Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який було уточнено, до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину житлового будинку та Ѕ частину господарських споруд. Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову зазначено: Запорізьку районну державну нотаріальну контору Запорізької області. В обґрунтування позову позивач зазначив наступне. [INFO] помер його батько - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на: Ѕ частину житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Позивач, як спадкоємець за законом, прийняв спадщину, звернувшись на протязі шестимісячного строку з дня відкриття спадщини до Запорізької районної державної нотаріальної контори, в зв`язку з чим була відкрита спадкова справа. Після звернення до нотаріуса з`ясувалось, що у позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документу, а саме Свідоцтво про право власності на житловий будинок від 07.02.1994, яке підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно, тому 03.04.2019 нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. В зв`язку з тим, що оформити свої спадкові права на спадковий житловий будинок в нотаріальному порядку позивач не має змоги, він був вимушений звернутися до суду з цим позовом. У судове засідання сторони не з`явились, надали заяви в яких представник позивача позов підтримала, просила задовольнити та розглянути справу за їх відсутності у підготовчому засіданні, а відповідачка позов визнала, також просила розглянути справу за її відсутності. Третя особа в судове засідання не з`явилась, але надала заяву про розгляд справи без їх участі, заперечення до позовної заяви відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За приписами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Факт смерті [PERSON] [INFO] підтверджено Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , виданого повторно 07.12.2018 Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 19. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та [PERSON] , померлим [INFO] , підтверджено копією Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого 21.03.1967 Лукашівською с/радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 23. Спадкова справа № 626/2008 до майна померлого [INFO] [PERSON] була почата 06.08.2008 Запорізькою районною державною нотаріальною конторою. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, як син померлого. Спадщину, відкриту після смерті батька, позивач прийняв у встановленому законодавством порядку, а саме: на протязі шестимісячного строку з дня відкриття спадщини шляхом звернення із відповідною заявою до нотаріальної контори. Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.04.2019, державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON] оскільки відсутній правовстановлюючий документ на жилий будинок. Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до довідки № 1381, виданої 13.03.2019 виконавчим комітетом Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, [PERSON] , померлий [INFO] , проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 14.07.1988 по день смерті [INFO] . Разом з ним на день смерті спадкодавця проживали та були зареєстровані: [PERSON] -син, [PERSON] -сестра, [PERSON] -онук. До матеріалів справи додано копію Свідоцтва № 1 про право приватної власності на житловий будинок, видане 07.02.1994 виконавчим комітетом Володимирівської сільської ради, яке посвідчує, що Ѕ частина домоволодіння [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі рішення виконкому Володимирівської сільської ради № 168 від 17.09.1993. Крім того, до матеріалів справи додано копію Свідоцтва № 2 про право приватної власності на житловий будинок, видане 07.02.1994 виконавчим комітетом Володимирівської сільської ради, яке посвідчує, що Ѕ частина домоволодіння [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі рішення виконкому Володимирівської сільської ради № 169 від 17.09.1993. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухоме майно потребують державної реєстрації. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкоємство здійснюється за заповітом чи за законом. Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Вищезазначене приводить суд до висновку про обґрунтованість позовних вимог та, відповідно, про наявність підстав для їх задоволення. При цьому суд констатує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні, а тому суд приймає визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved