Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому зазначає, що він з відповідачкою по справі знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 16 січня 1993 року. Від шлюбу мають повнолітню доньку Анну, та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Розпадом їх сімї послугувало те, що відповідачка знайшла другого чоловіка, в жовтні 2017 року відповідачка зібрала свої речі та пішла з дому, де вона на даний час мешкає він не знає, а тому вони разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Тому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилась, надала заяву в якій просить суд розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі з 16 січня 1993 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, видане виконкомом Степової с/ради Дніпропетровського району і обл., актовий запис № 01 (а.с.4). Мають від шлюбу неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Судом встановлено, що сторони по справі разом не проживають та не ведуть спільного господарства з жовтня 2017 року. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного, враховуючи те, що подальше збереження родини з урахуванням їх взаємних відносин неможливо і суперечить інтересам сторін, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У звязку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 640,00 грн., що документально підтверджено.

Outcome: approved