Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій вказує, що з 21 грудня 2007року по 16 березня 2015рік він перебував у шлюбі з [PERSON], від спільного проживання сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] [PERSON] народження, яка проживає у [INFO] з батьками відповідачці. На даний час відповідач [PERSON] проживає у м. Київ, і своїми діями робить перешкоди у спілкуванні з дитиною, ні надає можливості доньці спілкуватися з батьком приймати участь в її вихованні. Просить суд визначити такий спосіб участі у вихованні неповнолітньої [PERSON] надававши йому можливість забирати доньку для відпочинку в строк до 21 дня в літній період з можливістю виїзду за межи України, різдвяні та травневі свята, один раз на два року, щомісячно на час перебування позивача у Краматорську та Словянську на два дня забирати дитину для спілкування, безперешкодно спілкуватися з донькою по телефону. Відповідач [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом в якому зазначила, що 08.04.2013року вона та [PERSON] уклали шлюбний договір, який був посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром №1664. Відповідно до п.3.5 шлюбного договору відповідач зобовязаний сплачувати допомогу на утримання дитини в розмірі 1200грн., що еквівалентно 150 доларам США, відповідно до курсу НБУ. [PERSON] свої зобовязання за договором не виконує, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Станом на 17.08.2016 року відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України заборгованість складає 163324грн. з розрахунку 150 доларів США х 36 місяців за курсом НБУ - 25,06грн. за один долар. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з аліментів за шлюбним договором на утримання неповнолітньої [PERSON] [PERSON] народження починаючи з 01.08.2013 року і до 01.07.2016 року в розмірі 163324грн. Позивач по першому позову відповідач по зустрічному [PERSON] у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав, неодноразово їх уточняв та змінював, остаточно просив суд зобовязати [PERSON] не чинити йому перешкод в спілкуванні з неповнолітньою донькою [PERSON] та встановити наступний порядок в спілкуванні та вихованні дитини: - в першу суботу кожного місяця з 11.00год. до 19.00год за місцем його мешкання без присутності відповідача; - один раз в три місяця з 16.00год. пятниці по 15.00 год. неділі за місцем його мешкання без присутності відповідача; - щорічно у літні місяці не менш 15 календарних днів для літнього відпочинку та оздоровлення з можливістю виїзду за межи України без присутності відповідача; - щоденно спілкуватися з донькою по телефону. Позовні вимоги [PERSON] не визнав суду пояснив, що постійно здійснював допомогу дитині та перераховував гроші [PERSON] від 1200грн. до 2000грн. на місяць. 16.04.2013року він передав [PERSON] 18500 доларів США на утримання дитини та придбання квартири у м. Словянськ для неповнолітньої [PERSON] Вважає, що п.3.5 договору не визначає щомісячні виплати [PERSON] в сумі 1200грн., що ні яких усних домовленостей про щомісячні виплати за договором у них не було. Пункт 3.5 договору трактує як щорічну додаткову матеріальну допомогу по догляду за дитиною, оскільки за пунктом 3.4 договору передбачене, що в випадку розірвання шлюбу між сторонами відповідальність за утримання дитини бере на себе [PERSON] Просив суд відмовити їй в задоволенні позовних вимог. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні погодився з поясненнями [PERSON] Відповідач по першому позову позивач по зустрічному [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнала суду пояснила, що батько дитини фактично не бажає спілкуватися з донькою, а вона ні яким чином не перешкоджала йому в їх спілкуванні, але наполягає на тому щоб побачення з донькою відбувалися в її присутності або в присутності її родичів, категорично проти його особистого спілкування з дитиною. Не згодна з графіком побачень який пропанує [PERSON] Пропанує свій графік в спілкуватися з дитиною кожну суботу та неділю з 10.00 год. по 14.00годину та 17.00 год. по 19.00год. з перервою на денний сон дитини, який повинен відбуватися за місцем її постійного проживання. Незгодна на особистий літній відпочинок дитини та батька. За час розгляду справи в по суті [PERSON] також не одноразово змінювала свої позовні вимоги і остаточно просила суд стягнути з [PERSON] на її користь відповідно до шлюбного договору заборгованість за аліментами на утримання неповнолітньої [PERSON] з квітня 2013 року по грудень 2016 року в розмірі 159352грн. що еквівалентно 6176доларів США мотивуючи зміну позовних вимог тим, що частину грошей їй було сплачено [PERSON] до розгляду справи по суті. Крім того, просила суд розтлумачити п.3.5 шлюбного договору та вважати його таким, що [PERSON] зобовязаний щомісячно сплачувати, [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] суму в еквіваленті 150 доларів США. Представник відповідача [PERSON] за дорученням [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала суду надала пояснення аналогічні позовним заявам з якими звернулася [PERSON] до суду. Представник третьої особи органу опіки та піклування за дорученням [PERSON] в судовому засіданні суду пояснив, що вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, оскільки фактично відповідач [PERSON] перешкоджає [PERSON] в особистому спілкуванні з дитиною. Представив суду висновок органу опіки та піклування Словянської міської ради про встановлення порядку спілкування з дитиною з якого вбачається, що для повноцінного розвитку дитини та підтримки родинних звязків з батьком встановлений наступний графік спілкування батька та доньки один раз на місяць в суботу та неділю з 11.00год. до 19.00год. без присутності матері. Після рішення Словянської міської ради про встановлення порядку спілкування та виховання дитини, позивач не звертався до органу опіки з питанням про порушення графіку спілкування з дитиною. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі та письмові пояснення з приводу заявлених позовних вимог, з яких вбачається, що він дійсно 08.04.2013 року посвідчив Шлюбний договір між [PERSON] та [PERSON], за яки були встановлені їх дійсні наміри щодо умов Шлюбного договору, в тому числі й щодо пункту 3.5. При укладанні договору було зясовано однакові наміри, однакове розуміння змісту правочину та його наслідків та однакове розуміння сторонами домовленості, що відповідно до зазначеного пункту 3.5. [PERSON] зобовязується сплачувати [PERSON] допомогу по догляду за дитиною щомісячно в розмірі, еквівалентному 150 доларів США, що на час посвідчення шлюбного договору складало 1200грн. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснив, що його брат [PERSON] на протезі 2015 року неодноразово намагався зустрітися з своєю донько [PERSON], але через перешкоди яки йому чинила [PERSON] він ні разу не зміг зустрітися з донькою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що з березня 2015 року її унучка [PERSON] проживає з нею у м. Словянськ по пров. Фурманова буд.17. За цей час [PERSON] за місцем проживання дитини не зявлявся з донькою не спілкувався і ні якої матеріальної допомоги їй не надавав. Дитину матеріально отримує тільки її мати [PERSON] яка ні яким чином не перешкоджає [PERSON] в спілкуванні з донькою. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Позовні вимоги [PERSON] також підлягають частковому задоволенню за наступних підстав: Згідно ст.157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобо\-в'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спіл\-куватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ст.159 Сімейного кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні суд визначає способи участі одного з батьків у вихо\-ванні дитини, місце та час їхнього спілкування, з ура\-хуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що 16.03.2015р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] [PERSON] був розірваний. Від шлюбу сторони по справі мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. [PERSON] проживає у [INFO]. [PERSON] [PERSON] на даний час проживає у [INFO]. Неповнолітня донька [PERSON] проживає з батьками [PERSON] [PERSON] у м. Словянськ по пров. Фурманова будинок 17. З 2015року між сторонами по справі фактично тривають конфліктні відносини, з приводу виховання та спілкування з донькою [PERSON] Відповідач [PERSON] [PERSON] фактично перешкоджає позивачу по справі в особистому спілкуванні з донькою, не надає можливості в спілкуванні та участі у вихованні дитини. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Словянської міської ради від 17.08.2016року для повноцінного розвитку дитини та підтримки родинних звязків з батьком встановлений наступний графік спілкування батька та доньки один раз на місяць в суботу та неділю з 11.00год. до 19.00год. без присутності матері. При таких обставинах, приймаючи до уваги той факт, що [PERSON] [PERSON]Я фактично перешкоджає [PERSON] в особистому спілкуванні з неповнолітньою донькою [PERSON] в інтересах неповнолітньої дитини, зобов'язати відповідача [PERSON] [PERSON]Я усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною та надати позивачу для спілкування з дитиною і участі в її вихованні, третю суботу та неділю кожного місяця з 11.00год. до 19.00год., один раз на квартал кожну другу пятницю другого місяця кварталу з 16.00 год. пятниці до 15.00 год. другої неділі місяця без присутності матері; щорічно у літні місяці не менш 15 календарних днів для літнього відпочинку та оздоровлення без присутності відповідача. Питання про можливість виїзду дитини за межи території України сторони повинні вирішувати окремими угодами. Інші позовні вимоги позивача [PERSON] суд вважає не доведеними в судовому засіданні і не знаходить підстав для їх задоволення. 08.04.2013року між сторонами по справі був укладений шлюбний договір який був посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром №1664. Відповідно до п.3.5 шлюбного договору [PERSON] зобовязаний сплачувати допомогу на утримання дитини в розмірі 1200грн., що еквівалентно 150 доларам США, відповідно до курсу НБУ на час укладання договору, але в зазначеному пункті договору не визначений період та термін виконання зазначеного зобовязання, що також стало предметом даного судового розгляду відповідно до позовних вимог [PERSON] [PERSON] Відповідно статті 191 Сімейного кодексу України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати у цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Відповідно до п.16 постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів і згідно з ч.1 ст.181 СК способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Частиною 1 ст.189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч.2 ст.182 СК. Якщо розмір аліментів визначено у твердій грошовій сумі, до договору треба включати умови про індексацію, як вимагає ч.2 ст.184 того ж Кодексу. Договір має бути укладений письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. У разі невиконання батьком (матір'ю) свого обов'язку за договором стягнення аліментів здійснюється не за судовим рішенням, а на підставі виконавчого напису нотаріуса органом державної виконавчої служби. Відповідно до ст.637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до\~статті 213\~цього Кодексу, за вимогами ст.213 на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючі вище наведені обставини приймаючи до уваги мету правочину, зміст попередніх переговорів, письмові пояснення Приватного нотаріуса [PERSON], доводи сторін по справі, суд вважає за можливо задовольнити в цій частині позовні вимоги [PERSON] та розтлумачити п.3.5 шлюбного договору таким чином. [PERSON] зобовязується сплачувати [PERSON] допомогу по догляду за дитиною щомісячно в розмірі, еквівалентному 150 доларів США. Відповідно до позовних вимог про стягнення заборгованості за аліментами суд приходить до наступного: в судовому засіданні позивачем [PERSON] недоведений той факт, що вона вживала усі необхідні заходи, що до одержання аліментів від відповідача, що він ухилявся від сплати аліментів. Навпаки в судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] здійснював виплати та передавав гроші [PERSON] в різних сумах на утримання неповнолітньої [PERSON] З даним ствердженням [PERSON] в судовому засіданні погодилася і позивача [PERSON] Крім того відповідно до п.16 постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006року У разі невиконання батьком (матір'ю) свого обов'язку за договором стягнення аліментів здійснюється не за судовим рішенням, а на підставі виконавчого напису нотаріуса органом державної виконавчої служби. Таким чином враховуючи наведені обставини, суд вважає за можливо відмовити позивачу [PERSON] в задоволенні цих позовних вимог. У відповідності зі ст.88 ЦПК України сторона, на користь якої ухвалене рішення, суд стягує з іншої сторони всі судові витрати по справі, у зв'язку із тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрати за оплату держмита за звернення до суду в сумі 551,20грн.

Outcome: partial