Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій зазначила, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем не знаходилася, від фактичних шлюбних відносин сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною.Відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу та аліменти на своє утримання до досягнення дочкою [PERSON], [INFO] трирічного віку, тобто до [INFO] року, у розмірі 1/8 частини всіх видів доходу відповідача. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні просив вирішити справу на розсуд суду з врахуванням того, що на його утриманні перебуває ще одна дитина із першого шлюбу [PERSON], [INFO],яку він виховує самостійно.Відповідач також повідомив, що зараз не працює і тому не сплачує аліменти на користь позивача добровільно. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони по справі в зареєстрованому шлюбі не перебували, що підтвердили сторони в судовому засіданні. Від фактичних шлюбних відносин сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 31.10.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області серії [NUMBER], актовий запис № 294 від 31.10.2014 р. (а.с. 8). Дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї № 588 від 04.04.2016 року, виданою Виконавчим комітетом Добропільської міської ради Донецької області (а.с. 5). Судом також встановлено, що відповідач перебував у шлюбі з [PERSON], шлюб було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 497 від 09.12.2008р. (а.с. 18). Від вищезазначеного шлюбу відповідач має дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією про народження, виданого 09.03.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 26 від 09.03.2004 року (а.с. 17). Дитина проживає разом з відповідачем та знаходиться на його утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання та про склад сім'ї № 750 від 05.05.2016 року, виданою Виконкомом Добропільської міської ради (а.с. 19). Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з положень ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 91 Сімейного кодексу України закріплюється право на утримання жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою.Відповідно до ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову (21.04.2016 р.) до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини всіх видів доходу до досягнення дитиною - [PERSON], [INFO] трирічного віку. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення , звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, на підставі ч 3. ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved