Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Куп`янської міської ради Харківської області, третя особа : [PERSON] про встановлення факту належності житлового будинку, визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що [PERSON] померла [INFO] , яка на день своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилася спадщина: житловий будинок за вищевказаною адресою з земельною ділянкою при ньому, на яку [PERSON] залишила заповіт на користь неї. Спадщину за заявою до нотаріальної контори вона прийняла. Крім неї заяву про прийняття спадщини на обов`язкову частку у спадщині в порядку ст. 1421 УК України подала донька спадкодавиці [PERSON] . Чоловік спадкодавиці [PERSON] помер [INFO] . 28 жовтня 2017 року державним нотаріусом їй видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1 га кадастровим номером 6310700000:41:002:0026, цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), розташована за адресою: [ADDRESS] . В жовтні 2017 року позивач звернулася до державного нотаріуса Куп`янської державної нотаріальної контори у Харківській області з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок після смерті [INFO] її матері [PERSON] , але нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії, з тих підстав, що цей житловий будинок, який був набутий спадкодавицею на підставі договору довічного утримання, в подальшому був знесений і взамін нього збудований інший, право власності на який належним чином не зареєстроване, у зв`язку з чим заявлений позов. Ухвалою суду від 19.11.2019 р. провадження у справі відкрито і постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, надавши суду заяви про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у відсутність представника, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Третя особа у судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином про час та місце судового розгляду. З урахуванням заяв учасників справи, вимог з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази та оцінивши їх, суд встановив наступне. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.12.1959 р., виданого Нечволодівською сільською радою Куп`янського району, актовий запис 22, батьками [PERSON] , [INFO] значаться батько - « [PERSON] », мати - « [PERSON] » (а.с.21). Відповідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14 листопада 2016 р., виданого Куп`янським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Харківській області, [INFO] померла [PERSON] (а.с.12). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, що складається з житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що належала померлій на підставі свідоцтва на яку вона залишила заповіт, посвідчений державним нотаріусом Гречук Є.А. 17.07.2015 року за р. № 1-1199 на користь позивача [PERSON] (а.с.17). Чоловік спадкодавиці [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим 27.12.1993 р. відділом РАЦС Куп`янського міськвиконкому, свідоцтвом про одруження [NUMBER] , виданим 02.12.1959 р. Нечволодівською сільською радою Куп`янського району (а.с.19). 28 жовтня 2017 року державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори Колосовською С.О. позивачу [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на земельну ділянку площею 0,1 га кадастровим номером 6310700000:41:002:0026, цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, зареєстрованим в реєстрі за № 1-2686 (а.с.22). Право приватної власності на земельну ділянку в цілому на підставі вказаного свідоцтва зареєстровано за позивачем [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 101868581 від 28.10.2017 р. (а.с.15). Нотаріус відмовив [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] після смерті її матері [PERSON] , з тих підстав, що цей житловий будинок, який був набутий спадкодавицею на підставі договору довічного утримання, посвідченого державним нотаріусом Панасенко Р.Г. 24.12.1971 року за р. № 5144, в подальшому був знесений і взамін нього збудований інший, право власності на який належним чином не зареєстроване, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 жовтня 2017 року (а.с.29,30). Померла [PERSON] набула право особистої приватної власності на жилий будинок з надвірними будівлями, який складається з двох кімнат, жилою площею 13,65 кв.м., розташований на земельній ділянці 2207 кв. м., розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору про відчуження будинку на умовах довічного утримання, посвідченого державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори Панасенко Р.Г., № 5144 від 24.12.1971 р., що підтверджується дублікатом вказаного договору виданим державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори Гречук Є.П. № 1-5365 від 19,11.2009, та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24815478 від 16.12.2009 р. (а.с.13,14). Відповідно до довідки Куп`янського бюро технічної інвентаризації від 23.10.2017 року, житловий будинок літ. А, зареєстрований за [PERSON] на підставі договору про відчуження будинку на умовах довічного утримання, посвідченого державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори Панасенко Р.Г., № 5144 від 24.12.1971 р., дублікат якого виданий державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори Гречук Є.П. № 1-5365 від 19.11.2009, знесений. На вищевказаній земельній ділянці збудовано житловий будинок літ. «Е». Станом на 31.12.2012 право власності на зазначений будинок не зареєстровано. Опис об`єкта: рік побудови: 1983, загальна площа - 75,5 кв.м., житлова площа - 31,5 кв.м., житловий будинок літ. «Е» побудовано згідно рішення виконкому Куп`янської міської ради №110 від 06.03.1973 р.; сарай літ. «З», вбиральня літ. «К», погріб літ. «С» побудовані згідно рішення виконкому Куп`янської міської ради № 110 від 06.03.1973 р.; літня кухня літ. «Ж», літній душ літ. «И» побудовані згідно рішення виконкому Куп`янської міської ради № 336/2 від 20.11.1984 р., сарай літ. «С» малоцінний, № 1 -2 огорожа (а.с.24). Виникнення права власності на будинки, що побудовані до 1992 року, регулювалось положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP, затвердженою наказом Міністра юстиції Української PCP від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Згідно п.3.1 «Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та II категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж», затвердженого наказом від 24.06.2011 року № 91 з наступними змінами зазначено, що «Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (пункт 3.1 розділу III в редакції Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №304 від 13.06.2012р.) Крім того, така правова позиція підтверджується у розділі 3.2 роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4/13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», порядком оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН A3. 1-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», а також в Листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 року № 12/5-126, в якому зокрема роз`яснюється, що по об`єктам, які збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05.08.1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із таких документів є технічний паспорт, складений БТІ. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житловий будинок до 05 серпня 1992 року, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх користуванні, за наявності таких доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на їх будинок, що збудований до 05.08.1992 року, на який спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст..1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцм, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст.1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. На підставі частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено, іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд вважає, що позивач надав суду докази про те, що померлій [PERSON] , яка померла [INFO] , належав на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями, за адресою: [ADDRESS] , рік побудови: 1983, загальною площею 75,5 кв.м., житловою площею - 31,5 кв.м., при якому є надвірні будівлі: літня кухня літ. «Ж», сарай літ. «З», літній душ літ. «И», вбиральня літ. «К», погріб літ. «С» , сарай літ. «С», № 1-2 огорожа, а тому приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved