Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтовування своїх вимог позивач посилалась на те, що вона знаходиться з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 21 листопада 1987 року, шлюб зареєстрований Сичанською сільською радою Марківського району Ворошиловградської області, актовий запис №20. Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені і до цього часу не відновлювались, сторони проживають разом, але спільне господарство не ведуть. Позивач посилається на те, що шлюб розпався, сімейне життя не склалося внаслідок розбіжності характерів, та особистих неприязних стосунків, втрати почуття поваги та любові один до одного, за таких обставин сім'я фактично розпалася, миритися з відповідачем вона не бажає, бо збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивачка в судове засідання не з'явилась. В заяві адресованій суду просила справу розглянути за її відсутності, підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. В заяві адресованій суду просить справу розглянути за його відсутності, позов визнає у повному обсязі. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позивачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 56 Сімейного кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі і на припинення шлюбу. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні судом було встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 1 листопада 1987 року, шлюб зареєстрований Сичанською сільською радою Марківського району Ворошиловградської області, актовий запис №20 (а.с.5). Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Подружні стосунки між сторонами були припинені через несумісність характерів, втрати почуття поваги та любові один до одного, тому подальше збереження сім'ї неможливо, на примирення позивач не згодна, тому на підставі ст.ст.104, 105 СК України шлюб може бути розірваний. Суд з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Суд вважає, що оскільки сім'я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків позивач не бажає, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є передбачені ст. 112 Сімейного кодексу України підстави для розірвання шлюбу, то позов підлягає задоволенню. Суд вважає за можливе, в порядку статті 113 СК України, після розірвання шлюбу, залишити [PERSON] прізвище - [PERSON]. Суд вважає за необхідне судові витрати покласти на позивача [PERSON]

Outcome: approved