Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований виконавчим комітетом Чорнопотіцької сільської ради Іршавського району Закарпатської області, актовий запис №18 від 30.08.2007. Свої позовні вимоги мотивує наступним. 30.08.2007 між позивачем та відповідачем виконавчим комітетом Чорнопотіцької сільської ради Іршавського району Закарпатської області зареєстровано шлюб, актовий запис №18 від 30.08.2007 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21.09.2007. [INFO] у шлюбі народилася донька - [PERSON] . Протягом останніх років сімейне життя сторін не складається через різні погляди на життя, сімейні цінності та відносини зокрема. Через відсутність взаєморозуміння, спільних інтересів, подальше сумісне життя і збереження сім`ї позивач вважає неможливим. Фактично, шлюб носить виключно формальний характер, і ґрунтується лише на спільному вихованні малолітньої доньки. За таких обставин позивач вважає, що спільне сімейне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя та інтересам дитини. Ухвалою від 18.02.2021 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою від 05.05.2021 за заявою позивача та його представника сторонам надано строк для примирення тривалістю три місяці, а провадження у справі зупинено. Ухвалою від 17.08.2021 за заявою сторін відновлено провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні. У судове засідання учасники справи не з`явились, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, в яких просили розірвати шлюб. У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з положенням ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як убачається з матеріалів справи 30 серпня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Чорнопотіцької сільської ради Іршавського району Закарпатської області, про що складено актовий запис №18 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 21.09.2007. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області, актовий запис №597). Згідно з положеннями частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11«Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу,визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому суд вважає, що формальне існування даного шлюбу суперечить моральним засадам суспільства та інтересам одного з подружжя, у зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Здійснити розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь позивача 840 грн. 80 коп. судового збору. Враховуючи ст. ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України,

Outcome: approved