Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить: 1) розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 22 листопада 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Приморського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 99; 2) після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] ; 3) стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Вимоги позову обґрунтовує тим, що з січня 2020 року між ними припинені сімейно-шлюбні відносини. Причиною розірвання шлюбу є непорозуміння між ними та несумісність характерів. Проживають окремо. Відновити шлюб неможливо, так як, між ними відсутня любов, взаємна довіра та повага. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу буде проживати разом із нею, відповідач буде приймати участь у його вихованні та матеріальному забезпеченні. Спір про розподіл майна відсутній. Шлюб у них перший. В судове засідання сторони не з`явилися, позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.16); відповідач проти позову не заперечує, про що повідомив у телефонограмі від 14.12.2020 (а.с.17). Тому суд може розглянути справу без участі сторін, і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 22 листопада 2014 року, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Приморського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 99, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Згідно з свідоцтвом про народження від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] (а.с.6), який проживає разом із позивачкою (а.с.7). Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В судовому засіданні найшов своє підтвердження факт того, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство сторонами не ведеться, бажання до примирення у них відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим, з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини з відповідачем, тому суд не може зобов`язати сторони прийняти заходи до примирення. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України копію рішення для виконання необхідно направити до Приморського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved