Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Державного відкритого акціонерного підприємства «Інформаційно-обчислювальний центр» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди в обґрунтування якого вказав, що з відповідачем по справі він знаходився у трудових відносинах з 02.06.2005 року по 22.06.2015 року, працюючи у якості сторожа. У день звільнення він не працював. При звільненні йому не було виплачено заробітну плату з січня 2014р. по травень 2015р. на загальну суму 16841,63 грн. Однак, у липні 2015р. відповідач частково погасив заборгованість, сплативши йому 2628,90 грн., таким чином на теперішній час заборгованість складає 14212,10 грн. Оскільки він звернувся з вимогою про розрахунок 23.06.2015р., то просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку з 24.06.2015р. по 31.07.2015р. з розрахунку: 77,83 х 27 робочих днів = 2101,41 грн. Також вважає, що діями відповідача йому спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях у зв'язку з порушенням його законного права на вчасне отримання зароблених ним грошей та матеріальних труднощах у зв'язку з цим на протязі тривалого часу, з січня 2014р. по травень 2015р. Це привило до порушення його звичного життєвого устрою, він став замкнутий, малотовариський, так як був змушений неодноразово приїздити на підприємство з метою з'ясування строків погашення заборгованості. Причиною його моральних страждань є також протиправна діяльність відповідача у вигляді негідного, неповажного та несправедливого відношення до нього та до його прав. Все це стало приводом до його моральних страждань, психічному хвилюванню та збудженню, короткочасному розладу його психічного стану у зв'язку з необхідністю нормального існування сім'ї (харчування, придбання необхідних речей), адже такими діями відповідача його було вимушено займати гроші, що в свою чергу змінило образ та спосіб його життя: втрата нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, через неможливість віддати довгий час гроші, що породжувало постійне непорозуміння з близькими для нього людьми. Все це потребує додаткових зусиль для організації свого життя. Моральну шкоду оцінює в 2000 грн., які просить стягнути з відповідача на його користь. Сторони до судового засідання не з'явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягає. Судом встановлено, що позивач 22.06.2015р. був звільнений за власним бажанням за ст.38 КЗпП України, заборгованість з січня 2014р. по травень 2015р. складає 16841 грн., що встановлено на підставі трудової книжки, довідки відповідача (а.с.4, 13). Згідно довідки відповідача від 02.07.2015р., середньоденний заробіток позивача складає 77,83 грн. (а.с.3). З вимогою про погашення заборгованості позивач звернувся до відповідача 23.06.2015р. (а.с.9). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст.116 цього Кодексу. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільнені робітника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться у день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Як встановлено судом, позивач звільнився 22.06.2015р., звернувся за розрахунком 23.06.2015р., остаточний розрахунок з позивачем не проведений. Тому суд вважає, що з урахуванням часткового погашення заборгованості, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі у сумі 14212,10 грн. За змістом ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Оскільки відповідачем порушені вимоги закону, у відповідності до ст.117 КЗпП України, з відповідача належить стягнути на користь позивача його середній заробіток за весь час затримки належних йому при звільненні сум по день фактичного розрахунку. Позивач просив стягнути свій середньомісячний заробіток у розмірі 2101,41 грн. за період затримки розрахунку з 24.06.2015р. по 31.07.2015р. Суд вважає, що стягненню підлягає сума: 2179,24 грн. з розрахунку 77,83 грн. х 28 робочих днів за період з 23.06.2015р. по 31.07.2015р. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, таким чином суд стягує суму середнього заробітку, визначену позивачем, а саме 2101,41 грн. Згідно ч.1 ст.2371 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи вищенаведене, надані суду докази, досить тривалий період невиплати заробітної плати, а саме більше року, а також часткове погашення заборгованості, суд вважає, що розмір моральної шкоди складає 1000 грн., що відповідає вимогам розумності та справедливості. На підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню відповідно до пропорційно задоволених вимог майнового та немайнового характеру, судовий збір у розмірі 365,40 грн. На підставі ст.43 Конституції України, ст.ст.47, 116, 117, 2371 КЗпП України,

Outcome: partial