Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення 1800,00 грн. матеріальної та 500,00 моральної шкоди, посилаючись на те, що «05» травня 2017 року нею по місцю свого проживання - квартира за адресою м. Тернопіль, вул. Київська, 14/112 виявилено пошкодження її чобіт у вигляді вирваних супінаторів та відірваних каблуків. Вважає, що в період її відсутності по місцю проживання відповідач [PERSON] на грунті їх неприязних відносин навмисне пошкодила її чоботи. Для врегулювання у позасудовий спосіб завданої шкоди нею було викликано наряд поліції ТВП ГУНП в Тернопільській області і повідомлено про обставини події і завдану шкоду неправомірними діями відповідача. За наслідками розгляду поданої заяви ТВП ГУНП в Тернопільській області листом від 29.05.2017 року №8819 було повідомлено про відмову у відкритті кримінального провадження по факту завдання шкоди зі сторони відповідача. Згідно даного листа вбачається, що за наслідком наданих пояснень відповідач зобов'язалася відшкодувати завдану матеріальну шкоду, проте в добровільному порядку матеріальної шкоди не було відшкодовано. Завдану матеріальну шкоду Позивач оцінює у 1 800,00 грн., виходячи з того, що пошкодженні чоботи, які були практично новими і виготовлені з натуральної шкіри, не підлягають ремонту. Також зазначає, що наслідком протиправних дій відповідача є завдана їй моральна шкода яка полягала у відчутті приниження її гідності, що спричинило подавленість і поганий настрій протягом всього часу. Також порушений був звичний уклад життя так як через низький матеріальний достаток вонане має можливості ні відремонтувати пошкодженні чоботи ні купити нові, із аналогічними споживчими якостями, а тому не маючи належного взуття не може повноцінно виходити поза межі житлового приміщення, що є порушенням звичного укладу життя. За вказаних умов вона оцінює завдану моральну шкоду в сумі 500,00 грн. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просять їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позову не визнала та подала суду письмове заперечення в якому просить відмовити в задоволенні позову за безпідставністю та недоведеністю позовних вимог. Крім того суду пояснила, що чоботи позивача вона не пошкоджувала, дане взуття позивач носить вже не один рік, а тому вважає, що вони розпалися від старості та зношеності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав: Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою [INFO]. 05 травня 2017 року позивачем [PERSON] по місцю свого проживання в квартирі за адресою м. Тернопіль, вул. Київська, 14/112 виявлено пошкодження її чобіт у вигляді вирваних супінаторів та відірваних каблуків. 12.05.2017 року [PERSON] викликано наряд поліції ТВП ГУНП в Тернопільській області і повідомлено про завдану їй шкоду неправомірними діями відповідача [PERSON] За наслідками розгляду звернення позивача, ТВП ГУНП в Тернопільській області листом від 29.05.2017 року №8819 було повідомлено [PERSON] про відмову у відкритті кримінального провадження по факту завдання шкоди зі сторони відповідача. Згідно даного листа вбачається, що за наслідком наданих пояснень відповідач [PERSON] пояснила, що між нею та [PERSON] виник конфлікт через зламані чоботи, та відповідач зобов'язалася відремонтувати вказані чоботи. 18.05.2017 року дільничним інспектором поліції [PERSON] винесено гр.[PERSON] письмове офіційне застереження про неприпустимість поведінки, щодо вчинення в майбутньому сварок із свекрухою. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається із змісту позовної заяви Позивач, як на правову підставу своїх вимог, посилається на ст.ст. 22, 1166 ЦК України. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно розяснень, що викладені в п. 2 Постанови пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Суд критично оцінює посилання позивача, на те, що підтвердженням заподіяння шкоди її майну саме відповідачем [PERSON] є наявність неприязних стосунків між ними і можливості відповідача для завдання шкоди, оскільки дані твердження є припущенням з боку позивача. Також суд не вважає належним доказом протиправних дій відповідача лист ТВП ГУНП в Тернопільській області № 8819 від 29.05.2017р., оскільки зі змісту даного листа відсутні будь-які пояснення де б відповідач визнавала себе виною у заподіянні шкоди та зобовязувалася її відшкодувати, є лише обіцянка відремонтувати чоботи позивача. Крім того, серед наданих позивачем документів, відсутні будь-які інші належні докази, які б підтверджували факт заподіяння їй шкоди відповідачем, як і відсутні належні обґрунтування розміру заявленої до відшкодування шкоди. У позовній заяві позивач також просить суд стягнути з відповідача на її користь завдану моральну шкоду в сумі 500 грн. посилаючись на ст. 1167 ЦК України, згідно якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Оскільки, як вже зазначалось вище, позивачем не доведено будь-якими належними доказами факт вчинення відповідачем неправомірних дій по відношенню до майна позивача, факт заподіяної моральної шкоди позивачу з вини відповідача, також не доведено жодними доказами, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду, будь-яких доказів вини відповідача у заподіянні позивачу матеріальної та моральної шкоди за обставин вказаних у позовній заяві, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed