Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому просить примусово виселити наймача [PERSON] на час капітального ремонту квартири №12 на вул.. Медовій, 7 у м. Львові. В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що він є власником вищевказаної квартири, однак вже більше року не може користуватись такою, оскільки наймач відповідач [PERSON] перешкоджає у цьому, встановивши нові замки на вхідні двері та не пускає його у квартиру. Вказує, що квартира йому потрібна для власного проживання, але для того, щоб проживати у такій, необхідно зробити опалення, поміняти підлогу, замінити водно-каналізаційні мережі та інше. Відповідно до п.3 Договору на здачу житлової площі у винайм від 22 вересня 2008 року, у випадку необхідності, наймач зобовязується звільнити передану йому площу після повідомлення його про це через два місяці. Відповідач був повідомлений листом від 22 липня 2016 року, однак не виконав вказаної вимоги. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні до викладених у позовній заяві та просив таку задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, надав письмове заперечення проти позову, в якому вказує, що [PERSON] з 2008 року і по даний час разом із своєю сімєю проживає у квартирі №12 в будинку №7 на вул. Медовій у м. Львові. За вказаною адресою зареєстроване його місце проживання та місце проживання його сина [PERSON], [INFO], на підставі договору на здачу житлової площі у винайм, укладеного 22 вересня 2008 року із власником цієї квартири [PERSON], яка померла 09 березня 2013 року. Вважає, що до позивача, який успадкував вказану квартиру, перейшли права та обовязки наймодавця по договору на здачу житлової площі у найм, укладеному 22 вересня 2008 року його спадкодавцем [PERSON] Зазначений договір укладений безстроково та не припиняв своєї чинності. Покликається на те, що договір оренди житла не припиняв своєї чинності, не є розірваним або визнаним недійсним, відповідач не отримував від позивача попередження про розірвання договору від 22 липня 2016 року в тому числі із попередженням про необхідність проведення капітального ремонту, відтак відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог щодо виселення з квартири на час капітального ремонту. Також вказує, що позивачем не надано належних та допустимих доказів необхідності у проведенні капітального ремонту спірної квартири, необхідності у виселенні наймача на період проведення такого капітального ремонту, не зазначено, протягом якого часу має бути проведений такий ремонт, а тому вважає, що відсутні підстави для задоволення позову. Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити, виходячи з наступних підстав. Згідно\~ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири №12 в будинку №7 на вул. Медовій у м. Львові, яку він успадкував після смерті [PERSON] 09 березня 2013 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.2). 22 вересня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір на здачу житлової площі у винайм на постійно, а саме квартири [ADDRESS] (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст.814 ЦК України, у разі зміни власника житла, переданого у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця. Згідно ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, до позивача, який успадкував вищевказану квартиру, перейшли права та обовязки наймодавця по договору на здачу житлової площі у винайм, оскільки такий станом на день прийняття позивачем спадщини не припиняв своєї чинності, не був розірваним або недійсним. Відповідно до п.3 Договору на здачу житлової площі у винайм від 22 вересня 2008 року, у випадку необхідності наймач зобовязується звільнити передану йому житлову площу після повідомлення його про це через два місяці. Згідно до ст.165 ЖК України, при проведенні капітального ремонту жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, коли ремонт не може бути проведено без виселення наймача, власник будинку (квартири) вправі вимагати його виселення. Власник будинку (квартири) не зобов'язаний надавати виселюваному на час ремонту інше жиле приміщення. Відповідно до абзацу 2 п.15 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», за позовами про виселення наймачів у зв'язку з капітальним ремонтом жилого будинку, належного громадянинові, слід перевіряти необхідність проведення капітального ремонту і реальну можливість власника приступити до нього (наприклад, наявність коштів, матеріалів), а також з'ясовувати час, протягом якого можливо виконати ремонтні роботи. Згідно ч.2 ст.10\~та ч.1, 2 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Однак, позивачем не надано, а судом не здобуто доказів необхідності проведення капітального ремонту, реальну можливість власника приступити до нього, а також з'ясовувати час, протягом якого можливо виконати ремонтні роботи. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про виселення наймача із квартири слід відмовити за недоведеністю.

Outcome: dismissed