Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що має з відповідачем неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачем. Рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 06.03.2013 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідач нерегулярно надає кошти на утримання дитини і в розмірі меншому, ніж встановлено законом. Відповідач має постійне місце роботи та отримує заробітну плату, інших осіб на утриманні не має, майнову відповідальність за іншими зобов'язаннями не несе. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх доходів (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутності, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав: Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час дитина проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою № 208 від 08.04.2014, виданою ОСББ «Маяк-Вугледар». Позивач, відповідно до довідки № 478 від 02.04.2014 року, працює в ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1». Відповідач має постійне місце роботи, отримує стабільну заробітну плату, тому має можливість матеріально утримувати дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходів її матері, батька або у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене та з урахуванням матеріального становища відповідача, оскільки розмір аліментів сторонами не оспорюється, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавством України, починаючи з 16.04.2014 року і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved