Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 24 жовтня 1997 року [PERSON] та [PERSON] належить квартира у житловому будинку, що розташована в [ADDRESS]. 05 квітня 2012 року останні вчинили заповіти, згідно яких належну їм на праві власності квартиру заповідали їй [PERSON] , кожний по ? частки . 31 січня 2015 року помер [PERSON], а 28 березня 2015 року померла [PERSON] . Після смерті останньої вона вчинила у встановленому законом порядку заяву про прийняття спадщини, проте не вчинила такої заяви після смерті [PERSON]. Крім того в нотаріальній конторі їй пояснили, що оскільки в своїх заповітах померлі [PERSON] та [PERSON] вказують на те, що вони заповідають їй по ? частки у [ADDRESS] , тоді як згідно свідоцтва на право власності дана квартира належить останнім на праві спільної сумісної власності без визначення часток , без вирішення справи у судовому порядку нотаріально спадщину оформити не можливо. Вказане позбавляє її можливості прийняти спадщину в нотаріальному порядку на дане нерухоме майно в цілому. Тому позивач вимушена звернутись з дійсним позовом до суду. Позивач до суду не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила задовольнити позов у поновному обсязі. Представник відповідача також у судове засідання не з,явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 24 жовтня 1997 року квартира № 10 у будинку № 45 на кварталі Молодіжний в смт. Троїцьке Луганської області належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до рішення Троїцької селищної Ради від 21 березня 2001 року квартал Молодіжний ( будинки № 36-59) перейменувати на проспект Перемоги. Згідно копії заповітів від 05 квітня 2012 року [PERSON] заповів належну йому 1/2 частину квартири, що знаходиться в смт. Троїцьке Луганської області по проспекту Перемоги , будинок № 45 кв.№ 10 , а [PERSON] заповіла належну їй ? частину цієї ж квартири позивачу [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] І-ЕД № 423117 від 03 лютого 2015 року [PERSON] помер 31 січня 2015 року. Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] І-ВЛ № 458450 від 31 березня 2015 року [PERSON] померла 31 березня 2015 року. У встановлений законом строк , після смерті [PERSON] позивач подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Проте не подавала такої заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Позивачу в нотаріальній конторі пояснили, що оскільки в свідоцтві про право власності на житло від 24 жовтня 1997 року не визначені частки співвласників померлих [PERSON] та [PERSON] проте зазначено, що квартира № 10 у будинку № 45 на кварталі Молодіжний в смт. Троїцьке Луганської області належить на праві спільної сумісної власності останнім, а своїх заповітах вони заповідали їй саме по ? частки цієї квартири нотаріус без визначення часток позбавлений можливості видати свідоцтво на праві власності позивачу після смерті [PERSON] та [PERSON] . В силу ст.10 ЦПК України, обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність та неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того, згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі статтею 328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах , що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. \~\~\~\~ Відповідно до статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб\~ без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. \~\~\~\~\~ Відповідно до статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. \~\~\~\~\~ Відповідно до ч 2 ст. 370\~ ЦК України\~ у разі виділу частки\~ із майна , що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.\~\~\~\~ Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. За змістом ч.5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, законом України « Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 « Про судову практику в справах про спадкування», в якій зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності зі статтею 49 Закону України « Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості ( інформація) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії . Згідно статті 392 ЦК України , власник майна може пред,явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. \~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи вищевикладене\~ суд приходить до висновку , що\~ позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки судом встановлено, що частки\~ померлих [PERSON] та [PERSON] є рівними\~ в силу закону у квартирі [ADDRESS],\~ кожному з них належить по 1/2 частки , що\~ позивач [PERSON] до визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] позбавлена можливості\~ реалізувати своє право на спадкове майно після смерті [PERSON] та [PERSON] шляхом отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, так як в заповітах спадкодавці [PERSON] та [PERSON] заповідали спадкоємцю [PERSON] по ? частки квартири , тоді як у свідоцтві про право власності на квартиру вона належала спадкодавцям на праві спільної сумісної власності без визначення часток. Тому реалізувати своє право на спадкове майно позивач може лише через суд , у відповідно до статті 16 ЦК України . На підставі статей 16, 328, 368, 369, 370 , 392, 1223, 1268 ЦК України, статті 49 Закону України « Про нотаріат» ,

Outcome: approved