Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачем, [PERSON], зареєстрований у 2008 році у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом №154. Свої вимоги мотивував тим, що у 2008 році між ним та [PERSON] у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ Полтавської області було зареєстровано шлюб за актовим записом №154. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], 2008 року народження, та [PERSON], 2014 року народження. Позивач зазначає, під час спільного проживання в останній рік між подружжям постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожен з подружжя має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Також, як вказує позивач, сторони втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Шлюбні відносини фактично припинені з 2017 року. Позивач вказує, що між ним та відповідачем фактично не існує сімейних стосунків, а відтак вважає непотрібними вжиття заходів щодо примирення подружжя. За викладених обставин позивач і вимушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, згідно змісту позову, просив суд провести судове засідання без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, не надала до суду пояснень про причини неявки. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільно-процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі письмових матеріалів справи, оскільки відповідач повідомлялась судом належним чином про дату, час та місце слухання справи, вона не повідомила суд про причини неявки, нею не подано відзив. Враховуючи думку позивача [PERSON], вивчивши та проаналізувавши представлені докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, і підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами у справі, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 07 червня 2008 року у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ Полтавської області за актовим записом №154, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від вказаного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER], видане 12 листопада 2008 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ у Полтавській області, та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане 21 липня 2014 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ у Полтавській області. В судовому засіданні встановлено, що подружжя шлюбних відносин не підтримує з 2017 року, спільного господарства не веде. Позивач не має наміру щодо збереження шлюбу. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків значний час; збереження шлюбу суперечить, зокрема інтересам позивача, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, і вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved