Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, де просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] , що зареєстрований 01 березня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №43. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що їхнє із відповідачем спільне життя не склалося, причиною чого є різні погляди на сімейне життя та подружні обов`язки, через це в сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали чужими людьми. У червні 2019 року подружні відносини між ними припинено та з цього час спільне господарство воно не ведуть. Вважає, що сім`я розпалася остаточно, поновлювати сімейні стосунки не бажає на примирення не згодна. Після розірвання шлюбу просить залишити її прізвище « [PERSON] ». Одночасно вказала, що від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу будуть проживати з нею. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20 липня 2020 року провадження по справі відкрито на призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач та відповідач, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, до початку судового засідання, подали письмові заяви про проведення судового розгляду без їх участі. При цьому позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі, а відповідач не заперечував у їх задоволенні. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні ним правовідносини. Так, сторони по справі знаходяться у шлюбі зареєстрованому 01 березня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис №43. При укладенні зазначеного шлюбу відповідач змінив своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] (а.с. 9, 10, 11). У зв`язку із різними поглядами на сімейне життя, подружні відносини між сторонами припинені з червня 2019 року, проживають окремо. За таких обставин, позивач вважає їх із відповідачем подальше спільне життя неможливим, нарозірванні шлюбу наполягає. При цьому, відповідач позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловік і жінка, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознаками раси, національності, або релігії одружитися і заснувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За змістом ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Враховуючи вищевикладене те, що позивач та відповідач просять шлюб розірвати, вважаючи що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, суд вважає що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам малолітніх дітей, а відтак позов необхідно задовольнити. На підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати необхідно стягнути із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved