Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до ПАТ КБ «Укрсоцбанк» про визнання недійсним договору відновлювальної кредитної лінії №805/13/18-5/7-1291 від 25.12.2007р., укладеного між ним та позивачем, договору поруки №805/13/18-5/8-36 від 28.12.2007р., укладеного між позивачем та ТОВ «Компанія Агро-Альянс», договору іпотеки №805/13/18-5/7-1291 від 25.12.2007р., укладеного між позивачем та КП «Старе Кафе», предметом якого є нежитлова будівля загальною площею 910 кв.м, яка знаходиться за адресою [ADDRESS]. В обґрунтування позову позивач зазначив, що кредитний договір суперечить закону, оскільки він укладений в іноземній валюті, а не в гривні, а це додатково тягне й недійсність договорів поруки та іпотеки. Банк не мав індивідуальної ліцензії на видачу [PERSON] кредиту в розмірі 980 000 доларів США, а [PERSON] не мав індивідуальної ліцензій для здійснення операцій із погашення кредиту у іноземній валюті. Також позивачем було подано доповнення до позову, в яких він просив визнати недійсним з 22.09.2011р. договір відновлювальної кредитної лінії №805/13/18-5/7-1291 від 25.12.2007р; визнати з 22.09.2011р. недійсним договір поруки №805/13/18-5/8-036 від 28.12.2007р.; визнати з 22.09.2011р. недійсним договір іпотеки №805/13/18-5/7-1291. Ухвалою Єнакіївського міського суду Донецької області зазначену цивільну справу передано на розгляд Ленінського районного суду м. Харкова за підсудністю з посиланням на те що за оспорюваним договором іпотеки предметом є нежитлова будівля за адресою [ADDRESS]. Представник позивача підтримав позовні вимоги та зазначив, що позивач отримував кредит на суму 980 000 доларів США. Щодо додаткової угоди є сумніви в її законності, так як [PERSON] її не підписував, але позовних вимог щодо цієї додаткової угоди немає. Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову посилаючись на выдповыдну судову практику. Представник 3-ї особи КП «Старе Кафе», позов підтримав та зазначив,що предметом іпотеки була будівля в [ADDRESS]. Представник 3-ї особи ТОВ «Компанія Агроальянс» в судове засідання не з'явився був попереджений належним чином про дату, місце та час слухання справи. Суд, вислухавши пояснення і доводи представника позивача, відповідача та 3-ї особи КП «Старе Кафе», дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. 25 грудня 2007р. за №805/6/18/7-221 між АКБСР «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір відновлювальної кредитної лінії в сумі 316000 доларів США. До даного кредитного договору було укладено чотири додаткові угоди 18.01.2008р., 13.02.2008р., 01.07.2008р., 01.08.2008р., якими розмір відновлювальної кредитної лінії збільшено до 980000 доларів США. (а.с. 9-12, 23-27). 25 грудня 2007р. між АКБСР «Укрсоцбанк» та КП «Старе Кафе» було укладено іпотечний договір №805/13/18-5/7-1291, за яким КП «Старе Кафе» передало банку в іпотеку нежитлову будівлю Л-3 в [ADDRESS], в забезпечення виконання кредитного договору №805/6/18/7-221 від 25.12.2007р, укладеного між АКБСР «Укрсоцбанк» та [PERSON] (а.с. 17-19). 28 грудня 2007р. між АКБСР «Укрсоцбанк», [PERSON] та ТОВ «Компанія Агро-Альянс» в забезпечення вищезазначеного кредитного договору було укладено договір поруки №805/13/18-5/8-036, за яким ТОВ «Компанія Агро-Альянс» виступило поручителем за вищезазначеним кредитним договором. До даного договору поруки було укладено дві додаткові угоди від 18.01.2008р. та 13.02.2008р. (а.с. 13-16) ПАТ «Укрсоцбанк» є правонаступником АКБ «Укрсоцбанк» та має усі належні дозволи на проведення валютних операцій. (а.с. 82-87) Сторонами не заперечується той факт, що [PERSON] отримав у АКБСР «Укрсоцбанк» кредит з відновлювальною кредитною лінією на загальну суму 980000,00 доларів США. Таким чином позичальник взяв на себе усі ризики, пов'язані із валютними операціями, в тому числі і ризик коливання валютного курсу як на його користь, так і на користь банку. Відповідно до ст.ст. 203, 215 ЦК України визначено обставини за яких договір може бути визнано недійсним. ЦК України передбачено підстави і перелік випадків за яких договір визнається недійсним. Посилання позивача на порушення банком порядку надання кредиту в іноземній валюті спростовується самим договором від 25.12.2007р., підписаним позивачем [PERSON], у п.1.1.1. якого зазначено, що кредит видається в доларах США. [PERSON] також не надано жодних доказів того, що при укладенні договору було порушено вимоги ст. 99 Конституції України, ст. 524 ЦК України, ст. 3 Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», ст.ст. 6, 7 постанови Національного банку України №200 від 30.05.2007р. «Про затвердження Правил використання готівкової іноземної валюти на території України» Таким чином, зазначена у пункті 1.1.1. договору валюта кредитування свідчить про те, що позичальник засвідчив та погодився з тим, що кредит надається йому у іноземній валюті. Повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитом проводиться також в іноземній валюті. Посилання позивача на відсутність у нього та у банка індивідуальної ліцензії на здійснення валютних операцій також не знайшла свого підтвердження, оскільки, відповідно до п.«в» ч.4 ст.5 Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», отримання індивідуальної ліцензії НБУ на здійснення операції щодо надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті здійснюється у випадках, якщо термін і суми таких кредитів перевищують встановлені законом межі. Однак на цей час діючим законодавством не встановлено терміни і суми кредитів в іноземній валюті, для операцій з якими необхідна індивідуальна ліцензія. Тому для укладення спірного кредитного договору в іноземній валюті, банку була достатня генеральна ліцензія на здійснення валютних операцій. Під час розгляду справи, представником позивача зазначалося про підроблення підпису [PERSON] в додатковій угоді від 01.08.2008р., але при цьому позивач та його представник в своїх позовних вимогах не ставлять питання про визнання додаткової угоди від 01.08.2008р. недійсною. [PERSON] не зазначено жодних підстав, або мотивувань про визнання недійсності кредитного договору від 25.12.2007р., укладеного між ним та АКІБ «УкрСиббанк». АКІБ «УкрСиббанк» на момент укладення кредитного договору мало всі відповідні ліцензії та дозволи на проведення валютних операцій, у тому числі, й укладення кредитного договору із [PERSON] (т.1 а.с. 61-68) Окрім того, відповідно до ст.192 ЦК України, іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і порядку, встановленому законом. В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що договір відновлювальної кредитної лінії від 25.12.2007р. є недійсним, а тому і укладені на його підставі договір поруки від 28.12.2007р. та договір іпотеки від 25.12.2007р. також мають бути визнані недійсними в порядку ст. 548 ЦК України. Але позивачем не було доведено недійсності договору відновлювальної кредитної лінії від 25.12.2007р., тому відсутні підстави для визнання недійсними договору поруки від 28.12.2007р. та договору іпотеки від 25.12.2007р., оскільки вони є аксесорними. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed