Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.03.2012 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 175. Вказує, що на протязі останніх років не можуть як сімя проживати разом, виконувати сімейні обовязки, спокійно вирішувати нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються та принижують один одного у присутності дитини. На даний час спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини припинені. Шлюб існує формально. В шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просила розірвати та стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач заявлені вимоги підтримала з підстав зазначених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач позов визнав частково, суду пояснив, що проти розірвання шлюбу не заперечує, однак заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі заявленому позивачем. Не заперечив проти стягнення аліментів в розмірі 715 грн., що становить 50% прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. З\~\~матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений 02.03.2012 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 175, що підтверджується\~\~свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕГ № 071850 від 02.03.2012 року (а.с.11). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, позивач та відповідач подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально. На основі наведеного та виходячи із вимог\~ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. В шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕГ № 159551 від 26.06.2012 року (а.с. 6). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відповідно до договору про сплату аліментів на утримання та виховання дітей від 22.12.2009 року сплачує аліменти на утримання дітей від першого шлюбу [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі 1200 грн. Крім того, відповідно до страхового свідоцтва №2123308126 [PERSON] проводить сплату згідно пакету добровільного страхування життя «моя дитина» строком до 2039 року щодо застрахованої особи [PERSON], що становить 4390,83 грн. на рік. З пояснень відповідача судом встановлено також, що такі ж договори страхування життя ним укладено в інтересах двох дітей від першого шлюбу. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує матеріальне становище сторін, визнання відповідачем частково позову, наявність у відповідача інших утриманців, а також те, що відповідач, будучи здоровою, працездатною особою, спроможний сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини в такому розмірі, тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача в користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Суд бере до уваги також, що згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» у 2017 році встановлений прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 травня - 1426 гривень. Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: partial