Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області 24.07.2018 року з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовної заяви позивач вказує, що 13.09.2008 року між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. В період шлюбу сторін народилась дитина: [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач, рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 29.11.2016 року шлюб між сторонами розірвано. Позивач вказує, що на даний час відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання не надає, тим самим ухиляється від виконання обов'язку щодо утримання своєї дитини. Наскільки відомо позивачу, відповідач офіційно не працює, проживає на протязі тривалого часу окремо, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей не має. А також позивач вказує, що [PERSON] часто хворіє та потребує додаткових витрат, зокрема в період з 11.04.2018 року по 17.04.2018 року позивачем були куплені ліки на лікування сина на загальну суму 1931, 18 гривень. На підставі вищезазначеного, позивач просить суд, стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO] у розмірі 2000 гривень, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитини повноліття, а також стягнути додаткові витрати в розмірі 965, 59 гривень. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти в мінімально передбаченому законом розмірі, оскільки на даний час він не працює. На підставі письмової заяви позивача та відповідача суд ухвалює рішення без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Вивчивши доводи позивача, викладені в позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 14.07.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року, батьками записані [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 125 від 14.07.2009 року, /а. с. 5/. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 29.11.2016 року по справі № 502/2358/16-ц розірвано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 13.09.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 90, /а. с. 6-7/. Довідкою про склад сім'ї № 1170 виданої 02.07.2018 року виконавчим комітетом Кілійської міської ради Одеської області встановлено, що [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS], до складу її сім'ї входить: [PERSON], [INFO] - син, /а. с. 8/. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із п. 3 ч. 1ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до ч. 2ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів встановлений по рішенню суду або за домовленістю між батьками може бути згодом зменшений або збільшений по рішенню суду за позовом платника або одержувача аліментів у випадку зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», якою встановлено у 2019 році прожитковий мінімум на дітей від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, а також з урахуванням ст. 182 СК України, частиною 2 якої передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Зважаючи на встановлені обставини справи, суд вважає доведеним обов'язок відповідача, який є батьком неповнолітньої дитини, сплачувати аліменти на його утримання, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1014 гривень, . Присуджені аліменти, як вважає суд, будуть достатніми для того, щоб забезпечити виконання батьківського обов'язку відповідачем щодо утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Зазначені положення закріплені і у п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за яким у випадках стягнення додаткових витрат мова йде про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами. Таким чином, враховуючи, що до матеріалів справи додані відповідні платіжні доручення на загальну суму 1931 гривень 18 копійок, суд приходиться до висновку про задоволення позовних вимог позивача в цій частині та стягнення додаткових витрат у розмірі 965 гривень 59 копійок. Судові витрати по справі згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного. Відповідно до ст. 3 ч. 2 п. 14 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви про захист прав малолітніх та неповнолітніх осіб. Тому за правилами ст. 141 ЦПК України при винесенні рішення з відповідача належить стягнути судові витрати.

Outcome: partial