Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в обґрунтування якого зазначив таке. 30.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. вчинено виконавчий напис № 2835 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» заборгованості в розмірі 9 362,00 грн. 15.04.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Єфіменко Д.О. відкрито виконавче провадження ВП № 65168047, та цього ж дня винесена постанова про арешт коштів боржника. Однак, позивач вважає виконавчий напис № 2835 від 30.03.2021, вчинений приватним нотаріусом Григорян Д.Г., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» заборгованості в розмірі 9 362,00 грн. незаконним, тому просить визнати його таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою від 21.04.2021 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, від приватного нотаріуса Григорян Д.Г. витребувано докази - копію нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису від 30.03.2021. Представник позивача адвокат Ільченко І.В. в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про те, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» в судове засідання не з`явився, в поданому відзиві на позов просив розглянути справу за його відсутності та відмовити у задоволенні вимог, оскільки між [PERSON] та ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» 25.10.2020 в електронній формі, що прирівнюється до письмової форми договору, укладено договір про надання кредиту № 201025-28661-1. Товариство як кредитодавець надало [PERSON] кошти в розмірі 1 500,00 грн. на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Однак, в порушення умов кредитного договору [PERSON] своїх зобов`язань не виконав навіть частково, що і стало підставою для звернення до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису. Представник відповідача вважає, що нотаріусу для вчинення нотаріальної дії було надано всі необхідні документи на підтвердження безспірності заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 201025-28661-1 від 25.10.2020, тому відсутні підстави вважати виконавчий напис № 2835 від 30.03.2021 незаконним. Також представник відповідача подав клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу через ненадання доказів їх фактичного понесення та детального опису. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, пояснень не надала (а.с. 27). Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Єфіменко Д.О. в судове засідання не з`явився, направлена на його адресу судова повістка про виклик до суду з доданими документами повернулась на адресу суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 70-71). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, відзиві на позов, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 30.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. вчинено виконавчий напис за № 2835 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» заборгованості в розмірі 9 362,00 грн (а.с. 73). На підставі заяви ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» про примусове виконання виконавчого напису постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Єфіменко Д.О. від 15.04.2021 відкрито виконавче провадження № 65168047, та цього ж дня винесена постанова про арешт коштів боржника (а.с. 9, 57). Відповідно до ч. 1 ст. 15, ст.ст. 16, 18 ЦК України кожна особа має право на судовий захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорення. Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності (ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат»). Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). За правилами пунктів 3.1., 3.2. та 3.4. глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (надалі - Перелік); строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (п. 3.5. глави 16 розділу ІІ вказаного Порядку вчинення нотаріальних дій). При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Разом з тим нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 (справа №826/20084/14) визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Встановлені у цій справі обставини свідчать, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 30.03.2021, тобто після набрання законної сили постановою КААС від 22.02.2017 у справі №826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису за договорами про сплату грошових сум нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як виходить з матеріалів справи, на підтвердження своїх вимог про стягнення з позивача кредитної заборгованості відповідач подав приватному нотаріусу виписку по особовому рахунку [PERSON] із зазначенням суми заборгованості, договір про надання кредиту № 201025-28661-1 від 25.10.2020 та реєстр поштових відправлень на підтвердження направлення [PERSON] рекомендованого листа (а.с. 74-80). При цьому необхідно відмітити, що укладений 25.10.2020 між [PERSON] та ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» договір № 201025-28661-1 не посвідчено нотаріально. Тобто, на підтвердження своїх вимог про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором відповідач ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» подав приватному нотаріусу договір, укладений в електронній формі, що прирівнюється до простої письмової форми договору. Виходячи із рішення КААС, укладений в електронній формі кредитний договір та виписка по особовому рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, яка по суті є простим розрахунком заборгованості, складеним посадовою особою стягувача, не входять до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів та не можуть підтвердити безспірність заборгованості позивача перед відповідачем. Також нотаріусом вчинено виконавчий напис без перевірки отримання боржником вимоги про усунення порушень кредитного договору та і взагалі направлення [PERSON] такої вимоги. Адже відповідних документів на підтвердження вказаних обставин представники ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» під час звернення за вчиненням нотаріальної дії не надали. Разом з тим, неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно поінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. А посимова вимога про усунення порушень вважається надісланою боржнику, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Підсумовуючи все вищезазначене, суд доходить висновку, що спірний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушеннями вимог закону, оскільки приватний нотаріус Григорян Д.Г. на підтвердження безспірності вимог відповідача прийняла документи, які не передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» на користь [PERSON] судовий збір, сплачений позивачем за подання позовної заяви до суду у розмірі 908,00 грн. Також позивач просив стягнути з відповідача на свою користь витрати на правову допомогу у розмірі 3 000,00 грн., на підтвердження яких надав договір про надання правової допомоги від 26.04.2021 № 16, ордер на надання правничої допомоги, квитанцію від 29.04.2021, акт виконаних робіт (а.с. 13, 16-18). За положеннями ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Одночасно суд наголошує, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 137 ЦПК України). Зі змісту спеціальних норм ЦПК України, які регулюють відносини зі сплати витрат на правничу допомогу виходить, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, тоді як обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Враховуючи зазначене, суд доходить висновку, що сума заявлених до відшкодування судових витрат на правничу допомогу є обґрунтованою, а саме, із наданих позивачем документів на підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу можливо встановити та визначити, що витрати, які поніс [PERSON] у зв`язку із розглядом даної справи, які підлягають відшкодуванню, необхідні та пов`язані з підготовкою та розглядом справи, складають 3 000,00 грн. З огляду на задоволення позовних вимог [PERSON] , вказані витрати необхідно стягнути з відповідача ТОВ «ФК «Фінанс Інновація», яке, подавши заяву про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, жодним чином не обґрунтувало в чому саме полягає неспівмірність витрат обсягу наданих послуг.

Outcome: approved