Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позовних вимог вказав, що в період з 15.07.2019 року по 06.03.2020 року він працював в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське». 06.03.2020 року його було звільнено за ст.38 Кодексу законів про працю України за власним бажанням. При звільненні відповідач своєчасно не провів з ним повний розрахунок, чим порушив вимоги ст.ст.47, 116 КЗпП України щодо повного розрахунку в день звільнення. 11.09.2020 року він через Укрпошту звернувся до відповідача з вимогою про погашення заборгованості та надання довідок про розмір заборгованості по заробітній платі, про розмір середньоденної заробітної плати на момент звільнення та довідку, що він працював у день звільнення, витяг з рапорту апарату управління за березень 2020 року щодо нього. Відповідач відмовився отримувати лист, у зв`язку з чим 29.09.2020 року відповідну заяву з відміткою причин повернення було повернуто. Він вимушений розрахувати заборгованість по заробітній платі та розмір середньоденної заробітної плати із відомостей УПФУ та згідно яких його заборгованість по заробітній платі складає 159365,73 грн., з яких: заборгованість по заробітній платі за листопад 2019 року становить 32073,33 грн., за грудень 2019 року - 27199,99 грн., за січень 2020 року - 29476,38 грн., за лютий 2020 року - 26184,24 грн., за березень 2020 року - 44431,79 грн. Оскільки він був звільнений 06.03.2020 року, то для розрахунку його середньоденного заробітку повинна братися заробітна плата за січень та лютий 2020 року, яка становить 29476,38 грн. і 26184,24 грн., та кількість відпрацьованих днів у цих місяцях, що складає 21 робочий день і 20 робочих днів відповідно. Таким чином його середньоденна заробітна плата становить 1357,57 грн., з розрахунку (29476,38 грн.+26184,24 грн.):41 робочий день. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, відповідач повинен виплатити йому його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Його середній заробіток за час затримки розрахунку з 07.03.2020 року по 31.10.2020 року складає 219926,34 грн. із розрахунку 1357,57 грн. х 162 робочих днів за час затримки розрахунку. Просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 159365,73 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 07.03.2020 по день ухвалення судового рішення та сплачені ним судові витрати. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника та просив винести рішення по суті, у відповідності до норм чинного законодавства. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що позивач з 15.07.2019 року по 06.03.2020року знаходився у трудових відносинах з відповідачем, працював на посаді начальника зміни, був звільнений за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України (а.с. 6-7). Згідно довідки відповідача від 16.12.2020 середньоденна заробітна плата позивача становить 1294,11 грн. (а.с.26, 34). Згідно довідки відповідача [PERSON] була нарахована заробітна плата за грудень 2019 року - 27199,99 грн., за січень 2020 року - 29476,38 грн., за лютий 2020 року - 26184,24 грн., за березень 2020 року - 44413,79 грн. Заборгованість після утримання податків та інших обов`язкових платежів складає: за грудень 2019 року - 15545,99 грн., за січень 2020 року - 23728,48 грн., за лютий 2020 року - 21078,32 грн., за березень 2020 року - 35753,10 грн., всього 96105,89 (а.с.27, 35). Відповідно ч.1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України, ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Таким чином, оскільки відповідачем на теперішній час не виплачено позивачу в повному обсязі заробітну плату та інші належні при звільненні суми в загальному розмірі 96105,89 грн. (після утримання податків та інших обов`язкових платежів), вони підлягають примусовому стягненню з відповідача. Також, враховуючи, що відповідачем повний розрахунок з позивачем при звільненні не було проведено, тому за період з 07.03.2020 (наступний день після звільнення) по день винесення по справі судового рішення, тобто по 20.01.2021 (згідно заявлених позовних вимог), позивач має право на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 280821,87 грн. (без утримання податків та інших обов`язкових платежів), виходячи із розрахунку: 1294,11 грн. х 217 робочих дні за період з 07.03.2020 по 20.01.2021. Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2199,27 грн. за заявлені позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні станом на дату подання позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2199,27 грн. Крім того, оскільки судом стягнуто з відповідача на користь позивача 376927,76 грн., з яких 96105,89 грн. - заборгованість по заробітній платі (позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду) та 280821,87 грн. - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, що складає ціну позову станом на день ухвалення судом рішення, та позивачем при поданні позовної заяви судовий збір сплачено частково у розмірі 2199,27 грн., тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1570,01 грн. (3769,28 грн. - 2199,27 грн. = 1570,01 грн.). На підставі ст.ст.47, 115, 116, 117 КЗпП України, ст.ст. 21, 24 Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: partial