Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просить суд визнати за нею право власності на земельну частку (пай) площею 4,76 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Буряківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області. Позовні вимоги мотивуються тим, що позивач з лютого 1968 року по листопад 1992 рік працювала в колгоспі «ім. Петровського» в с. Буряки Бердичівського району Житомирської області. З 15.11.1992 року по 31.03.2000 рік позивач працювала в колективному сільськогосподарському підприємстві «ім. Петровського» в с. Буряки Бердичівського району Житомирської області, яке було утворене внаслідок реорганізації колгоспу «ім. Петровського». З 01.04.2000 року по 31.03.2001 рік позивач працювала в СТОВ «Буряки», а вже з 01.04.2001 року була переведена в ПП «Південне» на роботу різноробочого у зв'язку з реорганізацією СТОВ «Буряки», де працювала до 05.11.2005 року. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 21.03.2013 року, державним реєстратором 30.11.2011 року було внесено запис про припинення державної реєстрації ПП «Південне» на підставі рішення Господарського суду Житомирської області від 25.10.2011 року у зв'язку з визнання юридичної особи банкрутом. Правонаступників даного підприємства не має. На виконання Указу Президента від 10.11.1994 року за № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», у 1996 році в с. Буряки було проведено паювання земель, переданих 21.12.1995 році в колективну власність КСП «ім. Петровського» згідно державного акта на право колективної власності серії ЖТ 02-03 за № 000012. Розмір паю в умовних кадастрових гектарах на території с. Буряки по КСП «ім. Петровського» становить 4,76 умовні кадастрові гектари. Згідно протоколу за № 1 від 29.01.2000 року вартість одного земельного сертифікату складає 19664,00 гривень. Однак, всупереч інформаційного листа Державного комітету України по земельних ресурсах від 30.09.2000 року, позивача було виключено зі списку-додатку до державного акта на право колективної власності на землю згідно рішення правління, яке було затверджено протоколом № 5 від 28.05.1996 року. Згідно витягу з протоколу № 2 зборів уповноважених представників КСГП «ім. Петровського» від 03.09.1996 року позивача було виведено зі списків членів даного КСП. 26.03.2013 року звернулась до голови Буряківської сільської ради із заявою про виділення їй як члену КСП «ім. Петровського» земельної частки (паю) із земель резерву, оскільки вона на момент розпаювання земель колективного сільськогосподарського підприємства являлась його членом, але земельну ділянку не отримала. Згідно довідки Буряківської сільської ради від 22.04.2013 р. № 114 позивачу було повідомлено у виділенні земельної частки (паю). У судове засідання позивач та її представник за довіреністю [PERSON] не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю, просять суд їх задовольнити. Представник відповідача Буряківської сільської ради Бердичівського району Житомирської в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав та не заперечив проти їх задоволення. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст.22 Земельного кодексу України (в редакції від 22.06.1993 р.) право власності на землю виникає після одержання документа, що посвідчує це право. Згідно змісту ст.23 Земельного кодексу України ( в редакції від 22.06.1993 р.) право власності на землю посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими радами. Державний акт на право колективної власності на землю видається сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству «зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» держава гарантує додержання прав і законних інтересів підприємства та його членів. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» невнесення до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, особи, яка була засновником КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 (720/95) «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель, зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі, можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання цю виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним з документів, що посвідчують право на земельну (пай), є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно п.а) ч.3 ст.152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved