Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому, просив стягнути з [PERSON] на його користь суму основного боргу, яка складає 1 418 000 грн., відсотки за користування позикою у розмірі 1 481 984,83 грн. та 3 % річних в сумі 138 692,00 грн., посилаючись на невиконання відповідачем договірних зобов`язань щодо повернення грошових коштів за договорами позики, оформленими у вигляді розписки. Ухвалою судді від 08 липня 2019 року відкрито провадження у справі, а її розгляд призначено здійснювати за правилами загального позовного провадження з проведення підготовчого засідання, сторонам роз`яснено підстави, час та черговість подання заяв по суті справи. Ухвалою суду від 03 грудня 2019 року залишено без задоволення заяву представника позивача про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно, яке належить із зареєстроване за [PERSON] , а також грошові кошти, які знаходяться у її володінні. 03 грудня 2019 року до суду надійшов відзив представника відповідача, 28 січня 2020 року відповідь на відзив сторони позивача. Ухвалою суду від 28 січня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Викликано для допиту в судовому засіданні у якості свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , попереджено їх про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду. Свідок [PERSON] показала суду, що у лютому 2016 року була присутня при написанні боргової розписки відповідачем. Вислухавши позивача та його представника, які в судовому засіданні вимоги позову підтримали та просили задовольнити, представника відповідача, який проти задоволення позову заперечував, просив відмовити, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 17 лютого 2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого остання позичила у позивача 1 418 000,00 грн., строком до 01 квітня 2016 року. Договір позики, укладений між сторонами у формі розписки, що узгоджується з положеннями ст. 1047 ЦК України. Укладення такої форми договору сторонами не оспорюється. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлено розписку позичальника або інший документ, який посвідчує передачу йому позикодавцем певної грошової суми або певної кількості речей. У відповідності з положеннями ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідачем взяті на себе договірні зобов`язання виконанні не були, у зв`язку з порушенням щодо повернення боргу в становлений сторонами строк, внаслідок чого у позивача виникає право вимоги на стягнення на його користь суми основного боргу, яка складає 1 418 000 грн., відсотки за користування позикою у розмірі 1 481 984,83 грн. та 3 % річних в сумі 138 692,00 грн. За наведених вище обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки [PERSON] не виконано договірних зобов`язань з повернення боргу, які виникли перед позивачем, а відтак позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved