Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Подільського районного суду м. Києва з позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якому просить визнати останнього таким, щовтратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтувані такими обставинами. [PERSON] та її дочка [PERSON] є власниками двокімнатної квартири, загальною площею 54,7 кв. м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , належить їм на праві спільної сумісної власності в рівних долях та була набута в процесі приватизації згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». У період з 01.08.1998 року по 11.07.2017 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Подільського районного суду м. Києва від 11.07.2017 року. Після реєстрації шлюбу, 20.10.1998 року, в спірній квартирі по [ADDRESS] було зареєстровано [PERSON] . У судовому рішенні про розірвання шлюбу зазначено, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства та бюджету, з серпня 2016 року, фактично проживають окремо та не бажають відновлення сімейних стосунків. Починаючи з січня 2015 року, [PERSON] перестав давати будь-які грошові кошти для оплати рахунків за житлово-комунальні послуги з утримання житла, витрати з оплати рахунків не компенсує. Всі рахунки сплачує лише [PERSON] за власні кошти, що підтверджується, зокрема рахунками на оплату житлово-комунальних послуг, роздруківками з карткового рахунку [PERSON] У період з січня 2015 року по жовтень 2017 року [PERSON] за власні кошти сплатила за житлово-комунальні послуги з утримання квартири в сумі 45 571,86 грн., зокрема: 2015 рік - 11 542,27 грн., 2016 рік - 15 855,81 грн., 2017 році - 18 173,78 грн. З червня 2016 року [PERSON] вимушена була проживати за іншою адресою: [ADDRESS] у зв`язку з тим, що спільне проживання з [PERSON] в одній квартирі стало неможливим та небезпечним для її життя і здоров`я, у зв`язку з чим вона зверталась з відповідними заявами до правоохоронних органів. Після розірвання шлюбу між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відсутня будь-яка угода про безоплатне користування квартирою по [ADDRESS] . [PERSON] не є членом сім`ї [PERSON] і [PERSON] , які не надавали згоди [PERSON] на безоплатне користування квартирою. [PERSON] має свою сім`ю, з червня 2015 року мешкає в Республіці Польща. Між [PERSON] та [PERSON] є відповідна домовленість щодо володіння, користування квартирою, оплати рахунків за житлово-комунальні послуги. За домовленістю з [PERSON] , одна кімната закріплена за [PERSON] , інша - за [PERSON] , рахунки за житлово-комунальні послуги з утримання квартири сплачує [PERSON] [PERSON] уповноважила [PERSON] діяти від її імені щодо володіння, користування квартирою та отримання від [PERSON] плати за користування квартирою. [PERSON] надіслала та особисто вручала [PERSON] письмові вимогита пропозиції від 13.09.2017р., 04.10.2017р., 11.10.2017р., 30.10.2017р., 07.11.2017р., 20.11.2017р., 23.11.2017р. щодо укладання договору найму житлового приміщення квартири та внесення плати за користування квартирою. Проте [PERSON] ухиляється від укладання договору найму житлового приміщення квартири, плату за користування квартирою не вносить, рахунки за житлово-комунальні послуги не сплачує, компенсацію не надає, з реєстраційного обліку не знімається, чим створює перешкоди [PERSON] у здійсненні нею права власності щодо користування та розпорядження своїм майном. Після розірванняшлюбу, починаючиз липня-серпня 2017 року,понад один рік, [PERSON] не користується квартирою по [ADDRESS] , в ній не проживаєбез поважних причин, особистих речей в квартирі немає. Починаючи з липня-серпня 2017 року ,понад один рік, [PERSON] фактично постійно проживає у своєї співмешканки в с.Селичівка Баришівського району Київської області, де збудував [ADDRESS] , що підтверджується, зокрема фотографіями будинку, листом Бориспільської місцевої прокуратури Київської області №34/01-9315 від 11.07.2018 року, поштовими відправленнями, надісланими [PERSON] за місцем його реєстрації по [ADDRESS] , зокрема у період з вересня 2017 року по грудень 2018 року, і повернутими без вручення,за закінченням встановленого строку зберігання, клопотанням представника [PERSON] від 15.01.2019 року в іншій цивільній справі №758/17048/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, що перебуває у провадженні Оболонського районного суду м. Києва, в якому зазначено наступну адресу місця проживання [PERSON] : [ADDRESS] . Вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням з підстав непроживання в квартирі понад один рік після розірвання шлюбу, без поважних причин. В судовому засіданні позивач та її представник, який діє і як представник третьої особи, підтримали позов в повному обсязі та надали пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам. Проти постановлення заочного рішення не заперечували. Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду с прави у встановленому законом порядку, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. На підставі ст.ст.280, 281 ЦПК України суд постановляє заочне рішення. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, в порядку ст.ст.174, 181 ЦПК України через свого представника подала до суду особисте письмове пояснення щодо позову та відзиву відповідача. Третя особа, [PERSON] ,в письмових поясненнях від 10.04.2019р. повідомила суду, що позовну заяву подано за її погодженням. Позовні вимоги про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири по [ADDRESS] в повному обсязі. Пояснила, що [PERSON] не є членом її сім`ї, оскільки з 2002 року у неї своя сім`я, вона має неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . З червня 2015 року вона мешкає і працює в Республіці Польща.У період з 01.08.1998р. по 11.07.2017р. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі та набули спільне майно. Починаючи з кінця 2011 року - початку 2012 року, [PERSON] без згоди [PERSON] став вивозити майно та витрачати грошові кошти на будівництво будинку в Київській області, місцезнаходження якого приховував. В подальшому їй стало відомо, що [PERSON] займався будівництвом двоповерхового будинку в с.Селичівка Баришівського району Київської області , де проживає його співмешканка [PERSON] .Починаючи з весни 2013 року, [PERSON] перестав ночувати вдома по кілька днів, на телефонні дзвінки нікому не відповідав, став рідше спілкуватися. У 2014 році [PERSON] взагалі відсторонився від будь-якого спілкування з усією родиною, відключив свій мобільний телефон. У 2014 році вона особисто бачила, як [PERSON] вивозив спільне майно подружжя на автомобілі МITSUBISHIPAJEROSPORT, р.н. [NUMBER] . Починаючи з січня 2015 року, [PERSON] перестав давати [PERSON] будь-які грошові кошти на утримання сім`ї та на оплату рахунків за житлово-комунальні послуги за квартиру по [ADDRESS] , у зв`язку з чим часто виникали сварки. Всі рахунки за житлово-комунальні послуги сплачує лише [PERSON] за власні кошти. Витрати не компенсує. Двокімнатна квартира по [ADDRESS] їй та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, яка була набута в процесі приватизації. Між нею та [PERSON] є певна домовленість щодо користування квартирою та сплатою рахунків за житлово-комунальні послуги. [PERSON] перестав рахуватись з інтересами [PERSON] , став вести себе брутально, агресивно, застосовував психологічне і фізичне насильство до [PERSON] . З червня 2016 року [PERSON] вимушена була проживати за іншою адресою, у зв`язку з тим, що спільне проживання з [PERSON] в одній квартирі стало неможливим та небезпечним для її життя і здоров`я. [PERSON] є співмешканцем [PERSON] , яка проживає в с . Селичівка Баришівського району Київської області. У 2016 році у листуванні з [PERSON] їй стало відомо, що у нього інше життя, про яке він не хоче ділитись. Після розірванні шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , вона не надавала згоди [PERSON] на безоплатне користування квартирою по [ADDRESS] . Вона уповноважила [PERSON] діяти від її імені у перемовинах з [PERSON] щодо плати та порядку користування квартирою. За її погодженням [PERSON] запропонувала [PERSON] укласти договір найму житлового приміщення квартири та внесення відповідної плати. [PERSON] ухиляється від укладання такого договору, плату за користування квартирою не вносить, рахунки за житлово-комунальні послуги не сплачує, компенсацію не надає, з реєстраційного обліку не знімається. Після розірвання шлюбу, починаючи з липня-серпня 2017 року, понад один рік, [PERSON] не користується квартирою по [ADDRESS] , в ній не проживає без поважних причин, особистих речей в квартирі не має. Йому ніхто не створює перешкод у користуванні квартирою. У [PERSON] інше життя, він фактично проживає разом з своєю співмешканкою [PERSON] в с .Селичівка Баришівського району Київської області. Таким чином, [PERSON] втратив право користування квартирою за місцем своєї реєстрації по [ADDRESS] , оскільки систематично, понад 4-и роки, не вносить плату за житлово-комунальні послуги з утримання житла, відмовляється укладати договір найму житла, вносити плату за користування квартироюта не проживає в квартирі понад один рік після розірвання шлюбу, без поважних причин, є співмешканцем [PERSON] , яка проживає в с. Селичівка Баришівського району Київської області. Заслухавши вступне слово представника позивача і третьої особи, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] , позивача [PERSON] , за її згодою, безпосередньо дослідивши письмові докази у справі, ознайомившись з письмовими поясненнями позивача [PERSON] та її представника, письмовими поясненнями третьої особи [PERSON] , викладеними в заявах по суті справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов таких висновків. До спірних правовідносин слід застосувати правові висновки, викладені, зокрема у постанові Верховного Суду України від 12.04.1985р. N 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», постанові ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 N 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», постанові Верховного Суду від 01.02.2018року у справі №283/1443/16-ц, зокрема відповідно до вимог ст.156 ЖК УРСР повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку, квартири і придомової території та проведенню ремонту. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу, а саме угодою сторін встановлюється плата за користування жилим приміщенням, крім квартирної плати береться плата за комунальні послуги. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України колишній член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що [PERSON] та її дочка [PERSON] є власниками двокімнатної квартири, загальною площею 54,7 кв. м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , належить їм на праві спільної сумісної власності в рівних долях та була набута в процесі приватизації згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 10.06.1996 року № [NUMBER] . У період з 01 серпня 1998 року по 11 липня 2017 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Після реєстрації шлюбу, 20 жовтня 1998 року, в спірній квартирі по [ADDRESS] було зареєстровано [PERSON] , що підтверджується копіє паспорта відповідача, інформацією Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві від 13.02.2018 року, отриманої на запит суду (а.с.53). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано за рішенням Подільського районного суду м. Києва від 11 липня 2017 року. Судовим рішенням встановлено, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства та бюджетуз серпня 2016 року,фактично проживають окремо та не бажають відновлення сімейних стосунків. Починаючи з січня 2015 року [PERSON] не передає позивачу будь-які грошові кошти для оплати рахунків за житлово-комунальні послуги з утримання квартири. Всі рахунки сплачує лише [PERSON] за власні грошові кошти. Витрати [PERSON] з оплати рахунків [PERSON] не компенсує. У період з січня 2015 року по жовтень 2017 року [PERSON] сплатила рахунки за житлово-комунальні послуги з утримання квартири в сумі 45 571,86 грн., зокрема: 2015 рік - 11 542,27 грн., 2016 рік - 15 855,81 грн., 2017 році - 18 173,78 грн. Після розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] не надавали згоди [PERSON] на безоплатне користування квартирою по [ADDRESS] . [PERSON] не є членом сім`ї [PERSON] та [PERSON] Після розірвання шлюбу [PERSON] , за погодженням з [PERSON] , запропонувала [PERSON] укласти відповідний договір найму житлового приміщення квартири по [ADDRESS] та вносити плату за користування квартирою, що підтверджується письмовими вимогита пропозиції від 13.09.2017р., 04.10.2017р., 11.10.2017р., 30.10.2017р., 07.11.2017р., 20.11.2017р., 23.11.2017р. [PERSON] ухиляється від укладання договору найму житлового приміщення квартири, плату за користування квартирою не вносить, рахунки за житлово-комунальні послуги не сплачує, компенсацію не надає, з реєстраційного обліку не знімається, чим створює перешкоди [PERSON] у здійсненні нею права власності щодо користування та розпорядження своїм майном. Починаючи з липня-серпня 2017 року,понад один рік, [PERSON] не користується квартирою по [ADDRESS] , в ній не проживає, без поважних причин, особистих речей в квартирі немає. Згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно з розпорядженням керівника органу приватизації житла Подільської райдержадміністрації від 10 червня 1996 року №9220, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] в рівних долях. Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Згідно Свідоцтва про одруження, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано01.08.1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району м. Києва, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбів зроблено запис за № 540. Згідно рішення Подільського районного суду м. Києва від 11 липня 2017 року, що набрало законної сили, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 22. Відповідно до письмових вимог та пропозицій від 13.09.2017р., 04.10.2017р., 11.10.2017р. 30.10.2017р., 07.11.2017р., 20.11.2017р., 23.11.2017р. [PERSON] пропонувала [PERSON] укласти відповідний договір найму житлового приміщення квартири по [ADDRESS] , щомісяця вносити плату за користування квартирою, сплачувати рахунки за житлово-комунальні послуги з утримання квартири, компенсувати витрати, надавала для підписання проект договору найму житла. Із письмових заяв [PERSON] від 13.09.2017р., 21.09.2017р., 06.10.2017р., 30.10.2017р. вбачається, що позивач зверталась до Подільського УП ГУНП України у м. Києві,Баришівського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області стосовно колишнього члена сім`ї [PERSON] щодо його агресивної поведінки, погроз фізичною розправою, безоплатного користування квартирою, відмови сплачувати рахунки за житлово-комунальні послуги та вивезення спільного майна подружжя в с.СеличівкаБаришівського району Київської області, де мешкає його знайома [PERSON] та за рахунок спільних грошових коштів збудовано будинок по [ADDRESS] . Із листів Подільського УП ГУНП України у м. Києві від 04.10.2017р., 27.11.2017р.Баришівського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області від 13.11.2017р. вбачається, що звернення [PERSON] були розглянуті і рекомендовано звернутись до суду. Із листа Бориспільської місцевої прокуратури Київської області№34/01-9315 від 11.07.2018 року вбачається, що [PERSON] є співмешканцем [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] . Із поштових конвертів, в які було вкладено поштові відправлення №0306707345014 від 12.02.2018р., №0311324566908 від 03.04.2018р., описів вкладення в поштові відправлення №0311311912254 від 13.09.2017р., №0311321408635від 07.11.2017р., №0311309567019 від 21.11.2017р.,№0303912698974 від 24.11.2017р. інших поштових відправлень, адресованих [PERSON] за адресою місця реєстрації: [ADDRESS] , вбачається, що [PERSON] надсилалися письмові пропозиції та вимоги щодо укладання договору найму житлового приміщення квартири по [ADDRESS] , внесення плати та оплати рахунків за житлово-комунальні послуги, на які [PERSON] не надав ніякої відповіді, поштові відправлення №0311311912246 від 13.09.2017 р., №0306707345014 від 12.02.2018 р., №0311324566908 від 03.04.2018 р. повернулися без вручення за закінченням встановленого строку зберігання. Із роздруківок з карткового рахунку [PERSON] за червень 2018 р., липень 2018 р., вбачається оплата комунальних послуг за утримання квартири по [ADDRESS] . Із листа Укрпошти № 33-Т-29528 від 18.09.2018р. вбачається, що поштове відправлення №0306707345014 від 12.02.2018р. на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , надійшло до відділення поштового зв`язку (ВПЗ) №74 м.Київ, 13.02.2018. Повідомлення про надходження відправлення були залишені в абонентській поштовій скриньці [PERSON] 13.02.2018р., повторне - 16.02.2018р. За одержанням відправлення [PERSON] не звернувся, відправлення повернуто 27.02.2018р. та отримано [PERSON] 05.03.2018р.Відправлення №0311324566908 від 03.04.2018р. на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , надійшло до ВПЗ №74 м.Київ, 04.04.2018р. Повідомлення про надходження відправлення були залишені в абонентській поштовій скриньці [PERSON] 04.04.2018р., повторне - 07.04.2018. За одержанням відправлення [PERSON] не звернувся, відправлення повернуто 18.04.2018р. та отримано [PERSON] 23.04.2018. Із поштове відправлення Укрпошти №0113327248099 від 13.12.2018р., отриманогоКосолап Н [PERSON] , вбачається, що [PERSON] не зазначив адресу місця своєї реєстрації: [ADDRESS] , а зазначив наступну адресу відправника: «До запитання, [ADDRESS] » і свій номер телефону « [NUMBER] ». 30.Із поштового відправлення Укрпошти №0113327248099 від 13.12.2018р., отриманого [PERSON] від [PERSON] , вбачається, що в поштове відправлення вкладено поштове відправлення Укрпошти №0311326330235 від 19.11.2018р., адресоване [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Із листа Укрпошти №33-Т-42359 від 24.01.2019р. вбачається, що поштове відправлення Укрпошти №0311326330235 від 19.11.2018р. на ім`я: [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , було вручено особисто адресату [PERSON] 12.12.2018р. Будучи допитаною в якості свідка, позивач [PERSON] пояснила суду, щовона та її дочка [PERSON] є власниками двокімнатної квартири по [ADDRESS] , яка належить їм на праві спільної сумісної власності в рівних долях і була набута ними в процесі приватизації. У період з 01.08.1998року по 11.07.2017 рокувонаперебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який розірвано за рішенням Подільського районного суду м. Києва від 11.07.2017 року.Після реєстрації шлюбу в квартирі було зареєстровано [PERSON] . Починаючи з січня 2015 року, [PERSON] перестав давати будь-які грошові кошти для оплати рахунків за житлово-комунальні послуги з утримання квартири, витрати з оплати рахунків не компенсує. Всі рахунки сплачує лише вона за власні кошти. У період з січня 2015 року по жовтень 2017 року за житлово-комунальні послуги вона сплатила45 571,86 грн., 2015 рік - 11 542,27 грн., 2016 рік - 15 855,81 грн., 2017 році - 18 173,78 грн.З червня 2016 року по вересень 2017 року вона вимушена була проживати за іншою адресою: [ADDRESS] у зв`язку з тим, що спільне проживання з [PERSON] в одній квартирі стало неможливим та небезпечним для її життя і здоров`я, у зв`язку з чим вона зверталась з заявами до правоохоронних органів.Після розірвання шлюбу з [PERSON] відсутня будь-яка угода про безоплатне користування квартирою. [PERSON] не є членом сім`ї [PERSON] , яка має свою сім`ю, починаючи з червня 2015 року мешкає та працює в Республіці Польща.Між нею та [PERSON] є відповідна домовленість щодо володіння та користування квартирою, оплати рахунків за житлово-комунальні послуги. [PERSON] уповноважила їїдіяти від її імені щодо володіння та користування квартирою, отримання від [PERSON] плати за користування квартирою. Вона неодноразово письмово пропонувала [PERSON] укласти договір найму житлового приміщення квартири та внесення плати за користування квартирою.Проте [PERSON] ухиляється від укладання такого договору, плату за користування квартирою не вносить, рахунки за житлово-комунальні послуги не сплачує, компенсацію не надає, з реєстраційного обліку не знімається. Після розірванняшлюбу, починаючиз липня-серпня 2017 року,понад один рік, [PERSON] не користується квартирою по [ADDRESS] , в ній не проживає, без поважних причин, особистих речей в квартирі немає. Крім того, [PERSON] вивіз їх спільне майно, набуте за час шлюбу. Починаючи злипня-серпня 2017 року, [PERSON] фактично постійно проживає у своєї співмешканки [PERSON] в с. Селичівка Баришівського районуКиївської області, де збудував новий двоповерховий будинок по [ADDRESS] . У вересні 2017 року, перебуваючи в с.Селичівка,вона особисто бачила [PERSON] та його співмешканку [PERSON] у дворі будинку по [ADDRESS] , а також спільне майно, набуте за час шлюбу, зокрема автомобіль МITSUBISHIPAJEROSPORT,р.н. [NUMBER] , інше майно. Вона ніяким чином не перешкоджала [PERSON] користуватись квартирою. [PERSON] має ключі від квартири. Свідок [PERSON] суду показала, що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З 1996 року по даний час фактично мешкає по [ADDRESS] , є сусідкою [PERSON] та [PERSON] , з якими в нормальних відносинах. Починаючи з вересня 2017 року, понад один рік, [PERSON] не проживає в квартирі №76, і де він фактично мешкає їй не відомо. З вересня 2017 року в квартирі мешкає лише [PERSON] . Приблизно один раз на тиждень, вона буває в гостях у [PERSON] і бачила, що в квартирі немає особистих речей [PERSON] , зокрема взуття, одежі, засобів для гоління, тощо. Від [PERSON] їй відомо, що [PERSON] має іншу сім`ю, вивіз із квартири частину їх спільного майна.Їй нічого не відомо, щоб [PERSON] чинила перешкоди [PERSON] у користуванні квартирою, або забирала ключі від квартири, або були сварки щодо користування квартирою. У період з 2016 року по вересень 2017 [PERSON] не проживала в квартирі, якою користувався лише [PERSON] Свідок [PERSON] суду показала, що з 2003 року працює двірником, проживає в калясочній по [ADDRESS] і знає [PERSON] та [PERSON] , як хороших мешканців і з якими в нормальних відносинах. [PERSON] є активістом серед мешканців будинку і часто спілкується з нею. Робочий день двірника починається рано вранці і вона часто бачила [PERSON] , який рано виходив із дому та поспішав на роботу. Починаючи з вересня 2017 року, вона не бачить [PERSON] Від [PERSON] їй відомо, що [PERSON] не проживає разом з нею, має іншу сім`ю. Починаючи з вересня 2017 року, приблизно один раз на місяць, перебуваючи в квартирі №76 , де мешкає [PERSON] , вона не бачила будь-яких чоловічих речей.Їй не відомо, щоб [PERSON] чинила будь-які перешкоди [PERSON] у користування квартирою, або були сварки щодо користування квартирою. До вересня 2017 року [PERSON] тимчасово не проживала в будинку. Таким чином, досліджені судом докази підтверджують, що [PERSON] , після розірвання шлюбу не користується квартирою по [ADDRESS] і в ній не проживає понад один рік, без поважних причин, особистих речей в квартирі немає, єспівмешканцем [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] . Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК УРСР до членів сім`ї власника належать особи, зазначені в частині другій ст. 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бут и визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку, квартири і придомової території та проведенню ремонту. Припинення сімейних відносин з власником не позбавляє права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст. 162 цього Кодексу, а саме угодою сторін встановлюється плата за користування жилим приміщенням, крім квартирної плати береться плата за комунальні послуги. Згідно з положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.4 ст.168 ЖК УРСР договір найму жилого приміщення, укладений як на визначений, так і на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо наймач або особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи одному будинку (квартирі), а також у разі систематичного невнесення наймачем квартирної плати і плати за комунальні послуги. Відповідно до ст.169 ЖК УРСР у разі припинення договору найму жилого приміщення наймач і особи, які проживають разом з ним, зобов`язані звільнити жиле приміщення. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власник а та місце знаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. До спірних правовідносин слід застосувати правові висновки, викладені, зокрема у постанові Верховного Суду України від 12.04.1985р. N 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», постанові ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 N 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», постанові Верховного Суду від 01.02.2018року у справі №283/1443/16-ц, зокрема відповідно до вимог ст.156 ЖК УРСР повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку, квартири і придомової території та проведенню ремонту. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу, а саме угодою сторін встановлюється плата за користування жилим приміщенням, крім квартирної плати береться плата за комунальні послуги. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК Україниколишній член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] втратив право користування квартирою за місцем реєстрації по [ADDRESS] з підстав непроживання в квартирі з січня 2015 р., тобто понад один рік, без поважних причин. Статтею ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що однією з підстав зняття з реєстрації місця проживання фізичної особи є рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням. Відповідно до ч. ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved