Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась до суду з відповідним позовом на обґрунтування якого вказала, що [INFO] померла її мати, [PERSON] , яка на день смерті проживала в [ADDRESS] . За життя [PERSON] залишила на ім`я позивача заповіт, а після її смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку, розміщеного за адресою, [ADDRESS] . Позивач зазначає, що наданий законом строк для прийняття спадщини вона пропустила тому, що знаходилась на заробітках за межами України. Під час її звернення до нотаріуса, той роз`яснив, що на час звернення позивача спадкова справа після померлої [PERSON] не заводилась, відомостей про фактичне прийняття спадщини не надано. Як вказує позивач, інших спадкоємців, в тому числі за заповітом та осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, немає. Оскільки позивач на даний час не може оформити спадщину після смерті матері, вона в позовній заяві просила суд ухвалити рішення, яким надати їй додатковий строк у три місяці з дня набрання рішенням законної сили для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Приморське Кілійського району Одеської області. Після відкриття провадження у справі позивач 23.11.2021 р. надала заяву, відповідно до якої вказала, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутність. Представник відповідача [PERSON] надав заяву про визнання позову. Як зазначено в ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки у зв`язку з визнанням позову представником відповідача суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження у відсутності позивача та представника відповідача, фіксування ходу судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до запису акту про народження № 7, складеного 26.03.1966 р. Виконавчим комітетом Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області, батьками [PERSON] , [INFO] записано [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом ДРАЦС Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] в селі Приморське Кілійського району Одеської області, про що складено актовий запис за № 113. Згідно довідки, виданої 16.09.2021 р. за № 245 виконавчим комітетом Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] постійна проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 1963 р. до дня смерті [INFO] . На день її смерті за вказаною адресою ніхто не зареєстрований та не проживає. Відповідно до заповіту, посвідченого 13.06.2012 р. за № 155 секретарем виконавчого комітету Приморської сільської ради Кілійського району, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] . Згідно інформації, наданої на запит суду приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Богачовою Н.М. 01.12.2021 р. № 187/01-16, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , з 01.07.2015 р. по теперішній час ніхто не звертався та спадкова справа не заводилась, що підтверджується Інформаційна довідкою зі Спадкового реєстру, сформованої за № 67566345 відповідним нотаріусом. Також встановлено, що згідно даних зі Спадкового реєстру, відповідний заповіт [PERSON] від 13.06.2012 р. є чинним. Як вбачається з актів, складених депутатом Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області на підставі опитування [PERSON] та [PERSON] , позивач, [PERSON] у 2015 році приблизно 8 місяців знаходилась за межами України на заробітках. Листом від 27.09.2021 р. за вих. № 138/01-16 приватний нотаріус Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Богачова Н.М. на звернення [PERSON] повідомила, що оскільки заявником не подано у визначений ч. 1 ст. 1269 ЦК України строк заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , вона має право на звернення до суду на підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства: Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як зазначено\~в ст.\~1223\~ЦК України\~право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу\~право на\~спадкування за\~законом мають\~діти спадкодавця,\~у тому\~числі зачаті\~за життя\~спадкодавця та\~народжені після\~його смерті,\~той з\~подружжя,\~який його\~пережив,\~та батьки. Відповідно ч.3 до ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Як зазначено у п. 24 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно з частиною 3\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Верховний Суд у Постанові від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При вирішенні цивільно-правового спору суд враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004. Суд враховує те, що позивач пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини через перебування за межами України протягом тривалого часу, на підставі чого приходить до висновку, що причини пропуску строку для прийняття спадщини пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved