Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, до [PERSON] та просить припинити право спільної сумісної власності на квартиру яка знаходиться за адресою [ADDRESS] та визначити частку у праві спільної власності у розмірі ? частини квартири №1 в будинку №13, що розташована в м. Харкові по проспекту Маршала Жукова, ? частину вказаної квартири визначити за [PERSON]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що спірна квартира належить на праві спільної сумісної власності позивачу та відповідачеві на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 19 липня 1993 року Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду. Оскільки спірна квартира знаходиться у спільній сумісній власності, а відповідач з 10.09.2003 року у квартирі не проживає, оплату за комунальні послуги не здійснює, у позивачва постало питання про виділення часток кожного зі співвласників. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON], яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не зявились, підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просили суд задовольнити позов та розглянути справу за їх відсутністю, у разі неявки відповідача, просили ухвалити заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У відповідності до приписів ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивачів вважає можливим ухвалити заочне рішення. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд встановив наступне. Судовим розглядом встановлено, що квартира № 1 у будинку № 13 по пр.. [PERSON] у м. Харкові була приватизована та зареєстрована на праві спільної сумісної власності за [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 19 липня 1993 року реєстраційний № 8-93-9339, виданим Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду.(а.с. 8-9) Згідно з технічним паспортом на вказану квартиру, копія якого міститься в матеріалах справи[ADDRESS] у будинку № 13 по пр.. [PERSON] у м. Харкові складається з двох кімнат житловою площею 28,10 кв.м, загальною площею 43,8 кв.м.. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У відповідності до ч. 2 ст. 369 ЦК України, розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності здійснюється за згодою всіх співвласників. Позивач в обґрунтування позову посилалися на те, що відповідач [PERSON] у спірній квартирі не проживає з 10.09.2003 року, що підтверджується наданими довідками з місця проживання, у звязку з чим позивач позбавлена можливості досягнути домовленості щодо визначення частки кожного з них у праві спільної сумісної власності на спірну квартиру. Вказана обставина обмежує право позивача на розпорядження належною їй часткою майна. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Оскільки судом встановлено, що квартира № 1 у будинку № 13 по пр.. [PERSON] у м. Харкові була зареєстрована на праві спільної сумісної власності за двома співвласниками і доля кожного з них склала по 1/2 частини квартири, суд вважає позовну вимогу позивача про визначення їй по 1/2 частині спірної квартири законною, обґрунтованою та підлягаючою задоволенню. Частиною 3 ст. 372 ЦК України визначено, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. З урахуванням викладеного, враховуючи обґрунтованість вимог позивача щодо поділу майна, що перебуває у спільній сумісній власності та визначення часток кожного з співвласників спірної квартири, право спільної сумісної власності на дану квартиру слід припинити. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved