Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся із цивільним позовом, який згодом уточнив, до Містківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, у якому просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на належне їй нерухоме майно - житловий будинок та інші господарські будівлі, що знаходяться в [ADDRESS], а також присвоїти будинку на [ADDRESS] (позначеному в технічному паспорті літерою А-1) номер 3 «б». Свої вимоги мотивує тим, що народився і проживав у [ADDRESS] у сім'ї свого батька разом із матір'ю, [PERSON], братом [PERSON] та бабусею [PERSON], вели індивідуальне господарство. [INFO] помер батько позивача, а [INFO] померла його мати, яка на випадок своєї смерті склала заповіт, згідно якого заповіла спірний будинок позивачу. Позивач вступив у фактичне володіння спадковим майном, однак через юридичну необізнаність належним чином її не оформив, крім того правовстановлюючі документи на будинок відсутні. На підставі наведеного позов просить задовольнити. Позивач у судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоч і був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, проте на адресу суду скерував письмове клопотання, у якому просив розглядати справу у його відсутності, щодо ухвалення рішення поклався на розсуд суду. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази та оглянувши матеріали даної справи, вважає, що в позові слід відмовити, виходячи з таких мотивів. Відповідно до п. 1 ПП ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Позивач зазначає, що [INFO] померла його матір [PERSON], відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України на вказані правовідносини поширюється дія ЦК УРСР від 1963 року. Згідно ст.525 ЦК УРСР від 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.534 ЦК УРСР від 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. В матеріалах справи міститься копія заповіту [PERSON], згідно якого остання, належний їй на праві особистої власності житловий будинок та інші господарські будівлі, що знаходяться в [ADDRESS], заповіла своєму сину [PERSON]. У ст.535 ЦК УРСР від 1963 року неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). При визначенні розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем всупереч зазначених вимог законодавства не доведено, а судом не здобуто доказів, які б свідчили про смерть спадкодавця - [PERSON], а саме свідоцтва про смерть виданого у встановленому порядку органами державної реєстрації актів цивільного стану, доказів про відкриття після її смерті спадщини, а відтак і підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, відомостей про те, чи зазначений заповіт не скасовано або не змінено, чи відсутні особи, які мають право на обов'язкову частку у спадковому майні після смерті спадкодавця, зазначена обставина викликає у суду сумніви, оскільки у довідці №3 від січня 2002 року виданої Виконкомом Містківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, зазначено, що спадкодавець, окрім позивача мала іншого сина - [PERSON], що може свідчити про наявність інших спадкоємців, які мали б право на спадкування обов'язкової частки. Однак клопотань про витребування спадкової справи [PERSON] від сторін до суду не надходило. Крім того, відповідно до ст. 548 ЦК УРСР від 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР від 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Позивач зазначає, що вступив у фактичне володіння спадковим майном, а тому прийняв спадщину, однак зазначена обставина не знайшла свого підтвердження у матеріалах справи, оскільки зі слів позивача спадкодавець померла [INFO], а згідно відмітки у паспорті про реєстрацію місця проживання, останній з 02.04.1996 року зареєстрований у [ADDRESS], тобто до закінчення встановленого законом строку, необхідного для прийняття спадщини. Безпідставною є вимога про присвоєння номеру спірному будинку, оскільки присвоєння поштової адреси має власну процедуру та здійснюється уповноваженими на те органами, повноваження яких суд не вправі підміняти. За вказаних вище обставин, беручи до уваги наведене суд прийшов до переконання, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed