Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом,який уточнив, про визнання за ним права власності на будівельні матеріали і конструктивні елементи в цілому,а саме:руберойд покрівельний,сталь кутову,бруски обрізні,дошку обрізну з хвойних порід,дошку не обрізну з хвойних порід,бруски обрізні з хвойних порід, гарячекатану арматурну сталь,цеглу керамічну одинарну,металочерепицю,конькову планку, планку торцеву,планку карнизну,шлакоблок,напівблок шлаковий,використані на незавершене будівництво,без правовстановлюючих документів, двухповерхового будинку за адресою:с.Бердянське Першотравневого района,вул.Комсомольська,15 та визнання автомобіля «DAEWOO SENS» 2007 року випуску, державний номер АН 7924ВТ, спільною сумісною власністю з [PERSON],а також про визнання за ним та [PERSON] право власності на цей автомобіль по ? частині за кожним, без реального його поділу,вказавши на таке. З 22.10.2004 року він знаходився у шлюбі з відповідачкою,який рішенням Першотравневого районного суду від 23.01.2013 року було розірвано. Під час шлюбу ними придбані будівельні матеріали,які були використані для будівництва нового будинку в с.Бердянське Першотравневого району по вул.Комсомольській,15,яке велося без відповідних дозвільних документів та яке на теперішній час не завершено. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 17.03.2014 року по цивільній справі за позовом [PERSON]та за його позовом, про розподіл майна подружжя, з нього на користь відповідачки стягнуто грошову компенсацію ? частки вартості виконаних робіт та будівельних матеріалів у сумі 34610 гривень 50 копійок. Таким чином,з нього на користь відповідачки було стягнуто грошову компенсацію ? частки виконаних робіт та будівельних матеріалів ,однак право власності за ним на будівельні матеріали,які були використані для будівництва будинку,не визнано. Крім того,в період шлюбу вони з [PERSON]придбали автомобіль «DAEWOO SENS» 2007 року випуску,державний номер [NUMBER],який є їхньою спільною сумісною власністю,однак ним користується тільки відповідачка. У своєму позові відповідачка [PERSON]просить збільшити її частку в автомобілі «DAEWOO SENS» 2007 року випуску,державний номер [NUMBER], визнавши за нею право власності на ? його частки,а за відповідачем на ? ,оскільки з нею проживають двоє неповнолітніх дітей,а аліменти,які відповідач сплачує,не забезпечують ні фізичного,ні духовного їх розвитку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги позивача підтримав та просить суд визнати за [PERSON] право власності на будівельні матеріали і конструктивні елементи в цілому,використані на незавершене самочинне будівництво ,без правовстановлюючих документів, двухповерхового будинку за адресою:с.Бердянське ,вул.Комсомольська,15 та визнати автомобіль «DAEWOO» спільною сумісною власністю,а також визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на автомобіль по ? частині за кожним, без реального його поділу,оскільки не зважаючи на те,що з позивача було стягнуто грошову компенсацію ? частки вартості виконаних робіт та будівельних матеріалів,однак за ним не визнано право власності на будівельні матеріали,використані на незавершене будівництво житлового будинку. Щодо автомобіля «DAEWOO SENS» 2007 року випуску,державний номер [NUMBER],то його подружжя придбали в період шлюбу. Підстави для задоволення позову відповідачки відсутні,бо вона не надала суду доказів,що сплачених ним аліментів недостатньо для утримання дітей. Представник відповідачки [PERSON]О.в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала частково та не заперечує проти визнання за ним право власності на ? частину автомобіля, бо з відповідачкою знаходяться діти,а аліментів,які сплачує позивач, не достатньо для утримання дітей.Тим самим,вона підтримує позовні вимоги відповідачки. Стосовно позовних вимог позивача, в частині визнання за ним права власності на будівельні матеріали і конструктивні елементи в цілому,то вони задоволенню не підлягають,оскільки це питання вже вирішувалося Апеляційним судом,а тому для вирішення питання про визнання права власності на будівельні матеріали і конструктивні елементи,позивач має право звернутися до Апеляційного суду з заявою про винесення додаткового рішення. Суд,вислухавши представників сторін,дослідивши матеріали цивільної справи,приходить до наступного. Так,дійсно сторони перебували у зареєстрованому шлюбі,від якого мають двох неповнолітніх дітей і який рішенням Першотравневого районного суду розірвано.(а.с.6). Під час шлюбу сторони придбали автомобіль «DAEWOO SENS» 2007 року випуску,державний номер [NUMBER] та за рахунок спільних коштів,будівельних матеріалів та обладнання,почали будівництво житлового будинку,яке на момент розлучення не добудували та не отримали правовстановлюючих документів,хоча будинок має високий рівень готовності,що не оспорюється сторонами(а.с18-20,84). Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області від 17.03.2014 року,яка розглянула цивільну справу за позовами [PERSON]та [PERSON] про поділ майна подружжя,за апеляційною скаргою на рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 09.09.2013 року,стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію ? частини вартості виконаних робіт та будівельних матеріалів у сумі 34610 гривень 50 копійок.(а.с.13-17). Таким чином,питання про право спільної сумісної власності подружжя на будівельні матеріали та конструктивні елементи,витрачені на незавершене будівництво спільного будинку, Апеляційним судом вирішувалося.При цьому,колегія суддів вважає,що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те,що будівельні матеріали і конструктивні елементи ,витрачені на незавершене будівництво спірного будинку не є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя в рівних долях. Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів. Згідно ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення,невизнаня або оспорювання. Виходячи з наведеного,суд вважає,що позовні вимоги [PERSON] в частині визнання за ним права власності на будівельні матеріали і конструктивні елементи в цілому,які використані на незавершене самовільне будівництво двухповерхового будинку,задоволенню не підлягають, оскільки ці будівельні матеріали і конструктивні елементи вже вкладені в недобудований будинок.При цьому, права [PERSON]на будівельні матеріали і конструктивні елементи ніхто не оспорює,грошову компенсацію на ? частини вартості виконаних робіт та будівельних матеріалів з нього стягнуто і тому позивач має право добудувати незавершене будівництво,прийняти будинок в експлуатацію та отримати на нього правовстановлюючі документи. Що стосується позовних вимог [PERSON]про визнання автомобіля спільною сумісною власністю та визнання за ним та [PERSON]право власності на ? частину автомобіля за кожним, без реального його поділу,підлягають задоволенню,бо автомобіль дійсно придбано в період шлюбу,а відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України, майно набуте подружжям за час шлюбу,належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Більш того,в частині 1 ст.70 Сімейного кодексу України вказано,що у разі поділу майна,що є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя,частки майна дружини та чоловіка є рівними,якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Щодо позовних вимог відповідачки,про збільшення її частки в автомобілі та визнання за нею права власності на ? його частини,а за відповідачем ? ,задоволенню не підлягають,виходячи з такого. Частиною 3 ст.70 Сімейного кодексу України дійсно передбачено,що за рішенням суду частка майна дружини,чоловіка може бути збільшена,якщо з нею,ним проживають діти,а також непрацездатні повнолітні син,дочка,за умови,що розмір аліментів ,які вони одержують ,недостатній для забезпечення їхнього фізичного,духовного розвитку та лікування. Рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 08.01.2013 року,з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей:Софії,[INFO] та Антона,[INFO],аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку,щомісяця до досягнення ними повноліття,з дня надання заяви до суду,але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.(а.с.69-70). З довідки від 19.05.2015 року,виданої відділом державної виконавчої служби Першотравневого РУЮ вбачається,що [PERSON]дійсно сплачує аліменти на утримання неповнолітніх дітей,однак станом на 01.05.2015 рік має борг.(а.с.100). Отже,суд вважає,що позивач сплачує відповідачці аліменти на утримання дітей,хоча і має заборгованість по їх сплаті,а [PERSON]не довела суду жодним чином,що збільшення її частки в автомобілі,яким до речі вона користується і який до того ж знаходиться на дачі знайомого відповідачки,вплине на розмір аліментів,які отримують діти і цей розмір аліментів буде достатній для забезпечення їхнього фізичного,духовного розвитку та лікування.

Outcome: partial