Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить щомісячно стягувати з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) на період навчання повнолітнього сина [PERSON] . В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона у шлюбі не перебувала, але він є батьком їхнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 02.04.2004 року, серії [NUMBER] , виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану №3 Харківського обласного управління юстиції. Незважаючи на те, що син досяг 18 річного віку, він продовжує навчання у Національному юридичному університеті імені Ярослава Мудрого на військово-юридичному факультеті, на денній формі навчання, про що свідчить довідка №55/52 від 13.03.2020 року. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.06.2020 року було відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду. В судове засідання представник позивача з`явилась, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував. У судове засідання третя особа не з`явилась, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки у судове засідання не повідомила. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів (п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»): досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. В п. 24 Постанови №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» Пленум Верховного Суду України дав роз`яснення, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, суд перевіряє чи визнання позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, суд прийняв відмову відповідача від позову, встановив, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та вважає, що необхідно ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах місячного платежу підлягає негайному виконанню. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, тому ці витрати підлягають стягненню з відповідача у розмірі 704 грн. 80 коп. на користь держави.

Outcome: approved