Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із позовною заявою до [PERSON] , про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає наступне: позивач уклав шлюб з [PERSON] , який вони зареєстрували в Ужгородському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, відповідний актовий запис № 546. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . На протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в сім`ї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між сторонами та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги як передбачено вимогами ст. 55 Сімейного кодексу України. За моїм глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у позивача, так і у відповідача на ґрунті сімейно-побутових проблем, та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Вважає що за таких умов шлюб необхідно розірвати. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просили суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник позов визнали у повному обсязі, просили суд строк для примирення не надавати, шлюб розірвати. Заслухавши сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 25 жовтня 2014 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про що зроблений актовий запис № 546 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . На протязі останніх років сімейне життя між позивачем та відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Між сторонами та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги як передбачено вимогами ст. 55 Сімейного кодексу України. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини першої статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно з положеннями часини четвертої вказаної норми дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Згідно з частиною третьою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до частини другої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В частині третій статті 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини даного позову, в тому числі й ту обставину, що на сьогодні шлюб між позивачем та відповідачем існує лише формально, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги між позивачем і відповідачем, враховуючи повне визнання позову відповідачем, суд вважає, що примирення і подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно і її збереження може призвести до порушення прав та інтересів позивача, а тому укладений між сторонами по справі шлюб підлягає розірванню. За заявою відповідача, їй слід відновити дошлюбне прізвище. Витрати із сплати судового збору у відповідності до\~ст.\~141\~ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст.ст.\~24, 56,\~110,\~160 Сімейного кодексу України\~та,

Outcome: approved