Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з Генеральної прокуратури України 1 00 000,00 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що шляхом порушення порядку оформлення Генеральною прокуратурою України рішень за наслідками перевірки його заяви про вчинений злочин від 09.03.2011 року призвело до неможливості оскарження цих рішень в судовому порядку, а тому є порушенням його прав на оскарження в суді рішень, дій та бездіяльності органів державної влади, посадових та службових осіб, яке передбачене у ст. 55 Конституції України. Зазначає, що в результаті протиправних дій Генеральної прокуратури України при розгляді його заяви про злочин від 09.03.20111 року, йому спричинено моральну шкоду у вигляді приниження честі, гідності, ділової репутації. В судове засідання [PERSON] не з'явився, про місце день і час розгляду справи повідомлений належним чином, направив лист про проведення судового засідання за його відсутності. Представник Генеральної прокуратури України Гудзь О.М. в судовому засіданні заперечував щодо доводів та вимог позовної заяви, посилаючись на її необгрунтованість. Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. [PERSON] заявлено вимогу про стягнення моральної шкоди з Генеральної прокуратури України, завданої неправомірними, на його думку, діями посадових осіб Генеральної прокуратури України щодо неналежного розгляду його заяви про злочин від 09.03.2011 року, в якій він просив притягнути до кримінальної відповідальності суддів Вищого адміністративного суду України, які розглядали справу за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про перерахунок пенсії. Позивач вважає, що Генеральною прокуратурою України порушено Конституцію України, Закон України «Про прокуратуру», Закон України «Про звернення громадян», Кримінально-процесуальний кодекс України, що призвело до порушення його прав, в результаті чого йому було спричинено моральні страждання, які полягали у приниженні честі, гідності, ділової репутації, моральних переживаннях. Для відновлення попереднього стану вимагає як моральну шкоду в сумі 1 000 000,00 грн., яка, на думку позивача, на підставі вимог ст.ст.22, 64 Конституції України не може бути обмежена. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Частина 1 ст. 23 ЦК України закріплює, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно із ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Таким чином, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв'язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов'язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ст. ст. 10, 60 ЦПК України. Позивачем з урахуванням заявлених позовних вимог не було доведено наявності передбачених ст. ст. 23, 1167 ЦК України підстав відшкодування відповідачем моральної шкоди. Твердження позивача про незаконність дій посадових осіб Генеральної прокуратури України при розгляді його заяви про кримінальне правопорушення від 09.03.2011 року не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, так як позивачем не було надано доказів визнання цих дій незаконними в установленому законом порядку, наявності причинного зв'язку між порушенням та моральною шкодою. Частинами 1 та 2 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позивач не довів, що відповідач вчинив дії, якими порушив права позивача при розгляді заяви, чим завдав позивачу моральну шкоду, а тому у задоволенні позову [PERSON] до Генеральної прокуратури України про відшкодування моральної шкоди слід відмовити. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed