Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодження здоров`ю на виробництві. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 15 серпня 1986 року по 12 березня 1997 року пропрацював на шахті №1 імені Артема дільниця №1 підземним гірничим робітником, підземним бурильником, підземним машиністом скреперної лебідки, підземним прохідником та з 16 травня 2002 року по 20 квітня 2007 року працював машиністом підйомної машини на дільниці №24 шахти №1 імені Артема ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг» . Так, 28 вересня 1993 року Український науково-дослідний інститут промислової медицини встановив йому захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії (пиловий бронхіт другої стадії, емфізема легень другої стадії), загострення середнього ступеня важкості. ЛН другого ступеня. Захворювання професійне. Даний факт підтверджується Повідомленням від 11 серпня 2003 року про хронічне професійне захворювання. Вперше МСЕК у 1993 році встановив втрату працездатності від профзахворювання, при повторних переоглядах в МСЕК і остаточно 14.03.2019 року позивачу встановлено 60% втрати професійної працездатності і визнано інвалідом 3 групи безстроково, що підтверджується довідками МСЕК. З огляду на це упозивача відбулись суттєві зміни в житті та здоров`ї. Втрата роботи, втрата можливості працевлаштуватися на роботу з достойною фінансовою оплатою, неможливість забезпечити добре свою сім`ю, постійні курси лікування та фізичні болі дуже негативно відображаються на його моральному стані. Він став дратівливий, стурбований та розгублений. Втрата роботи та неможливість працевлаштуватися на достойно оплачуєму роботу визивають в нього розгубленість та постійне незадоволення собою. Тому просить стягнути з ПАТ «АМКР» на свою користь 200000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Ухвалою від 21.12.2020 року суд вирішив питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Представник відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» Стаднік Я.В. подала до суду відзив, згідно якого просила відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У відзиві зазначила, що ПАТ «АМКР» є неналежним відповідачем у справі, оскільки на баланс КДМГК «Криворіжсталь» згідно наказу Державного комітету Промислової політики України №165 від 19.04.2001 року «Про подальшу реструктуризацію РУ ім. Кірова» передано окремі об`єкти та виробничі потужності Державного підприємства «Рудоуправління імені Кірова» для збільшення статутного фонду. Відповідно до зазначеного наказу перехід прав та обов`язків від ДП «Рудоуправління імені Кірова» до КДГМК «Криворіжсталь» не відбувся. Отже, ПАТ «АМКР» не є правонаступником ДП «Рудоуправління імені Кірова». Всупереч вимог ст. 81 ЦПК України, позивачем не надано жодного доказу в обґрунтування своїх доводів з урахуванням характеру і обсягу душевних страждань, взагалі невмотивовано та не обґрунтовано висновок щодо розміру морального відшкодування. Твердження [PERSON] , які складають зміст позовної заяви, є не що інше, як припущення можливого розміру заподіяної позивачу шкоди, оскільки позивач у своєму позові тільки словесно навів свої фізичні страждання, що викликають моральні страждання, однак жодних доказів не надав. Тому вважає позовні вимоги не необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Суд, дослідивши письмові докази цивільної справи, відзив представника відповідача, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно трудової книжки, позивач [PERSON] тривалий час працював на підприємстві відповідача (а.с. 7-10 зворот). Відповідно до Повідомлення про хронічне професійне захворювання (отруєння) від 11.08.2003 року позивачу встановлено основний діагноз пиловий бронхіт першої стадії, захворювання професійне(28 вересня 1993 року). Виробничим фактором, шкідливою речовиною, що викликали захворювання є пил (а.с. 12). Відповідно до Довідки МСЕК від 21.10.2014 року [PERSON] встановлено з 01.11.2014 року 3 групу інвалідності безстроково (а.с.13). 14.03.2019 року, пройшовши потворний огляд МСЕК, позивачу встановлено 60% втрати професійної працездатності безстроково та 3 групу інвалідності (а.с.13). Відповідно до виписок із медичної карти позивача, основним діагнозом є хронічне обструктивне захворювання легень (пиловий бронхіт, емфізема легень), загострення середнього ступеня важкості. Захворювання професійне (а.с. 14-24). Згідно з ч. 4 ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні та здорові умови праці. Стаття 153 КЗпП України встановлює, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 р. встановлено, що обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду. Також суд не погоджується з твердженнями представника відповідача, що ПАТ «АМКР» не є правонаступником ДП «Рудоуправління ім. Кірова», оскільки згідно з наказом Державного комітету Промислової політики України № 165 від 19.04.2001 р. «Про подальшу реструктуризацію РУ «ім. Кірова» майно державного підприємства «Рудоуправління імені Кірова», на якому позивач працював, було передане на баланс Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь» (правонаступником якого є ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»). Таким чином, ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» є належним відповідачем по справі. Статтею 173\~КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Згідно ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст.\~23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Частиною 3 ст. 1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках встановлених законом. У відповідності до ст. 4 ЗУ «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань. Свої моральні страждання, пов`язані з ушкодженням здоров`я на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» позивач оцінює в розмірі 200000,00 гривень. Як вбачається з матеріалів справи, позивач зазнав ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням трудових обов`язків, у зв`язку з чим отримав 60% втрати професійної працездатності та ІІІ групу інвалідності безстроково. Згідно довідки МСЕК, [PERSON] , потребує забезпечення лікарськими засобами, виробами медичного призначення, санаторно-курортного лікування (а.с. 13, зворот). При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками професійного захворювання порушено звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв`язки. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди (суму її компенсації), судом ураховано тяжкість завданої позивачу моральної шкоди, глибину, тривалість та характер моральних та фізичних страждань, їх інтенсивність та довготривалість, стан здоров`я, тяжкість професійного захворювання, настання у зв`язку з цим негативних змін у житті, необхідність лікування, втрату у зв`язку з цим життєвих зв`язків, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, що вимагає додаткових зусиль для організації свого життя, обсяг втрати позивачем працездатності унаслідок профзахворювання. При цьому, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, що відповідає вимогам п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Тому, суд вважає, що сума компенсації від ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» спричиненої позивачу моральної шкоди повинна складати 100000,00 гривень. Щодо вимоги про стягнення 200000,00 грн., то суд приходить висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачу шкоди. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд, стягує з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судовий збір у розмірі 1000,00 гривень. На підставі викладеного, та

Outcome: partial