Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі до 10 листопада 2014 року. Від даного шлюбу у них народилась донька: [PERSON], [INFO] року. Дитина є інвалідом дитинства (діагноз - дитячий церебральний параліч, інвалід підгрупи «А», 1-ї групи) і потребує систематичного прийому комплексу ліків та санаторно-курортного лікування. Вказує на те, що після розірвання шлюбу між сторонами дитина залишилась проживати із нею (позивачем) та перебуває на повному її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку по утриманню дитини, не бере участі в матеріальному забезпеченні та вихованні. Можливості самостійно забезпечувати дитину усім необхідним в неї немає, на даний час не працює. Відповідач офіційно не працевлаштований, стабільного доходу немає. А тому, просила стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі на утримання малолітньої дитини в розмірі - 1000 грн. щомісячно. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. Не заперечував щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 1000 грн. на утримання дитини. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про народження дитини (а.с. 2), батьками малолітньої [PERSON], яка народилась [INFO] року є [PERSON] та [PERSON]. З довідки виданої заступником головного лікаря по медичній частині КЗ «Луцька міська дитяча поліклініка» вбачається, що малолітня [PERSON], [INFO] є інвалідом дитинства (діагноз - дитячий церебральний параліч, інвалід підгрупи «А», 1-ї групи) (а.с.4). Також з матеріалів справи вбачається, що сторони мешкають окремо, а малолітня [PERSON] проживає з матір'ю - [PERSON] та перебуває на її повному утриманні, відповідач свого обов'язку утримувати малолітню дитину не виконує. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі, а саме - 1000 гривень, щомісячно, які підлягають стягненню починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення [PERSON] повноліття. При визначенні розміру аліментів на утримання малолітньої дитини суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, стягувача аліментів, а також те, що у відповідача на утриманні інших осіб немає. Рішення суду в частині стягнення аліментів на малолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов'язкового негайного виконання. З відповідача слід стягнути в дохід держави судові витрати по справі.

Outcome: approved