Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами та просить визнати за нею, як спадкоємицею за законом першої право власності на земельну ділянку, площею 0,0601 га, яка розташована на [ADDRESS], передана для ведення садівництва, яка належала померлому [INFO] року [PERSON], мотивуючи тим, що нотаріальною конторою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно визначено список адрес, місць розташування земельних ділянок, згідно якого вказана адреса: [ADDRESS], а у Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ - ОД -28 № 072772, виданому Ізмаїльською міською радою Одеської області 30.09.1998 року на земельну ділянку, площею 0,0601 га, виділену для ведення садівництва, вказана адреса: [ADDRESS]. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення, просить справу розглянути за її відсутність. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка, площею 0,0601 га, яка розташована на [ADDRESS], передана для ведення садівництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ - ОД -28 № 072772, виданого 30.09.1998 року Ізмаїльською міською радою Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 838. Згідно рішення Ізмаїльської міської ради Одеської області від 30.08.2013 року за № 3078 - VI «Про уточнення інформації щодо іменованих об'єктів, що знаходяться на території міста Ізмаїл» була уточнена назва садівничого товариства «Прибой», а саме зазначено садівниче товариство № 3 «Прибой» (виноградарське). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.05.2004 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, [PERSON] помер [INFO] року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка [ADDRESS], передана для ведення садівництва. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 36538362 від 06.02.2014 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], відсутня. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 11.08.1965 року, виданим бюро записів актів громадянського стану виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради депутатів трудящих; - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.10.1970 року, виданим бюро записів актів громадянського стану виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради депутатів трудящих та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим 15.01.1994 року відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] разом із спадкодавцем не мешкала, що підтверджено будинковою книгою на квартиру [ADDRESS] та з заявою про прийняття спадщини не зверталась, що підтверджено листом № 472/2-15 від 01.03.2014 року, наданим Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, тобто вважається такою, яка фактично не прийняла спадщину. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини мешкала разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено будинковою книгою на квартиру [ADDRESS], тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Крижановської С.М. № 254/2-15 від 06.02.2014 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно визначено список адрес, місць розташування земельних ділянок, згідно якого вказана адреса: [ADDRESS], а у Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ - ОД -28 № 072772, виданому Ізмаїльською міською радою Одеської області 30.09.1998 року на земельну ділянку, площею 0,0601 га, виділену для ведення садівництва, вказана адреса: [ADDRESS]. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved