Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив визнати недійсною заяву [PERSON] про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року від 20.01.2010 року, зареєстрованої в реєстрі за № 05. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.01.2010 року секретар виконавчого комітету Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Картелян Л.І. посвідчила справжність підпису [PERSON] на заяві Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області про прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON], а саме земельної ділянки, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] та грошових внесків, які зберігаються у відділенні «ОщадБанку». 07.04.2010 року поштовим листом заява [PERSON] надійшла до Ізмаїльської державної нотаріальної контори. Разом з тим, заява про прийняття спадщини подається нотаріусу особисто або справжність підпису на такій заяві має бути нотаріально засвідчена, а позивач [PERSON] не подав такої заяви особисто, справжність його підпису у поданій заяві нотаріально не засвідчена. Крім того, позивач взагалі не звертався до нотаріуса ні про підтвердження поданої заяви, а ні про її відкликання, а тому [PERSON] вважає, що заява про прийняття спадщини за законом датована 20.01.2010 року подана ним без додержання вимог закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину, а тому такий правочин може бути визнаний недійсним. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою уточненні позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою уточненні позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. В судові засідання, які призначались на 22.11.2018 року, 20.12.2018 року та 21.01.2019 року відповідач [PERSON] не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, а саме за адресою її місця реєстрації та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, проте конверти із судовими повістками повернулись на адресу суду з відмітками «за не запитом», про причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення слухання справи або слухання справи за її відсутності на адресу суду не направляла. Представник третьої особи - Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов[PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа - Багатянська сільська рада Ізмаїльського району Одеської області про визнання недійсною заяви про прийняття спадщини, необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.12.2018 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа - Багатянська сільська рада Ізмаїльського району Одеської області про визнання недійсною заяви про прийняття спадщини та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року, виданого виконавчим комітетом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO] року. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить: - право на земельну частку пай розміром 2,50 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на право на земельну частку пай серії [NUMBER] від 31.03.1997 року. - 1/6 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], яка належала їй згідно запису в погосподарській книзі Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 621, що також підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 20.01.2010 року за № 74. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкуванням здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За життя спадкодавець [PERSON] заповіту не залишала, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 26857416 від 06.05.2011 року, згідно якого інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Спадкоємців за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є її донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.09.1951 року, виданого Багатянською сільською радою Суворовського району Ізмаїльської області та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 07.11.1971 року, виданого виконавчим комітетом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Частиною 1 ст. 1266 ЦК України передбачено, що внуки правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Так, онуками [PERSON] є: - [PERSON], що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України за № 00019722153 від 09.03.2018 року виданого на ім'я батька позивача [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 26.12.1985 року, виданого виконавчим комітетом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області; - [PERSON], що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України за № 00019722204 від 09.03.2018 року та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу за № 00019722261 від 09.03.2018 року, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як було з'ясовано судом, [PERSON] 20.01.2010 року звернувся до виконавчого комітету Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті бабусі [PERSON], померлої [INFO] року та 07 квітня 2010 року зазначена заява про прийняття спадщини надійшла до Ізмаїльської державної нотаріальної контори. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач [PERSON] з'ясувавши обсяг прав і обов'язків, які охоплює вступ у права спадкоємця майна [PERSON], то зрозумів, що не мав наміру приймати спадщину і від такої спадщини необхідно відмовитись. Так, оскільки, позивач особисто не подавав заяву про прийняття спадщини до Ізмаїльської державної нотаріальної контори та таку заяву не оформив в іншого нотаріуса, то йому не було роз'яснено право на відкликання заяви про прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми. Згідно ст. 219 ЦК України у разі недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемний. Заява про прийняття спадщини є одностороннім правочином, так як є письмовим виразом дії особи спрямованої на набуття цивільних прав та обов'язків. Оскільки, заява про прийняття спадщини подається нотаріусу особисто або справжність підпису на такій заяві має бути нотаріально засвідчена, а позивач [PERSON] не подавав цієї заяви особисто, справжність його підпису у поданій заяві нотаріально не засвідчена, крім того позивач звернувся до нотаріуса не про підтвердження поданої заяви, а про її відкликання, а тому суд вважає, що заява про прийняття спадщини за законом датована 20.01.2010 року подана позивачем без додержання вимог закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину, а тому такий правочин може бути визнаний недійсним. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання недійсною заяви про прийняття спадщини в зв'язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved