Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], третя особа приватний нотаріус [PERSON] про визнання недійсним договору і доручення та відшкодування збитків, посилаючись на те, що 16 грудня 2011 року він придбав у відповідача [PERSON] за 27464, 00 грн. автомобіль марки «Део Нексія», 2005 року випуску, номерний знак [NUMBER]. Вказаний правочин був оформлений договором купівлі-продажу № 41 від 16.12.2011 року, в якому продавцем за нотаріально посвідченим дорученням власника автомобіля [PERSON] зазначений відповідач [PERSON] Вказав, що обставини купівлі продажу автомобіля підтверджуються, договором купівлі-продажу № 41 від 16.12.2011 року, у якому продавцем автомобіля за нотаріально посвідченою довіреністю від 08.12.2011 року № 3442, бланк ВРО № 565304 зазначений відповідач [PERSON], нотаріально посвідченою довіреністю від 08.12.2011 року № 3442, бланк ВРО № 565304 на ім'я відповідача [PERSON] від імені [PERSON]С, власника автомобіля марки «Део Нексія», 2005 року випуску, номерний знак [NUMBER], довідкою-рахунок № 864377 на автомобіль марки «Део Нексія», 2005 року випуску, протоколом від 04.05.2012 року допиту підозрюваного по кримінальній справі [PERSON], в якому він визнає факт продажу ним автомобіля марки «Део Нексія», 2005 року випуску, номерний знак [NUMBER] і те І.О. і те, що підписував договір купівлі-продажу № 41 від 16.12.2011 року, так як на його ім'я була надана довіреність від імені власника цього автомобіля.. Вказав, що 05.03.2012 року на підставі постанови слідчого про проведення виїмки від 24.01.2012 року по кримінальній справі № 03-23111 вказаний автомобіль марки «Део Нексія» у нього був вилучений та повернутий власнику - відповідачу [PERSON] Зазначене підтверджується постановою від 23.01.2012 року про порушення кримінальної справи № 03-23111, постановою від 24.01.2012 року про проведення виїмки та протоколом виїмки від 05.03.2012 року, протоколом допиту від 27.06.2012 року свідка [PERSON]С, власника автомобіля. Одночасно було скасована державна реєстрація власником вказаного автомобіля, що підтверджується висновком від 27.04.2012 року, листом про направлення цього висновку та листом про виконанні цього рішення. Крім того вказав, що підставою для визнання купівлі-продажу № 41 від 16.12.2011 року, є те, що цей договір підписаний продавцем - відповідачем [PERSON], який не був уповноваженим на це власником автомобіля. Також зазначив, що довіреність є підробленою підтверджується, нотаріально посвідченою довіреністю від 08.12.2011 року № 3442, бланк ВРО № 565304 на ім'я відповідача [PERSON] від імені [PERSON], власника автомобіля марки «Део Нексія», 2005 року випуску, номерний знак [NUMBER], протоколами від 04.05.2012 року допиту підозрюваного по кримінальній справі Ю-120123 [PERSON], в якому він пояснює, що не був присутнім при оформлені цієї довіреності; протоколом допиту від 27.06.2012 року свідка [PERSON] власника автомобіля, в якому він зазначає, що він особисто не надавав та не підписував нотаріально посвідчену довіреністю від 08.12.2011 року № 3442, бланк ВРО № 565304 на ім'я відповідача [PERSON] та жодного відношення до цієї довіреності не має, так як ніколи не був в м. Чернівці; висновком експерта № 1144-к від 01.11.2012 року по кримінальній справі Ю-120123, в якому зазначено, що рукописні записи в графі «Підпис» в нотаріальної довіреності серії ВРО № 565304 від 08.12.2011 року належить не особі, яка зазначена у цієї довіреності власником автомобіля [PERSON] Посилаючись на викладене просив визнати недійсними договір купівлі-продажу № 41 від 16.12.2011 року, застосувавши наслідки передбачені ст. 216 ЦК України та стягнути з [PERSON] на його користь [PERSON] 27464,00 гривен - вартість автомобіля та судові витрати по справі та визнати недійсною нотаріально посвідчену довіреність від 08.12.2011 року № 3442, бланк ВРО № 565304 на ім'я [PERSON] від імені [PERSON]С, яка була посвідчена приватним нотаріусом [PERSON] У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Крім того будучи допитаний в якості свідка показав суду, що дійсно договір купівлі продажу за № 41 від 16.12.2011 року є недійсним, що підтверджується наявними в справі доказами та просив повернути йому кошти за автомобіль в порядку ст. 216 ЦК України.. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі посилалася на обставини викладенні в позовні й заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомили. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням наведених обставин, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не зявилась про причину неявки суду не повідомила. Заслухавши пояснення представника позивача, позивача дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню наступних підстав. Згідно ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів, може бути в тому числі припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до його порушення, зміна правовідношення. Як правило, власник порушеного або невизнаного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Відповідно до ст. 27 ЦПК України доказами в цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень і такі докази подаються сторонами, однак доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази повинні бути належними та допустимими, як того вимагають ст.ст. 58, 59 ЦПК України. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено, що 16 грудня 2011 року позивач придбав у відповідача [PERSON] за 27464, 00 грн. автомобіль марки «Део Нексія», 2005 року випуску, номерний знак [NUMBER]. Вказаний правочин був оформлений договором купівлі-продажу № 41 від 16.12.2011 року, в якому продавцем за нотаріально посвідченим дорученням власника автомобіля [PERSON] зазначений відповідач [PERSON] Також судом встановлено, що обставини купівлі продажу автомобіля підтверджуються договором купівлі-продажу № 41 від 16.12.2011 року, у якому продавцем автомобіля за нотаріально посвідченою довіреністю від 08.12.2011 року № 3442, бланк ВРО № 565304 зазначений відповідач [PERSON], нотаріально посвідченою довіреністю від 08.12.2011 року № 3442, бланк ВРО № 565304 на ім'я відповідача [PERSON] від імені [PERSON]С, власника автомобіля марки «Део Нексія», 2005 року випуску, номерний знак [NUMBER], довідкою-рахунок № 864377 на автомобіль марки «Део Нексія», 2005 року випуску, протоколом від 04.05.2012 року допиту підозрюваного по кримінальній справі [PERSON], в якому визнано факт продажу ним автомобіля марки «Део Нексія», 2005 року випуску, номерний знак [NUMBER] і те що [PERSON] підписував договір купівлі-продажу № 41 від 16.12.2011 року, так як на його ім'я була надана довіреність від імені власника цього автомобіля. 05.03.2012 року на підставі постанови слідчого про проведення виїмки від 24.01.2012 року по кримінальній справі № 03-23111 вказаний автомобіль марки «Део Нексія» у позивача був вилучений та повернутий власнику - відповідачу [PERSON], що підтверджується постановою від 23.01.2012 року про порушення кримінальної справи № 03-23111, постановою від 24.01.2012 року про проведення виїмки та протоколом виїмки від 05.03.2012 року, протоколом допиту від 27.06.2012 року свідка [PERSON]С, власника автомобіля. Одночасно було скасована державна реєстрація власником вказаного автомобіля, що підтверджується висновком від 27.04.2012 року, листом про направлення цього висновку та листом про виконанні цього рішення. Крім того в судовому засіданні встановлено, що нотаріальна посвідчена довіреність від 08.12.2011 року недійсна, що підтверджується наступними доказами в справі, а саме нотаріально посвідченою довіреністю від 08.12.2011 року № 3442, бланк ВРО № 565304 на ім'я відповідача [PERSON] від імені [PERSON], власника автомобіля марки «Део Нексія» 2005 року випуску, номерний знак [NUMBER]; протоколами від 04.05.2012 року допиту підозрюваного по кримінальній справі Ю-120123 відповідача [PERSON], в якому він пояснює, що не були присутніми при оформлен: цієї довіреності; протоколом допиту від 27.06.2012 року свідка [PERSON] власника автомобіля, в якому він зазначає, що він особисто не надавав та не підписував нотаріально посвідчену довіреністю від 08.12.2011 року № 3442, бланк ВРО № 565304 на ім'я Відповідача [PERSON] та жодного відношення до цієї довіреності не має, так як ніколи не був в м. Чернівці; Згідно висновку експерта № 1144-к від 01.11.2012 року по кримінальній справі Ю-120123, вбачається, що рукописні записи в графі «Підпис» в нотаріальної довіреності серії ВРО № 565304 від 08.12.2011 року належить не особі, яка зазначена у цієї довіреності власником автомобіля [PERSON] Враховуючи викладене суд знаходить підстави вважати, що зазначена довіреність підлягає визнанню недійсною, оскільки не була видана особою яка зазначена довірителем, тобто відповідачем [PERSON]С, не була підписана, що суперечить главі 17 ЦК України, тобто інституту представництва. В судовому засіданні встановлено, що відповідно нікчемним є договір купівлі-продажу № 41 від 16.12.2011 року по відчуженню автомобіля марки «Део Нексія», 2005 року випуску, номерний знак [NUMBER] , так як підписаній особою, яка не була уповноважена на це власником зазначеного автомобіля. Відповідно Відповідач [PERSON] не мав право укладати та підписувати цей договір, тому цей правочин є нікчемними в силу п. 1 ст. 203 ЦК України, так як укладений в супереч ст. 658 ЦК України, відповідно до якої право продажу товару належить власникові та нормам глави 17 ЦК України, які регламентують інститут представництва. Відповідно до ст. 215 ЦК України нікчемний правочин може бути визнаний судом недійсним із застосуванням наслідків, передбачених ст. 216 ЦК України, у тому числі відшкодування завданих збитків, передбачених п. 2 ст. 216 ЦК України. Реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. За таких обставин на користь позивача [PERSON] слід стягнути кошти в сумі 2764,00 грн., що відповідає вартості автомобіля марки «Део Нексія», 2005 року випуску, номерний знак [NUMBER]. Згідно ст. 202 п. 1 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно ст. 203 п. 1, 2, 3, 4, 5 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ст. 215 п. 1, 3 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Відповідно до ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочинну, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа приватний нотаріус [PERSON] про визнання недійсним договору і доручення та відшкодування збитків підлчгає задоволенню. Крім того в силу ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved