Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, [PERSON], зареєстрований 12 березня 2011 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ за актовим записом №1434; стягнути з відповідача витрати, повязані з розглядом справи. Свої вимоги мотивував тим, що 21 грудня 2007 року між ним та відповідачем, [PERSON], у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ було зареєстровано шлюб за актовим записом №1434. Від вказаного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який, як зазначає позивач, за домовленістю між сторонами залишається мешкати з батьком. Позивач вказує, що протягом останніх трьох років сімейне життя поступово погіршувалось, постійно виникали сварки, свідком яких була малолітня дитина, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час ведення спільного господарства подружжям та спільне проживання припинено, сімя остаточно розпалась у жовтні 2014 року, примирення неможливе. Позивач, [PERSON], в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак завчасно надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, не надала до суду пояснень про причини неявки. Згідно зі статтею 224 Цивільно-процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних в справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін. На підставі досліджених та оцінених письмових доказів, суд встановив наступне. 21 грудня 2007 року між [PERSON] (дошлюбне прізвище Портнова) [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було зареєстровано шлюб за актовим записом №1434, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ № 038846, виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ. Від вказаного шлюбу сторони мають дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ №138383, виданого 09 червня 2011 року Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного Кременчуцького МУЮ Полтавської області. Як встановлено в судовому засіданні, подружжя шлюбних відносин не підтримує з жовтня 2014 року, спільного господарства не веде, проживає окремо. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи обставини справи, оскільки подружжя не підтримує шлюбних стосунків тривалий час, приймаючи до уваги фактичні взаємини подружжя, той факт, що збереження сімї неможливе, зважаючи на те, що несприятливі стосунки між подружжям впливають на нормальне виховання та розвиток дитини, а також враховуючи небажання сторін до збереження шлюбу, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам ті інтересам їхньої дитини, у звязку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Спір про розподіл спільного майна між сторонами відсутній. Оскільки статтею 88 Цивільно-процесуального Кодексу України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп., які були сплачені позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved