Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, якою просила ухвалити рішення про стягнення з [PERSON], [INFO], на її користь аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі - 1\~000 грн. щомісячно, прочинаючи з 19.11.2014 року до закінчення навчання, а саме до 30.06.2018 року. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем [PERSON] вони перебували у шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. На час звернення до суду донька сторін досягла повноліття та навчається на другому курсі денної форми навчання на факультету економіки і підприємництва Національного авіаційного університету з 01.09.2015 року за контрактною формою навчання. Щомісячна плата за навчання складає 1698 грн. Позивач зазначила, що працює вчителем музики у ЗОШ №20 міста Кременчука, її заробітна плата складає 2\~559 грн. 60 коп., а на утриманні знаходиться ще одна дитина - неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Оскільки на утриманні позивача перебуває двоє дітей, вона самостійно не може забезпечити їм достатніх умов життя, навчання та розвитку, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, тому позивач була вимушена звернутись з даним позовом до суду. Позивач [PERSON], відповідач [PERSON], третя особа [PERSON] в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили, при цьому позивач та третя особа завчасно надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, а позивач просила стягнути з відповідача на її користь витрати, повязані на опублікування оголошення у пресі в розмірі 420 грн. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних в матеріалах справи документів. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу [PERSON] 1-КЕ №010662, виданого 29.11.2005 року Автозаводськм відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 17.03.2013 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [PERSON] 1-КЕ №106667, виданим 17.08.2013 року Киїським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського МУЮ, після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Бояренцева». Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ № 089922, виданим 22 липня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Автозаводського районного управління юстиції м. Кременчука. Як вбачається з довідки №1805 від 18.05.2015 року, виданої Національним авіаційним університетом, [PERSON], є студенткою 2-го курсу денної форми навчання Інституту економіки та менеджменту факультету економіки і підприємництва Національного авіаційного університету ІV рівня акредитації, з терміном навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2018 року. Сторонами по справі не заперечується, що донька, [PERSON], перебуває на утриманні позивача. Відповідно до частини 1 статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно із частиною 3 статті 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син. Таким чином, між сторонами в справі виникли правовідносини щодо реалізації батьківських обовязків з утримання своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до статті 187 Сімейного кодексу України, відповідач, [PERSON], за власною ініціативою аліменти не виплачує, в порядку статті 188 Сімейного кодексу України від обовязку утримувати доньки не звільнений, угоди про добровільну сплату аліментів згідно статей 78, 189 Сімейного кодексу України між сторонами не укладено. Ненадання матеріальної допомоги своїй повнолітній донці, яка навчається і потребує у звязку з цим допомоги, є порушенням батьківського обовязку, передбаченого статтею 199 Сімейного Кодексу України. Статтею 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог статті 184 Сімейного кодексу України, у випадках, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частку доходу одержує в натурі чи за наявності інших обставин, у звязку з якими складно чи неможливо визначити фактичний дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За викладених обставин, приймаючи до уваги той факт, що донька, [PERSON], проживає разом із матірю та перебуває на її повному утриманні, відомостей про перебування на утриманні відповідача інших осіб останній не надавав, суд вважає, що відповідач спроможний надавати аліменти в розмірі 1 000 грн. щомісяця на утримання доньки на час навчання, а позовні вимоги щодо стягнення аліментів у вищезазначеному розмірі законні та обгрунтовані, у звязку із чим підлягають задоволенню. Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 79 Цивільно-процесуального Кодексу України, до витрат, повязаних з розглядом судової справи належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Згідно ч. 1 ст. 88 Цивільно-процесуального Кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку з викладеним суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимоги позивача щодо стягнення витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 420 грн. Частиною 2 статті 88 Цивільно-процесуального Кодексу України встановлено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп. в дохід держави. Як вбачається зі ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Оскільки позивач [PERSON] на підтвердження того, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не змогла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, не надала жодних доказів, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення аліментів 19.11. 2014 року по дату предявлення позову 30.09.2015 року.

Outcome: partial