Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу народився син - [PERSON] , [INFO] . 30.07.2007 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з позивачем, та перебуває на повному її утриманні. Після розірвання шлюбу відповідач не надав жодної допомоги на утримання сина, усі витрати пов`язані з вихованням дитини, позивач змушена здійснювати сама. Станом на 30.09.2018 року у відповідача наявна заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 131 831,68 грн. Відповідач з 2007 року вихованням дитини не цікавиться та не приділяє йому жодної уваги. Відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками, ухиляється від виховання та навчання сина, не проявляє щодо нього батьківської турботи, не цікавиться його життям та здоров`ям, не утримує матеріально. Тому позивач просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] . Стягнути з відповідача судовий збір. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав та просив їх задоволити, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день. Час та місце розгляд справи повідомлявся належним чином. Причин неявки суду не повідомив, письмових заперечень до суду не направляв. Третя особа Служба у справах дітей сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області направила до суду лист в якому просила розгляд справи проводити без їх представника, вирішити справу відповідно до вимог чинного законодавства. За згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно до ст. 165 Сімейного кодекс України (далі - СК України) право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як встановлено у судовому засіданні, [INFO] [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] . Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.02.2007 шлюб між батьками малолітнього [PERSON] було розірвано. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.02.2007 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , щомісячно аліменти на утримання сина [PERSON] , в розмірі ј частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Станом на 10.10.2018 року заборгованість по аліментах на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , становить 131 831,68 грн. Києво-Святошинським відділом поліції Головного управління національної поліції України від 21.08.2018 на [PERSON] відкрито кримінальне провадження № 1218110200004992 за ч. 1 ст. 164 КК України, за ухилення від сплати аліментів. Батько участі у вихованні сина не приймає та не з`являється у будинку де проживання його син з січня 2017 року, що підтверджується актом депутата Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, складеним 23.05.2018 року. [PERSON] навчається у Боярській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 4, характеризується як уважний, активний учень, має багато друзів. Мама приділяє належну увагу вихованню сина. Батько не має жодного контакту зі школою, за час навчання дитини школу не відвідував, що підтверджується характеристикою від 14.05.2018 року. На підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області від 17 грудня 2018 року (протокол № 27) орган опіки та піклування на теперішній час вважає за доцільне позбавлення батьківських прав батька - гр. [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується висновком щодо визначення доцільності позбавлення батьківських прав від 21.12.2018 року № С137773.4301.2 Статтею 141 СК України встановлено, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, і розірвання шлюбу між ними не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Стаття 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27.09.1991 року, проголошує, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд приходить до висновку, що відповідач по справі [PERSON] підлягає позбавленню батьківських прав відносно малолітньої дитини, оскільки він ухиляється від виховання сина [PERSON] , та свідомо нехтує щодо своїх обов`язків по вихованню сина, що підтверджується відповідним висновком про доцільність позбавлення батьківських прав Органу опіки та піклування та іншими доказами по справі. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку що вимоги позивача обґрунтовані, доведені та підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст. 141, 164, 167 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved