Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя. Позовні вимоги мотивує тим, що він перебував у шлюбних відносинах з [PERSON], а 05 листопада 2014 року - шлюб між ними розірвано на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду. Угоди про добровільний поділ майна, що є спільною власністю подружжя, між ними не досягнуто. Так, за час проживання у шлюбі ними набуто нерухоме майно, а саме: будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: с.Червеньово, буд.№218 б, Мукачівського району, Закарпатської області, та який належить позивачу та відповідачу на підставі Свідоцтва про право власності на житло САВ №150760 від 14 березня 2007 року, виданого виконавчим комітетом Зняцівської сільської ради Мукачівського району. Зазначає, що частки кожного із них у праві власності на будинок є рівними. Оскільки відповідач добровільно поділити спільне майно відмовляється, він ([PERSON]І.) звертається до суду та просить розподілити між ним та відповідачем [PERSON] в натурі в рівних частках будинок, розташований за адресою: с.Червеньово, буд.№218 б, Мукачівського району, Закарпатської області. Позивач - [PERSON] та його представник [PERSON] подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд їх задоволити на підставі висновку експерта та виділити позивачу (кв.№2) та стягнути з відповідача сплачені судові витрати, а також витрати за проведення експертизи. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином про час і місце розгляду справи. Представник відповідача - [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечує проти виділення відповідачу квартири №1 відповідно до висновку експерта. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 60 Цивільно - процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно частини 1 статті 11 Цивільно - процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частин 3-4 статті 10 Цивільно - процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або -2- заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Судом встановлено, що відповідно до копії Інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого 28 листопада 2015 року реєстраційною службою Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, будинок №218 б розташований по вулиці без назви в селі Червеньово, Мукачівського району на підставі Свідоцтва про право власності САВ №150760 виданого 14 березня 2007 року виконавчим комітетом Зняцівської сільської ради Мукачівського району, належить на праві спільної приватної власності - по ? частці [PERSON] та [PERSON] (а.с.7), що також стверджується і копією Технічного паспорту на житловий будинок індивідуального фонду виданого 20 серпня 2015 року, в якому вказано, що вищевказаний будинок належить [PERSON] та [PERSON] по ? частці кожному (а.с.8) Ухвалою Мукачівського міськрайонного суд від 20 січня 2016 року по цивільній справі за за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя, призначено судову будівельно - технічну експертизу і для вирішення експертизи поставлено наступне питання: «Які варіанти поділу житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться за адресою: с.Червеньово, буд.№ 218 б, Мукачівського району, Закарпатської області, можливо визначити відповідно до ? часток співвласників [PERSON] та [PERSON], з підготуванням у необхідних випадках пропозицій щодо переобладнання житлового будинку, залишення його частини у спільній власності, а також визначення грошової компенсації власнику, частка якого в натурі після поділу зменшилась?» (а.с.44-45). 03 березня 2016 року, Судовим експертом з будівельно - технічних експертиз [PERSON] надано Висновок №05-03/16 судової будівельно - технічної експертизи, згідно якого викладено варіанти розподілу будинку по частинам : «До частки №1 (квартири №1) віднести такі приміщення будинку літ. А: цокольний поверх (висота приміщень поверху 210 см): 1-4 - підсобне приміщення, площею 17,50 м.кв., 1-5 - підсобне приміщення, площею 12,20 м.кв., 1-6 - кухня, площею 12,30 м.кв.; 1-й поверх (висота приміщень поверху 270 см) : 1-10 гостинна, площею 17,50 м.кв., 1-12 гостинна, площею 6,50 м.кв., 1-14 - комора, площею 3,90 м.кв., і всього по частці (кв.) №1 - 69,90 м.кв.. До частки №2 (квартири №2) віднести такі приміщення будинку літ.А: цокольний поверх: 1-2 - кухня, площею 18,00 м.кв., 1-3 - їдальня, площею 17,60 м.кв.; 1-й поверх - 1-8 кухня, площею 18,00 м.кв., 1-9 житлова, площею 17,60 м.кв. і всього по частці (кв.) №2 - 71,20 м.кв.. В спільному користуванні необхідно залишити приміщення : цокольний поверх (висота приміщень поверху 210 см.): 1-1 коридор, площею 5,90 м.кв.; 1-й поверх (висота приміщень поверху 270 см): 1-7 коридор, площею 6,30 м.кв., 1-11 - хол, площею 9,50 м.кв., 1-13 - ванна, площею 3,70 м.кв., разом площею 25,40 м.кв.. Компенсація за нерівність часток : 54 1904 грн. : 166,50 м.кв. = 3 254,68 грн./м.кв. - вартість 1 кв.м. площі будинку; 3 254,68 х 0,65 = + 2 115,54 грн. ~ 2 116 грн. - сума компенсації власнику меншої частки. Також експерт у своєму висновку запропонував варіант розподілу надвірних господарсько-побутових будівель і споруд, відповідно до ідеальних часток співвласників: [PERSON] літ.Б фактично являється будівлею для худоби (хлівом), а сарай літ. В фактично являється не повністю завершеним гаражем. Тому сарай літ.Б (хлів) та літ В (гараж), необхідно розділити кожен на 2 рівні частини (для цього влаштувати посередині кожного з них повздовжні перегородки та автономні двері до часток). В спільному користуванні співвласників залишити вбиральню літ. Г та всі надвірні споруди : металеві ворота з хвірткою N, огорожа з з/б плит N1, колодязь кам'яний глибиною. 7,0 м Н - залишити у спільному користуванні. Відповідно до вимог статті 22 Кодексу законів про шлю та сім'ю України (в ред. 1969 року) майно, набуте подружжя в період шлюбу, є їх спільної сумісною власністю, і кожен із подружжя має право володіти, користуватися та розпоряджатися ним. -3- Відповідно до частини 1 статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку, а норма статті 69 цього Кодексу, у свою чергу, передбачає право подружжя на поділ майна, що об'єктом права спільної сумісної власності, а саме: дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Нормою статті 63 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користуванні і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, а частиною 1 статті 68 цього Кодексу передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Судом знайдено підставність до задоволення позовних вимог [PERSON] про поділ майна, нажитого під час спільного подружнього життя з [PERSON], оскільки ним доведено, а відповідачем не спростовано та визнано, що під час перебування у шлюбі побудували будинок, розташований за адресою: с.Червеньово, вул. Без назви, буд.№218 б, Мукачівського району. На підставі вищенаведеного, всебічного, об'єктивного та безпосереднього дослідження доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя - підлягають до задоволення. Щодо вирішення питання про стягнення судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, відповідно до частини 1 статті 79 Цивільно - процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 79 цього Кодексу, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз. З матеріалів справи вбачається, що стороною позивача по справі сплачено судовий збір в розмірі 2 807 грн. 20 коп., що стверджується квитанціями за № ПН3257 від 20 серпня 2015 року, №ПН 37315 від 18 вересня 2015 року та ПН 120200 від 25 листопада 2015 року, а також понесені витрати пов'язані з розглядом справи, а саме: за проведення експертом судової будівельно-технічної експертизи ФОП [PERSON], позивачем [PERSON] сплачено - 3 200 грн., що стверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №01-02/16. Таким чином, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати на загальну суму 6 007, 60 грн..

Outcome: approved