Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], третя особа: Садгірський ВП Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користуванням житловим приміщенням. В позові посилається на те, що він є власником будинку [ADDRESS] який він придбав за договором купівлі-продажу та отримав свідоцтво про право власності [NUMBER] від 29.07.2015 року. Крім нього у вказаному будинку зареєстровані відповідачі по справі, сім'я колишнього власника будинку. Однак вони не проживають в спірному будинку. Вважає що відповідачі втратили право користування спірним будинком, так як є попередніми власниками. Просить усунути перешкоди у користуванні власністю будинком [ADDRESS] шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування вказаним майном та зобов'язати третю особу зняти їх з реєстрації. Позивач в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Просить позов задовольнити. Не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, не повідомили суд про причини їх неявки, не надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи про що свідчить оголошення в газетах «Буковина» та «Урядовий Кур'єр». Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності вищевказаних осіб відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] Також встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], але фактично не проживають. Відповідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна, відповідно до норм ст. 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд, розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Відповідно до приписів ст. 30 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами, відповідно до ст.57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Обставини справи, згідно до положень ч. 2 ст. 59 ЦПК України, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до приписів ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Крім того рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях. Виходячи з обставин встановлених по справі, на підставі наведеного, суд приходить до наступних висновків. Відповідачі по справі втратили право на користування майном позивача, оскільки відбувся перехід права власності, а позивач не надавав своєї згоди на реєстрацію відповідачів у власному будинку, тому суд вважає, що реєстрація відповідачів за вищевказаною адресою створює позивачу додаткові незручності чим порушуються його права. Разом з тим згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи або остаточного рішення суду. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме слід усунути перешкоди позивачу у користуванні будинком будинку [ADDRESS], шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування вказаним житловим приміщенням. В іншій частині позовних вимог відмовити, у заявку з тим що знаття особи з реєстрації здійснюється на підставі остаточного рішення суду, щодо визнання особи такою що втратила право на користування житловим приміщенням

Outcome: partial