Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір про поділ спадкового майна від 14.11.2018 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] щодо спадщини [PERSON] , посвідчений державним нотаріусом Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області Панашенко І.П., реєстровий № 2050, визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області Панашенко І.П. 14 листопада 2018 року, спадкова справа № 665/2008, яким посвідчується право [PERSON] на земельну частку (пай) у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Південне», с. Холмське Арцизького району Одеської області розміром 4,7 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), яке належало [PERSON] , померлій [INFO] , стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати, а саме: суму сплаченого судового збору в розмірі 1536,80 грн. та суму витрат за професійну правову допомогу у розмірі 4000 грн. (а.с. 1 - 9). В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, [PERSON] (далі - Позивач) є спадкоємцем своєї матері [PERSON] , померлої [INFO] . Позивач прийняв спадщину разом із своїм братом [PERSON] (далі - Відповідач 1) у рівних частках в розмірі Ѕ кожний. Спадковим майном є право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Південне», с. Холмське Арцизького району Одеської області розміром 4,7 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), та належало померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого 08.10.1996 року на підставі рішення Арцизької районної державної адміністрації від 24.09.1996 року № 480, зареєстрованого 20.10.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 0454, та перереєстрованого 23.08.2001 року на підставі рішення Арцизької адміністрації № 273 від 21.08.2001 року. Іншого майна до складу спадщини не входило, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , не оформлений належний чином та зареєстрованого права власності померла [PERSON] на нього не мала. За усними домовленостями між спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] право на земельну частку (пай) вони повинні були успадкувати в рівних частках як і прийняли спадщину. Однак, 14 листопада 2018 року відповідач [PERSON] запросив позивача [PERSON] до нотаріуса в нотаріальну контору для підписання документів щодо прийняття спадщини. Позивач [PERSON] з`явився до державного нотаріуса Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області Панашенко І.П., який нічого не роз`яснюючи надав вже надруковані бланки для вчинення нотаріальних дій із текстом для підписання Позивачеві, який підписав договір про поділ спадкового майна, згідно якого [PERSON] та [PERSON] поділили спадщину після смерті своєї матері, на таких умовах: [PERSON] переходить житловий будинок [ADDRESS] ; [PERSON] переходить право на земельну частку (пай) в КСП «Південне», с. Холмське Арцизького району Одеської області, розміром 4,7 в умовних кадастрових гектара без визначення цієї частки в натурі (на місцевості). Також в Договорі зазначено, що поділ спадщини здійснюється без доплати. Є застереження про те, що вимоги законодавства щодо змісту і правових наслідків цього договору сторонам нотаріусом роз`яснено. Зазначено про підтвердження сторін, що цей договір вчиняється за відсутності впливу тяжкої обставини та обставин, що спонукають вчинити даний договір на вкрай невигідних умовах та не є фіктивним та удаваним, відсутності будь-яких заперечень, однакового розуміння значення. Також згідно п.6 Договору зазначено, що цей Договір є підставою для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] та [PERSON] . Однак зазначені дані в Договорі не відповідають дійсним обставинам домовленостей та матеріалів спадкової справи. Так, свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] на житловий будинок, який до нього перейшов, не видано. Позивач вважає, що Відповідач [PERSON] з метою отримання усієї спадщини ввів в оману Позивача [PERSON] , запропонувавши підписати договір про поділ спадкового майна, заздалегідь знаючи про те, що житловий будинок, право на який перейшло до Позивача, не має жодних правовстановлюючих документів та не може бути успадкований як нерухоме майно. Крім того, його вартість (як будматеріалів) значно нижча ніж вартість права на земельну частку (пай), що крім того, не встановлено укладеним Договором. Державний нотаріус Панашенко І.П. також мав у своєму володінні достовірні відомості про неможливість видачі позивачу [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який належав спадкодавцю [PERSON] , оскільки на вказане нерухоме майно спадкоємцями не було надано жодних документів, які б посвідчували право власності та його державну реєстрацію. У зв`язку з цим, укладений договір про поділ спадкового майна і свідоцтво про право на спадщину за законом вчинені з порушенням норм законодавства, тому вони підлягають визнанню недійсним за рішенням суду. Також державним нотаріусом, на думку Позивача, допущені порушення в процедурі роз`яснення цивільного законодавства щодо спадкування при підписанні договору про поділ спадкового майна, Позивачеві не роз`яснено наслідки укладення такого Договору, не видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, право на яке перейшло до нього за укладеним договором про поділ спадкового майна. Нотаріус не застеріг позивача про те, що фактично він позбавляється спадщини, яку прийняв. В посвідченому договорі наявний дефект волі - невідповідність волі та волевиявлення, у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Череватій В.І. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст. ст. 128, 130, 131 ЦПК України. Ухвалою суду від 19 березня 2019 року провадження у справі відкрито (а.с. 32). Ухвалою суду від 16 травня 2019 року, вжито заходи забезпечення позову та заборонено [PERSON] , Холмській сільській раді Арцизького району Одеської області, код ЄДРПОУ 04377434 вчиняти будь-які дії, пов`язані з отриманням і наданням дозволів, погоджень або затвердження землевпорядної документації щодо права на земельну частку (пай) [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.11.2018 року розміром 4,7 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), та яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого 08.10.1996 року на підставі рішення Арцизької районної державної адміністрації від 24.09.1996 року № 480, зареєстрованого 20.10.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 0454, та перереєстрованого 23.08.2001 року на підставі рішення Арцизької адміністрації № 273 від 21.08.2001 року, до вирішення спору по суті за позовом [PERSON] (а.с. 101). Ухвалою суду від 03 липня 2019 року, визнано явку державного нотаріуса Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області Панашенка І.П. для участі та дачі пояснень у судовому засіданні по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області про визнання недійсним договору про поділ спадкового майна та свідоцтва про право на спадщину за законом - обов`язковою, однак державний нотаріус в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу за його відсутності. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Кочуров А.О. у судовому засіданні позов підтримали повністю та просили суд позов задовольнити у повному обсязі з підстав, зазначених у позові. Також представник - адвокат Кочуров А.О. у судовому засіданні просив суд не стягувати з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по справі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснив суду, що він підписав договір у державного нотаріуса не читаючи його, він прийшов до державного нотаріуса, йому показали, де підписати договір, і він підписав його не читаючи. Також йому державним нотаріусом не було роз`яснено цивільне законодавство щодо спадкування. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував проти задоволення позову та пояснив суду, що договір підписав не читаючи його, згоден, щоб спадкове майно було перерозподілено між ним та позивачем. Також пояснив суду, що до укладення договору, він підійшов до позивача та взяв його паспорт для того, щоб підготувати заздалегідь у державного нотаріуса документи для підписання позивачем. Представник Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу за його відсутності (а.с. 38). З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, вислухавши пояснення учасників справи, суд приходить до наступних висновків. Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Цивільному процесуальному кодексу України (ст. 4). Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.10.1959 року, матір`ю позивача [PERSON] , [INFO] значиться [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19 червня 2008 року (а.с. 13, 57). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 2.01.1956 року, матір`ю відповідача [PERSON] , [INFO] значиться [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19 червня 2008 року (а.с. 53, 57). Батько позивача та відповідача - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.12.2000 року (а.с. 59). Після смерті [PERSON] , спадщину прийняла його дружина - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.08.2001 року серії АЕВ № 270037 (а.с. 86). Згідно копії договору про поділ спадкового майна від 14.11.2018 року, посвідченого державним нотаріусом Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області Панашенко І.П., зареєстрованого в реєстрі за № 2050, [PERSON] та [PERSON] поділили спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , померлої [INFO] , на таких умовах: [PERSON] переходить житловий будинок [ADDRESS] ; [PERSON] переходить право на земельну частку (пай) в КСП «Південне», с. Холмське Арцизького району Одеської області, розміром 4,7 в умовних кадастрових гектара без визначення цієї частки в натурі (на місцевості). Це право на земельну частку (пай) належало померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого 08 жовтня 1996 року на підставі рішення Арцизької районної державної адміністрації від 24 вересня 1996 року № 480, зареєстрованого 20 жовтня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 0454, та перереєстрованого 23 серпня 2001 року на підставі рішення Арцизької адміністрації № 273 від 21 серпня 2001 року (а.с. 14, 15, 17 - 19). Також в Договорі зазначено, що поділ спадщини здійснюється без доплати. Є застереження про те, що вимоги законодавства щодо змісту і правових наслідків цього договору сторонам нотаріусом роз`яснено. Зазначено про підтвердження сторін, що цей договір вчиняється за відсутності впливу тяжкої обставини та обставин, що спонукають вчинити даний договір на вкрай невигідних умовах та не є фіктивним та удаваним, відсутності будь-яких заперечень, однакового розуміння значення. Також згідно п. 6 Договору зазначено, що цей Договір є підставою для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з копії довідки, виданої Холмською сільською радою Арцизького району Одеської області від 25.02.2019 року № 358, згідно даних по господарської книги Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області житловий будинок за адресою: [ADDRESS] обліковується за [PERSON] , яка померла [INFO] , щодо наявності оформленого права власності на даний житловий будинок в сільській раді відомості відсутні, що також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04.03.2019 року (а.с. 20 - 21). Як вбачається з копії спадкової справи № 665-2008, заведеної 16.12.2008 року після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , відповідно до заяви доньки померлої [PERSON] , крім неї спадкоємцями за законом є сини померлої - позивач по наявній справі [PERSON] та відповідач - [PERSON] . Спадкове майно за законом складається з житлового будинку [ADDRESS] , права на земельну частку (пай) та грошових вкладів. [PERSON] відмовилась від своєї частки спадкового майна за законом на користь спадкоємців за законом [PERSON] та [PERSON] . Крім них, інших спадкоємців за законом немає. [PERSON] та [PERSON] 16.12.2008 року звернулись до державного нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Право на земельну частку (пай) у землі КСП «Південне» розміром 4,7 га, вказане в сертифікаті серії [NUMBER] , який належав [PERSON] , померлій [INFO] , в натурі не виділявся, акт на землю не видавався, що підтверджується копією довідки, виданої Холмською сільською радою Арцизького району Одеської області від 29.10.2018 року № 1467. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.11.2018 року, посвідченого державним нотаріусом Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області Панашенко І.П. відповідно до Договору про поділ спадкового майна посвідченого 14.11.2018 року в реєстрі № 2050, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , померлої [INFO] , є її син [PERSON] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з права на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Південне», с. Холмське Арцизького району Одеської області розміром 4,7 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості). Це право на земельну частку (пай) належало померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого 08 жовтня 1996 року на підставі рішення Арцизької районної державної адміністрації від 24 вересня 1996 року № 480, зареєстрованого 20 жовтня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 0454, та перереєстрованого 23 серпня 2001 року на підставі рішення Арцизької адміністрації № 273 від 21 серпня 2001 року (а.с. 46 - 89). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою, третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу; недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, зазначено в ч. 1 ст. 317 ЦК України. Власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд, зазначено в ч. 1 ст. 319 ЦК України. Суд, дослідивши зміст спірного договору про поділ спадкового майна від 14.11.2018 року, укладеного між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , приходить до висновку, що в договорі виключені та обмежені права позивача на спадщину за законом стосовно спадкової маси, оскільки існування предмету договору як об`єкту цивільних прав, у вигляді житлового будинку спадкоємцями та особою, яка посвідчувала договір - державним нотаріусом не перевірено, на підставі якого документа житловий будинок належав спадкодавцю [PERSON] не зазначено, а тому, на думку суду, при розподілі часток спадкового майна (житлового будинку і права на земельну частку (пай) позивачу була визначена не існуюча спадкова маса, тобто було порушено принцип рівності часток. Крім того в договорі не зазначена вартість часток (майна) у спадковій масі, що взагалі не уможливлює складання такого договору. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Як роз`яснено в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9 правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. В п. 26 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено наступне: при поділі спадщини між спадкоємцями необхідно враховувати правило частини першої статті 1278 ЦК України про те, що коли спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між спадкоємцями, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. При розподілі такої спадщини необхідно застосовувати норми, що регулюють відповідні правовідносини спільної часткової власності. У разі виникнення спору між спадкоємцями щодо виділу їм у натурі предметів звичайної домашньої обстановки та вжитку (частина перша статті 1279 ЦК) суд повинен враховувати використання цього майна одним із спадкоємців, тривалість такого користування, призначення цих предметів, інші обставини, які мають істотне значення. А тому укладаючи вище зазначений договір було порушено принцип рівності часток у спадщині, чого не перевірив нотаріус посвідчуючи договір. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ст. 1258 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Нормами ст. 1301 ЦК України передбачено, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках встановлених законом. В п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що відповідно до статті 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. ст. 124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Відповідачами не було надано суду жодних доказів, які б спростовували доводи позивача, у зв`язку з чим суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що державним нотаріусом Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області Панашенком І.П. допущені порушення в процедурі роз`яснення цивільного законодавства щодо спадкування при підписанні договору про поділ спадкового майна, Позивачеві не роз`яснено наслідки укладення такого Договору, не видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, право на яке перейшло до нього за укладеним договором про поділ спадкового майна. Нотаріус не застеріг позивача про те, що фактично він позбавляється спадщини, яку прийняв. В посвідченому договорі наявний дефект волі - невідповідність волі та волевиявлення. За таких обставин, суд вважає вказані спірні договір та свідоцтва про право на спадщину за законом, такими, що підлягають визнанню недійсними. Таким чином, з урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, з підстав, зазначених в рішенні. В судовому засіданні представник позивача просив понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1 536 гривень 80 копійок з відповідача на користь позивача не стягувати.

Outcome: approved