Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до суду та просить: зобовязати НІЕЗ «Переяслав» встановити йому доплату за вчене звання старшого наукового співробітника; зобовязати НІЕЗ «Переяслав» провести перерахунок його зарплати з урахуванням доплати, починаючи з дня винесення рішення Атестаційної колегії МОН України про присвоєння йому вченого звання та видачі атестата старшого наукового співробітника, тобто з 29 вересня 2015 року. Також просить стягнути з НІЕЗ «Переяслав» на свою користь недоплачену зарплату відповідно до її перерахунку з урахуванням доплати за вчене звання старшого наукового співробітника. Судові витрати просить покласти на відповідача. Посилається на те, що відповідно до чинного законодавства зміна розміру заробітної плати у разі присвоєння вченого звання старшого наукового співробітника має відбуватись з дня винесення рішення атестаційної колегії МОН України про присвоєння вченого звання та видачі атестату старшого наукового співробітника. Відповідач знав про присвоєння йому 29 вересня 2015 року вченого звання, ніяких дій не вчинив, відповідно доплата має бути призначена з цієї дати. 30 листопада 2017 року було відкрито провадження по даній справі і призначено судове засідання на\~ 09 год. 00 хв. 07 березня 2018 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала. Посилається на те, що хоча позивач і має право на таку доплату, однак наказом Міністерства культури і туризму України від 18.10.2005 за №745 доплата працівникам культури за вчене звання не передбачена. Дану позицію також викладено в письмових запереченнях проти позовної заяви з посиланням на лист Міністерства культури України № 1418/15/13-16 від 29.04.2016 та лист Мінсоцполітики № 103/13/155-16 від 17.02.2016. Крім того, відповідачем не заперечується, що позивач має право на доплату за вчене звання старшого наукового співробітника. Також, представником відповідача визнана обставина, що в НІЕЗ «Переяслав» така доплата виплачується працівникам, однак на підставі судових рішень. Судом встановлено наступне. 01 жовтня 2011 року [PERSON] прийнято на посаду старшого наукового співробітника Музею класика європейської літератури Шолом-Алейхема НІЕЗ «Переяслав» (а.с.12). 19 жовтня 2011 року [PERSON] переведено на посаду старшого наукового співробітника науково-дослідного відділу Меморіальний музей [PERSON] НІЕЗ «Переяслав» (а.с.12). 07 травня 2012 року [PERSON] переведено на посаду ученого секретаря НІЕЗ «Переяслав» (а.с.12). 12 травня 2015 року [PERSON] переведено на посаду провідного наукового співробітника науково-дослідного відділу «Музей історії Української православної церкви» НІЕЗ «Переяслав» (а.с.12). 01 серпня 2017 року [PERSON] переведено на посаду завідувача науково-дослідного відділу «Музей історії архітектури Середньої Наддніпрянщини нового та новітнього часу» (а.с.12). Вищезазначені обставини підтверджуються записами у трудовій книжці позивача. Рішенням спеціалізованої вченої ради Київського національного університету імені [PERSON] на підставі прилюдного захисту дисертації [PERSON] присуджено науковий ступінь кандидата історичних наук зі спеціальності історіографія, джерелознавство та спеціальні історичні дисципліни. Рішенням президії Вищої атестаційної комісії України від 03 грудня 2008 року позивачу видано диплом Кандидата наук, серія ДК № 049952 (а.с.13). Рішенням Атестаційної колегії від 29 вересня 2015 року [PERSON] присвоєно вчене звання старшого наукового співробітника та видано Атестат серії АС № 001723 (а.с.15). З копії заяви [PERSON] на імя генерального директора НІЕЗ «Переяслав» [PERSON] від 11.01.2016 вбачається, що [PERSON], в звязку з тим, що з 29.09.2015 йому присвоєно вчене звання старшого наукового співробітника, але інформація про те, що атестат вже надрукований зявилася на офіційного сайті МОН України лише після 28.12.2015, звернувся і просив установити йому доплату згідно Наказу Міністерства освіти і науки України № 557 від 29.09.2005 у розмірі 25% посадового окладу (ставки заробітної плати) та зберегти доплату за науковий ступінь кандидата наук у розмірі 15% посадового окладу (ставки заробітної плати). Також просив провести перерахунок його заробітної плати за період з 29 вересня 2015 року по теперішній час, який враховуватиме наявність здобутого ним вченого звання старшого наукового співробітника та наукового ступеня кандидата наук (а.с.14). Копія заяви [PERSON] на імя заступника голови первинної профспілкової організації НІЕЗ «Переяслав» від 29.02.2016 свідчить про те, що [PERSON] просив здійснити йому нарахування та виплати кошти доплату за вчене звання старшого наукового співробітника, за період з 29.09.2015 по 29.02.2016; зясувати відповідно до якого тарифного розряду йому як провідному науковому співробітнику, кандидату історичних наук, старшому науковому співробітнику здійснюється нарахування заробітної плати; встановити чи відповідає цей тарифний розряд його освіті, рівню, кваліфікації та стажу роботи (а.с.22-23). З копії листа заступника голови Первинної профспілкової організації НІЕЗ «Переяслав» [PERSON] на імя в.о. генерального директора НІЕЗ «Переяслав» [PERSON] № 57 від 14.03.2016 вбачається, що первинна профспілкова організація звернулася до в.о. генерального директора НІЕЗ «Переяслав» [PERSON] з проханням надати інформацію стосовно стану здійснення виплат провідному науковому співробітнику науково-дослідного відділу «Музей історії Української православної церкви» [PERSON], передбачених чинним законодавством України за 2015 рік та січень-лютий 2016 року (а.с.25). Копія відповіді № 113 від 18.03.2016 на звернення № 57 від 14.03.2016 свідчить про те, що адміністрація НІЕЗ «Переяслав» з метою надання розяснень надіслала запит до Міністерства соціальної політики України щодо порядку нарахування надбавок і доплат науковим працівникам Заповідника. Крім того, підняте питання досі вивчається і готується ще один запит до Міністерства культури України (а.с.26). З копії листа Мінсоцполітики №103/13/155-16 від 17.02.2016 про виплату доплати за вчене звання зазначено, що доплата за вчене звання, в тому числі за звання старшого наукового співробітника, наказом №745 «Про впорядкування умов праці працівників культури на основі Єдиної тарифної сітки» не передбачена. При цьому, Міністерство зазначає, що зазначений лист не є нормативно-правовим актом, за своєю природою він носить інформаційно-рекомендаційний та необов`язковий характер (а.с.27-28). Копія листа [PERSON] від 04.07.2016 на імя в.о. генерального директора НІЕЗ «Переяслав» [PERSON] свідчить про те, що на листи [PERSON] від 11.01.2016 та від 29.02.2016 про встановлення йому доплати та здійснення нарахування за вчене звання старшого наукового співробітника останньому за період з 29.09.2015 по 30.06.2016 не проведено жодних нарахувань та перерахунків зарплати та не виплачено встановленої державою доплати за вчене звання старшого наукового співробітника. Окрім того, [PERSON] не надано жодної письмової відповіді на його звернення. Тому [PERSON] звернувся за відповідними розясненнями до Міністерства юстиції України, а Міністерство юстиції України після розгляду звернення [PERSON] направило листа до Міністерства освіти і науки України для надання йому розяснення по суті порушеного питання (а.с.29). Так, з копії листа Міністерства юстиції України № 14373/К-10034/7 від 26.04.2016 [PERSON] повідомлено, що його звернення направлено за належністю до Мінсоцполітики та МОН для надання розяснення по суті порушеного питання. Разом з тим у порядку інформування зазначено, що питання оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2002 № 1298 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери». Згідно з підпунктами 3 «в», 3 «г» пункту 3 постанови установлено доплати працівникам: за вчене звання: професора - у граничному розмірі 33 відсотки посадового окладу (ставки заробітної плати); доцента, старшого наукового співробітника, старшого дослідника - у граничному розмірі 25 відсотків посадового окладу (ставки заробітної плати). Зазначена доплата встановлюється працівникам, якщо їх діяльність за профілем збігається з наявним вченим званням. За наявності у зазначених працівників двох або більше вчених звань доплата встановлюється за одним (вищим) званням; г) за науковий ступінь: доктора наук - у граничному розмірі 25 відсотків посадового окладу (ставки заробітної плати); кандидата наук, доктора філософії - у граничному розмірі 15 відсотків посадового окладу (ставки заробітної плати). Зазначені доплати встановлюються працівникам, якщо їх діяльність за профілем збігається з наявним науковим ступенем. За наявності у працівників двох наукових ступенів доплата встановлюється за одним (вищим) науковим ступенем. Відповідність вченого звання та наукового ступеня профілю діяльності працівника на займаній посаді визначається керівником установи, закладу або організації. На виконання постанови № 1298 розроблено наказ Міністерства освіти і науки України № 557 від 26.09.2005 «Про впорядкування умов оплати праці та затвердження схем тарифних розрядів працівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03.10.2005 за № 1130/11410, яким передбачені аналогічні положення щодо встановлення вказаних доплат. Водночас зазначено, що листи Міністерства юстиції не встановлюють норм права, а мають інформаційний характер (а.с.30-31). Копія листа Міністерства освіти і науки України № 6/4-188-16 від 10.06.2016 свідчить про те, що відповідно до листа Міністерства юстиції України № 14372/К-10034/7 від 26.04.2016, розглянувши заяву [PERSON] від 07.04.2016 повідомляє, що умови оплати праці працівників культури на основі Єдиної тарифної сітки врегульовані наказом Міністерства культури і туризму України № 745 від 18.10.2005, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.10.2005 за № 1285/11565. Однак, відповідно до: підпункту 13 ч.1 ст. 31 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» посада провідного наукового співробітника віднесена до основних посад наукових працівників установ (їхніх філій, інших відокремлених підрозділів), наукових підрозділів юридичних осіб державної та інших форм власності; ч.1 ст. 36 вказаного Закону заробітна плата наукових працівників складається, у тому числі з доплати за вчене звання; підпункту 5 ч.3 ст. 6 цього ж Закону науковий працівник має право на обєктивну оцінку своєї діяльності та отримання матеріальної винагороди відповідно до кваліфікації, наукових результатів, якості та складності виконуваної роботи, а також на одержання доходу чи іншої винагороди від реалізації наукового або науково-технічного (прикладного) результату своєї діяльності. [PERSON] України «Про наукову і науково-технічну діяльність» є актом вищої юридичної сили, то відомчим нормативно-правовим актом не може обмежуватися передбачене законом право особи на доплату за вчене звання у випадку, коли ця особа займає посаду, віднесену законом до основних посад наукових працівників. Тому, наказ Міністерства культури і туризму України № 745 від 18.10.2005 повинен передбачати доплату за вчені звання для осіб, які займають посади, наведені в ст. 31 [PERSON] України «Про наукову і науково-технічну діяльність». Абзацом 3 підпункту 3 (в) пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 1298 від 30.08.2002 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» встановлено доплату працівникам за вчене звання старшого наукового співробітника у граничному розмірі 25% посадового окладу (ставки заробітної плати). Зазначена доплата встановлюється працівникам, якщо їх діяльність за профілем збігається з наявним вченим званням. Відповідність вченого звання профілю діяльності працівника на займаній посаді визначається керівником установи, закладу або організації, що передбачено абзацом 5 підпункту 3 (г) пункту 3 цієї постанови. До цього слід додати, що доплата за вчене звання вам може бути встановлена, починаючи з жовтня 2015 року (а.с.32-33). Суд приймає до уваги подані позивачем докази, зокрема: копію трудової книжки Серії АХ № 562744 на імя [PERSON]; копію диплому кандидата наук Серії ДК № 049952 на імя [PERSON]; копію атестата старшого наукового співробітника Серії АС № 001723 на імя [PERSON]; копію заяви [PERSON] на імя генерального директора НІЕЗ «Переяслав» [PERSON] від 11.01.2016; копію заяви [PERSON] на імя заступника голови первинної профспілкової організації НІЕЗ «Переяслав» від 29.02.2016; копію листа заступника голови Первинної профспілкової організації НІЕЗ «Переяслав» [PERSON] на імя в.о. генерального директора НІЕЗ «Переяслав» [PERSON] № 57 від 14.03.2016; копію відповіді № 113 від 18.03.2016 на звернення № 57 від 14.03.2016; копію листа Мінсоцполітики №103/13/155-16 від 17.02.2016; копію листа [PERSON] від 04.07.2016 на імя в.о. генерального директора НІЕЗ «Переяслав» [PERSON]; копію листа Міністерства юстиції України № 14373/К-10034/7 від 26.04.2016; копію листа Міністерства освіти і науки України № 6/4-188-16 від 10.06.2016, на підставі яких встановлені дані обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Дані докази суд приймає на підставі ст.ст. 76, 77, 78, 79, 80, 81, 89, 95 ЦПК України. Суд не приймає до уваги подані відповідачем докази, зокрема: копію листа Міністерства культури України № 1418/15/13-16 від 29.04.2016 та копію листа Мінсоцполітики № 103/13/155-16 від 17.02.2016, як підставу відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного. Як вбачається з наданих відповідачем документів, 28 березня 2016 керівник НІЕЗ «Переяслав» звернувся до Міністерства культури України за розясненнями щодо порядку виплати доплат та надбавок працівникам державних і комунальних музеїв, на що отримав відповідь від 29 квітня 2014 року вих.№ 1418/15/13-16. Проте, зазначена відповідь містить розяснення щодо порядку виплати доплати за вислугу років та надбавки за стаж наукової роботи. Стосовно доплати за вчене звання старшого наукового співробітника чітких розяснень міністерством культури не надано у звязку з неузгодженістю нормативної бази з цього питання. Також, на підтвердження своїх заперечень відповідач надав лист Мінсоцполітики №103/13/155-16 від 17.02.2016 про виплату доплати за вчене звання де зазначено, що доплата за вчене звання, в тому числі за звання старшого наукового співробітника, наказом №745 «Про впорядкування умов праці працівників культури на основі Єдиної тарифної сітки» не передбачена. При цьому, Міністерство зазначає, що зазначений лист не є нормативно-правовим актом, за своєю природою він носить інформаційно-рекомендаційний та необов`язковий характер. Крім того, відповідачем не заперечується, що позивач має право на доплату за вчене звання старшого наукового співробітника. Також, представником відповідача визнана обставина, що в НІЕЗ «Переяслав» така доплата виплачується працівникам на підставі рішення суду. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами Кодексу законів про працю України, Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», Закону України «Про оплату праці» та нормами Закону України «Про культуру», суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до частини четвертої ст. 97 КЗпПУ форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. В частині четвертій ст. 97 КЗпПУ зазначено, що власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Згідно п.1.1 статуту Національного історико-етнографічного заповідника «Переяслав» затвердженого наказом Міністерства культури України від 06 липня 2012 року за №723, Національний історико-етнографічний заповідник «Переяслав» є культурно-освітнім та науково-дослідним закладом, створеним постановою Центрального Комітету Комуністичної партії України і Ради Міністрів Української РСР від 13 березня 1979 №123 «Про оголошення комплексу памяток історії та культури м. Переяслав-Хмельницького Київської області державним історико-культурним заповідником» на базі комплексу памяток історії та культури м. Переяслав-Хмельницького Київської області. Статус національного надано Заповіднику Указом Президента України від 01 червня 1999 року №598 «Про надання Переяслав-Хмельницькому державному історико-етнографічному заповіднику статусу національного». Відповідно до п.2 вищевказаного статуту, заповідник створено з метою забезпечення охорони, збереження та популяризації памяток культурної спадщини розташованих на його території; проведення науково-дослідної, науково-методичної, музейної, виставково-екскурсійної та культурно-освітньої роботи. У статті 1 Закону України «Про музеї та музейну справу» під терміном «музей» визначено науково-дослідний та культурно-освітній заклад, створений для вивчення, збереження, використання та популяризації музейних предметів та музейних колекцій з науковою та освітньою метою, залучення громадян до надбань національної та світової культурної спадщини. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» субєктами наукової і науково-технічної діяльності є наукові працівники, науково-педагогічні працівники, аспіранти, адюнкти і докторанти, інші вчені, наукові установи, університети, академії, інститути, музеї, інші юридичні особи незалежно від форми власності, що мають відповідні наукові підрозділи, та громадські наукові організації. Відповідно до ст. 5 цього Закону вчений є основним субєктом наукової та науково-технічної діяльності. За правилами ст. 28 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» вчені мають право на здобуття наукового ступеня доктора філософії і доктора наук та присвоєння вчених звань старшого дослідника, доцента і професора. Присудження наукових ступенів та присвоєння вчених звань є державним визнанням рівня кваліфікації вченого. Статтею 31 цього Закону сформульовано перелік посад наукових працівників. Так, основними посадами наукових працівників наукових установ, наукових підрозділів юридичних осіб державної та іншої форм власності є: керівник (завідувач, відповідальний секретар, головний редактор) та заступники керівника (завідувача, секретаря відповідального головного редактора) наукового підрозділу, наукового видавництва, редакції наукового видання. Згідно ст. 36 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» заробітна плата наукових працівників складається з посадових окладів (ставок), премій, доплат за наукові ступені, вчені звання, надбавки за стаж наукової, науково-педагогічної роботи та інших надбавок, доплат та винагород, передбачених законодавством у сфері наукової і науково-технічної діяльності. