Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виділ частки з нерухомого майна в натурі, мотивуючи тим, що [PERSON] є власником Ѕ частини житлового будинку з господарськими спорудами та побудовами, який розташовано по [ADDRESS] . Власниками іншої частини будинку є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (яка померла в квітні -місяці 2019 року). Власником Ѕ будинку [PERSON] став на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.1991 року, укладеного з Каланчацьким районним агропромисловим об`єднанням . Відповідно до данного договору [PERSON] належить житловий будинок загальною площею 97 м. кв. літера А, веранди площею 27 м. кв. - літера а, гаражу 56 м. кв. , кухні 36, м. кв. прибудови м. кВ. та сараю загальною площею 33 м.кв. Іншу частину будинку отримали відповідачі на підставі наказу про приватизацію Ѕ частини житлового будинку та отримали свідоцтво про право власності на частину житлового будинку з господарськими спорудами та побудовами. Позивач [PERSON] та відповідачі по справі між собою ніякими відносинами не пов`язані, фактично будинки є відокремленими один від одного, але майно продовжує перебувати у спільній частковій власності сторін. Однак, позивач належним чином позбавлений можливості самостійно на власний розсуд розпоряджатися своїм майном, навіть його продати. Позивач просить суд на підставі ст. 364 ЦПК України винести рішення, яким: припинити право спільної часткової власності та визнати за [PERSON] , ІПН [NUMBER] право власності на домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS] , а саме житловий будинок загальною площею 97м. кв. літера А, веранду площею 27 м. кв. - літера «а», гараж площею 56 м. кв., кухню площею 36 м. кв. прибудову площею 5 м. кв. та сарай загальною площею 33 м. кв. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача [PERSON] ( договір про надання правової допомоги від 21.05.2019 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 497 від 11.10.2010 року, ордеру серії ХС № 177157 від 18.06.2019 року) в судове засідання не з`явилась, однак надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та просила позовні вимоги заявлені позивачем задоволити. Відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, відповідно до ст. 128 ЦПК України в судове засідання не з`явились, однак направили суду заяви про розгляд справи без їх участі та зазначили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог позивача. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Кушніренко С.В. (діє згідно ордеру серії ХС №87684 від 10.10.2019, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 466 від 26.11.2009 року, договір про надання правової допомоги від 12.08.2019 року), будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, заявлених позивачем, та просить справу розглядати без його участі. Зважаючи на вище викладене, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів, у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст. 211 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України,у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Позивач [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 28.12.1991 року, укладеного з Каланчацьким районним агропромисловим об`єднанням, став власником Ѕ житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] - загальною площею 97 м. кв. літера А, веранди площею 27 м. кв. - літера а, гаражу 56 м. кв. , кухні 36, м. кв. прибудови м. кв. та сараю загальною площею 33 м.кв. Іншу частину будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , отримали відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі наказу про приватизацію Ѕ частину житлового та отримали свідоцтво про право власності на частину житлового будинку з господарськими спорудами та побудовами № 18 від 22.08.1994 року. Необхідність виділу частки в натурі та припинення власності пов`язана з обмеженням на право позивача [PERSON] самостійного розпорядження своїм майном без погодження з іншими співласниками. За положеннями ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Ч.1 ст.364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. Так, відповідно до частини другої ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст.183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст.364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст.181 ЦК України. Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55. Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Враховуючи те, що за змістом ст.ст.316,317 ЦК України право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах норм чинного законодавства, які сторони не порушують, частки сторін в спільній частковій власності складаються із конкретних приміщень, які ізольовані від приміщень іншого співвласника, мають окремі виходи, окрему систему життєзабезпечення, при цьому не порушуються права іншого співвласника, суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved