Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовною заявою до суду про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON]. Свої доводи обґрунтовує тим, що [INFO] року помер батько позивача [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 5,0422 га, з цільовим призначенням «Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», в адміністративних межах Оксанинської сільської ради Уманського району Черкаської області, що належала померлому батьку на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР №002674 від 05.12.2002 року. Позивач, як єдиний спадкоємець, у встановленому законом порядку звернувся до Уманської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, однак, постановою державного нотаріуса від 12 вересня 2014 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька [PERSON] у зв'язку з допущенням помилки у державному акті на право приватної власності на землю, а саме через наявність виправлень у ньому. Встановити право власності на земельну в порядку спадкування іншим шляхом позивач позбавлений можливості, а тому вимушений звернутися з позовом до суду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Сільський голова Оксанинської сільської ради на адресу суду подав заяву, в якій просить справу розглядати без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: [INFO] року помер батько позивача [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 5,0422 га, з цільовим призначенням «Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», в адміністративних межах Оксанинської сільської ради Уманського району Черкаської області, що належала померлому батьку на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧР №002674 від 05.12.2002 року. Позивач, як єдиний спадкоємець, у встановленому законом порядку звернувся до Уманської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, однак, постановою державного нотаріуса від 12 вересня 2014 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька у зв'язку з допущенням помилки у державному акті на право приватної власності на землю, а саме через наявність закреслення у ньому, так як відповідно до п. 2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в т.ч. на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999 за №43, всі записи в державних актах мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються, проти задоволення позову відповідач не заперечує, а тому суд вважає, що у справі мається достатньо доказів для задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі ст.328 ЦК України, Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 16.04.2004 року ''Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ'', перехідних положень Земельного кодексу України,

Outcome: approved