Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (змінено назву на Придніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)) про зняття арешту з майна. Свої позовні вимоги мотивує тим, що на підставі договору дарування квартири від 20.12.2004, посвідченого приватним нотаріусом Плахою Т.І. та внесеним до реєстру за № 14064, він ( [PERSON] ) є власником квартири [ADDRESS] . У 2019 році йому стало відомо про те, що на вказану вище квартиру накладено арешт на підставі постанови державного виконавця Придніпровської відділу державної виконавчої служби від 29.04.2009 серії АА № 041690 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Дана постанова винесена державним виконавцем при примусовому виконанні постанови № 3-1329 Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.01.2008 про стягнення 85,0 грн. на користь держави. Позивач також вказує, що він не отримував повісток з суду про прибуття на розгляд справи, не отримував постанови про притягнення до адміністративної відповідальності і йому взагалі не відомо про будь-які стягнення. Звернувшись до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про ознайомлення з матеріалами справи, він отримав листа від 06.08.2019 № 15/83/19вих, яким його повідомлено про те, що справа № 3-1329/08 щодо [PERSON] , знищена за терміном зберігання. Крім того, Придніпровський відділу ДВС м. Черкаси листом від 08.07.2019 № 17913 повідомив його про те, що виконавче провадження № 6938918 закрите у зв`язку з тим, що не можливо встановити особу боржника, з`ясувати місце проживання боржника і на даний час зняти арешт не має можливості. Таким чином, вважає, що правові підстави для існування арешту майна на підставі постанови Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області та оголошення заборони на його відчуження відсутні, а вказаний арешт перешкоджає йому у повному обсязі реалізувати свої права щодо користування та розпорядження належним майном. Таким чином, позивач просить суд, - зняти арешт з квартири [ADDRESS] , що належить йому на праві власності, накладений постановою державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Слимак В.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.04.2009 АА № 041690 щодо примусового виконання постанови № 3-1329 Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.01.2008. Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2019, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька Світлана Михайлівна, у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначена для розгляду судової справи № 711/6875/19 (а.с. 13). Ухвалою суду від 04.09.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду у відкритому засіданні за правилами загального позовного провадження. Крім того, сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи (а.с. 14). Ухвалою суду від 14.01.2020р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті (а.с.33). На виконання вимог ст. 178 ЦПК України, представником відповідача Дьо Л.С. подано до суду письмовий відзив на позов від 19.12.2019 № 41564 та докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, виходячи з того, що обтяження на квартиру [ADDRESS] встановлено при виконанні постанови № 3-1329 від 18.01.2008, виданої Придніпровським районним судом міста Черкаси про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу у розмірі 85,00 грн. (постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 041690 від 29.04.2009). Відповідно до даних АСВП (ВП-Спецрозділ) на виконанні у Придніпровському відділі державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебували наступні виконавчі провадження, по яких відсутні відомості про сплату заборгованості, а саме: №168666 по виконанню постанови №3-10946 від 10.09.2004, виданої Придніпровським районним судом міста Черкаси про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу у розмірі 10,00 грн. Відомості про сплату штрафу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження відсутні. За даними довідки із АСВП виконавче провадження у стані «Завершено»; № 4609271 по виконанню постанови №3-11050 від 23.07.2007, виданої Придніпровським районним судом міста Черкаси про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу у розмірі 17,00 грн. Відомості про сплату штрафу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження відсутні. За даними довідки із АСВП виконавче провадження у стані «Завершено»; № 6938918 по виконанню постанови №3-1329 від 18.01.2008, виданої Придніпровським районним судом міста Черкаси про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу у розмірі 85 грн. За даними довідки із АСВП 07.03.2011 виконавче провадження завершено на підставі п.5 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції чинній на день завершення (неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місце проживання боржника). Відомості про сплату штрафу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження відсутні. Крім того, за даними довідки із АСВП виконавче провадження у стані «Завершено». Також звертає увагу на те, що відповідно до даних ВП-Спецрозділ зазначені виконавчі провадження перебувають у стані «Завершено», а не «Закінчено», що підтверджується інформаційними довідками. У свою чергу, це дає підстави вважати, що заборгованість не стягнуто. Враховуючи вимоги ст.ст. 2, 40, 41, 74 Закону України «Про виконавче провадження», вважає позовну заяву про зняття арешту з майна такою, що не підлягає до задоволення (а.с. 24-31). У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги на підставі обґрунтування, що наведене у ньому та з урахуванням доказів, які додані до позову. Крім того, зазначив, що усі борги по всіх виконавчих провадженнях, які перебували на виконанні у Придніпровському ВДВС м. Черкаси, він сплатив. У судове засідання представник Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не з`явився. 27.01.2020 головним державним виконавцем Дьо Л.С. надано до суду клопотання про розгляд справи без участі державного виконавця. Крім того, не заперечувала проти задоволення заявлених позовних вимог, оскільки боржником на депозитний рахунок органу ДВС сплачено кошти по виконавчих провадженнях №№ 4609271, 168666, 6938918, які у подальшому перераховані за призначенням. Заборгованість сплачена у повному обсязі, у тому числі і по виконанню постанови Придніпровського районного суду м.Черкаси № 3-1329, виданої 18.01.2008, у межах якої винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.04.2009 серії АА № 041690 (а.с. 39-42). Заслухавши думку позивача, враховуючи думку представника відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, квартира [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними Договору дарування квартири від 12.12.2004, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Плахою Т.І., зареєстровано у реєстрі за № 14064 (а.с. 5). Даний факт також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6177733 від 11.01.2005 (а.с. 6). Крім того, встановлено, що постановою державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Слимак В.В. серії АА № 041690 від 29.04.2009 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, - накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] , 1964 року народження, а саме на квартиру [ADDRESS] (а.с. 7). До того ж, за даними Автоматизованої системи виконавчого провадження (ВП-Спецрозділ), відносно [PERSON] на виконанні у Придніпровському відділі державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебували наступні виконавчі провадження: № 168666 по виконанню постанови №3-10946 від 10.09.2004, виданої Придніпровським районним судом міста Черкаси про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу у розмірі 10,00 грн. 07.03.2011 виконавче провадження завершено на підставі п.5 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції чинній на день завершення (неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місце проживання боржника); № 4609271 по виконанню постанови №3-11050 від 23.07.2007, виданої Придніпровським районним судом міста Черкаси про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу у розмірі 17,00 грн. 07.03.2011 виконавче провадження завершено на підставі п.5 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції чинній на день завершення (неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місце проживання боржника); № 6938918 по виконанню постанови №3-1329 від 18.01.2008, виданої Придніпровським районним судом міста Черкаси про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу у розмірі 85 грн. 07.03.2011 виконавче провадження завершено на підставі п.5 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції чинній на день завершення (неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місце проживання боржника). Із листа Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 08.07.2019 № 17913 вбачається, що оскільки при завершенні виконавчого провадження №6938918 боржником не було сплачено штраф та витрати виконавчого провадження, у державного виконавця були відсутні правові підстави для зняття арешту з майна боржника. Тобто, у разі внесення обтяження по виконавчих провадженнях, що завершені, вилучення обтяження може бути здійснено лише на підставі рішення суду, так як підстави для відновлення виконавчого провадження відсутні. На сьогоднішній день боржником ( [PERSON] ) на депозитний рахунок органу ДВС сплачено кошти по виконавчих провадженнях №№ 4609271, 168666, 6938918, які у подальшому перераховані за призначенням. Заборгованість сплачена у повному обсязі, у тому числі і по виконанню постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси № 3-1329, виданої 18.01.2008, у межах якої винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.04.2009 серії АА № 041690. Між тим, арешт нерухомого майна (квартира [ADDRESS] ), яка належить [PERSON] (реєстраційний номер обтяження 8683126) не скасований і не знятий. За таких обставин, на думку суду, наявність арешту, накладеного постановою державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Слимак В.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.04.2009 серії АА №041690 щодо примусового виконання постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси №3-1329 від 18.01.2008, порушує права позивача [PERSON] , як власника цього майна на розпорядження ним. При винесенні державним виконавцем постанови від 07.03.2011р. про завершення виконавчого провадження, за яким винесена постанова про накладення арешту на майно боржника, не було вирішене питання про зняття арешту майна. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. За приписами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. За положеннями ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 21.04.1999р. станом на час винесення постанови від 07.03.2011р.) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016, у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Відповідно до положень частини першої та другої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення . Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Як зазначено у статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», - особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у ч. 6 статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Суд вважає, що захист права власності має пріоритетне значення. Таким чином, судом встановлено, що на даний час відсутні обставини, за яких було накладено арешт всього нерухомого майна, що належало [PERSON] (реєстраційний номер обтяження 8683126), оскільки заборгованість повністю погашена. Крім того, на даний час з-за завершеного виконавчого провадження, державний виконавець та начальник відділу ДВС, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», не можуть прийняти рішення у межах виконавчого провадження про скасування відповідної постанови, а тому суд вважає, що позовні вимоги про зняття арешту, накладеного постановою державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Слимак В.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.04.2009 серії АА №041690 щодо примусового виконання постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси №3-1329 від 18.01.2008, підлягають до задоволення, оскільки, як на думку суду, іншим шляхом поновити порушене право позивача неможливо. При цьому, суд враховує норми ст.5 ЦПК України, за якими передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної у позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Зазначені вище обставини підтверджуються доказами, наявними у матеріалах справи і визнаються відповідачем. У даному випадку судом прийнято визнання позову відповідачем, відповідно до вимог ст. 206 ЦПК України, оскільки це не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На думку суду, позивачем вірно обрано спосіб захисту. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Судові витрати слід залишити за позивачем, враховуючи його позицію, висловлену під час розгляду справи. На підставі викладеного та,

Outcome: approved