Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] сільської ради Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадщину за заповітом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Сагайдачного, 2 в с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 25.02.2016. Посилається на те, що 25.02.2016 померла [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Сагайдачного, 2 в с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області. Вказане спадкове майно [PERSON] заповіла йому. Спадкоємці, котрі б мали право на обовязкову частку при спадкуванні за заповітом відсутні. Зазначає, що спадщину після смерті [PERSON] він прийняв, звернувшись до нотаріальної контори в межах встановленого законом строку із заявою про прийняття спадщини. Також він звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок нотаріусом було відмовлено, оскільки позивачем не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності [PERSON] на спадкове майно у вигляді згаданого житлового будинку. Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, позивач змушений в судовому порядку визнавати право власності на спадщину. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, наведених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не зявився, подав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в його відсутності. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.02.2016 в с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області померла [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-МИ №159010 від 26.02.2016 (а.с. 8). Відповідно до ч.ч. 1, 1 ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,5095 га, кадастровий номер 7321580700:01:006:0051, розташована на території [PERSON] сільської ради, урочище «Граменці», Заставнівського району Чернівецької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. В Сагайдачного, 2 в с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області. Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Вказане спадкове майно [PERSON], згідно заповіту від 20.02.2012 року, посвідченого секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Заставнівського району Чернівецької області та зареєстрованого в реєстрі за №12, заповіла позивачу [PERSON], що видно з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.09.2016 (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховної ради України за №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. Спадкоємці, які б мали право на обовязкову частку спадкового майна померлої [PERSON] при спадкуванні за заповітом відсутні, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі та вищевказаною постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с. 7, 9). Згідно ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270, ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що на час відкриття спадщини позивач [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] не проживав, що видно із довідки [PERSON] сільської ради №144 від 08.02.2017 (а.с. 20), однак спадщину після смерті [PERSON] вчасно прийняв, що вбачається із витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №45025084 від 09.09.2016 (а.с. 9). З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивач звернувся до нотаріуса, на частину спадщину, а саме на земельну ділянку площею 0,5095 га, кадастровий номер 7321580700:01:006:0051, розташована на території [PERSON] сільської ради, урочище «Граменці», Заставнівського району Чернівецької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва отримав свідоцтво (а.с. 10), проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на згаданий житловий будинок нотаріусом було відмовлено, оскільки ним не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за [PERSON] Вказане вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 13.09.2016 року (а.с. 7). Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Сагайдачного, 2 в с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області належав і рахується за померлою [PERSON], що підтверджується довідками [PERSON] сільської ради №142, 143,144 від 08.02.2017 (а.с. 18-20). В п. 3.3 Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних). Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. З урахуванням зазначеного, матеріалів справи, суд приходить до висновку, що спадкодавець [PERSON] набула право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформила належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. На даний час позивачем [PERSON], як спадкоємцем майна померлої [PERSON] за заповітом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 12), згідно зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд (а.с. 13), довідки характеристики Заставнівського РБТІ №182 від 28.07.2016 (а.с.11), житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по вул. Сагайдачного, 2 в с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області побудований у 1950 році, їх вартість становить 34533 (тридцять чотири тисячі пятсот тридцять три) гривні. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved