Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, з тих підстав, що [INFO] року помер його батько - [PERSON], внаслідок чого відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку та надвірних споруд за адресою: смт. Великий Березний, [ADDRESS], Закарпатської області. Факт належності вказаного дворогосподарства останньому підтверджується технічним паспортом, виготовленим КП «Великоберезнянське районне бюро технічної інвентаризації» (інвентаризаційна справа № 5271), де зазначено, що [PERSON] являється єдиним власником цієї нерухомості. Позивач вказує, що на день смерті батька він постійно проживав із ним у даному будинку, а тому фактично вступив в управління спадковим майном померлого. Однак, його батько побудував цей будинок у 1980 році, тобто у той час, коли необхідність державної реєстрації нерухомого майна не вимагалась, а за життя останній не оформив на себе свідоцтва на право власності. Саме тому, через відсутність правовстановлюючих документів на спадковий будинок, 10.02.2015 року він отримав відмову нотаріуса в оформленні спадщини на цю нерухомість. За таких обставин, просить визнати за ним право власності на згадуваний житловий будинок та надвірні споруди в порядку спадкування за законом після смерті батька в судовому порядку. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив розглянути справу без його участі. Представник відповідача Великоберезнянської селищної ради також у судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій вирішення справи залишив на розсуд суду та просив розглянути таку без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. У судовому засіданні належними доказами встановлено, що [INFO] року помер батько позивача [PERSON] - [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть останнього серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великоберезнянського районного управління юстиції у Закарпатській області 25.09.2014 року. Внаслідок смерті батька позивача відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок та надвірні споруди за адресою: смт. Великий Березний, [ADDRESS], Закарпатської області. Дану нерухомість померлий [PERSON] побудував у 1980 році, - 2 - тобто у той час, коли необхідність державної реєстрації нерухомого майна не вимагалась. Факт належності йому вказаного дворогосподарства підтверджується технічним паспортом, виготовленим КП «Великоберезнянське районне бюро технічної інвентаризації» (інвентаризаційна справа № 5271), де зазначено, що померлий [PERSON] був одноосібним власником цієї нерухомості. Позивач [PERSON] являється спадкоємцем першої черги за законом вказаного майна й з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління та володіння спадковим будинком шляхом постійного проживання в ньому зі спадкодавцем, що зокрема стверджується відміткою в його паспорті громадянина України про місце реєстрації. Обставин, які вказували б, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, судом не встановлено. Разом з тим, як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Великоберезнянського районного нотаріального округу [PERSON] № 7/01-16 від 10.02.2015 року, нотаріус відмовив позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за померлим [PERSON], оскільки за життя спадкодавця свідоцтва про право власності на вищевказане нерухоме майно за адресою: смт. Великий Березний, [ADDRESS], Закарпатської області, не було виготовлено та не було зареєстровано у встановленому законом порядку. Як роз'яснено в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в тому числі і визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. З огляду на зазначені обставини справи, враховуючи відмову нотаріуса в оформленні права на спадщину, суд, використовуючи винятковий спосіб захисту спадкового права позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. - 3 - На підставі викладеного,

Outcome: approved