Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Ясногородської сільської ради Макарівського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] року померла його мати - [PERSON] [INFO], після смерті якої відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме: на земельну ділянку площею 0,115 га надану для ведення садівництва та дачного будівництва за адресою: [ADDRESS] Зазначена земельна ділянка належала померлій на підставі договору купівлі-продажу від 16.09.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Макарівського нотаріального округу Дарнопих Т.М. за реєстровим № 2496. Однак, за час свого життя померла не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку та виготовити на власне ім'я державний акт на право власності на земельну ділянку. Він, позивач для оформлення своїх спадкових прав, як спадкоємець за законом звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тетерської О.Ю.з заявою про прийняття спадщини. Однак у зв'язку з відсутністю у померлої [PERSON] правовстановлюючого документу на земельну ділянку, приватним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане нерухоме майно. Позивач просить: визнати за ним право власності на земельну ділянку загальною площею 0,115 га надану для ведення садівництва та дачного будівництва розташовану за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті [PERSON]. Представник позивача надав заяву про слухання справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Від Ясногородськоїсільської ради Макарівського району Київської області надійшло клопотання за підписом сільського голови про розгляд справи у відсутність їхнього представника, з визнанням позовних вимог. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами ст.328 ч.1,2, ст..392, 1216, 1218, 1225 ч.1 ЦК України, ст..524, 548, 549 ЦК УРСР, ст.125 ЗК України. Також відповідно до вимог пунктів 10 та 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відповідно до вимог ст..1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Встановлено, що згідно свідоцтву про смерть серії [NUMBER] від 27.03.2015 року, виданого відділом реєстрації смерті у м. Києві, [PERSON] померла [INFO] у віці 64 років, про що складено відповідний актовий запис №5679 (а.с.5). Згідно свідоцтву про право на спадщину за законом серії [NUMBER] від 23.11.2015 року спадкоємцем майна померлої, а саме: 2/3 частин квартири [ADDRESS], є [PERSON] (з урахуванням ? частини у спадщині, від якої на користь [PERSON] відмовився спадкоємець, чоловік померлої, [PERSON], 9 (а.с.59). Згідно постанови приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тетерської О.Ю. №02-31/361 від 23.11.2015 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючий документ на земельну ділянку площею 0,115 га не пройшов необхідну реєстрацію та не був отриманий державний акт на право власності на земельну ділянку відповідно до вимог ст.125 Земельного кодексу України (а.с.11). Факт того, що власником земельної ділянки площею 0,115 га з цільовим призначенням для ведення садівництва та дачного будівництва за адресою: [ADDRESS] була [PERSON] підтверджується договором купівлі-продажу від 16.09.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Макарівського нотаріального округу Дарнопих Т.М. за реєстровим № 2496 (а.с.12, 12 зворот). Відповідно до матеріалів спадкової справи №11/2015, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тетерської О.Ю., спадкоємцем за законом до майна померлої [INFO] року [PERSON] є [PERSON] - син спадкодавця, інші спадкоємці за законом та заповітом відсутні (а.с.35-78). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем спадщини за законом, до якої увійшла земельна ділянка, на яку відсутній правовстановлюючий документ на ім'я спадкодавця, право власності якого підтверджується договором купівлі-продажу цієї земельної ділянки.

Outcome: approved