overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом мотивуючи його тим що, 05 травня 2017 року шлюб між нею та [PERSON] розірвано. Від спільного шлюбу з відповідачем сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Спільним подружнім життям сторони проживали до травня 2017 року. На даний час сімя розпалався, дитина проживає разом із позивачем і знаходиться на її утриманні. За час проживання окремо чоловік припинив надавати позивачу матеріальну допомогу на виховання спільної дитини, тому позивач змушена звертатись до суду. Відповідач аліменти іншим особам не сплачує. Тому позивач просила суд стягувати щомісячно із [PERSON] [INFO], ІПН: [NUMBER] на її користь, аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з предявлення цієї позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка направила до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач направив до суду заяву в якій просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги визнав. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27 вересня 2001 року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія І-БК № 039041. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Стан здоров'я та матеріальний стан відповідача дозволяють йому утримувати свого неповнолітнього сина. Доказів про сплату на інших дітей аліментів або стягнень за виконавчими документами відповідачем не надано. Згідно з ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений рівною мірою на обох батьків, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі. За таких умов, беручи до уваги рівномірність обовязку батьків щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття, суд, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, та стягнення з [PERSON], [INFO] (ІПН: [NUMBER]), на користь [PERSON], [INFO] (ІПН: [NUMBER]), аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.09.2017 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України судові\~ витрати\~ суд\~ покладає на\~ відповідача. Зважаючи на вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом мотивуючи його тим, що 06 жовтня 2012 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації шлюбі зроблено відповідний актовий запис за № 1245. За час перебування в шлюбі, мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. На даний час позивач проживає за адресою: [ADDRESS]. На даний час позивач не працює та знаходиться у декретній відпустці до 17.02.2016року, і вона потребує матеріальної підтримки, яка необхідна для нормального розвитку дитини. Тому позивач просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки, [PERSON], [INFO] в розмірі 30 відсотків від усіх видів заробітку, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення нею повноліття. Позивач направила до заяву в якій просила розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач направив до суду заяву в якій просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги визнав. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER]. Згідно довідки виданої Хотівської сільської ради № 46 від 18.01.2016 р., [PERSON] проживає разом із матір'ю [PERSON] та знаходяться на її утриманні Стан здоров'я та матеріальний стан відповідача дозволяють йому утримувати свою неповнолітню діньку. Доказів про сплату на інших дітей аліментів або стягнень за виконавчими документами відповідачем не надано. Згідно з ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений рівною мірою на обох батьків, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі. За таких умов, суд, приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом мотивуючи його тим, що 07.09.2001 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінградського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 924. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] На протязі останніх двох років сторони разом не проживають, не мають сумісного господарства. Позивач зазначала, що у зв'язку з вживання відповідачем алкоголю, вона з ним не спілкується. Крім того поведінка відповідача негативно впливає на спільну дитину. Тому позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07 вересня 2001 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінградського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 924, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] [INFO] Сторони довгий час спільно не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Сім'ю зберегти неможливо. Строк що давався судом сторонам для примирення, не вніс позитивних змін у відношеннях між сторонами. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами. В силу ст. 88 ЦПК України, судові витрати, суд покладає в рівних частинах на сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 11 жовтня 1997 року між сторонами було укладено шлюб, який був зареєстрований Гореницькою сільською радою Києво-Святошинського району Київської області, про що в книзі реєстрації актів одруження зроблено запис за № 10 від 11.10.1997 року. Спільних дітей від шлюбу сторони не мають. На протязі останніх років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен із сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Останні роки між позивачем та відповідачем відсутнє будь-яке спільне господарство. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, її здоров'ю та життю. Тому позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, та змінити її прізвище на дошлюбне «[PERSON]». Позивачка в судовому засіданні вимоги підтримала та просила шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні проти вимог позову заперечував, однак в судових дебатах проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11 жовтня 1997 року Гореницькою сільською радою Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 10, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Сторони довгий час спільно не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Строк що давався судом сторонам для примирення, не вніс позитивних змін у відношеннях між сторонами. Сім'ю зберегти неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 21 вересня 2002 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Словянського районного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 540. Від даного шлюбу сторони мають спільну дочку - [PERSON], [INFO]. Протягом останнього року, між сторонами почали виникати негаразди, пов'язані з різними поглядами на подружнє життя, шлюб та сім'ю, ведення домашнього господарства, виховання дитини. В зв'язку з цим сторони втратили один до одного взаємне почуття любові та поваги, стали чужими людьми один до одного. Спільне господарство не ведеться, шлюб фактично розпався. Тому позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач та її представник в судовому засіданні вимоги позову підтримали. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21 вересня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Слов'янського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 540, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу у сторін народилася донька: [PERSON], [INFO] Сторони довгий час спільно не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Сім'ю зберегти неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом мотивуючи його тим, що 26.02.2005 року, між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано у виконкомі Княжицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 1. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] Протягом останніх років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільне господарство між сторонами не ведеться. Позивач та відповідач є різними людьми, через це у сімї відсутня довіра і порозуміння. Тому позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач направила до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, вимоги позову підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Направив до суду письмові заперечення. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26 лютого 2005 року Виконавчим комітетом Княжицької сільської ради, актовий запис № 1, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] [INFO] Сторони довгий час спільно не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Сім'ю зберегти неможливо. Строк що давався судом сторонам для примирення, не вніс позитивних змін у відношеннях між сторонами. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 26 лютого 2011 року був зареєстрований шлюб з відповідачем по справі у виконкомі Кольчинської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис за № 06. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося по тій причині, що в період сумісного проживання у сторін виявилась несумісність характерів, поглядів на сімейне життя, на сімю, на виховання дитини. Більше року сторони фактично не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Сімя розпалась і шлюб числиться лише формально. Тому позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач направила до суду заяву, згідно якої просила розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила шлюб розірвати, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причин неявки суду не повідомив. За письмовою згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26 лютого 2011 року виконкомом Кольчинської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис №06. Від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Сторони довгий час спільно не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Сім'ю зберегти неможливо. За змістом положень ч. 1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4\~ст. 56 СК України\~\~передбачено право кожного з подружжя\~\~припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням\~\~права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~\~і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2\~статті 104 Сімейного кодексу України\~встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2\~ст. 112 СК України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 27 жовтня 2007 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. [INFO] у сторін народилась донька [PERSON]. Починаючи з вересня 2015 року, між позивачем і відповідачем значно погіршились стосунки. Виникали постійні суперечки, непорозуміння, різні бачення шляхів подальшого розвитку сім'ї та виховання їх спільної дитини. На даний час шлюб має формальний характер. Сімейні стосунки у позивача та відповідача не склалися через суттєві розбіжності в характерах, які не дають можливості зберегти сім'ю. Сторони не ведуть спільне господарство та не мають спільного бюджету. Фактично шлюбно-сімейні відносини припинилися. Тому позивач просила шлюб розірвати. Представник позивача направила до суду заяву в якій просила розгляд справи провести у її відсутності, просила шлюб розірвати. Відповідач направив до суду письмові пояснення та заяву в якій просив розгляд справи провести у його відсутності. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27 жовтня 2007 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1553, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Під час перебування в шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO] Сторони довгий час спільно не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Сім'ю зберегти неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 29 жовтня 2011 року вона та відповідач уклали між собою шлюб, який був зареєстрований у виконкомі Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що зроблено актовий запис №568. Від подружнього життя сторони дітей не мають. Останнім часом сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Окрім того, слід зазначити, що тривалий час сторони не проживають спільно однією сім'єю, не ведуть спільного господарства, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові один до одного, сімейно-шлюбні стосунки розпались і поновлені бути не можуть. Тому позивач просила шлюб між нею, [PERSON], та [PERSON] , зареєстрований 29 жовтня 2011 року виконкомі Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис за №568 розірвати. Позивач направила до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач направив до суду письмову заяву, згідно якої просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги визнав. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29 жовтня 2011 року виконкомом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №568, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від подружнього життя сторони дітей не мають. Сторони довгий час спільно не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Сім'ю зберегти неможливо. За змістом положень ч. 1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4\~ст. 56 СК України\~\~передбачено право кожного з подружжя\~\~припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням\~\~права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~\~і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2\~статті 104 Сімейного кодексу України\~встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2\~ст. 112 СК України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 29 квітня 2012 року був зареєстрований шлюб з відповідачем по справі у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис за № 100. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося по тій причині, що в період сумісного проживання у сторін виявилась несумісність характерів, поглядів на сімейне життя, на сім'ю. Тривалий час сторони фактично не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Сім'я розпалась і шлюб числиться лише формально. Тому позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач направила до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином. Причин неявки суду не повідомив. За відсутності заперечень позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29 квітня 2012 року у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено актовий запис №100. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони довгий час спільно не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Сім'ю зберегти неможливо. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved