Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив позбавити відповідачів права користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] . Позов мотивовано тим, що позивач є власником зазначеного житлового будинку на підставі рішення суду від 30 жовтня 2014 року. На момент набуття права власності в будинку були зареєстровані відповідачі, які фактично в будинку не проживають: відповідач [PERSON] - більше 2 років; відповідач [PERSON] - більше 5 років. Позивач зазначив, що в теперішній час виникла необхідність в оформленні субсидії, але реєстрація відповідачів перешкоджає позивачеві у вільному володінні та користуванні майном. 25 квітня 2019 року ухвалою судді відкрито провадження у справі (а.с. 19). 24 вересня 2019 року відповідач [PERSON] надіслала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити позивачеві у задоволенні позову. Відзив мотивовано тим, що відповідач проживала у спірному житловому будинку разом зі своєю матір`ю [PERSON] та вітчимом [PERSON] , а в червні 2007 року була зареєстрована в даному будинку. [INFO] мати [PERSON] померла. Відповідач зазначила, що після смерті матері вона проживала з вітчимом декілька років, але вітчим вигнав її з будинку, тому з 2017 року вона проживає у родичів по [ADDRESS] , є інвалідом 2 групи з дитинства; реєстрація їй потрібна тому, що кожні півроку вона збирає документи на підтвердження інвалідності. Відповідач вважає, що має право на проживання в спірному будинку, тому, що покійна мати розібрала свій власний будинок та всі матеріали вклала в ремонт будинку, який належить позивачеві (а.с. 25-26). 9 грудня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження; справа призначена до судового розгляду (а.с. 42). Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується даними, які викладені в рішенні Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 30 жовтня 2014 року в справі № 392/2106/14-ц та витягу 29810452 від 21.11.2014 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 5-7). Відомості, які викладені в довідках Лозуватської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області від 26.03.2019 року № 294 та № 295 вказують на те, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою по [ADDRESS] з 7 червня 2007 року, але не проживає в даному будинку більше двох років; [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в даному будинку з 15.12.2008 року, але не проживає більше п`яти років (а.с. 8 - 9, 39-40). У позовній заяві позивач [PERSON] просить позбавити відповідачів [PERSON] і [PERSON] права користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] , яке належить позивачеві на праві власності (а.с. 2). Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] зазначає, що вона проживала і була зареєстрована в даному будинку з червня 2007 року, а після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , вона декілька років проживала з вітчимом (позивачем), який у 2017 році вигнав її з будинку (а.с. 25-26). Відповідно до частини 1 статті 81 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В супереч статті 178 ЦПК України до відзиву не додані докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився та не надав до суду відзив, у якому викладаються заперечення проти позову. Тому, суд дійшов висновку про те, що позивач [PERSON] довів належними і допустимими доказами факт відсутності колишніх членів сім`ї відповідачів [PERSON] і [PERSON] без поважних причин понад один рік, що є підставою втрати права на користування цим житлом.

Outcome: approved