Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Громадської організації «Сумська обласна організація товариства сприяння обороні України» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди і свої вимоги мотивує тим, що він працював на посаді заступника голови Громадська організація «Сумська обласна організація товариства сприяння обороні України» з 01.03.2015 року (Наказ № 02-к від 27.02.2015). Наказом №11-к з особового складу від 02.06.2020 року «Про припинення трудового договору» його було звільнено з роботи у зв`язку із скороченням чисельності працівників та відмовою працювати на новій посаді, п.1 ст.40 КЗпП України. Підставою звільнення позивача в Наказі №11-к від 02.06.2020 року зазначено, що відповідно до наказів Голови ГО «Сумська ОО ТСО України» № 43-к від 26 грудня 2019 року «Про внесення змін», Наказу про попередження про виведення із штатного розпису у 2020 році посади заступника голови ГО «Сумська ОО ТСО України» та запропоновано перейти на нову посаду «Помічника керівника організації з освітньої діяльності, транспорту та спорту». Вважає звільнення незаконним, таким що не відповідає вимогам чинного законодавства. Зазначає, що він обіймав посаду заступника голови Громадська організація «Сумська обласна організація товариства сприяння обороні України» з 2015 року. 16 березня 2020 року отримав від адміністрації попередження про наступне звільнення з 29 березня 2020 року за пунктом 1 статті 40 КЗпП України. Тоді ж, йому було запропоновано посаду «Помічник керівника організації з освітньої діяльності, транспорту та спорту» з 01.01.2020 року з посадовим окладом згідно штатного розпису, від якої він відмовився. Наказом голови Громадська організація «Сумська обласна організація товариства сприяння обороні України» від 02.06.2020 року № 11-к його було звільнено з займаної посади за пунктом 1 статті 40 КЗпП України. При цьому, в період з січня 2020 року по 02.06.2020 року йому не пропонувалось зайняття вільних на той час посад. Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємств протягом цього періоду і які існували на день звільнення. А тому вважає, що наказ від 02.06.2020 року є незаконним, оскільки позивача не попередили за два місяці про звільнення; відсутнє техніко-економічне обґрунтування необхідності скорочення чисельності і штату працівників; роботодавець не вчинив всіх передбачених законом дій перед наміченим звільненням. Тільки 16.03.2020 року його ознайомили з попередженням про скорочення посади заступника голови ГО «Сумська ОО ТСО України» від 29.01.2020 року з пропозицією переведення на посаду «Помічник керівника організації з освітньої діяльності, транспорту та спорту» з 01.01.2020 з посадовим окладом згідно штатного розпису. За наведених обставин, відповідачем порушено встановлений порядок вивільнення працівників, в частині виконання ним обов`язку по працевлаштуванню працівника. Також вважає, що такими діями відповідач завдав йому моральної шкоди, адже відповідач просто не враховував його професійні якості, проігнорував його, як небажаного працівника. Незважаючи на багаторічну працю в інтересах організації відповідач залишив його без роботи в найтяжчий час для України. Такі дії відповідача завдали йому значних моральних страждань та принизили мою честь, гідність, ділову репутацію. Внаслідок цього погіршився його стан здоров`я. Зважаючи на характер порушень допущених відповідачем, тривалість та глибину моральних страждань позивача, вважає, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди у сумі 1000 грн. визначено позивачем з урахуванням вимог розумності і справедливості. Посилаючись на викладене, просить поновити його роботі в Громадській організації «Сумська обласна організація товариства сприяння обороні України» з дати звільнення на посаді заступника голови; стягнути з Громадська організація «Сумська обласна організація товариства сприяння обороні України» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на роботі; стягнути з Громадська організація «Сумська обласна організація товариства сприяння обороні України» відшкодування завданої йому моральної шкоди на суму - 1000 грн.; стягнути з Громадська організація «Сумська обласна організація товариства сприяння обороні України» на його користь понесені витрати на оплату професійної правничої допомоги та судові витрати. Ухвалою суду від 08.07.2020 року відкрито загальне позовне провадження по справі, підготовче судове засідання призначено на 19.08.2020 року. 19.08.2020 року підготовче судове засідання відкладено за клопотанням позивача на 23.09.2020 року. 23.09.2020 року в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 28.09.2020 року з метою надання часу стороні позивача для ознайомлення з відзивом. 28.09.2020 року в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву для витребування доказів до 11.11.2020 року. 11.11.2020 року підготовче судове засідання відкладено на 03.12.2020 року. 03.12.2020 року вихід суду до нарадчої кімнати для вирішення питання про призначення справи до судового розгляду. Ухвалою суду від 04.12.2020 року закрито підготовче провадження по справі, судове засідання призначено на 25.01.2021 року. 25.01.2021 року судове засідання відкладено на 15.02.2021 року. 15.02.2021 року оголошено у судовому засіданні перерву за клопотанням представника відповідача до 02.04.2021 року. 02.04.2021 року в судовому засіданні оголошено перерву у зв`язку з закінченням процесуального часу, відведеного для розгляду справи та з метою виклику свідків до 23.04.2021 року. 23.04.2021 року в судовому засіданні оголошено перерву за клопотанням представника позивача до 20.05.2021 року. 20.05.2021 року в судовому засіданні оголошено перерву до 04.06.2021 року для витребування документів. 04.06.2021 року оголошено в судовому засіданні перерву у зв`язку з неявкою позивача та представника позивача до 22.06.2021 року. 22.06.2021 року оголошено у судовому засіданні перерву до 17.08.2021 року, зобов`язано відповідача надати для огляду у судове засідання документи. 17.08.2021 року оголошено у судовому засіданні перерву з метою витребування оригіналів документів до 31.08.2021 року. 31.08.2021 року в судовому засіданні оголошено перерву у зв`язку з неявкою представника позивача до 14.09.2021 року. 14.09.2021 року відкладено на 21.09.2021 року. Позивач [PERSON] , його представник - адвокат Ємельяненко С.В. в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі. Представники відповідача Громадської організації «Сумська обласна організація товариства сприяння обороні України» - адвокат Шершак-Гукова А.М., Лобушко М.Г. в судовому засіданні позив не визнали. Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, надані сторонами докази, допитавши свідків, дійшов висновку, що позов не обґрунтований і не підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] працював на посаді заступника голови Громадська організація «Сумська обласна організація товариства сприяння обороні України» з 01.03.2015 року (Наказ № 02-к від 27.02.2015). Наказом № 11-к з особового складу від 02.06.2020 року «Про припинення трудового договору» [PERSON] , заступника голови ГО «Сумська ОО ТСО України», було звільнено з роботи у зв`язку із скороченням чисельності працівників та відмовою працювати на новій посаді з 02.06.2020 року за п.1 ст.40 КЗпП України. Підставою звільнення позивача в Наказі №11-к від 02.06.2020 року зазначено, що відповідно до наказів Голови ГО «Сумська ОО ТСО України» № 43-к від 26 грудня 2019 року «Про внесення змін до штатного розпису», та №44-к від 26 грудня 2019 року «Про затвердження штатного розпису на 2020 рік», 29 січня 2020 року [PERSON] було письмово попереджено про виведення із штатного розпису у 2020 році посади заступника голови ГО «Сумська ОО ТСО України» та запропоновано перейти на нову посаду «Помічника керівника організації з освітньої діяльності, транспорту та спорту». Позивач в позові посилається, що Наказ №11-к від 02.06.2020 року є незаконним, оскільки його не попередили за два місяці про звільнення; відсутнє техніко-економічне обґрунтування необхідності скорочення чисельності і штату працівників; роботодавець не вчинив всіх передбачених законом дій перед наміченим звільненням, а тому відповідачем порушено встановлений порядок вивільнення працівників, в частині виконання ним обов`язку по працевлаштуванню працівника. Однак суд не погоджується з вказаними твердженнями позивача з огляду на наступне: Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Згідно ч. 2 ст. 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. За нормами ч. 1-3 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Так, 26 грудня 2019 року Наказом № 43-к «Про внесення змін до штатного розпису» у зв`язку з нестабільним фінансовим положенням організації та скороченням чисельності працівників, з 01.01.2020 року було виведено зі штатного розпису посаду: «Секретар відповідальний», та переведено [PERSON] за її згодою згідно поданої заяви, на вакантну посаду помічника керівника організації з організаційно-масової і кадрової роботи згідно штатного розпису. Окрім того в Наказі зазначається про виведення зі штатного розпису з 01.04.2020 року посади « заступник голови » та введення у штатний розпис посади «помічник керівника організації з освітньої діяльності, транспорту та спорту». 26 грудня 2019 року Наказом № 44-к «Про затвердження штатного розпису апарату управління ГО «Сумська ОО ТСО України» на 2020 рік», в цілях упорядкування посад згідно Класифікатора професій, з 01 квітня 2020 року було затверджено і введено в дію штатний розпис апарату управління ГО «Сумська ОО ТСО України» з обліковим складом 10,5 штатних одиниць із місячним фондом заробітної плати 73092 грн. 50 коп.: голова - 1 од.; помічник керівника організації з освітньої діяльності, транспорту та спорту - 1 од.; помічник керівника організації з організаційно-масової і кадрової роботи - 1 од.; начальник відділу - 1 од.; економіст - 1 од; інженер - 1 од; касир - 1 од; прибиральник службових приміщень - 0,5 од.; двірник - 1 од.; підсобний робітник - 1 од.; тренер-викладач по спорту - 1 од. (на громадських засадах). Як встановлено, з вище вказаним наказом [PERSON] ознайомився, проте в присутності 3 працівників ГО «Сумська ОО ТСО України»: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та Голови ГО «Сумська ОО ТСО України» Лобушко М.Г., від підпису про ознайомлення з наказом відмовився. 29 січня 2020 року [PERSON] був попереджений про майбутнє звільнення 29 березня 2020 року у зв`язку зі скороченням штатної посади «Заступника Голови» ГО «Сумська ОО ТСО України», (попередження за № 2/03 від 29.01.2020 року), в якому він особисто поставив свій підпис і дату повідомлення - 29.01.2020 року на зворотній сторінці Попередження за № 2/03 від 29.01.2020 року. Окрім того, [PERSON] була запропонована рівноцінна посада «Помічника керівника організації з освітньої діяльності, транспорту та спорту». 16 березня 2020 року позивачем [PERSON] особисто до адміністрації ГО «Сумська ОО ТСО України», було подано заяву про письмову відмову працювати на новій посаді. У зв`язку поширенням на території гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2(nocTaHOBa Кабінету міністрів України від 11.03.2020 року № 211), звільнення [PERSON] було відкладено до закінчення карантину. 22 травня 2020 року Кабінет Міністрів України ухвалив рішення про перехід до другого етапу послаблення карантину з 22 травня 2020 року. На підставі цього 02.06.2020 року згідно Наказу 11-к «Про припинення трудового договору» у зв`язку зі скороченням чисельності працівників та відмовою працювати на новій посаді, [PERSON] було звільнено 02 червня 2020 року за ч.1 ст.40 КЗпП України, а також проведено повний розрахунок з [PERSON] згідно чинного законодавства та колективного договору, в тому числі і виплатити компенсацію за 4 дні невикористаної щорічної основної відпустки за робочий період з 26.03.2020 року по 02.06.2020 року та вихідну допомогу у розмірі середнього місячного заробітку. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] суду пояснили, що позивачу [PERSON] була запропонована рівноцінна посада «Помічника керівника організації з освітньої діяльності, транспорту та спорту», але він категорично відмовився від неї. На засіданні правління його не вибрали заступником голови організації. З наказом [PERSON] знайомили, але він від підпису відмовився. Таким чином, відповідачем при звільненні позивача було дотримано вказаний у ч. 1 ст. 49-2 КЗпП України порядок, а саме: позивача було персонально попереджено про наступне вивільнення не менш ніж за два місяці. Відповідач при звільненні позивача не мав змоги запропонувати йому іншу роботу в Товаристві, оскільки в Товаристві як на момент звільнення, так і до теперішнього часу відсутні посади, що відповідають професії, кваліфікації чи спеціальності позивача. Крім того, у Товаристві при звільненні позивача взагалі були відсутні й будь-які інші вакантні посади, навіть ті, які не відповідають професії, кваліфікації чи спеціальності позивача. Крім цього, при звільненні позивачеві було виплачено заробітну плату до дня звільнення включно, компенсацію днів невикористаної відпустки, а також вихідну допомогу згідно ст. 44 КЗпП України в розмірі середньої місячної заробітної плати. Оскільки судом не встановлено неправомірність дій відповідача при звільненні, а тому відсутні підстави для задоволення вимог про стягнення моральної шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed