Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача та третіх осіб про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначає, що за життя його дружина [PERSON] працювала у сільському господарстві і отримала у власність земельну ділянку площею 3,00 га ріллі (кадастровий номер 7425384500:05:001:1645) згідно Державного акту серії ЯБ № 933309 від 24.02.2006 року на території Української сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 01 серпня 2012 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина за законом, в тому числі і на спадкову земельну ділянку. Позивач являється спадкоємцем за законом, інших спадкоємців немає, позивач у встановлений термін прийняв спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця проживав разом з нею, але не може оформити спадщину належним чином, так як у нього відсутні оригінали правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку. Тому позивач [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку 3,00 га ріллі (кадастровий номер 7425384500:05:001:1645) згідно Державного акту серії ЯБ № 933309 від 24.02.2006 року на території Української сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON], померлої 01 серпня 2012 року. Крім того, позивач [PERSON] прийняв у спадщину, але не оформив спадкових прав після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 16 лютого 1999 року, поскільки проживав на день смерті разом із спадкодавцем. Його матері за життя належало право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ЧН № 0317179. Тому позивач [PERSON] просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ЧН № 0317179 в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 16 лютого 1999 року. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Представник відповідача Української сільської ради, та третіх осіб відділу у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області та Талалаївської РДА - в судове засідання не зявились, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла 01 серпня 2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 194207 від 03.08.2012 року (а.с.7), спадкодавець [PERSON] померла 16 лютого 1999 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть І-ЕЛ № 053190 від 17.02.1999 року (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про народження (запис поновлено) серії ЯЕ № 676607 від 11.07.1953 року, [PERSON] народився 14 вересня 1941 року, в графі «Мати» зазначено - [PERSON] (російською мовою) (а.с.10). Згідно копії свідоцтва про одруження серії VІ-УР № 025152 [PERSON] 28 січня 1966 року уклав шлюб із [PERSON] і після реєстрації шлюбу прізвище дружині присвоєно [PERSON] (а.с.9). Згідно довідки Української сільської ради від 06.07.2017 року разом з [PERSON] в с. Нова по вул. Новянській, 11 проживали та були зареєстровані його дружина [PERSON] до дня смерті 01 серпня 2012 року та його мати [PERSON] до дня смерті 16 лютого 1999 року (а.с.11). Факт наявності у спадкодавця [PERSON] спадкового майна підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 933309 від 24.02.2006 року, згідно з яким [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3, 00 га на території Української сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.12). Факт наявності у спадкодавця [PERSON] спадкового майна підтверджується експлікацією земельних часток (паїв) в розрізі виробничих груп ґрунтів, згідно з якою [PERSON] належить пай під № 65 площею 4, 9 га (а.с.14-15). У районні газеті «Трибуна хлібороба» за 22 липня 2017 року поміщено оголошення про те, що втрачений Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 933309 від 24.02.2006 року на імя [PERSON] вважати недійсним, втрачений сертифікат направо на земельну частку пай серії ЧН № 0317179 на імя [PERSON] вважати недійсним (а.с.18). Згідно довідки відділу у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області Талалаївському районі від 02.08.2017 року, вартість земельної частки згідно сертифікату серії ЧН № 031179 що належала [PERSON] станом на 06.02.1999 року становила 30 948 грн. 99 коп., вартість земельної ділянки згідно Державного акту серії ЯБ № 933309 що належала [PERSON] станом на 01.08.2012 року становила 75 005 грн. 59 коп. (а.с.30). Після смерті [PERSON].А. і [PERSON] спадкові справи не заведені, що підтверджується повідомленням Прилуцької районної ДНК від 03.08.2017 року (а.с.29). З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим право установчим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України передбачено, а право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд приходить до висновку, що у даному випадку застосуванню підлягає також і ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Даний підхід, закріплено також в п. 37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», де вказано, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Як встановлено в судовому засіданні, за життя спадкодавець [PERSON] набула право власності на земельну ділянку, дане право підтверджено належними правовстановлюючим документом, оригінал якого було втрачено з невідомих причин. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з законних підстав набуття права власності є спадкування. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Поскільки спадкодавець [PERSON] за життя набула право власності на земельну ділянку, і дане майнове право залишається неуспадкованим спадкоємцем за законом [PERSON], суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову враховуючи положення норм діючого законодавства про спадкування ЦК України - за яким до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Розглядаючи вимогу позивача [PERSON] про визнання права на земельну частку (пай) після смерті матері, суд виходить з наступного. Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути обєктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Так як спадкодавець [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай), після її смерті син фактично прийняв його у спадщину, але не оформив належним чином, дане право на даний час залишається неуспадкованим, позивач [PERSON] являється спадкоємцем за законом після смерті своєї матері, інших спадкоємців немає, то до позивача, як спадкоємця, переходить право на прийняття спадщини після смерті матері, зокрема і на земельну частку (пай), яка належала його матері за життя згідно сертифікату серії ЧН № 031179. Таким чином, поскільки матеріалами справи підтверджено той факт, що спадкодавець у встановленому законом порядку за життя набула право на земельну частку (пай), дане право було нею було оформлене належним чином, але залишається не успадкованим, суд приходить до висновку, що до позивача [PERSON] переходить це право на земельну частки (пай) в порядку спадкування за законом після матері. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні і належним чином обґрунтовані, тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved