Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Немирівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Свої вимоги мотивує тим, що з квітня місяця 1975 року він заселився та проживає у квартирі №13, по вул. 50 років ВЛКСМ, буд. №11. В дану квартиру він заселився у звязку з тим, що будинок, в якому позивач проживав до того часу, був знесений. З часу заселення у квартиру та по сьогоднішній день позивач проживає в даній квартирі, сплачує комунальні платежі (копії квитанцій додає). Фактично він добросовісно та безперервно володіє і відкрито користується даним нерухомим майном, доглядає за квартирою та утримує її, постійно здійснював в ній поточний та капітальний ремонт. В 90-х роках позивач мав намір приватизувати дану квартиру, однак через незадовільний на той час стан його здоровя був позбавлений такої можливості. В даний час звернувшись в Немирівську міську раду з метою спробувати її приватизувати отримав відмову, за тих обставин, що даний будинок вже не перебуває на балансі міської ради, а відтак приватизувати квартиру він немає можливості. Враховуючі дані обставини позивач виготовив технічну документацію без реєстрації права власності на згадану квартиру. Неодноразові звернення позивача до Немирівської міської ради з проханням визнати за ним право власності на дану квартиру не призвели до належних результатів, оскільки Немирівська міська рада відмовляла позивачу, мотивуючи свою відмову тим, що для захисту йому своїх прав необхідно звернутися до суду. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просить визнати за позивачем право власності за набувальною давністю на однокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: м. Немирів, вул. 50 років ВЛКСМ, б. 11[ADDRESS] та просить їх задовольнити. \~ \~ \~ Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала стосовно їх задоволення. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні також підтвердили дані обставини, суду пояснили, що з 1975 року проживають по сусідству з позивачем [PERSON] Постійно спілкувалися з ним підтримували дружні стосунки. Позивач зажди проживав у даній квартирі, здійснював ремонт, користувався комунальними послугами., Суд, дослідивши матеріали справи, \~вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач фактично, як власник будинковолодіння, звернувся до Немирівської міської ради з заявою про те, щоб зареєструвати його в квартирі однак, не може це здійснити оскільки даний будинок вже не перебуває на балансі міської ради, а відтак приватизувати квартиру він немає можливості. Відповідно до ч.1\~ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч.1\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.2\~ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Статтею 344 ч.1 ЦК України\~передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Згідно із\~ст.344 ч.4 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Відповідно до п.9 до Постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», при вирішенні спорів, повязаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. В п.11 вищевказаної Постанови вказано, що враховуючи положення статей\~335\~і\~344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі ( а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (ст.214 ЦПК). Виходячи зі змісту статей\~335\~і\~344 ЦК, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей обєкт третіми особами за набувальною давністю. Враховуючи положення пункту 8\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК\~про те, що правила\~ст.344 ЦК\~про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, беручи до уваги, що\~ЦК\~набрав чинності з 01.01.2004 року, положення\~ст.344 ЦК\~поширюються на правовідносини, що виникли з 01.01.2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 01.01.2011 року. Відповідно до п. п.13, 14 Постанови №5 ПВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», можливість предявлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст.15,\~16 ЦК, а також частини 4\~ст.344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У звязку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Виходячи зі змісту частини 1\~ст.344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у звязку зі спливом строку набувальної давності оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно ( пункт 5 частини першої\~статті 19 закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). За даних обставин суд приходить до висновку, що позивач добросовісно заволодів чужим майном у вигляді будинковолодіння та продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved