Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів з позовом про визнання за ним права на земельну частку (пай), мотивуючи свої вимоги тим, що лютого 1993 року він був прийнятий в колективне сільськогосподарське підприємство «Україна» водієм, де пропрацював до червня 1995 року. Про викладену обставину свідчить запис у трудовій книжці № 1, вчинений на підставі рішення правління КСП від 19.08.1994 року (протокол № 2).\~\~З червня 1995 року він був призваний на військову службу і після служби в армії повернувся в КСП і продовжував до лютого 1999 року працювати на підприємстві. З лютого 1999 року він вибув із членів КСП в звязку з призовом на військову службу за контрактом. Позивач вважає, що має право на земельну частку (пай) та набув його згідно Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року №720/95, Однак на його звернення Білівська сільська рада надала відмову в наданні земельного паю через те, що на даний час бланки сертифікатів не виготовляються, причина невключення позивача до списків загальними зборами КСП невідома. В судовому засіданні позивач вимоги свої підтримав та просить суд задовольнити позов. Представники відповідачів позов визнали в повному обсязі, вказавши на те, що порушене право позивача може бути реалізовано, якщо є вільна земельна ділянка на території Білівської сільської ради. Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 18 лютого 1993 року [PERSON] був прийнятий в колективне сільськогосподарське підприємство «Україна» водієм. Дана обставина підтверджується записом у трудовій книжці за № 1, вчиненого на підставі рішення правління КСП від 19.08.1994 року (протокол № 2). З червня 1995 року він був призваний на військову службу і після служби в армії повернувся в КСП і продовжував до лютого 1999 року працювати на підприємстві. З лютого 1999 року він вибув із членів КСП в звязку з призовом на військову службу за контрактом. А.с. 3-4. Статутом КСП «Україна», встановлено, що членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства, за заявою особи, на підставі рішення правління та затвердженням загальними зборами членів підприємства. (Копія статуту додана до справи). На час проведення земельного розпаювання, а саме станом на 29 листопада 1995 року, він залишався членом КСП, тому мав право на земельну частку (пай) та згідно доданих Білівським сільським головою списку осіб, які мають право на земельні частки (паї) громадян-членів КСП «Україна» с. Білеве, до Державного акта на право колективної власності на землю ХМ № 17 від 29.11.1995 року, не включений. А.с. 40-44. Як зазначав в судовому засіданні позивач, на момент видачі Державного акта на право колективної власності на землю, станом на листопад 1995 року, він проходив службу в ЗС України, з членів КСП він не виходив. Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV,вказується, що право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Також ч. 3 ст.1 цього ж Закону передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до п. 3 Порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2004 року № 122, у разі виявлення після розробки проекту факту невключення одного чи кількох громадян, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, спадкоємців права на земельну\~\~частку\~\~(пай), посвідченого сертифікатом, інших громадян та юридичних осіб України, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська, селищна, міська рада чи райдержадміністрація може прийняти рішення (розпорядження) про: коригування проекту землевпорядною організацією з метою забезпечення громадян необхідною кількістю земельних ділянок (на підставі відповідного договору); надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної земельної частки (паю). У разі неприйняття сільською, селищною, міською радою чи райдержадміністрацією рішення (розпорядження) щодо коригування проекту або надання таких ділянок із земель запасу чи резервного фонду питання вирішується у судовому порядку. Довідкою Білівської сільської ради факт наявності вільних земель державної власності на території сільради, підтверджено. А.с. 35. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», невнесення до списку осіб, які мають право на земельну частку - пай особи, яка є членом КСП, не може позбавити її права на земельну частку (пай). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу. Оскільки згідно ч.4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб, то відповідно земельну частку (пай) позивачу має надати Головне управління Держземагенства в Хмельницькій області. Оскільки Білівською сільською радою позивачу було відмовлено у видачі сертифікату, на його звернення від 30.01.2015 року, що підтверджується відповідною довідкою, то останній не пропустив строку звернення до суду за захистом своїх прав. Оцінюючи встановлене, суд вважає, що у позивача виникло право на земельну частку (пай). Таким чином, можливість поновлення порушеного права [PERSON] на\~\~отримання земельної ділянки, яке б особа мала, реалізувавши своє право на\~\~земельну частку (пай), не втрачена. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved