Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом (у подальшому уточнений - редакція від 02.03.2020) до Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (змінено назву на Придніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] помер його дід - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: 1/2 частку квартири [ADDRESS] , яке належало останньому на праві власності на підставі свідоцтва від 09.06.1993, виданого органом приватизації Придніпровського районного виконавчого комітету. Право власності [PERSON] на вказане майно було зареєстровано у реєстрі прав власності на нерухоме майно. До спадщини був закликаний також і його батько - [PERSON] , [INFO] , який відповідно до приписів ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняв спадщину, натомість не оформив таке право відповідно до приписів ст.1296 ЦК України і право власності на вказане майно не зареєстрував. Також зазначає, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, у тому числі і на вищевказане майно. У визначений законом порядок та термін він звернувся до Другої черкаської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини за законом після смерті батька, внаслідок чого було заведено спадкову справу за № 63598686. Однак, на даний час оформити право власності на спадщину не має можливості, оскільки у державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна накладено арешт, на підставі постанови № 49897383 від 23.06.2016 Придніпровського ВДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області, на все нерухоме майно - [PERSON] , у межах суми стягнення 840,51 грн., що підтверджується даними державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка № 175597388 від 30.07.2019). Вважає, що наявність вказано арешту унеможливлює реалізацію його спадкового права на вказане майно та оформлення спадщини, а тому даний арешт має бути знятий за рішенням суду. Крім того, вказує, що він є спадкоємцем за законом після померлого [PERSON] , [INFO] щодо його майна, у тому числі вказаної вище частки квартири [ADDRESS] , який останній успадкував після смерті свого батька (діда позивача) [PERSON] , але належним чином не оформив у встановленому законодавством порядку. Відтак він, як особа, що прийняла спадщину та майбутній власник майна має право на захист свого права стосовно такого майна, у тому числі шляхом скасування арешту на вказане майно. Поряд із цим, слід звернути увагу, що відсутні обставини, за яких було накладено арешт. Зокрема, відсутній боржник - [PERSON] , який помер у 2010 році, щодо майна якого накладався арешт, у тому числі враховуючи ту обставину, що арешт на вказане майно накладався 23.06.2016 (тобто зі спливом шести років після смерті боржника), хоча таке майно йому вже не належало, а було успадковане його батьком - [PERSON] , який помер у 2019 році. Також, вказане виконавче провадження було завершене та відомості стосовно цього виконавчого провадження у системі АСВП - відсутні. Крім того, на даний час у зв`язку із завершенням виконавчого провадження, державний виконавець та начальник відділу ДВС, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», не можуть прийняти рішення у межах виконавчого провадження про скасування відповідної постанови, а він (позивач) не є стороною даного виконавчого провадження, і тому такий арешт підлягає зняттю за рішенням суду, оскільки іншим шляхом поновити порушене право на оформлення спадкових прав, немає. Отже, наявність арешту вказаного майна за даних обставин призводить до порушення справедливого балансу між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, та призводить до надмірного втручання держави у право особи на мирне володіння майном, а відтак таке порушене право підлягає захисту шляхом скасування цих обмежень і такий спосіб захисту є ефективним засобом юридичного захисту порушеного права. При цьому, наявність арешту вказаного нерухомого майна позбавляє його реалізувати своє право на спадкування майна та оформлення прав на нього, за відсутності реальних підстав та доцільності для продовження існування такого обмеження. Таким чином, позивач просить суд зняти арешт, накладений постановою № 49897383 від 23.06.2016 Придніпровського ВДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області, на все нерухоме майно - [PERSON] , у межах суми стягнення 840,51 грн. Судові витрати позивач залишає за собою. Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2019, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька Світлана Михайлівна, у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначена для розгляду судової справи № 711/6398/19 (а.с. 14). Ухвалою суду від 12.08.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду у відкритому засіданні за правилами загального позовного провадження. Крім того, сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи (а.с. 15). 10.02.2020 ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - комунальне підприємство «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради (а.с. 52). Крім того, ухвалою суду від 02.03.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті у загальному позовному провадженні (а.с. 62). У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, хоча про час, дату та місце проведення розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. У судове засідання представник позивача [PERSON] - адвокат Кірса В.В. не з`явився, надавши до суду заву від 23.03.2020 про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. У судове засідання представник відповідача Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не з`явився, хоча про час, дату та місце проведення розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини неявки суду не повідомлено. Відзив на позов не подано. У судове засідання представник третьої особи КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради не з`явився. 20.02.2020 представник за довіреністю - Зелтіньш Ю.Ю. подала заяву про розгляд справи без її участі. У вирішенні позовних вимог покладалася на розсуд суду. Враховуючи думку учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 1/2 частка власності квартири [ADDRESS] , належить [PERSON] , [INFO] , на підставі свідоцтва про право власності № б/н від 09.06.1993, виданого органом приватизації Придніпровського району виконавчого комітету, що підтверджується відомостями із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 175597388 від 30.07.2019 (а.с. 5) Між тим, [PERSON] помер [INFO] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис за № 3155 від 10.12.2010 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7). Після його смерті відкрилась спадщина на вказане вище майно. Відповідно до приписів ч. 3 ст. 1268 ЦК України, - 1/2 частку власності квартири [ADDRESS] успадкував його син - [PERSON] , [INFO] . [INFO] помер [PERSON] , про що Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області зроблено відповідний актовий запис № 132 від 11.01.2019 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). Також встановлено, що позивач - [PERSON] у визначений законом порядок та термін звернувся до Другої черкаської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини за законом після смерті свого батька - [PERSON] . Однак, на даний час оформити право власності на спадщину не виявилося можливим, оскільки на все нерухоме майно, що належить [PERSON] , накладено арешт, у межах суми стягнення 840 грн. 51 коп. За відомостями, наданими нотаріусом Другої черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О.А. від 23.11.2019 за № 3022/01-16, - після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , заведена спадкова справа за № 335/11, а після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , заведена спадкова справа за № 11/2019. Претензії кредиторів у зазначених вище спадкових справах, відсутні (а.с. 28-32). Крім того, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 175597388 від 30.07.2019, вбачається, що на все нерухоме майно у межах суми звернення стягнення 840 грн. 51 коп., яке належить [PERSON] , накладено арешт на підставі постанови Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження № 49897383 від 23.06.2016, реєстраційний номер обтяження - 15117180 (а.с. 5). Також встановлено, що за даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень (ВП-Спецрозділ) відносно боржника [PERSON] виявлене виконавче провадження № 49897383, з примусового виконання судового наказу № 711/6094/15-ц від 30.12.2015 Придніпровського районного суду м. Черкаси про стягнення з [PERSON] на користь КП «Черкасиводоканал» заборгованості у розмірі 840 грн. 51 коп., відкрите 21.01.2016. 23.06.2016 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 49897383 та внесено відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 15117180 від 24.06.2016. 24.06.2016 виконавче провадження закінчено, на підставі п. 9 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції закону від 21.04.1999 № 606-ХІV), що діяв до 05.10.2016 (а.с. 40, 46, 47). Разом з тим, за відомостями, наданими представником КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради, - Зелтіньш Ю.Ю від 18.02.2020 за № 687/12, - за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] , який закріплений за абонентом [PERSON] ) рішенням суду по справі № 711/6094/15-ц (2н/711/652/15) від 10.08.2015 стягнуто заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення. Станом на 18.02.2020 за вказаним вище рішенням суду заборгованість погашена, рішення виконано (а.с. 58). На сьогоднішній день арешт нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 15117180, зареєстрований 24.06.2016), що накладений постановою державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції Черкаської області Чмуль А.В. від 23.06.2016, за виконавчим провадженням №49897383, не скасований і не знятий. За таких обставин, на думку суду, наявність арешту, накладеного постановою державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції Черкаської області Чмуль А.В. від 23.06.2016, за виконавчим провадженням №49897383, порушує права позивача [PERSON] . При цьому, при прийнятті державним виконавцем рішення від 24.06.2016 у виконавчому провадженні № 49897383 про повернення виконавчого документа стягувачеві, не було вирішено питання про зняття арешту з майна боржника. Крім того, арешт накладений на майно боржника вже після його смерті. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. За приписами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. За положеннями ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 21.04.1999 станом на час винесення постанови від 24.06.2016) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016, у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Відповідно до положень частини першої та другої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення . Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Як зазначено у статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», - особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у ч. 6 статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Суд вважає, що захист права власності має пріоритетне значення. Таким чином, судом встановлено, що на даний час відсутні обставини, за яких було накладено арешт всього нерухомого майна, що належало [PERSON] (реєстраційний номер обтяження 15117180, зареєстрований 24.06.2016), що накладений постановою державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції Черкаської області Чмуль А.В. від 23.06.2016 за виконавчим провадженням №49897383. Крім того, на даний час з-за завершеного виконавчого провадження, державний виконавець та начальник відділу ДВС, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», не можуть прийняти рішення у межах виконавчого провадження про скасування відповідної постанови, а тому суд вважає, що позовні вимоги про зняття арешту, накладеного постановою державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції Черкаської області Чмуль А.В. від 23.06.2016 за виконавчим провадженням №49897383 про арешт всього нерухомого майна [PERSON] , підлягають до задоволення, оскільки, як на думку суду, іншим шляхом поновити порушене право позивача неможливо. При цьому, суд враховує норми ст. 5 ЦПК України, за якими передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Зазначені вище обставини підтверджуються доказами, наявними у матеріалах справи. На думку суду, позивачем вірно обрано спосіб захисту. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення уточнених позовних вимог у повному обсязі. Крім того, судові витрати - сплачений 06.08.2019 судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. за подачу позову, слід залишити за позивачем, враховуючи його відповідне клопотання. На підставі викладеного та,

Outcome: approved