Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, просив суд за період прострочи виконання грошового зобов'язання, з 1.09.2013 року по 15.07.2016 року, стягнути з відповідача на його користь: три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 2706,94 грн., інфляційне збільшення суми позики у розмірі 28339,20 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя у цивільній справі №263/7032/15-ц задоволено його позов до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики від 16.01.2012 року. Стягнуто з відповідача на його користь борг в сумі 31396,25 грн. До теперішнього часу відповідач [PERSON] не виконала рішення суду, як в добровільному порядку так і в примусовому. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON], належним чином повідомлені про час, місце розгляду справи в судове засідання не з'явилися, від представника надійшла заява про підтримку позовних вимог, та розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про час, місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, не надала суду заяви про розгляд справи у її відсутності. Зі згоди позивача про заочний розгляд справи, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 14.08.2015 року у цивільній справі №263/7032/15-ц задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики від 16.01.2012 року. Стягнуто з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] борг в сумі 31396,25 грн. За твердженням [PERSON] до теперішнього часу відповідач не виконав рішення суду, як в добровільному порядку так і в примусовому. Наведене твердження відповідачем не спростоване, тому позивач вправі звернутися до суду з позовом про захист порушених прав. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За статтею 559 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням проведеним належним чином. Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції здійснюється шляхом помноження суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення виплати заборгованості. Сукупний індекс інфляції розраховується за формулою: ИИс = (ИИ1:100) х (ИИ2:100) х (ИИ3:100) х ... (ИИZ:100), де ИИ-1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ИИ-2 - індекс інфляції за другий місяць прострочення, ...... ИИ-Z - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період ?Інфляційне збільшення суми боргу ? 01.09.2013 - 15.07.201631396.251.89928219.95 Позивачем невірно наведений розрахунок суми інфляційного збільшення від суми боргу, таким чином, до сплати належать інфляційні нарахування в розмірі 28219,95 грн., тому в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] суму боргу з урахуванням 3% річних, яка розраховується наступним чином: 31396.25 х3% : 100% :365 х 1049 днів прострочки = 2706.96 (з 01.09.2013 по 15.07.2016 рік). Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів 31396.2501.09.2013 - 15.07.2016 1049 3 % 2706.96 При розрахунку 3% річних позивачем допущена помилка, разом з тим суд в межах позовних вимог стягує з позивача 3 % річних у розмірі 2706,94 грн. Протягом тривалого часу відповідач не виконує свої зобов'язання по поверненню грошових коштів, користується ними, за цей час значно виросли ціни, мала місце інфляція, тому рішення суду про стягнення зазначених грошових сум, є перш за все справедливим і підлягає виконанню. Оскільки позивач на підставі п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial