Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» та [PERSON]. В подальшому, у звязку із добровільним відшкодуванням шкоди, позивач відмовився від вимог до [PERSON] та уточнив предмет позову. З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог позивач просив стягнути з ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» на його користь 20390 грн. в рахунок відшкодування вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу. Позовні вимоги мотивовано тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини [PERSON], транспортний засіб позивача отримав пошкодження. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта». У звязку з виплатою страхового відшкодування у неповному обсязі, позивач звернувся до суду за захистом. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглядати справу за його відсутності. Відповідач явку свого представника в судове засіданні не забезпечив. На адресу суду надійшли письмові заперечення проти позову, в яких представник відповідача позовні вимоги не визнав, проти їх задоволення заперечував та просив суд розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.02.2016 року о 13 годині у м. Херсоні по вул. І.Куліка, в районі будинку №116, [PERSON], керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz E320, реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись заднім ходом, не впевнилась, що це буде безпечно та не звернулася за допомогою до інших осіб, в результаті чого здійснила наїзд на транспортний засіб Honda CR-V, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], в результаті чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а позивачу завдано матеріальних збитків. Постановою Дніпровського районного суду м. Херсона від 21.03.2016 року, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/4522523, укладеного 19.06.2015 року між [PERSON] та ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта», - строк його дії сторонами погоджено з 20.06.2015 року по 19.06.2016 року, забезпечено транспортний засіб Mercedes-Benz E320, реєстраційний номер [NUMBER], ліміт страхової відповідальності за шкоду майну третіх осіб визначено в розмірі 50000 грн., франшизу погоджено в розмірі 1000 грн. Після ДТП [PERSON] звернулася до страховика із письмовим повідомленням про настання страхової події. В подальшому аналогічні дії вчинив позивач, звернувшись до ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» із заявою про виплату страхове відшкодування. Згідно копії платіжних доручень та виписки по особовому рахунку ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» виплатило позивачеві страхове відшкодування в розмірі 2653,23\~грн. Згідно наданого позивачем висновку №Вэ-88 від 22 березня 2016 року експертного автотоварознавчого дослідження вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля Honda CR-V, реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок його пошкодження в ДТП, в цінах на дату проведення дослідження, становить 20890 грн., його ринкова вартість на момент пошкодження становить 706131,01\~грн., вартість матеріального збитку становить 41780 грн., в тому числі втрата товарної вартості становить 20890 грн. Згідно копії наданого ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» звіту № 80-D/18/4 від 11.03.2016 року вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу Honda CR-V, реєстраційний номер [NUMBER], становить 6506,46 грн. з ПДВ. З позовної заяви і пояснень представника позивача вбачається, що транспортний засіб Honda CR-V, реєстраційний номер [NUMBER], позивачем не відновлено. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з абзацом третім пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно з п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлюваним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожнього-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. При наданні оцінки представленим сторонами доказам суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна, майнових прав це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності субєкта оціночної діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджується Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розроблюються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Відповідно до п. 51, 52, 54, 56 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» затвердженого Постановою КМ України № 1440 від 10.09.2003 року, незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки; ознайомлення з обєктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація обєкта оцінки та повязаних з ним прав. Відповідно до пункту 5.1. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду Державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092, технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки. Із змісту звіту № 80-D/18/4 від 11.03.2016 року не вбачається, що оцінювачем [PERSON] здійснювався технічний огляд пошкодженого транспортного засобу. Додані до вищевказаного звіту калькуляція №8804 від 11.03.2016 року та протокол огляду транспортного засобу Honda CR-V, реєстраційний номер [NUMBER], не підписані особою, що склала вказаний Звіт. Із протоколу огляду транспортного засобу від 26.02.2016 року вбачається суттєва розбіжність в переліку складових та пошкоджень транспортного засобу з переліком, визначеним в протоколі огляду складеним експертом [PERSON] 15.03.2016 року. Суд при вирішенні справи вважає, що висновки експертного автотоварознавчого дослідження №Вэ-88 від 22.03.2016 року щодо визначення вартості матеріального збитку є достовірними. Оскільки експертом проводився огляд транспортного засобу, перевірялось наявність прихованих пошкоджень та проведено ґрунтовну калькуляцію. Безпідставними є посилання відповідача на необхідність зменшення страхового відшкодування на суму податку на додану вартість (ПДВ), оскільки з висновку експертного автотоварознавчого дослідження №Вэ-88 від 22.03.2016 року вбачається, що ПДВ при визначенні розміру шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди не враховувався, тому розмір шкоди не збільшувався на суму ПДВ, що підлягає сплаті особою, яка є платником цього податку у випадку проведення нею робіт по відновленню пошкодженого автомобіля. У калькуляції до Звіту № 80-D/18/4 від 11.03.2016 року відсутній окремий рядок з визначенням розміру ПДВ, який був би наявний у разі його включення. Звіт № 80-D/18/4 від 11.03.2016 року не містить розрахунків з визначення суми вказаного податку. Відповідно до п. 36.1. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Оскільки, як встановлено судом, транспортний засіб не відновлено позивачем, останній посилається на те, що не має можливості за власні кошти провести ремонт автомобіля, між сторонами існує спір щодо розміру страхового відшкодування, у такому разі зменшення за рішенням суду страхового відшкодування на суму ПДВ позбавить власника пошкодженого транспортного засобу можливості здійснити його повний відновлювальний ремонт, в обсязі відповідно до вимог Методики автотоварознавчої експертизи, оскільки спір в тому числі щодо розміру відшкодування вже буде вирішений по суті. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. У разі, якщо відповідач заперечує розмір шкоди, саме він, з урахуванням вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, має довести інший розмір шкоди. Клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи відповідачем не заявлене, тому суд, з урахуванням наданих позивачем доказів щодо розміру завданої йому шкоди, які є належними й допустимими у розумінні ст. ст. 57-59, 64 ЦПК України, вирішує справу на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до п.12. ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню з відповідача суд виходить із визначеної на підставі висновку експертного автотоварознавчого дослідження №Вэ-88 від 22.03.2016 року вартості відновлювального ремонту (28890 грн.), зменшеної на суму франшизи, передбаченої полісом обовязкового страхування (1000,00 грн.) та попередньо здійсненого відповідачем страхового відшкодування (2653,23 грн.). Таким чином, з урахуванням заяви позивача про уточнення позовних вимог, з відповідача на відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, підлягає стягненню 17236,77 грн. (20890-1000-2653,23=17236,77 грн.). Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволених вимог, які складаються з судового збору в розмірі 172,37 грн.

Outcome: partial