Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивач[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на 1/3 частку квартири до відповідача [PERSON], мотивуючи позовні вимоги тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON], який проживав в [ADDRESS]. Вказує, що на день смерті його батька [PERSON] йому належала 1/3 частки квартири на праві спільної сумісної власності, загальною площею 53,30 кв.м., житловою площею 28,60 кв.м., згідно свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 11.03.2008 року. При цьому стверджує, що 04.05.2015 року він звернувся до приватного нотаріуса Тумак А.М. за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] Однак нотаріусом йому було відмовлено у зв'язку з тим, що відсутня реєстрація правовстановлюючих документів на спадкове майно. Таким чином вказує, що оскільки в нотаріальному порядку оформити своє право власності на спадщину не може, то вимушений звернутись з даним позовом до суду. На основі викладеного просить суд ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON], [INFO], що проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], право власності на спадкове майно, а саме частку в розмірі 1/3 квартири [ADDRESS], загальною площею 53,30 кв.м., житловою площею 28,60 кв.м. Позивач в судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Відповідач в судове засідання не з'явилась, однак до початку розгляду справи судом від неї надійшла до суду нотаріально посвідчена заява, в якій остання просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер спадкодавець - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7), який відповідно до копій свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6) являвся батьком [PERSON]. На день смерті батько позивача - [PERSON] спільно з [PERSON] та [PERSON] були співвласниками квартири [ADDRESS], загальною площею 53,30 кв.м. в рівних частках на праві спільної сумісної власності, що підтверджується копією свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 11.03.2008 року а.с.28), а також підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №40293756 від 01.05.2015 року (а.с.71) та матеріалами спадкової справи №13/2015 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.63-74). При цьому, з оглянутої в судовому засіданні спадкової справи вбачається, що позивач 01.05.2015 року звернувся до приватного нотаріуса з заявою про оформлення спадщини після смерті батька [PERSON] Заяви будь-яких інших спадкоємців в матеріалах справи - відсутні. 04 травня 2015 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Тумак А.С. позивачу [PERSON], як спадкоємцю за законом, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири [ADDRESS] у зв'язку з тим, що ним не були подані необхідні для вчинення нотаріальних дій документи, що посвідчують право власності на частину квартири спадкодавця (а.с.11, 63-74). У відповідності до частини 1 статті 368 Цивільного кодексу України: спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Право спільної сумісної власності відрізняється від права спільної часткової власності за підставами виникнення, характером внутрішніх правовідносин, а також і за підставами припинення сумісної або часткової власності. Приписами частини 2 статті 370 Цивільного кодексу України визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Враховуючи вимоги статті 372 Цивільного кодексу України, суд встановив, що майно у спільній сумісній власності може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, на підставі договору про поділ нерухомого майна, який має бути укладений у письмовій формі і нотаріально посвідчений. Отже, такий договір може бути укладений лише за життя всіх співвласників спільної сумісної власності. Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. визначено, що відповідно до ст. 1226 ЦК частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно із ст.ст. 1217, 1261 Цивільного кодексу України позивач та відповідач є спадкоємцями за законом першої черги, як дружина та син померлого, що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.6), копією паспорта [PERSON] (а.с.5). Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до змісту ст. 1216 ЦК України, у разі спадкування права та обов'язки спадкодавця переходять до спадкоємців. Відповідно до ст. 1281 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 Цивільного кодексу України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Тобто, кожному із спадкоємців, а саме позивачу та відповідачу по справі, належить право на отримання спадщини в розмірі 1/2 частки спадкового майна в порядку спадкування за померлим [PERSON] Однак оскільки відповідач позов визнає та не заперечує щодо визнання за сином померлого 1/3 частки спірної квартири в порядку спадкування, то в даному випадку слід визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за померлим [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Таким чином за [PERSON], [INFO], що проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] слід визнати в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], право власності на спадкове майно, а саме частку в розмірі 1/3 квартири [ADDRESS], загальною площею 53,30 кв.м., житловою площею 28,60 кв.м.

Outcome: approved