Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] з підстав відсутності спільних інтересів та втрати почуттів та стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дітьми повноліття, діти знаходяться на її утриманні, відповідач офіційно працює, але добровільно матеріальну допомогу на утримання спільних дітей не надає, інших утриманців не має. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.12.2018 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.02.2019 року підготовче судове засідання закрито справа призначена до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, посилаючись на обставини, які зазначені в позові. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнав, не заперечував проти їх задоволення, що стосується позовних вимог щодо стягнення аліментів у розмірі 3000 грн. на кожну дитину щомісячно до повноліття не визнав, заперечував та пояснив, що згоден сплачувати аліменти, але не в такому розмірі, оскільки у звязку із скороченням штату чисельності працівників його попереджено про наступне звільнення з роботи, на теперішній час перебуває у скрутному матеріальному становищі, визначений позивачкою розмір аліментів є неприйнятним до його доходу та просив суд прийняти до уваги при остаточному визначенні суми аліментів. Як встановлено в судовому засіданні, між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] вересня 2002 року було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] видане відділом реєстрації актів громадянського стану Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис №242. Позивач зазначає, що шлюбні стосунки між сторонами припинені, а причиною розпаду сім`ї стали різні погляди на життя. На даний час [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Збереження сім`ї позивач вважає неможливим, спору про розподіл майна не має. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також з огляду на те, що відповідач позов визнав, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.03.2014 року. Неповнолітні діти мешкають з позивачем [PERSON] , діти знаходяться на повному утриманні позивача, відповідач в свою чергу на користь позивача достатніх грошових коштів на утримання спільних дітей належним чином не надає. При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 180, ч. 2 ст. 181 СК України,батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує, що відповідно до ст 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум у 2019 році для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень, і що обоє батьків зобовязані утримувати дітей. З урахуванням принципу співмірності, потреб дитини, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, матеріальне становище сторін, відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1500 грн. на кожну, крім того, на теперішній час у звязку із скороченням штату чисельності працівників відповідача попереджено про наступне звільнення з роботи, виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи, що ст.180 СК України покладає обов`язок утримувати дитину на обох батьків, суд приходить до висновку, що в даному випадку доцільним буде стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. на кожну дитину щомісячно до їх повноліття. Суд розяснює сторонам, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому суд вважає за доцільне відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 768,40 грн. в дохід держави. У зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial