Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про те, що йому на підставі договору купівлі-продажу від 12 січня 2021 року на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] , що розташований на земельній ділянці площею 0,0528 га, кадастровий номер 7110800000:02:006:2020, яка є комунальною власністю. При оформленні у нотаріуса договору купівлі-продажу вказаного будинку йому стало відомо, що згідно з даними Реєстру територіальної громади м. Умань та картотечного обліку станом на 26.01.2021 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованим значиться [PERSON] , [INFO] . Однак, громадянин [PERSON] , будучи зареєстрованим у житловому будинку [ADDRESS] , не проживає у ньому щонайменше понад п`ять років без поважних причин, ще до придбання позивачем вказаного будинку, не сплачував і не сплачує жодних витрат, що пов`язані з утриманням будинку. Особистих речей [PERSON] на момент купівлі-продажу будинку, а тим більше після немає. Позивач купував будинок без меблів та будь-яких інших речей, що були б придатні для використання у побуті. [PERSON] взагалі не цікавиться будинком, договору оренди з ним не укладено. Факт реєстрації [PERSON] у належному йому приміщенні, порушує його право на вільне розпорядження і користування майном, він позбавлений можливості належним чином провести відповідні ремонтно-будівельні роботи, оформити субсидію тощо. Крім того, у зв`язку з реєстрацією відповідача у його будинку, він несе значно більші матеріальні витрати на обслуговування та утримання будинку. Просить суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком за адресою: [ADDRESS] . Судові витрати стягнути з відповідача. Ухвалою судді від 09.04.2021 року, після надходження до суду інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Також суддею визначено строки для подання позивачем відповіді на відзив та подання відповідачем заперечень. Розгляд справи був призначений на 05 травня 2021 року без виклику сторін. Станом на день розгляду справи відповідач відзив або зустрічну позовну заяву не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, прийшов до таких висновків. Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо користування житлом, а саме приміщенням будинку, власником якого являється позивач. Даний спір регулюється нормами цивільного законодавства - ст.ст. 391, 405 ЦК України, відповідно до яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік він втрачає право на користування житлом. Реєстрація місця проживання хоча і не спричиняє за собою виникнення права користування житловим приміщенням, проте обмежує майнові інтереси власника, пов`язані з правом розпорядитися ним. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Втрата права користування житловим приміщенням тягне за собою наслідки у вигляді скасування реєстраційного запису про реєстрацію фізичної особи за певним місцем проживання. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу укладеного 12 січня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 8, посвідченого Імбері Я.С., приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області, згідно якого [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зобов`язалися передати у власність покупцю [PERSON] , який зобов`язався прийняти у власність житловий будинок та сплатити за нього встановлену в договорі грошову суму (а.с. 6-9), копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 12.01.2021 року №240127338, приватним нотаріусом Імбері Я.С. Уманського міського нотаріального округу Черкаської області (а.с. 10-11). Зазначене також підтверджується повідомленням виконавчого комітету Уманської міської ради № 23/01-16 від 26.01.2021 року (а.с. 12), у якому зазначено, що станом на 26.01.2021 року згідно з даними Реєстру територіальної громади м. Умань та картотечного обліку за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованим значиться [PERSON] . Згідно довідки голови квартального комітету № 3, виданої 18.04.2017 року за № 129, зі свідчень сусідів [PERSON] і [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , 1978 року народження тільки зареєстрований, але не проживає з 28.11.2014 року. Аналогічна довідка видана головою квартального комітету № 3 16.02.2021 року за №18 (а.с. 13). Також до матеріалів справи додані письмові пояснення мешканців будинків [ADDRESS] та [ADDRESS], розташованих поруч з будинком позивача по [ADDRESS] , відповідно [PERSON] та [PERSON] , які підтверджують, що колишнім власником житлового будинку [ADDRESS] був [PERSON] . Відповідач по справі [PERSON] дійсно проживав у цьому будинку, але більше ніж десять років тому. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна буд-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Згідно п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами ЖК України» відповідно до ст. 107 ЖК України (аналогічна ст. 167 ЖК України) наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, утворення сім`ї в іншому місці, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Суд враховує правову позицію, викладену в постанові ВСУ по справі № 6-158цс14, згідно з якою право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню. Суд вирішує судові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України, тому вважає, що сума сплаченого судового збору у розмірі 908 гривень 00 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved