Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що пропустив його з поважної причини. Позовні вимоги мотивує тим, що [NUMBER] року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом. Вказує, що пропустив строк прийняття спадщини в зв'язку з тривалим перебуванням його за межами України, тому у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався . В попереднє судове засідання представник позивача не з'явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в попереднє судове засідання не з'явився, до суду надав заяву, в якій просить справу розглядати без представника Дібрівської сільської ради, позовні вимоги визнає. Враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у попередньому судовому засіданні, відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, виходячи із наступних підстав. В попередньому судовому засіданні встановлено, що [NUMBER] року померла мати позивача [PERSON] про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 18 від 08.10.1998 року ( а.с.- 7) Родинні стосунки позивача та спадкодавця, як матері та сина підтверджуються копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER], виданого 1966 року в с. Дібрівка Тетіївського району Київської області (а.с.- 6) Із копії заповіту від 18.01.1996 р. вбачається, що все своє майно [PERSON] заповіла своєму синові, позивачу по справі [PERSON] (а.с.-8) Із довідки виданої виконавчим комітетом Дібрівської сільської ради від 01.06.2016 р. № 288 вбачається, що [PERSON] на день смерті проживала в [ADDRESS] (а.с.-9) Із копій закордонного паспорта [PERSON] вбачається, що позивач перебував за межами України з 2001 року (а.с.-11-15) Із копії постанови про порядок оформлення спадщини від 01.06.2016 р. № 545/01-16 вбачається, що нотаріусом нотаріальної контори відмовлено позивачу у прийнятті спадщини у (а.с.- 16) Таким чином, аналізуючи зібрані по справі і досліджені в суді докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки в суді встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті матері. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (2003 року) норми зазначеного кодексу застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Пунктом 5 зазначених положень, передбачено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 « Про судову практику у справах про спадкування « від 30.05.2008 року особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Досліджуючи поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини за заповітом, суд керується тим, що позивач тривалий час перебував за межами України, а тому визнає їх поважними. В силу цих обставин, на думку суду, позивач пропустив передбачений законом строк з поважної причини, а тому,

Outcome: approved