Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дитину. В обґрунтування позовних вимог вказала, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 21.04.2007 року. Від спільного проживання у них [INFO] народився син [PERSON] , який проживає разом з нею, у квартирі, яку винаймає у м. Вінниця її рідний брат, який нею виховується і утримується, на утримання якого в середньому в місяць витрачається сума - 7000 гривень. На даний час відповідач зовсім не бере участі у вихованні їхнього сина та не надає жодної матеріальної допомоги на його утримання. Відповідач ніде не працює, однак має у власності автомобіль, який використовує для перевезення пасажирів в якості таксі в м. Козятині, а також, надає послуги з ремонту комп`ютерів. Крім того, відповідач, аліментів нікому не сплачує, інших дітей він немає, має відмінне фізичне здоров`я та час від часу їздить до Республіки Польща на заробітки, де отримує щомісячно від 500 євро, а тому, в змозі сплачувати аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 гривень. В судове засіданні сторони не викликались. Відповідач - [PERSON] до дати розгляду справи подав письмовий відзив, в якому позов визнає частково і погоджується на стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень. При цьому, вказав, що не погоджується з твердженнями позивача в позовній заяві, що він не надає їй матеріальної допомоги на утримання дитини, оскільки з вересня 2019 року по січень 2020 року, він, щомісячно направляв позивачу біля 1500 гривень на утримання дитини. Також, повідомив, що 01.11.2019 року він працює охоронником і отримує 4400 гривень, а тому, має змогу платити щомісяця суму - 1500 гривень, яка є приближенною до прожиткового мінімуму, встановленого на дитину відповідного віку ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 року». Крім того, він не відмовляється братии участь у додаткових витратах на утримання дитини при отриманні додаткових заробітків. Давши оцінку письмовим доказам, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 21.04.2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 21.04.2007 року Відділом РАЦС Козятинського МРУЮ Вінницької області (а.с.5). Від спільного проживання у сторін [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02.10.2015 року Відділом РАЦС Козятинського МРУЮ Вінницької області (а.с.6). Дитина проживає з матір?ю в м. Вінниця в найманому житлі, що підтверджується копією договору оренди квартири у фізичної особи (а.с.7). Твердження позивача про те, що відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання дитини, спростовуються копіями квитанцій, які були наданні відповідачем суду, з яких вбачається, що відповідач з вересня 2019 року по січень 2020 року, щомісячно, направляв позивачу біля 1500 гривень на утримання дитини. Також, з наданих відповідачем доказів (копії трудової книжки, наказу про прийняття на роботу, довідки про доходи) вбачається, що відповідач з 01.11.2019 року працює охоронником в ТОВ «Орсед» і отримує середньомісячний заробіток 4400 гривень. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З урахуванням наведеного, встановивши вказані вище обставини, враховуючи обов`язок батьків утримувати дітей, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягувати аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі - 1500 гривень. При цьому, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір, пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: approved