Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що з відповідачем перебуває в шлюбі зареєстрованому 26.04.1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м. Запоріжжя. Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що діти після розірвання шлюбу будуть проживати разом з нею. Спір з приводу поділу майна у сторін відсутній. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки сторони по даній справі, мають різні погляди на сімейне життя, шлюбні відносини припинені. Вважає примирення з відповідачем неможливим, наміру на збереження шлюбу немає. В судове засідання позивач не зявилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечила. Відповідач у судове засідання не зявився, проте надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги зазначені у позовній заяві визнав у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, в тому числі і визнання таким порядку ч.5 ст.74 ЦПК України, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь в справі на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26.04.1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис №259, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії I-ЖС №292105 від 26.04.1996 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії I-ЖС №305619 від 20.11.1996 року, актовий запис №1033, та серії 1-ЖС №061148 від 12.06.2007 року, актовий запис №300. Діти після розірвання шлюбу будуть проживати разом з матірю [PERSON]. Сімейні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя й збереження родини не можливе. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їх дітей. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх обєктивну недоступність для оточуючих, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved