Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовом, у якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі судового наказу Люботинського міського суду Харківської області від 21.07.2021 на утримання дитини- [PERSON] , [INFO] , до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили.\~\~\~\~\~\~\~\~ Позов обґрунтований тим, що 21.07.2021 Люботинським міським судом Харківської області видано судовий наказ № 630/546/21 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх доходів боржника щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 06.07.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначив, що з 2016 року не працює та не отримує заробітної платні. Наразі позивач проживає у приватному будинку своїх батьків разом із своєю цивільною дружиною, утримує господарство, займається садівництвом та будь-яких інших доходів не отримує. Також позивач бере участь в утриманні дітей цивільної дружини - [PERSON] , 2003 р.н. та [PERSON] , 2008 р.н., які проживають разом з позивачем. Зазначив, що не має нерухомого майна у приватній власності. В зв`язку з викладеними обставинами позивач не має змоги виплачувати аліменти у розмірі, що встановлений рішенням суду, тому вимушений просити зменшення розміру аліментів до 50 % прожиткового мінімуму для дитини 10-ти років, що складає\~ 1 255,00 грн. Відповідач, не погодившись із позовними вимогами, подала відзив, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, з огляду на наступне. В своїй позовній заяві позивач фактично заявляє дві вимоги-змінити спосіб стягнення аліментів та зменшити суму аліментів, якими на нього було покладено судовим наказом. Зазначила, що в обґрунтуванні позовних вимог позивач взагалі нічого не зазначає та нічим не підтверджує, лише посилається на декілька статей. Вказала, що позивач утримує чужих дітей не зрозуміло на які кошти, в той час, як не надає жодної копійки своїй дитині, коли він є батьком і зобов`язаний це робити відповідно до закону. Також відповідачу не зрозуміло з позовної заяви, на які кошти живе позивач, платить комунальні послуги, забезпечує своє життя та життя дітей з цивільною дружиною, якщо він не отримує жодних доходів. Щодо вимоги позивача, стосовно зміни способу стягнення аліментів зазначила, що спосіб стягнення аліментів може бути змінений лише за позовом одержувача аліментів, а ніяк не платника, якщо спосіб одержання вже визначено початково судовим рішенням. Також зазначила, що позивач не наводить обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України. Крім того, позивач працездатний, інших дітей останній немає, нікому іншому аліменти не сплачує, а його вимоги пов`язані зі зменшенням аліментів та способу їх стягнення будуються лише на тому, що останній не працює, але при цьому, навіть не наводить розмір своїх доходів, за які взагалі існує. Також зазначила, що позивач взагалі\~ не приймає участі\~ у вихованні дитини. Позивач, не погодившись з наведеними у відзиві аргументами, подав відповідь на відзив, в якій пояснив наступне. У своїй позовній заяві позивач просить суд задовольнити одну вимогу, а саме зменшити суму аліментів. Про зміну способу стягнення аліментів у позові не йдеться взагалі. Враховуючи, що аліменти присуджені позивачу у розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, а також\~ малозабезпеченість позивача, логічним є прохання зменшити розмір аліментів з 1/4 частини доходів до 50 % від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Також зазначив, що 50 % від прожиткового мінімуму не є твердою грошовою сумою, оскільки немає чітко визначеного розміру, а розмір цієї суми коливається та щоквартально змінюється на підставі норм закону «Про державний бюджет України». Термін «тверда грошова сума» є умовним та позначає відповідну суму аліментів на утримання дитини, що чітко визначена за домовленістю між платником та одержувачем аліментів або рішенням суду. Крім того, вказав, що твердження відповідача, щодо ненадання жодної копійки своїй дитині, утримуючи при цьому дітей своєї цивільної дружини, не відповідає дійсності. Зазначив, що на теперішній час не працює та практично немає доходу, існує за рахунок випадкових періодичних неофіційних заробітків, які є нестабільними та не постійними. При цьому, він не ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання сина, постійно переказуючи гроші на картковий рахунок відповідача та надавав відповідачу готівку на купівлю одягу для дитини. Також вказав, що несе витрати пов`язані з оплатою комунальних послуг за квартиру в якій зареєстрований та проживає. Зазначив, що відповідачем не додано доказів її витрат на дитину, не зазначено, які додаткові витрати окрім харчування та одягу необхідні дитині (ліки чи медичні обстеження, оплата за додаткові заняття з вчителями. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій поданий позов підтримав, просив його задовольнити, а справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій проти задоволення позову заперечувала, просила розглянути справу без її участі. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. Сторони у справі є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.05.2011. Згідно судового наказу Люботинського міського суду Харківської області від 21.07.2021 № 630/546/21 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] \~ у розмірі 1/4 частини всіх доходів боржника щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину\~ відповідного віку, починаючи з 06.07.2021 і до досягнення дитини повноліття.\~ Відповідно до ч. 7 ст. 170 СК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Враховуючи особливості наказаного провадження, в якому було ухвалено судове рішення про стягнення аліментів, а також встановлену процесуальним законом можливість його перегляду з урахуванням пояснень та доказів другої сторони, які не враховувались судом при винесенні судового наказу, суд вважає, що при розгляді даного позову мають бути враховані обставини, визначені у статті 182 СК України. Так, згідно з вимогами\~ статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що на теперішній час відповідач не працює, що підтверджується довідкою Пенсійного фонду України за формою ОК-5 від 11.08.2021. Згідно акту ОСН № 9 від 10.08.2021 [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] , 1983 р.н., [PERSON] , 2008 р.н. та [PERSON] , 2003 р.н. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів\~ № 269921230 від 11.08.2021 позивачу не належить на праві власності, володіння та/або користування майно та майнові права, у тому числі рухоме та нерухоме майно. Відповідно до ч.1, 2, ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.89, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27.02.91 та набула чинності для України 27.09.91, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд відхиляє доводи позивача про те, що на його утриманні перебувають інші особи, з якими він проживає, оскільки ним не надано доказів наявності відповідного обов`язку їх утримувати, в той час як обов`язок утримувати власну дитину до досягнення нею повноліття встановлений у статті 180 СК України. Також не звільняє від обов`язку утримання дитини факт відсутності у відповідача роботи на теперішній час, оскільки позивач не надав суду належних та допустимих доказів наявності реальних обставин, які фактично унеможливлюють його працевлаштування. Також позивачем не надано доказів того, що він перебуває на обліку у центрі зайнятості. Водночас, згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Даною нормою не передбачено можливості визначення розміру аліментів у частці від прожиткового мінімуму як про це просить позивач, а встановлений ч. 2 ст. 182 СК України розмір 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є мінімальним гарантованим розміром аліментів на одну дитину. При цьому, суд враховує, що позивач не має працевлаштування та залишення розміру аліментів, який визначений судовим наказом, становитиме надмірний тягар для позивача, а тому суд вважає можливим визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України. Одночасно суд зазначає, що зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13, а також правовій позиції Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду, викладеній в постанові від 20.06.2019 р. у справі № 632/580/17 (провадження №\~ 61-51ск18). Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме шляхом зміни порядку та розміру стягуваних аліментів та стягнення з позивача аліментів на утримання сина у розмірі 2000 грн.

Outcome: partial