Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області про стягнення компенсації за невчасний розрахунок при звільненні, посилаючись на те, що 25 лютого 2014 року [PERSON] на підставі рішення Ірпінської міської ради Київської області було обрано на посаду секретаря Ірпінської міської ради Київської області. У звязку з достроковим припиненням повноважень міським головою [PERSON] на позивача було покладено також і виконання обов'язків міського голови міста Ірпеня. 06 листопада 2014 року Ірпінською міською радою Київської області було взято до відома заяву [PERSON] про звільнення з посади секретаря Ірпінської міської ради Київської області за власним бажанням. 02 грудня 2014 року [PERSON] звернувся до Ірпінського міського голови [PERSON] з депутатським зверненням (вх. № 4077/01-12 від 03.12.2014 року), щодо надання довідки по заробітній платі за період роботи на посаді секретаря Ірпінської міської ради Київської області. На депутатське звернення позивача було надано відповідь (лист №01-12/3702 від 15.12.2014 року) разом з довідкою про зарплату. Позивач вказує, що 03 грудня 2014 року звернувся до Ірпінського міського голови [PERSON] з депутатським зверненням (вх. № 4076/01-12 від 03.12.2014 року), щодо проведення з ним повного розрахунку за період роботи на посаді секретаря Ірпінської міської ради Київської області, так як з 02 липня 2014 року по 02 жовтня 2014 року йому не виплачували заробітної плати. На депутатське звернення [PERSON] було надано відповідь (лист №01-12/3701 від 15.12.2014 року) за підписом першого заступника міського голови [PERSON], згідно якої відповідно до даних бухгалтерського обліку повний розрахунок нібито з позивачем проведено. Позивач вказує, що не погоджуючись з такими діями посадових осіб Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовною заявою про стягнення не нарахованої та не виплаченої заробітної плати в розмірі 22 882,91 грн. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області №367/4099/15-ц від 27.10.2015 року позовні вимоги [PERSON] до Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області на користь [PERSON] не нараховану та не виплачену заробітну плату в розмірі 22 882,91 грн. за період з 02.07.2014 по 02.10.2014 року. Позивач вважає, що Виконавчий комітет Ірпінської міської ради Київської області у звязку з невиплатою належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу зобовязаний виплатити позивачу його середній заробіток за весь час затримки (06.11.2014 року) по день фактичного розрахунку (19.08.2016 року відповідач виконав рішення суду). Загальна сума нарахованої заробітної плати позивача за весь період роботи складає: 56\~089, 43 грн., з яких 33 206.52 грн. нарахована відповідачем, а 22 882,91 грн. стягнуто відповідно до рішення суду. Вказує, що він, [PERSON], працював у Виконавчому комітеті Ірпінської міської ради Київської області з 25.02.2014 року по 06.11.2014 року, тобто 254 календарні дні. У вказаний період було 8 святкових днів, а отже середньоденний заробіток становить: 56089,43грн./246= 228 грн./день. Кількість робочих днів з моменту звільнення позивача (06.11.2014 року) Листопад 2014 року 16, грудень 2014 року - 23, січень 2015 року 19, лютий 2015 року 21, березень 2015 року -21, квітень 2015 року - 21, травень 2015 року - 18, червень 2015 року - 20, липень 2015 року - 23, серпень 2015 року - 20, вересень 2015 року - 22, жовтень 2015 року 21, листопад 2015 року -21, грудень 2015 року - 23, січень 2016 - 19, лютий 2016 - 21, перечень 2016 22. квітень 2016 - 21. травень 2016 - 19, червень 2016 - 19, липень 2016 - 22, серпень 2016 (по день подачі позовної заяви 19.08.2016 року) - 15. Всього: 447 робочих днів затримки. Таким чином сума компенсації за невчасний розрахунок при звільненні складає: 447 днів*228 грн./день = 101 916 грн. В звязку із викладеними обставинами позивач просив стягнути з Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області на його користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку (з 07.11.2014 по 19.08.2016 року) у сумі 101\~916,00 гривень, вартість судового збору у сумі 1\~019,16 гривень та витрати на правову допомогу у сумі 3\~740,0 гривень. Виконавчий комітет Ірпінської міської ради Київської області звернувся із зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення суми в розмірі 22\~882,91 гривень, посилаючись на те, що рішенням Ірпінського міського суду № 367/4099/15ц від 27.10.2015 р. за позовом [PERSON] до виконавчого комітету Ірпінської міської ради про стягнення не нарахованої та невиплаченої заробітної плати задоволено позовні вимоги. Суд першої інстанції вирішив стягнути з виконавчого комітету Ірпінської міської ради не нараховану та не виплачену заробітну плату у сумі 22 882 грн.91 копійка. Ірпінський міський суд в своєму рішенні по даній справі дійшов висновку, що [PERSON] має право на виплату заробітної плати за час роботи у Виконавчому комітеті Ірпінської міської ради за період з 02 липня 2014 року по 02 жовтня 2014 року, оскільки згідно записам в трудовій книжці відсутній запис про звільнення, а в судовому засіданні встановлено, що позивач за первісним позовом продовжував виконувати свої посадові обовязки. До того ж згідно табелям обліку робочого часу за липень жовтень 2014 року відсутні відмітки про відсутність [PERSON] на робочому місці без поважної причини. Відповідно до Рішення №4124-57-VІ від 27.06.2014 р. 57 позачергової сесії Ірпінської міської ради достроково припинено повноваження секретаря Ірпінської міської ради [PERSON], звільнено його з посади з 27.06.2014р. Рішенням № 4125-57-VІ від 27.06.2014 р. на 57 позачерговій сесії шостого скликання Ірпінської міської ради [PERSON] обрано на посаду секретаря Ірпінської міської ради, який згідно з розпорядженням №120-о від 02.07.2014р. приступив до своїх обовязків. Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 29.07.2013 року позов по справі № 367/4037/14-а задоволено частково, і лише 02.10.2014 року Постановою Київського апеляційного адміністративного суду по справі постановлено допустити негайне виконання постанови Ірпінського міського суду Київської області від 29.07.2014 року в частині поновлення [PERSON] на посаді секретаря Ірпінської міської ради Київської області. Рішенням Апеляційного суду Київської області № 22-ц/780/452/16 від 1.01.2016 року за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Ірпінської міської ради скасовано рішення Ірпінського міського суду та ухвалено нове рішення, яким [PERSON] в задоволенні позову відмовлено повністю. Апеляційний суд Київської області в своєму рішенні по даній справі дійшов до правового висновку, що ухвалене судом рішення зазначеним вимогам не відповідає, оскільки суд належним чином не встановив характер правовідносин сторін, зміст позовних вимог та правові норми, які підлягали застосуванню до цих правовідносин, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та вимогам закону. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судовими рішеннями адміністративних судів про дострокове припинення повноважень секретаря Ірпінської міської ради [PERSON] та про обрання [PERSON] на посаду секретаря Ірпінської міської ради шостого скликання, які набрали законної сили, встановлені обставини про те, що в період з 02.07.2014 року по 09.10.2014 року повноваження [PERSON] на посаді секретаря Ірпінської міської ради Київської області достроково припинені рішенням позачергової сесії Ірпінської міської ради від 27.06.2014 року, яке було предметом судового розгляду в адміністративних судах. Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що [PERSON] правомірно не нарахована та не виплачена відповідачем заробітна плата з 2.07.2014 року по 2.10.2014 року, оскільки в указаний період його повноваження секретаря Ірпінської міської ради достроково припинені і він був звільнений з цієї посади з 27.06.2014 року. Колегія суддів не прийняла до уваги посилання [PERSON] на те, що він з 02.07.2014 року по 02.10.2014 року продовжував виконувати обов'язки секретаря Ірпінської міської ради Київської області, оскільки відповідно до вимог ч. З ст. 61 ЩІК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Однак, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ Ухвали № 367/4099/15-ц від 06.07.2016 р., касаційну скаргу [PERSON] було задоволено та скасовано рішення Апеляційного суду Київської області № 22-ц/780/452/16 від 21.01.2016 року, рішення Ірпінського міського суду № 367/4099/15ц від 27.10.2015 р, залишено в силі. В даній ухвалі зазначено, що 03 грудня 2014 року [PERSON] звернувся до Ірпінського міського голови [PERSON] з депутатським зверненням щодо проведення з ним повного розрахунку за період роботи на посаді секретаря Ірпінської міської ради Київської області, оскільки з 02 липня 2014 року по 02 жовтня 2014 року йому не нарахована та не виплачена заробітна плата секретаря Ірпінської міської ради Київської області. На його депутатське звернення було надано відповідь за підписом першого заступника міського голови [PERSON], згідно якої відповідно до даних бухгалтерського обліку з ним проведено повний розрахунок. Касаційний суд проігнорував, що такі обставини не дають підставу та не доводять, що [PERSON] мав намір завершити трудові відносини з міською радою у відповідності до КзпП України, а лише доводять використання свого депутатського мандату в приватних цілях. В ухвалі від 06.07.2016 р. касаційний суд зазначив, що судовими рішеннями адміністративних судів визнано протиправним та скасовано рішення Ірпінської міської ради № 4124-57-VІ від 27 червня 2014 року та поновлено [PERSON] на посаді секретаря Ірпінської міської ради Київської області з 27 червня 2014 року, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення середнього заробітку за спірний період перебування у трудових відносинах. Але спір між [PERSON] та виконавчим комітетом Ірпінської міської ради стосувався не нарахованої та не виплаченої заробітної плати. Аналіз наведених положень свідчить про те, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може зазначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. Таким чином, для встановлення початку перебігу строку звернення працівника до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Довідкою виконавчого комітету Ірпінської міської ради про зарплату, дану [PERSON], підтверджується, що середня зарплата становить 3 320, 65 грн. Окрім того, звертаємо увагу суду, що основна заробітна плата посадових осіб місцевого самоврядування за відпрацьований час встановлюється у вигляді посадового окладу, надбавки за ранг, вислугу років. Також відповідно до п.2.,4.1 рішення Ірпінської міської ради від 13.02.2014 р. № 3860-53-VІ, до заробітної плати за рахунок фонду преміювання (економія по фонду оплати праці) можливе нарахування надбавки у розмірі до 100% посадового окладу з урахуванням надбавки до посадового окладу за ранг посадових осіб місцевого самоврядування та вислугу років, але не є обовязковим, тобто дана норма має диспозитивний характер. Рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.07.2016р. № 6-2939 свою зазначено, що в судовому засіданні місцевого суду встановлено, що позивач продовжував виконувати свої посадові обовязки у спірний період. По справі № 367/4099/15-ц рішенням суду встановлено наявність правових підстав для стягнення середнього заробітку(а не чомусь не нарахованої заробітної плати) за спірний період перебування у трудових відносинах, та не встановлено що з вини саме уповноваженого органу не виплачені при звільненні сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, при наявності повноважень у позивача за первісним позовом за спірний період та наявності достатніх коштів на рахунку виконкому саме [PERSON] був відповідальний за нарахування заробітної плати .

Outcome: partial