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про оплату праці» держава здійснює регулювання оплати праці працівників підприємств усіх форм власності шляхом встановлення розміру мінімальної заробітної плати та інших державних норм і гарантій, встановлення умов і розмірів оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, працівників підприємств, установ та організацій, що фінансуються чи дотуються з бюджету, а також шляхом оподаткування доходів працівників. Умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 29 Закону України «Про культуру» оплата праці у сфері культури має забезпечувати створення належних матеріальних умов для ефективної самостійної творчої діяльності працівника, підвищення престижності професії, сприяти підвищенню його кваліфікації, стимулювати залучення талановитої молоді до діяльності у сфері культури. Заробітна плата працівника у сфері культури, педагогічного працівника закладу освіти сфери культури складається з посадового окладу (тарифної ставки), надбавки за почесне звання, доплат за науковий ступінь, вислугу років залежно від стажу роботи в державних і комунальних закладах культури, закладах освіти сфери культури, інших надбавок та доплат, премій, винагород за творчу діяльність, передбачених законодавством. Умови оплати праці працівників у сфері культури державних і комунальних закладів культури, закладів освіти сфери культури визначаються Кабінетом Міністрів України. В пункті 5 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій галузей бюджетної сфери» від 30 серпня 2001 року за № 1298 вказано, що умови оплати праці, посадові оклади (ставки заробітної плати) та ставки погодинної оплати праці, визначені цією постановою, поширюються на відповідні категорії працівників (невійськовослужбовців і тих, що не мають звань рядового і начальницького складу) всіх бюджетних установ, закладів та організацій незалежно від відомчого підпорядкування. В абзаці «в» підпункту 3 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 1298 установлено доплати працівникам, зокрема за вчене звання доцента, старшого наукового співробітника - у граничному розмірі 25 відсотків посадового окладу (ставки заробітної плати). Таким чином, НІЕЗ «Переяслав» є культурно-освітнім та науково-дослідним державним закладом (музеєм), одним з основних видів діяльності якого є науково-дослідна робота. Позивач [PERSON], працюючи на посадах провідного наукового співробітника науково-дослідного відділу «Музей історії Української православної церкви» та завідувача науково-дослідного відділу «Музей історії архітектури Середньої Наддніпрянщини нового та новітнього часу», є науковим працівником, який має вчене звання старшого наукового співробітника, до заробітної плати якого серед іншого законодавством передбачено доплату за вчене звання. Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши всі обставини справи, докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем не дотримано вимог трудового законодавства та законодавства про оплату праці, що виразилось у не нарахуванні [PERSON] доплати за вчене звання старшого наукового співробітника з моменту присвоєння йому такого звання з 29 вересня 2015 року. Разом з тим, позивач просив, крім іншого, стягнути з відповідача на свою користь не доплачену заробітну плату відповідно до її перерахунку з урахуванням доплати за вчене звання старшого наукового співробітника. Враховуючи те, що стягнута може бути лише чітко визначена сума, яка позивачем не зазначена, ним не надано фактичних вихідних даних для можливості здійснення такого розрахунку, суд вважає, що така позовна вимога не підлягає до задоволення. За таких обставин, позов підлягає до часткового задоволення. В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного, відповідно до ст. 97 КЗпП України, Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», Закону України «Про оплату праці», Закону України «Про культуру», ст.ст. 12, 19, 76-81,\~\~263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,

Outcome: partial