Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Золочівського районного суду Харківської області з позовом до Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області, в якому просила визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом після померлої [INFO] її матері - [PERSON] , [INFO] , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги аргументувала тим, що після смерті [INFO] її матері [PERSON] . залишився належний їй будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Довжик. Постановою нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане житлове домоволодіння з господарськими будівлями і спорудами через відсутність реєстрації права власності та відсутності документів, що підтверджують факт прийняття спадщини. Враховуючи те, що не має можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, змушена звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала через канцелярію суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі. Від Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області надійшла заява, в якій зазначено, що просять розглянути справу без участі їх представника, прийнявши рішення на розсуд суду (а.с. 41). Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видано 28 вересня 1993 року (а.с.9). Факт того, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] підтверджується копією посвідки про народження від 19.04.1945 (а.с. 8). Як вбачається з копії виписки із наказу № 71 від 27.04.1979 директора радгоспу «Довжанський», [PERSON] було виділено присадибну земельну ділянку в розмірі 0,15 га під будівництво житлового будинку по [ADDRESS] , поміж [PERSON] (праворуч), масив радгоспу (ліворуч) (а.с. 10). Архітектором Золочівського району надано дозвіл на виконання робіт з індивідуального будівництва 1979 року (а.с. 26). В довідці в.о. старости Довжицького старостинського округу від 29.07.2019 зазначено, що [PERSON] дійсно вступила в управління та володіння спадковим майном, користується житловим будинком, господарськими будівлями, присадибною земельною ділянкою після смерті своєї матері [PERSON] , починаючи з вересня 1993 року і по теперішній час за адресою: [ADDRESS] (а.с. 33). Аналогічна інформація міститься в довідці Довжицької сільської ради від 23.05.2016 (а.с. 34). Згідно із довідки Довжицької сільської ради від 09.11.2017 останнє зареєстроване місце проживання померлої [PERSON] на день її смерті - [ADDRESS] . За вказаною адресою з [PERSON] на день її смерті був зареєстрований [PERSON] (а.с. 11). Останній помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ) (а.с. 12). Відповідно до довідки КП «Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівської селищної ради» від 01.04.2019 № 123 будинок [ADDRESS] рахується за [PERSON] (нині померлою) згідно із інформації, наданої Довжицькою сільською радою від 27.02.2015 за № 02-21/97 (погосподарська книга № 04, особовий рахунок 0306-1). Станом на 31.12.2012 право власності в БТІ не зареєстровано (а.с. 13). В технічному паспорті на житловий будинок [ADDRESS] вказано схематичний план земельної ділянки житлового будинку і план будинку, перелічені господарські будови (а.с. 14-16). Оціночна вартість майна - житлового будинку, загальною площею 44,2 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] , складає 110 500 грн (а.с. 17-25). Згідно із постановою державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Борисенко К.В. від 23.01.2018 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами номер [ADDRESS] (а.с. 35). Із відповіді Золочівської державної нотаріальної контори вбачається, що за даними перевірки Алфавітних книг обліку заповітів, заповіт [PERSON] Золочівською державної нотаріальною конторою не посвідчувався (а.с. 43-45). У відповіді в.о. старости Довжицького старостинського округу від 01.11.2019 зазначено, що згідно з даними погосподарської книги №04 за 2016-2020 роки - 1984 рік введення в експлуатацію домоволодіння, що належить [PERSON] , розташованого за адресою: [ADDRESS] . Вказана інформація також зазначена у відповідних погосподарських книгах (а.с. 51-52). При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно слід керуватися законодавством, яке регульовало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинку, положеннями ЦК Української РСР 1963 року, положеннями Кабінету міністрів УРСР від 11.03.1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР». Відповідно до п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР № 45/5 від 31.10.1975, п. 45 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР №1/5 від 19.01.1976 , підтвердженням належності будинку може служити відповідна довідка виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, в якій крім підтвердження належності жилого будинку (частини будинку) відчуджувачу на підставі запису в погосподарській книзі, повинно бути також зазначено: дані про склад будинку, розмір загальної жилої площі і розмір земельної ділянки. Виходячи з наведеного, підтвердженням належності жилого будинку певній особі є запис в погосподарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управляння СРСР і було обов`язковим. Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно до набрання чинності цим Законом визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом за умов, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Отже, спадкодавцю [PERSON] на праві власності належав спірний будинок у с. Довжик. Як вбачається із досліджених документів, єдиним спадкоємцем померлої є донька - [PERSON] .. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції, яка діяла на момент смерті спадкодавця) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (в редакції, яка діяла на момент смерті спадкодавця) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Як вбачається із досліджених документів, єдиним спадкоємцем є донька померлої [PERSON] , яка дійсно вступила в управління та володіння спадковим майном (а.с. 33-34). Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Враховуючи вищевикладене, та те, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, яка прийняла спадщину, однак позбавлена можливості оформити своє право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку, її право підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання за нею права власності на спірний житловий будинок. На підставі ст.ст. 15, 16, 392 ЦК України, 529, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 4-5, 7, 10, 12-13, 77-81, 95, 141, 142, 235, 258, 259, 263- 265, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

Outcome: approved