Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Мирноградської міської ради Донецької області, Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно власником земельної ділянки, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що 12 квітня 2017 року на підставі договору купівлі-продажу він придбав у власність житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 50,6 кв.м., жилою площею 24,0 кв.м., позначеного на плані літерою А-1 з господарськими спорудами та побудовами, а саме: а-1 прибудова, а1-1 тамбур, пг погріб, Б-1 літня кухня, В-1 сарай, Д-1 вбиральня, Е-1 вбиральня, №2 ворота, № 3 огорожа, І водопровід. 12 квітня 2017 року на підставі договору купівлі-продажу він придбав земельну ділянку, площею - 0,0433 га, кадастровий номер 1411300000:01:012:0024 за адресою: [ADDRESS] , на якій знаходиться зазначений вище житловий будинок з господарськими побудовами та спорудами. У травні 2017 року він звернувся до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області з повідомленням про початок виконання будівельних робіт у зазначеному житловому будинку шляхом здійснення нового будівництва. У період володіння ним вищевказаним майном, а саме 2018-2020 роках ним було фактично проведено роботи по реконструкції існуючого домоволодіння у нежитлову будівлю у вигляді магазину непродовольчих товарів, загальною площею - 145,8 кв.м., позначеного згідно технічного плану: А1 нежитлова будівля, а-1 прибудова, а2-1 навіс, №1 огорожа, №2 огорожа, №3 ворота, І замощення. Залишено без змін а1-1 прибудова, Б-1 вбиральня, В-1 вигрібна яма, ІІ водопровід. Після закінчення реконструкції зазначеної нерухомості 14.09.2020 року рішенням Мирноградської міської ради № VII\\83-11 змінено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будинків і споруд на - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, зобов`язано його використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням, виконувати обов`язки землевласника, дотримуватися встановлених обмежень щодо використання зазначених вимог. 29.09.2020 року за його заявою, як власника земельної ділянки, було внесено зміни до Державного земельного кадастру стосовно відомостей про земельну ділянку в частині цільового призначення, а саме внесено запис щодо призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Згідно з технічним паспортом на громадський будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , розташовані А-1 нежитлова будівля загальною площею 145,8 кв.м., що включає в себе торговий зал 100,7 кв.м., коридор - 6,5 кв.м., коридор - 1,0 кв.м., кімната персоналу - 9,3 кв.м., санвузол - 2,3 кв.м., склад - 6,7 кв.м., склад - 7,6 кв.м., котельня - 11,7 кв.м., а-1 прибудова, а1-1 прибудова, а2-1 навіс, Б-1 вбиральня, В-1 вигрібна яма, №1 огорожа, №2 огорожа, №3 ворота, І замощення, ІІ водопровід. Магазин непродовольчих товарів, господарські будівлі та споруди знаходяться на земельній ділянці 0,0433 га. За результатами проведення технічного обстеження громадського будинку з господарськими будівлями та спорудами, встановлено відповідність державним будівельним нормам та можливість надійної та безпечної експлуатації зазначеної нерухомості, встановлено готовність об`єкта до експлуатації. 28.12.2020 року він звертався до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області з декларацією про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду. Проте 06.01.2021 року отримав відмову, в т.ч. через відсутність інформації про рішення суду. Додатково 25.03. він звертався до відповідачів з приводу визнання його права власності на магазин непродовольчих товарів побудованого ним шляхом реконструкції житлового будинку, проте відповіді не отримав. Оскільки за даними технічного паспорту на його будинок, за результатами проведення технічного обстеження цього магазину, позначеного на плані «літ.А-1», визнано можливість її надійної та безпечної експлуатації та відповідно готовність до експлуатації, а також враховуючи, що сусіди, які володіють суміжними земельними ділянками претензій до самочинного будівництва магазину непродовольчих товарів, побудований на земельній ділянці, яка йому належить, не мають, просив суд визнати за ним право власності на самочинно збудований об`єкт нерухомого майна, а саме: магазин непродовольчих товарів А-1 площею 145,8 м2, а-1 прибудову, а1-1 прибудову, а2-1 навіс, Б-1 вбиральню, В-1 вигрібну яму, №1 огорожу, №2 огорожу, №3 ворота, І замощення, ІІ водопровід, розташованих за адресою: [ADDRESS] . Рух справи. 14 квітня 2021 року провадження у справі відкрите, визначено розгляд у загальному провадженні. Ухвалою суду від 2 травня 2021 року було залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та за клопотанням представника позивача замінено неналежного відповідача Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Донецькій області на належного - Державну архітектурно-будівельну інспекцію України. Ухвалою суду від 24 червня 2021 року підготовче провадження у справі закінчене, призначено справу до судового розгляду на 07 липня 2021 року. 07 липня 2021 року за клопотанням представника позивача про відкладення судового засідання для надання додаткових матеріалів, відкладено розгляд справи до 09.00 години 23 вересня 2021 року. Позиції сторін. Відзив на позовну заяву відповідно до вимог, визначених статтею 178 Цивільного процесуального кодексу України, від відповідача Мирноградської міської ради до суду не надходив. Відповідачем 1 суду письмово подане клопотання про розгляд справи за відсутності представника Мирноградської міської ради за наявними у справі доказами (а.с.74). Відповідачем 2 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області надано відзив, у якому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі аргументуючи тим, що Департаментом при розгляді Декларації, яка надійшла від позивача до них 30 грудня 2020 року, про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду щодо об`єкта «Реконструкція житлового будинку під громадський будинок з господарськими будівлями та спорудами - магазин непродовольчих товарів, було встановлено факт неповноти заповнення дозвільного документа, а саме відсутня інформація про рішення суду, що унеможливило введення до експлуатації вказаного об`єкта. Департаментом було повернуто на доопрацювання вищезазначену Декларацію. Крім того, спірний об`єкт збудовано без документу, що надає право на виконання будівельних робіт, без отримання вихідних даних (зокрема містобудівних умов та обмежень, технічних умов), без належним чином розробленої та затвердженої проектної документації. Під час будівництва не здійснювався авторський та технічний нагляд, а отже жодного контролю за дотриманням вимог державних стандартів, будівельних норм і правил. Позивачем [PERSON] надано відповідь на відзив, з яким він не згоден та який не визнає у зв`язку з тим, що рішенням суду на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Окрім того, з метою реєстрації Декларації Державною архітектурно-будівельною інспекцією необхідно надати інформацію про рішення суду, яким визнано право власності на самочинно збудований об`єкт нерухомості. Таким чином звернення до Державної архітектурно-будівельної інспекції можливо виключно на підставі декларації про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду, тобто після позитивного рішення суду з цього питання. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав, обґрунтовуючи свою позицію обставинами, викладеними у позовній заяві. Просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Позивач [PERSON] та треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач наполягав на задоволенні вимог, а треті особи ці вимоги підтримали. Встановлені судом фактичні обставини. Позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 12 квітня 2017 року, посвідченого державним нотаріусом Димитровської державної нотаріальної контори Червинською Н.Є., належить право власності на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 50,6 кв.м., жилою площею 24,0 кв.м., позначеного на плані літерою А-1 з господарськими спорудами та побудовами, а саме: а-1 прибудова, а1-1 тамбур, пг погріб, Б-1 літня кухня, В-1 сарай, Д-1 вбиральня, Е-1 вбиральня, №2 ворота, № 3 огорожа, І водопровід (арк.спр.18-19). Рішенням Мирноградської міської ради № VII\\83-11 від 14.09.2020 року змінено цільове призначення земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0433 га, кадастровий номер 1411300000:01:012:0024 з 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (арк.спр. 17). Про наявність права власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] у [PERSON] йдеться у Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29.09.2020 року (арк.спр. 20-22). За даними з технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] , довідки експерта Атестаційної архітектурно-будівельної комісії Кочетова А.В. встановлено, що нежитлова будівля (магазин непродовольчих товарів), позначений на плані А-1 нежитлова будівля загальною площею 145,8 кв.м., що включає в себе торговий зал 100,7 кв.м., коридор - 6,5 кв.м., коридор - 1,0 кв.м., кімната персоналу - 9,3 кв.м., санвузол - 2,3 кв.м., склад - 6,7 кв.м., склад - 7,6 кв.м., котельня - 11,7 кв.м., який розміщено на земельній ділянці кадастровий номер 1411300000:01:012:0024 площею 0,0433 га, цільове призначення: 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі для обслуговування магазину непродовольчих товарів, не потрапляє під дію Наказу №158 від 03.07.2018 року та порядку проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків належать до об`єктів з незначними наслідками, збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт (арк.спр.9-16). За результатами технічного обстеження, згідно з висновками у звіті про проведення технічного обстеження б/н від б/д 2020 року, встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації виробничого будинку з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами «літ.А-1» за адресою: [ADDRESS] (арк.спр.24-40). Відповідно до листа Мирноградської міської ради № 09-30/50 від 03.11.2020 року магазин по [ADDRESS] , розташований в зоні Ж-1, де одним із переважних видів використання земельних ділянок є будівництво окремо розташованих об`єктів повсякденного обслуговування, а саме магазинів. Розміщення магазину непродовольчих товарів не суперечить затвердженій містобудівній документації (арк.спр.43). Позивач [PERSON] звертався до Департаменту інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю Донецької області з повідомленням про початок виконання будівельних робіт/про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт, одноповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (арк.спр. 55-56). Після чого 25.03.2021 року позивач звертався з заявою до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області з проханням надати йому зареєстровану декларацію щодо самочинно збудованого об`єкта - нежитлову будівлю у вигляді магазину непродовольчих товарів, розташованого за адресою: [ADDRESS] (арк.спр. 49-52, 53). Крім того, позивач 25 березня 2021 року звертався із заявою до Мирноградської міської ради з проханням надати йому роз`яснення щодо необхідності присвоєння окремої адреси самочинно збудованого об`єкта - нежитлової будівлі у вигляді магазину непродовольчих товарів за адресою: [ADDRESS] та надати відповідь чи визнається ними його право власності на зазначену самочинно збудовану нежитлову будівлю (арк.спр. 54). Відповідно до відповіді Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області № 1005-4/14 від 06.01.2021 позивачу повернуто Декларацію, так як вона оформлена з порушенням встановлених вимог, а саме відсутня інформація про рішення суду та інформація у декларації зазначена некоректно (а.с. 48). Відповідно до висновку щодо відповідності будівельним нормам громадського будинку магазину непродовольчих товарів «літ. А-1» за адресою: [ADDRESS] від 06 квітня 2021 року поточний технічний стан та фактично реалізовані архітектурно-планувальні рішення будівлі непродовольчого магазину відповідають основним вимогам державних будівельних норм (арк.спр. 60). Відповідно до висновку експерта № 05/07 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 02.08.2021 року при забудові нежитлової будівлі, у вигляді магазину непродовольчих товарів, загальною площею 145,8 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці площею 0,0433 га (кадастровий номер 1411300000:01:012:0024) дотримано санітарних норм та правил і дотримано екологічних норм та правил (арк.спр.171-177). Відповідно до висновку експерта № 20/09 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 17.09.2021 року при забудові нежитлової будівлі, у вигляді магазину, площею 145,8 кв.м., позначеного згідно технічного плану А-1 з прибудовами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці площею 0,0433 га (кадастровий номер 1411300000:01:012:0024) вимоги законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки цивільного захисту дотримано (арк.спр.182-189). Згідно з розписками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які є власниками сусідніх будинків по [ADDRESS] , претензій до самочинного будівництва нежитлової будівлі, побудованої на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , не мають (арк.спр.44). Норми права, що регулюють спірні правовідносини та мотиви суду. За змістом статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Власник земельної ділянки, відповідно до положень статті 375 Цивільного кодексу України, має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу. За статтею 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Пунктом 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30 березня 2012 року № 6 передбачено, що у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК). Разом з тим, з урахуванням положень вимог статті 15 Цивільного кодексу України, статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Отже, при розгляді спору суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Позивач [PERSON] , здійснивши самочинне будівництво, до компетентних державних органів щодо оформлення права власності не звертався, що свідчить про відсутність спору про право. Навіть на звернення від 25 березня 2021 року з приводу визнання Мирноградською міською радою його права власності на магазин непродовольчих товарів за адресою: [ADDRESS] відповіді не дочекався. З матеріалів цивільної справи не вбачається, що Мирноградська міська рада чи Державна архітектурна інспекція України є особами, які порушили, не визнають чи оспорюють права [PERSON] . Оскільки позивач звернувся до суду за відсутності порушеного, невизнаного чи оспорюваного права, яке підлягає судовому захисту, а суд не може виходити за межі своїх дискреційних повноважень та підміняти собою органи державної влади, які відповідно до законодавства України уповноважені здійснювати реєстрацію права власності на нерухоме майно та введення його в експлуатацію, суд вважає необхідним у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно власником земельної ділянки [PERSON] відмовити. На підставі статей 15, 375, 376 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed