Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки, вимоги якого під час судового розгляду були збільшені та позивач просив суд поділити майно, набуте під час шлюбу у вигляді автомобіля «Mazda-323», 1987 року випуску, виділивши відповідачці у власність зазначений автомобіль, а на його користь стягнути 1/2 частку його вартості у розмірі 16\~725,50 гривень, посилаючись на те, що під час шлюбу з відповідачкою вони придбали зазначений автомобіль, який після розірвання шлюбу підлягає поділу. Відповідачка за первісним позовом [PERSON] заявлені [PERSON] позовні вимоги не визнає та подала зустрічну позовну заяву, в якій просить суд провести розподіл спільно набутого майна під час шлюбу з [PERSON], виділивши їй автомобіль «Mazda-323», 1987 року випуску, вартістю 20\~000,00 грн., а інше майно залишити відповідачу за зустрічним позовом [PERSON] на загальну суму 15\~950,00 грн. В поданому до суду зустрічному позові [PERSON] посилається на те, що у поданій до суду позовній заяві [PERSON] не вказав усього майна, що набуто ними під час шлюбу, що підбурило її на звернення до суду з зустрічним позовом. Представник позивача [PERSON] [PERSON], який діє на підставі довіреності, у судовому засіданні заявлені позовні вимоги первісного позову підтримав повністю, просив суд їх задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві. Зустрічну позовну заяву представник позивача за первісним позовом визнав частково, визнавши позовну вимоги позивачки за зустрічним позовом про умови поділю придбаного автомобіля, та не визнав заявлені вимоги щодо поділу іншого майна, яке за переконання [PERSON] підлягає поділу, пославшись на відсутність доказів придбання цього майна, його вартості та існування. Представник відповідачки [PERSON] адвокат [PERSON], який діє на підставі ордеру та договору про надання юридичної допомоги у судовому засіданні заявлені вимоги зустрічного позову підтримав, просив суд зустрічний позов задовольнити, з зазначених у ньому підстав. Первісний позов [PERSON] представник [PERSON] визнав частково з причини того, що [PERSON] у позовній заяві не зазначено усього майна, яке було придбано подружжям Терзі у період шлюбу, на поділ автомобіля у спосіб запропонований [PERSON], представник [PERSON] погодився, визнавши позов у цій частині. Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, перевірив матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, вважає, що первісний позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі, а зустрічний позов [PERSON] задоволенню підлягає частково, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копії рішення Арцизького районного суду Одеської області від 30 квітня 2013 року, шлюб між сторонами у справі розірвано, сторони перебували у шлюбі в період з 26 грудня 2003 року по 25 травня 2013 року (а.с. 7). Відповідно до копії картки АМТ, наданої Центром надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування Арцизького, Саратського, Тарутинського та Татрбунарського районів підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Одеській області власником спірного автомобіля марки «MAZDA 323», сірого кольору, 1987 року випуску, державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] значиться [PERSON] Реєстрація здійснена 26 серпня 2005 року (а.с. 62 63). Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи № 636 від 26 березня 2015 року середня ринкова вартість автомобіля марки «MAZDA 323», 1987 року випуску, державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] визначена у розмірі 33\~451,00 гривень (в.с. 95 96). Отже, судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі в період з 26 грудня 2003 року по 25 травня 2013 року, і спірний автомобіль ними було придбано під час перебування у зареєстрованому шлюбі, а тому він є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними [PERSON] та [PERSON] визнають рівність часток у майні подружжя, будь-яка домовленість між подружжям чи шлюбний договір із визначенням інших часток у майні подружжя відсутні, відтак, слід виходити з рівності часток кожного з подружжя в майні. Спірний транспортний засіб автомобіль марки «MAZDA 323» є неподільною річчю, відповідно до положень ч. 2 ст. 71 СК України неподільна річ присуджується одному з подружжя. Отже, з огляду на неподільність рухомої речі, інтереси кожного з подружжя, зважаючи на вищевказані норми закону, а також позовну вимогу [PERSON] про присудження в порядку поділу майна подружжя автомобіля марки «MAZDA 323» дружині з компенсацією його частки у праві спільної сумісної власності у вказаному майні, а також заявлення [PERSON] аналогічної позовної вимоги, відсутність спільної домовленості сторін щодо поділу цього транспортного засобу обґрунтованим буде в порядку поділу майна подружжя присудження автомобіля [PERSON], у звязку з чим припиняється права спільної сумісної власності подружжя на такий, з компенсацією частки у праві спільної сумісної власності на спірний автомобіль позивачу за первісним позовом [PERSON] у розмірі 16\~725,50 грн. Таким чином, позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] в частині присудження в порядку поділу майна подружжя автомобіля марки «MAZDA 323» [PERSON] з компенсацією [PERSON] 1/2 частки у праві спільної сумісної власності у вказаному майні підлягають задоволенню. Разом із тим не підлягають задоволенню позовні вимоги зустрічного позову [PERSON] щодо поділу спільного сумісного майна подружжя, а саме: мякого кутка, вартістю 1\~500,00 грн., кухонного кутка, вартістю 1\~200,00 грн., телевізора Сокол, вартістю 1\~000,00 грн., доріжки 4х5, вартістю 700 грн., килимової доріжки, вартістю 600 грн., пило смоку, вартістю 800 грн., скамійки чавунної, вартістю 250 грн., трилітрових банок у кількості 70 шт., вартістю 6 грн. кожна на суму 420 грн., мотоблоку, вартістю 4\~000,00 грн., виходячи з наступного. Так, Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Ст.60 ЦПК України на сторони покладено обовязок по доведенню обставин, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, яка відповідно передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В даному випадку позивачка за зустрічним позовом [PERSON] мала довести суду, що зазначене майно дійсно придбалося подружжям під час перебування у шлюбі, існування цього майна в натурі, а також його вартість. Таких доказів [PERSON] суду не надала, а отже не виконала свого обовязку щодо по доведення обставин, на які вона посилалася, як на підставу своїх вимог зустрічного позову. Клопотання про призначення експертизи з метою оцінки вартості згаданого майна ні позивачкою за зустрічним позовом, ні її представником не заявлялися, а суд виходячи з принципу змагальності та диспозитивності судового процесу не вправі з власної ініціативи призначати таку експертизу. На підтвердження своїх вимог [PERSON] надала суду Судом не приймається до уваги в якості доказу надана [PERSON] копія опису (а.с. 27), а також акт опису майна, складений 22 квітня 2014 року [PERSON] (а.с. 32), які в якості доказів надала суду [PERSON], оскільки вони не містять відомостей та доказів в розумінні ст. 57 ЦПК України, на підставі яких суд встановив би наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги [PERSON], та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зокрема ці документи не містять відомостей про існування цього майна в натурі, взагалі його придбання подружжям Терзі та саме у період перебування у шлюбі, а також підтвердження вартості цього майна, а тому не підлягають задоволенню позовні вимоги зустрічного позову [PERSON] в частині поділу спільного сумісного майна подружжя, а саме: мякого кутка, вартістю 1\~500,00 грн., кухонного кутка, вартістю 1\~200,00 грн., телевізора Сокол, вартістю 1\~000,00 грн., доріжки 4х5, вартістю 700 грн., килимової доріжки, вартістю 600 грн., пило смоку, вартістю 800 грн., скамійки чавунної, вартістю 250 грн., трилітрових банок у кількості 70 шт., вартістю 6 грн. кожна на суму 420 грн., мотоблоку, вартістю 4\~000,00 грн. В силу ст. 88 ЦПК України зі сторін підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, а саме з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути судові витрати у розмірі 230,00 грн. судового збору за подання позовної заяви, 121,80 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову, 516,60 грн. за проведення судової авто-товарознавчої експертизи, а всього стягнути 17\~593,90 грн. по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн., а з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 243,60 грн. судового збору за подання зустрічної позовної заяви. У відповідності до ч. 6 ст. 154 ЦПК України суд вважає за необхідне після набрання наявним рішенням суду законної сили заходи забезпечення позову у наявній справі, скасувати.

Outcome: partial