Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Мар'їнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить визнати за нею та відповідачем [PERSON] право власності на спадщину в рівних частках, тобто по 1/2 частини за кожним, після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, на наступне майно, а саме: домоволодіння, розташоване в [ADDRESS], що належало померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 05 липня 1994 року за реєстровим № 1305 Красногорівської державною нотаріальною конторою Донецької області, і складається з житлового будинку «А1» і господарських будівель - літньої кухні «В1», льоху «п1», сараю «Б1», паркану «№ 1», воріт «№ 2», паркану «№ 3»; на земельну ділянку, загальною площею 0,3172 га., кадастровий № 1423356200:01:005:0149, на якій розташоване зазначене домоволодіння, в тому числі: призначений для обслуговування житлового будинку, площею 1500 кв.м., для ведення особистого підсобного господарства, площею 1672 кв.м., який належав померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на землю, виданого 02 листопада 1999 р. за рішенням виконкому Старомихайлівскої селищної Ради № 23/3 від 31 березня 1999 року, на земельну ділянку (пай), загальною площею 7,26 га., складається з двох ділянок: площею 6,93 (рілля), кадастровий № 1423310400:03:000:0252, і площею 0,33 га (пасовище), кадастровий № 1423310400:03:000:0620, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Красногорівської міської Ради, колишнього КСП «Красногорівське», які належали померлій на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку, виданого за розпорядженням Мар'їнської райдержадміністрації від 18 липня 2005 року № 299. Вимоги позовної заяви обґрунтовані наступним. [INFO] року померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй за життя майно у вигляді домоволодіння, розташованого в [ADDRESS], Мар'їнського району Донецької області, що належало їй на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 05 липня 1994 року за реєстром № 1305 Красногорівською державною нотаріальною конторою Донецької області та земельної ділянки, загальною площею 0,3172 га., на якій розташоване домоволодіння, в тому числі: площею 1500 кв.м. вартістю 71 275,41 грн. - призначеної для обслуговування житлового будинку і площею 1672 кв.м., вартістю 3 780,36 грн.,- для ведення особистого підсобного господарства, що належить їй на підставі Державного акта на право приватної власності на землю, виданого 02 листопада 1999 року за рішенням виконкому Старомихайловскої селищної Ради № 23/3 від 31 березня 1999 року. Крім цього у матері позивача залишилась земельна ділянка (пай), загальною площею 7,26 га., (складається з 2-х частин, площею 6,93 га (рілля), вартістю 211 610,34 грн. та площею 0,33 га (пасовище), вартістю 1210,93 грн., призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Красногорівського міської ради, колишнього КСП «Красногорівське», і належав їй на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку, виданого за розпорядженням Мар'їнської райдержадміністрації від 18 липня 2005 року за № 299. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є сторони у справі, оскільки доводяться померлій рідними дітьми. Позивач, як спадкоємець, що бажає прийняти спадщину, позбавлена можливості отримати свідоцтво на спадщину, оскільки відповідач в добровільному порядку відмовляється подавати в державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Вищенаведене зумовило [PERSON] звернутись до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не явилась, натомість в порядку ч.2 ст. 158 ЦПК України, надіслала на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в її відсутність, при чому позовні вимоги підтримані. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним ухвалити заочне рішення у справі та задовольнити позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадщину. Позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідно ч.1 до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Задовольняючи позовну заяву [PERSON], суд виходить з наступного. Предметом позову є спадщина, відкрита після смерті [PERSON], померлої [INFO] року (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане виконкомом Старомихайлівської селищної ради Мар'їнського району Донецької області). До складу спадщини, відкритої після смерті [PERSON] входить, зокрема: домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] та земельні ділянки. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадкоємцями належного їй майна є сторони у справі. Відповідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно ч.1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. На підставі ст.ст. 316, 328, 392, 1216, 1217, 1225, 1261, 1267, 1268, 1269, 1278 ЦК України, ст.81 ЗК України,

Outcome: approved