Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до ПАТ «Банк «[PERSON] та Кредит» в особі філії «Запорізьке РУ АТ «Банк «[PERSON] та Кредит» про стягнення коштів. Позовні вимоги мотивував тим, що 09.12.2014 року з відповідачем, укладений Договір-Заява № 313731/49671/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» строком на 370 днів в іноземній валюті. На виконання умов Договору, позивач вніс, а відповідач прийняв грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок в сумі 50\~000 доларів США, на строк з 09.12.2014 року по 07.07.2015 року, зі сплатою процентів за ставкою 13,50 % відсотків річних. Умовами договору було передбачено, що виплата процентів та повернення вкладу здійснюється одночасно, у день закінчення строку. 14.04.2015 року [PERSON] звернувся до відповідача із заявою про розірвання договору та повернення йому грошових коштів, однак в позасудовому порядку виплату банківського вкладу здійснено не було. За таких обставин, позивач просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у валюті вкладу у розмірі 50 000 доларів США. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Представник відповідача ПАТ «Банк «[PERSON] та Кредит» в особі філії «Запорізьке РУ АТ «Банк «[PERSON] та Кредит» в судове засідання не зявився, про день і час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Згідно ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд визнає неявку відповідача у судове засідання неповажною та вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника ПАТ «Банк «[PERSON] та Кредит» в особі філії «Запорізьке РУ АТ «Банк «[PERSON] та Кредит» на підставі наявних доказів, які є достатніми для постановлення рішення, та ухвалення заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи за його відсутності та в звязку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.12.2014 року між ПАТ «Банк «[PERSON] та Кредит» в особі начальника відділення № 20 філії «Запорізьке РУ «АТ «[PERSON] та Кредит» та [PERSON] укладений Договір-Заява № 313731/49671/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» строком на 370 днів в іноземній валюті. Згідно п. 1 Договору, Вкладник вніс, а [PERSON] прийняв грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок № 2635.6.038059.17 в сумі 50\~000 доларів США, на строк з 09.12.2014 року по 14.12.2015 року, що підтверджується меморіальний ордером № 11113327 від 09.12.2014 року. Відповідно до п. 2 Договору, за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного п. 1, [PERSON] зобовязався нарахувати і виплатити Вкладникові проценти за ставкою 13,50% річних. Пунктами 5, 6 Договору передбачено, що Вкладник має право вимагати достроково повернення суми вкладу протягом строку визначеного п. 1 цього Договору, у порядку та на умовах, викладених у п. 5.3 Основних умов, після закінчення строку, визначеного п. 1 цього Договору, Вклад повертається Вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п. 5.2 Основних умов. Відповідно до статті 1058 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона ([PERSON]), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно вимог ч. 2 ст. 1060 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду [PERSON] зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Згідно до положень ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу\~\~України зобовязання має виконуватися належним чином та відповідно до умов договору, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Згідно зіст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 14.04.2015 року [PERSON] звернувся до відповідача із заявою про дострокове припинення договору вкладу та повернення йому грошових коштів у сумі 50\~000 доларів США та нарахованих процентів по вкладу, що розміщені згідно Договору-Заяви № 313731/49671/370-14. Однак, в порушення п.п. 3, 5, 6 Договору та ч. 2. ст. 1060, ст. 629, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, на звернення позивача від 14.04.2015 року відповідачем не здійснено повернення банківського вкладу та відсотків по ньому. Враховуючи наведене, у звязку з невиконанням відповідачем умов Договору, з відповідача ПАТ «Банк «[PERSON] та Кредит» підлягає стягненню на користь позивача сума вкладу за Договором-Заявою № 313731/49671/370-14 від 09.12.2014 року у розмірі 50\~000 доларів США. Пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що у разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на\~\~день\~ухвалення рішення. Згідно витягу показників Національного Банку України станом на 30.12.2015 року 100 доларів США становить 2 379,0722 гривень Отже, 50 000 доларів США в еквіваленті до національної валюти України станом на день винесення рішення становить 1 189 536,1 гривень (50 000 х 2 364,7700:100). Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів наданих сторонами у справі, суд дійшов до висновку про доведеність заявлених позивачем позовних вимог та необхідність задоволення їх у повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення,звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 6 090,00 грн., від сплати якого звільнений позивач [PERSON] що звернувся до суду із позовом про захист прав споживача. На підставі ст. ст. 526, 625, 629, 1058, 1060 Цивільного кодексу України, Закону України „Про захист прав споживачів, ст. ст. 3, 8, 10, 11, 60, 88, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved