає виконавчий напис № 92217 від 16.11.2020, вчинений приватним нотаріусом Горай О.С., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Паріс» заборгованості в розмірі 15 043,44 грн. незаконним, тому просить визнати його таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою cele від 20.01.2021 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 10.02.2021 ухвалою суду за клопотанням позивача [PERSON] від приватного нотаріуса Горай О.С. витребувано докази - копію справи щодо вчинення виконавчого напису від 16.11.2020. Учасники справи в судові засідання 10.02.2021 та 04.03.2021 не з`явились. Позивач [PERSON] надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач ТОВ «ФК «Паріс» про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або з повідомленням про причини неявки, а також відзиву на позов суду не подав (а.с. 35). Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. судову повістку про виклик до суду на 10.02.2021, копію позову та ухвалу про відкриття провадження у справі отримав своєчасно, пояснень щодо позову не надав. Судова повістка про виклик до суду на 04.03.2021 та ухвала суду про витребування доказів повернулась на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 43-44). Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа О.В. про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, пояснень не надавав (а.с. 34). Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 16.11.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 92217, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Паріс» заборгованості в розмірі 15 043,44 грн., яка складається з наступного: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 2 835,86 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 9 457,58 грн., штраф і пеня - 2 250,00 грн., а також витрати стягувача на вчинення виконавчого напису - 500,00 грн., за період з 23.04.2020 по 23.04.2020 (а.с. 7). На підставі заяви ТОВ «ФК «Паріс» про примусове виконання виконавчого напису постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжі О.С. від 09.12.2020 відкрито виконавче провадження № 63867942, а 16.12.2020 - звернуто стягнення на заробітну плату [PERSON] , яку він отримує у ТОВ «Павлоградзернопродукт» у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу за виконавчим провадженням, що становить - 17 047,78 грн., з яких: 15 043,44 грн. - сума боргу за виконавчим документом, 1 504,34 грн. - основна винагорода приватного виконавця, 500 грн. - витрати виконавчого провадження (а.с. 13, 15-18). Відповідно до ч. 1 ст. 15, ст.ст. 16, 18 ЦК України кожна особа має право на судовий захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорення. Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності (ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат»). Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). За правилами пунктів 3.1., 3.2. та 3.4. глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (надалі - Перелік); строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (п. 3.5. глави 16 розділу ІІ вказаного Порядку вчинення нотаріальних дій). При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Разом з тим нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Як виходить з матеріалів справи, суд за клопотанням позивача з метою дослідження документів, поданих ТОВ «ФК «Паріс» для здійснення нотаріальної дії, витребував у приватного нотаріуса Горай О.С. копію справи щодо вчинення виконавчого напису від 16.11.2020, однак останній не виконав вимоги суду без поважних причин. ТОВ «ФК «Паріс» також не надав відзиву на позов або доказів на підтвердження законності дій стягувача та нотаріуса. За приписами ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи, зокрема, зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до частин 6 та 10 статті 84 ЦПК України будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. У разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 12, 13 та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено здійснення судочинства на засадах змагальності сторін, в межах заявлених особою вимог і на підставі поданих доказів, а також обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Оцінюючи правильність дій приватного нотаріуса Горай О.С. та достатність і належність поданих останньому для вчинення виконавчого напису № 92217 документів, суд розглядає справу за наявними в ній доказами та звертає увагу на таке. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 (справа №826/20084/14) визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Встановлені у цій справі обставини свідчать, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 16.11.2020, тобто після набрання законної сили постановою КААС від від 22.02.2017 у справі №826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису за договорами про сплату грошових сум нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що не укладав з відповідачем ТОВ «ФК «Паріс» жодної угоди, а договір № 005-03121-240212 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки укладено 24.02.2012 між [PERSON] та іншою юридичною особою - ПАТ «Дельта Банк». При цьому договір не посвідчено нотаріально, а строк його дії становив 364 дні (а.с. 8-10). Відповідно до змісту виконавчого напису № 92217 від 16.11.2020 його вчинено саме на підставі вказаного договору № 005-03121-240212. Тобто, на підтвердження своїх вимог про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором відповідач ТОВ «ФК «Паріс» подав приватному нотаріусу простий письмовий договір. Виходячи із рішення КААС, вказаний документ не входить до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Однак, приватний нотаріус Горай О.С., не прийнявши до уваги вимоги щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, вчинив виконавчий напис. Також нотаріусом вчинено виконавчий напис без урахування імперативних правил обчислення строків давності, визначених пунктами 3.1. та 3.4. глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, протягом яких заборгованість може вважатись безспірною. Так, за умовами надання кредитної картки, строк кредитування становив 364 дні з правом пролонгації. Оскільки договір № 005-03121-240212 укладений 24.02.2012, а відповідачем не надано відомостей та доказів на підтвердження його пролонгації, у кредитора виникло право примусового стягнення боргу вже в лютому 2013 року. Згідно із статтею 253 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється строком в три роки ( ст. 257 ЦК України), ст. 258 ЦКУ встановлює спеціальну позовну давність в один рік щодо вимог про стягнення неустойки, штрафу, пені. Разом з тим, стягнута з [PERSON] за спірним виконавчим написом заборгованість утворилась в результаті неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, строк виконання яких настав в лютому 2013 року, тобто приблизно вісім років тому, а отже, виконавчий напис вчинено нотаріусом після спливу позовної давності. Натомість нотаріус має право вчинити нотаріальну дію виключно за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років (ст. 88 закону України «Про нотаріат»), при цьому в такому випадку не має значення які строки позовної давності визначені сторонами в кредитному договорі. Підсумовуючи все вищезазначене, суд доходить висновку, що спірний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушеннями вимог закону, оскільки приватний нотаріус Горай О.С. на підтвердження безспірності вимог відповідача прийняв документи, які не передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а також станом на день видання виконавчого напису 16.11.2020 сплив трирічний строк з дня виникнення у кредитора права вимоги. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з ТОВ «ФК «Паріс» на користь [PERSON] судовий збір, сплачений позивачем за подання позовної заяви до суду у розмірі 908,00 грн. та судовий збір, сплачений позивачем за подання до суду заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн, разом у розмірі 1 362,00 грн.

Outcome: approved