Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свій позов мотивує тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 20.05.2019 року розірваний. В шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач ніякої участі у вихованні сина не приймає, добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Зазначає, що дитині необхідно забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, але такий рівень вона не в змозі забезпечити сама. Відповідач працездатний, здоровий, а тому з уточненням позовних вимог просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, суду надала заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, суду надана заява про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 3 ст.200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4\~ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам\~Сімейного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 20.05.2019 року розірваний (а.с.2-3). В шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] . Його батьком є [PERSON] (відповідач); матір`ю [PERSON] (позивач) (а.с.4). Судом встановлено, що\~неповнолітній [PERSON] проживає з матір`ю-позивачкою\~ [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Згідно з ч.1\~ст.141 Сімейного кодексу України (далі СК України)\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Згідно\~ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК України\~передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька\~і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатним, здоровим, на обліку у лікарів не перебуває, інших неповнолітніх дітей немає. Доказів іншого відповідачем суду не надано. Неповнолітній [PERSON] здоровий, самостійних доходів немає. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина. Частиною 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з вищенаведеного, засад розумності та справедливості, суд вважає, що позивач довела обґрунтованість своїх вимог щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а тому з відповідача в користь позивачки слід стягувати аліменти на утримання їх спільного сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому частиною першою\~статті 142 ЦПКУкраїни\~визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позов до початку\~розгляду справи по суті, а позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, на підставі п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 384,20 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст.180,\~182,\~181,\~191 СК України,

Outcome: approved