Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про усунення перешкод у праві власності на майно шляхом скасування арешту. Свої вимоги мотивує тим, що в жовтні 2018 року він загубив реєстраційне посвідчення на автомобіль марки ВАЗ 21043, кузов № [NUMBER], ДНЗ [NUMBER]. При зверненні до територіального сервісного центру № 7141 щодо поновлення реєстраційного посвідчення, йому усно було відмовлено з посиланням на те, що в базі даних сервісного центру міститься запис про накладення державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Топор\~А.Л. арешту на вказаний автомобіль.При цьому, в постанові помилково зазначено, що автомобіль належить боржнику [PERSON], в той час як автомобіль зареєстрований за [PERSON]Накладення арешту на вказаний автомобіль порушує право власності позивача на автомобіль, зокрема, права користування та розпорядження ним. За таких обставин, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом, яким просить суд скасувати арешт на автомобіль марки ВАЗ 21043, 1986 року випуску, номер кузова [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER], зареєстрований за [PERSON], накладений державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.03.2014 у виконавчому провадженні № 42517627. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.12.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Запропоновано відповідачу у випадку заперечення проти позову подати до суду відзив на позов. Так, представником відповідача 15.01.2019 скеровано до суду відзив на позовну заяву, яким просить у задоволенні позову відмовити через безпідставність та недоведеність обставин, на які посилається позивач. Зокрема, вказав, що на виконанні в Центральному відділі державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебувало виконавче провадження № 42517627 з виконання ухвали № 711/10531/13-ц, виданої 11.12.2013 Придніпровським районним судом міста Черкаси. Державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. Дане виконавче провадження 27.03.2014 завершене па підставі п.8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з фактичним його виконанням. Судове рішення про скасування заходів забезпечення позову з виконання ухвали № 711/10531/13-ц, виданої 11.12.2013 Придніпровським районним судом міста Черкаси, на адресу Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції не надходило. В зв'язку з тим, що на виконанні в Центральному відділі державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції перебувало рішення про забезпечення вищевказаного позову, в державного виконавця не було підстав для зняття арешту з майна. Позивач та його представник - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити, пояснивши суду, що належність автомобіля саме [PERSON] підтверджується як рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси, так і довідками Черкаського відділу реєстраційно-екзаменоційної роботи УДАІ ГУМВС №13/11-1831 від 10.12.2013, та довідкою територіального сервісного центру № 7141 від 06.11.2018 за вих. № 31/23/41 -2244. Таким чином, спір про визнання права власності на вказаний автомобіль відсутній, а накладений на автомобіль арешт є незаконним. В судовому засіданні представник відповідача Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області - Головко М.В. позов не визнала з підстав, зазначених у відзиві на позов. Пояснила, що позивачем у своєму позові не доведено ті обставини, на які він посилається, не доведено обставин, що свідчили б про неправомірність та незаконність дій державного виконавця, та таких, що вчинені з порушенням вимог ЗУ «Про виконавче провадження». Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.12.2013 відкрито провадження у справі № 711/10531/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.12.2013 задоволено клопотання позивача про забезпечення позову, заборонено [PERSON] та [PERSON], які мешкають за адресою: [ADDRESS], вчиняти дії, направлені на розукомплектування та відчуження автомобіля марки ВАЗ 21043. 1986 року випуску, номер кузова [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER]. Ухвалено вилучити від [PERSON] та [PERSON], які мешкають за адресою: [ADDRESS], автомобіль марки ВАЗ 21043, 1986 року випуску, номер кузова [NUMBER] реєстраційний № [NUMBER], та передати його на зберігання товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Євробуд», яка знаходиться за адресою: м. Черкаси, проспект Хіміків, 49. до вирішення спору по суті. Постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції від 14.03.2014, при примусовому виконанні ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси № 711/10531/13-ц від 11.12.2013, накладено арешт на автомобіль ВАЗ 21043. 1986 року випуску, № кузова [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER]. При виконанні вказаної ухвали, в ході виконавчого провадження № 42517627, 27.03.2014 державним виконавцем вилучено вказаний автомобіль від відповідачів та передано його на зберігання товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Євробуд», що підтверджується актом державного виконавця від 27.03.2014. Одночасно, державним виконавцем, завершено виконавче провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження, у зв'язку з фактичним виконанням рішення суду. Арешт майна боржника у виконавчому провадженні накладається з метою забезпечення реального виконання рішення суду, що відповідає статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» Частинами першою, другою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються є Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.05.2014, яке вступило в законну силу 16.05.2013, позов задоволено повністю, витребувано від [PERSON] та [PERSON], які мешкають за адресою: [ADDRESS], автомобіль марки ВАЗ 21043, 1986 року випуску, номер кузова [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER], та передано його [PERSON], номер облікової картки платника податків [NUMBER]. Як повідомив суду позивач, до середини жовтня 2018 року він безперешкодно володів та користувався вказаним автомобілем. В жовтні 2018 року позивач загубив реєстраційне посвідчення на вказаний автомобіль. При зверненні до територіального сервісного центру № 7141 щодо поновлення реєстраційного посвідчення, йому усно було відмовлено з посиланням на те, що в базі даних сервісного центру міститься запис про накладення арешту на вказаний автомобіль. Представником позивача 31.10.2018 направлено запит до Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області, який було передано до територіального сервісного центру № 7141 щодо надання копії документу, на підставі якого був накладено арешт на автомобіль. У відповідь на зазначений запит, 06.11.2018 територіальний сервісний центр № 7141 повідомив, що відповідно до автоматизовано-інформаційної системи «ДАІ-2000» станом на 06.11.2018 на транспортний засіб марки ВАЗ 21043, кузов № [NUMBER], ДНЗ [NUMBER], накладено арешт, згідно з постановою державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Черкаси Топор А.І. за вихідним № 13754 від 25.03.2014. Судом достеменно встановлено, що транспортний засіб марки ВАЗ 21043, кузов № [NUMBER], ДНЗ [NUMBER] зареєстрований за [PERSON], що підтверджується довідкою від 10.12.2013 за вих. № 13/11-1831 Черкаського відділу реєсграційно-екзаменоційної роботи УДАІ ГУМВС в Черкаській області. Згідно з довідкою територіального сервісного центру № 7141 від 16.11.2018 за вих. № 31/23/41-2318 відповідно до АІС «ДАІ-2000» та ЄДР «НАІС», станом на 16.11.2018 р. транспортний засіб марки ВАЗ 21043, кузов № [NUMBER], ДНЗ [NUMBER] зареєстровано за [PERSON]. Згідно з ст. 319 - 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно явлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачено непорушність права приватної власності, непорушність права власності полягає в його недоторканості, а водночас і в недоторканості майна власності. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння ом власника та завдання йому шкоди. Згідно з ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема і з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше о не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, де володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з положеннями ст. 4 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законніх івнтересів. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема визнання права власності. Згідно зі ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Оскільки будь-яких виконавчих проваджень на виконанні у відділі державної виконавчої служби стосовно позивача не перебуває, тому з урахуванням викладеного, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог, наявність арешту майна порушує його права.

Outcome: approved