Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Свій позов мотивує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який був зареєстрований 14.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рожищенського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 11. Від шлюбу у них [INFO] народився спільний син [PERSON] . На даний час сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Зазначає, що дитині необхідно забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, але такий рівень вона не в змозі забезпечити сама. Відповідач працездатний, отримує дохід, здоровий, інших осіб на утриманні немає, а тому просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. До початку судового засідання позивач подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи, відзив на позов від відповідача на адресу суду не надходили. На підставі ст.280 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 14.02.2014 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований 14.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рожищенського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 11 (а.с.4). Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] у сторін [INFO] народився спільний син [PERSON] (а.с.5). Малолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою - [PERSON] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 357 від 05.06.2019 року (а.с.6). Судом також встановлено, що сторони не можуть дійти згоди щодо утримання їх малолітньої дитини, тобто між ними існує спір з цього питання. Згідно з ч.1 ст.141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживає дитина, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.. Відповідно до положень ст. ст.76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатним, здоровим, на обліку у лікарів не перебуває, інших неповнолітніх дітей, утриманців він не має. Доказів іншого відповідачем суду не надано. Згідно довідки Рожищенської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини №1 малолітній [PERSON] є здоровим (а.с.7). Судом також встановлено, що позивачка не має реальної спроможності самостійно забезпечувати неповнолітнього сина самостійно, крім того на утриманні позивача є ще двоє неповнолітніх дітей (а.с.6). Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини. Крім того, як слідує з ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проаналізувавши зібрані і досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання їхнього малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Частиною 1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З даним позовом [PERSON] звернулася 05.06.2019 року (а.с.1), тобто аліменти підлягають стягненню з відповідача саме з зазначеної дати. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved