Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з цивільним позовом до відповідача Звенигородськоїсільської ради Пустомитівського району Львівської області, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], площею 0, 2732 га, розташована на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 30.12.2004 року, та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], площею 1, 3925 га, що розташована на території Звенигородської сільської ради Пустомитівсьокого району Львівської, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 30.12.2004 року. Свої вимоги мотивує тим, що 10.02.2009 року померла її мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-СГ № 168196 виданим Виконавчим комітетом Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. До кола спадкової маси після її смерті увійшло право власності на вказані земельні ділянки. Своїм майном на випадок смерті матір не розпорядилася, а тому спадкування її майна відбувається за законом. До кола спадкоємців першої черги [PERSON] увійшли позивач та сестра позивача - [PERSON], оскільки чоловік спадкодавця помер раніше. Позивач стверджує, що вона у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом шести місяців після відкриття спадщини не заявила про відмову від неї. Факт постійного спільного проживання із [PERSON] на момент смерті спадкодавця в с. Звенигород підтверджується довідкою Звенигородської Сільської ради Пустомитівсього району Львівської області №141 від 10.06.2016 року. Проте, позивач не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно - державний акт на право приватної власності серії [NUMBER] від 30.12.2004 року та [NUMBER] від 30.12.2004 були втрачені. У судове засідання позивач не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду була належним чином повідомлена, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав до суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти прийняття рішення про задоволення позову, розгляд справи просить здійснювати у її відсутності. Третя особа: [PERSON] у судове засідання не з'явилась, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заява про визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія 1-СГ №168196, виданим Виконавчим комітетом Звенигородської сільською радою Пустомитівського району Львівської області. До складу спадкової маси після її смерті, у відповідності до ст.. 1218 ЦКУ України, увійшло право власності на дві земельні ділянки, перша площею 0, 2732 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області та право власності на другу земельну ділянку площею 1, 3925 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належали спадкодавцю згідно державних актів на право власності на земельні ділянки серія [NUMBER] від 30.12.2004 року та серія [NUMBER] від 30.12.2004 року відповідно. За життя [PERSON] своєю власністю на випадок смерті не розпорядилася, а тому відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкування після її смерті відбувається за законом почергово. У відповідності до ст..1261 ЦК України у першу чергу право спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як стверджується свідоцтвом про народження серії ГД №891039 та копією паспорта громадянина України, позивач [PERSON] народилась 17.09.1957 року, її батьками зазначається [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з довідки №141 від 10.06.2016 року, виданої виконавчим комітетом Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, [PERSON] до дня смерті [INFO], постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] На момент її смерті разом нею постійно проживала та вела спільне господарство її донька [PERSON] [INFO]. а отже відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України позивачка є такою, що прийняла спадщину. На даний час позивач не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно - державні акти на право приватної власності на землю [NUMBER] від 30.12.2004 року та [NUMBER] від 30.12.2004 були втрачені спадкодавцем та не можуть бути відновлені. Статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приписами ст.. 328 ч.2 ЦК України встановлено, що право власності вважається набути правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, що зокрема підтверджено їх збереженою копією, проте були втрачені, та не можуть бути відновлені у встановленому законодавством порядку, позивач змушений звертатися із цим позовом в порядку с. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлено зокрема у разі втрати правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Аналогічна позиція викладена також у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року №Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкове майно належало спадкодавцю на праві особистої власності,а також те, що позивач постійно проживала разом із спадкодавцем на момент її смерті, а тому вважається такою, що прийняв спадщину, фактично набула право власності на спадкове майно, позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved