Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно, обґрунтовуючи позов тим, що 28 грудня 2015 року померла бабуся позивача [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно в вигляді: 1) житлового будинку та господарських споруд, що розташовані за адресою: с. Запорожець вул. Козацька,59 Запорізького району Запорізької області; 2) земельної ділянки площею 6,6131 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області; 3) земельної ділянки №586 площею 8,2300 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області; 4) земельної ділянки площею 0,2500 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку ( присадибна ділянка) за адресою: с. Запорожець вул. Козацька,59 Запорізького району Запорізької області, яку вона прийняла в порядку спадкування після смерті свого чоловіка [PERSON], померлого 21.01.2006 року, але не оформила своїх спадкових прав; 5) земельної ділянки площею 0,2700 га. для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: с. Запорожець вул. Козацька, 59 Запорізького району Запорізької області, яку вона прийняла в порядку спадкування після смерті свого чоловіка [PERSON], померлого 21.01.2006 року, але не оформила своїх спадкових прав. Іще при житті, а саме, 01.07.2013 року, спадкодавниця склала заповіт, який був посвідчений секретарем Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, реєстровий № 123, в якому вона зробила заповідальне розпорядження: все належне їй на час смерті майно вона заповідала позивачу. Спадщину, відкриту після смерті бабусі позивач прийняв, як спадкоємець за заповітом, але оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку він не має можливості, тому що у нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому йому нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори була надана Постанова про відмову в вчиненні нотаріальних дій, в звязку з отриманням якої він повинний був звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання позивач та його представник не зявились, надали заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі, просять розглянути справу в їх відсутності. Відповідач - Територіальна громада Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області в судове засідання не зявились, надали суду заяву, в якій зазначили, що з позовною заявою [PERSON] згодні в повному обсязі, заперечень не мають, просять розглянути справу в відсутність їх представника. Представник Запорізької районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про відсутність заперечень та просять розглянути справу в їх відсутність. Тому суд вважає за необхідне розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.1261 ЦК України спадкоємцями за законом першої черги є в рівних частках діти, батьки та дружина померлого. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок його смерті. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України встановлено обовязок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно зі ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За змістом п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Судом встановлено, що [PERSON] померла 28.12.2015 року, [PERSON] помер 21.01.2006 року, що підтверджується наданими суду свідоцтвами про їх смерть. Відповідно наданого суду заповіту, який був посвідчений 01.07.2013 року секретарем Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила наступне заповідальне розпорядження: все належне їй на час смерті майно вона заповідала онукові [PERSON]. Відповідно до наданої Запорізькою районною державною нотаріальною конторою спадкової справи №40/2016 рік, відкритої після смерті [PERSON], померлої 29.12.2015 року, вбачається, що лише позивач [PERSON] прийняв спадщину, відкриту після смерті бабусі. Відповідно до наданої Запорізькою районною державною нотаріальною конторою спадкової справи №326/2006 рік, відкритої після смерті [PERSON], померлого 21.01.2006 року, вбачається, що лише [PERSON], як дружина, прийняла спадщину, відкриту після смерті чоловіка. Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.07.2016 року, виданої державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори [PERSON] вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно в звязку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів на це майно. Згідно зі ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить спадкоємцям на загальних підставах зі збереженням його цільового призначення. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року встановлює, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Судом встановлено, що [PERSON], померлій 28.12.2015 року належало право власності на земельну ділянку площею 6,6131 га. (кадастровий номер 2322182400:06:002:0091) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ЯГ №698545, виданого 22.11.2006 року Запорізькою районною державною адміністрацією, що підтверджується копією Державного акту та Витягом ДЗК від 18.08.2016 року за № НВ-2302353802016. Право власності на земельну ділянку № 586 площею 8,2300 га. (кадастровий номер 2322182400:06:002:0507) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області зареєстровано за [PERSON], померлою 28.12.2015 року на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія 1У-ЗП №016489, виданого 23.04.2003 року Запорізькою районною державною адміністрацією, що підтверджується копією Державного акту та Витягом ДЗК від 18.08.2016 року за № НВ-2302353792016. Право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими спорудами (присадибна ділянка), що розташована в с. Запорожець вул. Козацька,59 Запорізького району Запорізької області зареєстроване на праві власності за [PERSON], померлим 21.01.2006 року на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ЗП 07У №1069, виданого 15.11.1995 року Григорівською сільською радою Запорізького району Запорізької області, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серія ЗП 07У 1069. Право власності на земельну ділянку площею 0,2700 га. для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Запорожець вул. Козацька,59 Запорізького району Запорізької області зареєстроване на праві власності за [PERSON], померлим 21.01.2006 року на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ЗП 07У №1069, виданого 15.11.1995 року Григорівською сільською радою Запорізького району Запорізької області, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серія ЗП 07У 1069. Відповідно до п.3.1. [PERSON] спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається: «При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок». Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів працівників, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Тобто, записи у погосподарських книгах визначались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до даних погосподарської книги Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області власником будинку №59 по вул. Козацька ( нова назва) Жовтнева (стара назва) с. Запорожець Запорізького району Запорізької області є [PERSON], що випискою, виданою Григорівською сільською радою. Відповідно до рішення №17 від 02.08.2016 року Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області вул. Жовтнева змінена на вул. Козацька. Відповідно до ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа (фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту. Згідно Цивільного кодексу України особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду як з позовом про визнання права власності (ст. 392 ЦК України). Статтею 16 ЦК України передбачено, що звертаючись до суду позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. З огляду на те, що позов визнаний відповідачем та таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права інших осіб, суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні позову. На підставі вищевикладеного, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки задоволення його позовних вимог не порушує невизнанні або оспорюванні права, свободи чи інтереси будь-яких осіб та вважає за можливе визнати за ним право власності на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved