Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 26 лютого 2010 року з нього утримуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини доходів щомісячно. Крім того рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 18 грудня 2015 р. з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини доходу, на утримання доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини доходу, на утримання дружини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини доходу до 14.05.2017 року. Утримувані з позивача аліменти загалом становлять 75% його доходу, що перевищує максимальний розмір передбачений ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», який не повинен перевищувати 50 % заробітної плати боржника (абз. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р.). Також позивач з 16 листопада 2015 року перебуває на обліку в Черкаському районному центрі зайнятості як безробітний (довідка №68 від 16.02.2016р.). Із врахуванням даних обставин, позивач вимушений звернутися до суду із проханням зменшити розмір аліментів. В зв»язку з цим просить постановити рішення, яким зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього за рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 26 лютого 2010 року на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], за рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 18 грудня 2015 року на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON], на утримання доньки - [PERSON], на утримання дружини [PERSON], до 12,5% частини доходу щомісячно на кожного. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, подав заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутності, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, підтримала заперечення на позов , подані 10.05.2016 року , просила в позові відмовити та пояснила, що позивач не є безробітним, проживає однією сім»єю з відповідачем [PERSON] та разом виховують дітей , позов подав , щоб уникнути сплати аліментів на її дитину . Син має цілий ряд хронічних захворювань, позивач участі в додаткових втратах не приймає, аліменти не сплачує, в зв»язку з цим утворився борг по аліментах. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін , дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 26 лютого 2010 року з нього утримуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини доходів щомісячно. Крім того рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 18 грудня 2015 р. з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини доходу, на утримання доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини доходу, на утримання дружини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини доходу до 14.05.2017 року. Згідно ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів - у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд погоджується з доводами позивача про те, що утримувані з нього аліменти становлять 75% його доходу, що перевищує максимальний розмір передбачений ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», який не повинен перевищувати 50 % заробітної плати боржника (абз. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р.). Однак відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому суд вважає за доцільне зменшити розмір аліментів до 12,5 % всіх видів заробітків та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Суд вважає, що неможливо існувати та підтримувати нормальний рівень життєдіяльності дитини за кошти, що становлять менше 30 % прожиткового мінімуму. Доводи відповідача [PERSON] про те, що позивач з метою уникнути сплати аліментів на сина [PERSON], звернувся до суду з даним позовом, не можуть стати підставою для відмови в позові. Відповідачкою не надано суду належних та допустимих доказів з цього приводу. Що ж стосується наведених в запереченні доводів про стягнення додаткових витрат на утримання дитини та боргу по аліментах, то відповідачу в судовому засіданні роз»яснено, що вона вправі з цими вимогами звернутися до суду з позовом. Поскільки позивачем заявлено вимоги до двох відповідачів, а судовий збір, в порушення ст.6 Закону України «Про судовий збір» сплачено тільки в сумі 552 грн.(тобто за одну позовну вимогу) , то з позивача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved