Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», приватного нотаріуса Житомирського нотаріального округу Горай О.С., в якому просить визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та зареєстрований у реєстрі за № 28911 від 08.09.2020 про стягнення із [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд»» заборгованості у розмірі 13088, 88 грн. таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування поданого позову [PERSON] посилається на те, що між ним та ПАТ «Дельта Банк» 18 лютого 2013 року було укладено договір про надання споживчого кредиту № 005-21501-180213. На підставі умов укладеного кредитного договору ПАТ «Фідобанк» надав позивачу кредит у розмірі 5000,00 грн. терміном на один рік. Вказав, що до закінчення терміну дії договору у грудні 2013 року повністю виконав взяті на себе кредитні зобов`язання та погасив отриманий кредит достроково, про що ПАТ «Дельта Банк» зобов`язувався видати відповідне підтвердження, однак такого не надіслав. Через проведення процедури ліквідації банку, ліквідатор ПАТ «Дельта Банк» не повідомив [PERSON] у який спосіб проводити погашення кредиту за наявності такого. Фактично заборгованість на момент ліквідації була відсутня. 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 28911 щодо звернення стягнення заборгованості в безспірному порядку у розмірі 13088,88 грн. За заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», яким набуто право вимоги на підставі договору про відступлення прав вимоги № 145/К від 26.01.2018, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою Марією Вікторівною, 13.11.2020 було відкрито виконавче провадження ВП № 63492080. Вказаний виконавчий напис, як вважає заявник, вчинено з порушенням норм чинного законодавства та наявна заборгованість не є безспірною і не може вважатись обгрунтованою. Представник позивача в судове засідання не з`явився, позивач подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачі будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, відзиву на позов не подали. Треті особи в судове засідання не з`явилися, письмових пояснень не подали. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та третіх осіб за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 18.02.2013 між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк», шляхом підписання заяви № 005-21501-180213, укладено договір про надання споживчого кредиту в розмірі 5000,00 грн. на строк у 364 дні. Із догорову № 145/К від 26 січня 2018, договору відступлення права вимоги № 11/08/2020-ФА від 11 серпня 2020 року, та реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги вбачається, що ПАТ «Дельта Банк» відступило право вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» щодо боржника [PERSON] за номером кредитного договору 005-21501-180213. Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем 28.08.2020 вчинено виконавчий напис, який зареєстровано за №28911, про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 005-21501-180213 від 18.02.2013, в розмірі 12588,88 грн. за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року. Постановою приватного виконавця від 13.11.2020 звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (позивача) на підставі виконавчого напису № 28911 виданого 08.09.2020. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року (далі - Порядок). Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затверджено постановою Кабінету Міністрів Українивід 29 червня 1999 р. №1172 , згідно з якою для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до розд. 5 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 18.06.03 № 254, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.03 за №559/7880, банки обов`язково мають складати на паперових або електронних носіях особові рахунки та виписки з них, які мають містити такі обов`язкові реквізити: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; суму вхідного залишку за рахунком; код банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (за дебетом або кредитом відповідно); суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку. Особові рахунки і виписки з них відносяться до регістрів аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. В регістрах систематизується інформація, що міститься у первинних документах (документи, які містять відомості про операцію та підтверджують її здійснення). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ст.88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. І заяви № 005-21501-180213, судом встановлено, що кредит наданий на 364 календарні дні, погашення кредиту повинно було відбутись до 18.02.2014 включно. Відтак, право вимоги у відповідача виникло ще 19.02.2014. З урахуванням всього вищевикладеного суд дійшов висновку про те, що виконавчий напис було вчинено нотаріусом Горай О.С. з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та Глави 16 розділу ІІ Порядку, поза межами трирічного строку з дня виникнення права вимоги та наявності обставин для визнання суми боргу безспірною. Суд також приймає до уваги, що 26.11.2014 року до постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» були внесені зміни, за якими було доповнено вказаний перелік розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Зазначені зміни внесені постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме доповнення пунктом 2, який стосувався стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду № 826/20084/14 від 22.02.2017 залишено без змін. У зв`язку з визнанням судом незаконними норм Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014, якими було доповнено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, положеннями про кредитні договори, станом на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису постанова Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 діяла в редакції, яка не передбачала права нотаріуса вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору, а передбачала стягнення на підставі оригіналу нотаріально посвідченої угоди. Отже, станом на час вчинення виконавчого напису - 28.09.2020, постанова Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 передбачала вчинення виконавчих написів лише на підставі нотаріального посвідченого договору. Кредитний договір від 18.02.2013 року, який став підставою для видачі спірного виконавчого напису, не є нотаріально посвідченим, що виключає можливість вчинення виконавчого напису щодо даного договору. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц і від 15.04.2020 у справі №158/2157/17. Враховуючи викладене, зважаючи на допущені порушення Закону України «Про нотаріат» при вчиненні виконавчого напису про стягнення з позивача на користь відповідача ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та наявність підстав для визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 08.09.2020 р. № 28911, таким, що не підлягає виконанню, з метою ефективного захисту порушеного права позивача.Враховуючи викладене, зважаючи на допущені порушення Закону України «Про нотаріат» при вчиненні виконавчого напису про стягнення з позивача на користь відповідача ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та наявність підстав для визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 08.09.2020 р. № 28911, таким, що не підлягає виконанню, з метою ефективного захисту порушеного права позивача. Щодо вимоги про стягнення з товариства з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія «Аланд» на користь [PERSON] суми коштів в розмірі 9198,53 грн. стягнутих на підставі вищевказаного виконавчого напису, суд зазначає наступне З матеріалів справи, зокрема, із звіту про здійснення відрахування та виплати Навчального центру Національної Гвардії України (в,ч 3007) вбачається, що на підставі постанови від 13.11.2020 ВП №63492080 із заробітної плати [PERSON] за період з 01.12.2020 по 31.03.2021 стягнуто суму в розмірі 9198,53 грн. Враховуючи те, що грошові кошти в сумі 9198,53 грн. в рахунок погашення заборгованості були стягнуті з [PERSON] безпідставно, тому суд приходить до висновку про стягнення вищевказаних коштів на користь позивача з відповідача. В частині вимоги позивача заявленої до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. суд констатує, що приватний нотаріус є неналежним відповідачем у цій справі, оскільки цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом (аналогічний висновок викладено у постанова КЦС ВС від 12.11.2020 № 200/3452/17). Оскільки позивач при поданні позову звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 13 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то враховуючи вимоги ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь держави підлягає до стягненню судовий збір.

Outcome: partial