Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі. Позов мотивувала тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 29.08.2010 року, від якого у них народився син - [PERSON], [INFO]. Після реєстрації шлюбу відповідач проживав з нею лише декілька місяців, після чого покинув сім'ю. Рішенням Любомльського районного суду від 30.12.2010 року шлюб між сторонами розірвано. Син [PERSON] проживає з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач свого батьківського обов'язку по утриманню сина не виконує, хоча дитина потребує такої допомоги, оскільки часто хворіє і має необхідність в придбанні одягу, продуктів харчування та інших речей, необхідних для нормального її розвитку. Відповідач є фізично здоровою людиною, хоча й не має постійного місця роботи, однак періодично виїжджає за кордон, має тимчасові, нерегулярні заробітки, оскільки виконує роботи в приватних осіб, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі. При цьому, інших утриманців він не має. З викладених підстав просила стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі, в розмірі 50 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також рішення суду в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 74, 76 ЦПК України, однак в судове засідання не з'явився, заяв чи клопотань щодо суті позову та процедури його розгляду, в тому числі про відкладення, не подав. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2010 року, який було розірвано рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 30 грудня 2010 року, що стверджується копією вказаного рішення (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 17.03.2011 року Вишнівською сільською радою Любомльського району Волинської області (а.с.4). Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що малолітній син сторін проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, що не заперечено відповідачем та підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданою Вишнівською сільською радою Волинської області 26.02.2014 року за № 175 (а.с.5). З довідки, виданої фельдшерсько-акушерським пунктом села Бережці Любомльського району Волинської області 20.02.2014 року, підтверджується та обставина, що малолітній син сторін часто хворіє (а.с.6). Як стверджено позивачем та не заперечено відповідачем, останній офіційно не працює, однак має доходи, розмір яких є мінливим, нестабільним. З огляду на вищевикладене, вбачаються підстави для стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі. Відповідач також не подав доказів існування обставин, які істотно обмежують його працездатність, докази існування у нього зобов'язань по утриманню інших осіб, докази існування інших обставин, які мають істотне значення, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 50 грн. щомісячно. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 50 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви - з 18 березня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов'язкового негайного виконання. Згідно зі ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved