Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

Позивач,[PERSON], звернулась до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 01 травня 2018 року і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, який розірвано Нововодолазьким районним судом Харківської області. Сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги утримання дитини не надає, хоча працює і має стабільний заробіток, а тому вважає, що відповідач може сплачувати аліменти в повному обсязі. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд проводити судові засідання без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить суд проводити судові засідання без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Згідно з свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції у Харківської області 01 грудня 2015 року, [PERSON] народився [INFO], актовий запис № 39. Батьками дитини зазначені: [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 20 жовтня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України визначений обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дітей (аліменти) можуть присуджуватися за рішенням суду у частці від доходу їх батька, матері і (або) у твердій грошовій сумі. Частина 1 ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи обставини по справі, що мають істотне значення, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей або осіб, що знаходяться на його утриманні, те, що відповідач є особою працездатного віку, суд вважає необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини стягнення 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Однак потрібно врахувати, що відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частина 2 ст. 191 СК України передбачає, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. В матеріалах справи відсутні докази того, що позивач вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не мала можливості їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Таким чином, аліменти потрібно стягнути з дня пред?явлення позову, тобто з 06.09.2018 року. Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial