overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до\~ суду із позовною заявою до [PERSON] міської ради (Могильницької сільської ради) Теребовлянського району Тернопільської\~\~області, третя особа: [PERSON] державна нотаріальна контора про визнання права власності\~ на спадкове майно, в якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що у с.Стара Могильниця, вул.Стінка,26, Теребовлянського району Тернопільської області, посилаючись на мотиви, вказані в позовній заяві. Позивач не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтва про право власності на дане спадкове майно, а тому вона змушена звернутися з позовом до суду. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне: 02 березня 2012 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями по вулиці Стінка,26, в селі Стара Могильниця Теребовлянського району. Даний заповіт на день смерті [PERSON] не змінювався і не скасовувався. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ИД № 135332 [PERSON] померла 25.03.2012 року, що є часом відкриття спадщини. Спадкоємцем майна померлої є син позивач по справі. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій вихідний № 153/02-14 від 09 лютого 2016 року виданої [PERSON] державною нотаріальною конторою було виявлено, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що у Стара Могильниця, вул.Стінка,26, Теребовлянського району Тернопільської област на імя померлої [PERSON]. Інвентаризаційна вартість даного житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами згідно технічного паспорту виготовленого 04.02.2016 року становить 126851 грн. Позивач фактично вступив у оперативне управління спадковим майном. Судові витрати позивач просить покласти на нього. Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти її. На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги позивача [PERSON] слід задовільнити, визнавши за ним право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, по вулиці Стінка,26, в селі Стара Могильниця Теребовлянського району, після смерті [PERSON], яка померла 25.03.2012 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він має у приватній власності квартиру за адресою: [ADDRESS] . В цій квартирі на даний час проживають його батьки [PERSON] та [PERSON] . Також разом з ними зареєстрована його сестра [PERSON] , з 2006 року вона там не мешкає, комунальні послуги не сплачує, мешкає за межами країни. Просить позовну заяву задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явився. Надав заяву з проханням справу розглядати за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що пред`явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві власності належить нерухоме майно у вигляді квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власністю на житло від 25.12.1996 року №1588-С. Відповідачка [PERSON] не проживає у вищезазначеній квартирі з 2006 року, що підтверджується актом про не проживання №297 від 23.04.2019 року. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 383 Цивільного кодексу України (далі ЦК) власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно зі статтею 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження цим майном. У відповідності зі статтею 156 Житлового кодексу України члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За правилами, встановленими частиною другою статті 405 ЦК, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідачка не мешкає у квартирі, що належить позивачу на праві власності, не сплачує комунальні послуги, отже згідно з приведеною нормою втратила право користування житлом за місцем реєстрації. При цьому домовленості між сторонами з приводу строку відсутності відповідачки [PERSON] не існує. Таким чином, факт реєстрації відповідачки [PERSON] у спірній квартирі сам по собі підтверджує наявність перешкод для позивача у користуванні власністю, отже позов необхідно задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. У відповідності до ч.6 ст.259 ЦПК України, враховуючи складності даної справи, суд відкладає складання рішення в повному обсязі та вважає за можливе проголосити вступну та резолютивну частини рішення, повідомивши учасників процесу, що рішення в повному обсязі буде складено протягом десяти днів, не пізніше 05.07.2019 року, включно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про визначення місця проживання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те що колишня дружина змінила місце проживання і разом із старшим сином [PERSON] переїхала до будинку своїх батьків, а він тимчасово залишився проживати у спільно - збудованому будинку разом з молодшим сином, який відмовився переїжджати із мамою. \~ Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує з мотивів викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. \~ Відповідач подав заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує з мотивів викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. \~ Представник третьої особи органу опіки і піклування служби у справах дітей Зборівської райдержадміністрації висловила думку про підтримку висновку щодо доцільності \~визначення місця проживання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], з позивачем [PERSON], зазначивши, що саме він здатний повною мірою забезпечити дитині повноцінне виховання, турботу та догляд. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін спору, та дослідивши докази у справі, встановив наступні її обставини. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, у спосіб, визначений ст. 16 ЦК України. 13 серпня 2000 році сторони зареєстрували шлюб про що в Кабаровецькій сільській раді, який було розірвано 20 березня 2015 року Зборівським районним судом Тернопільської області. \~ Щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], суд зазначає наступне. Згідно ч.1 ст. 160 СК України. місце проживання дитини, яка не досягла чотирнадцяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько дитини проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обовязків, особисту схильність дитини до кожного з них, її вік, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. (ч.1 ст. 161 СК України). Конвенція про права дитини від 20 листопада 1959 року, виходячи з рівності прав матері та батька, в \~п.1 та 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Орган опіки та піклування надала висновок від 22.04.2015 року №01-740/8-17 про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] з батьком [PERSON]. Таким чином, оцінюючи докази в їх сукупності, суд зазначає\~те, що більшу увагу та турботу про неповнолітнього [PERSON], [INFO], виявляє його батько [PERSON], а тому з врахуванням його особистих якостей, саме з ним слід визначити місце проживання дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про визначення місця проживання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те що сімейні відносини між ними не склалися, він змінив місце проживання і разом із старшим сином [PERSON] переїхав до будинку бабусі, а відповідачка по справі тимчасово залишилася проживати у будинку батьків разом із молодшою дочкою, яка відмовилася переїжджати із батьком. \~ Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує з мотивів викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. \~ Відповідач подав заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує з мотивів викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. \~ Представник третьої особи органу опіки і піклування служби у справах дітей Зборівської райдержадміністрації висловила думку про підтримку висновку щодо доцільності \~визначення місця проживання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], з позивачем [PERSON], зазначивши, що саме він здатний повною мірою забезпечити дитині повноцінне виховання, турботу та догляд. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін спору, та дослідивши докази у справі, встановив наступні її обставини. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, у спосіб, визначений ст. 16 ЦК України. 4 вересня 2005 році сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Зборівського районного управління юстиції Тернопільської області, який було розірвано 5 травня 2015 року Зборівським районним судом Тернопільської області. \~ Щодо визначення місця проживання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], суд зазначає наступне. Згідно ч.1 ст. 160 СК України. місце проживання дитини, яка не досягла чотирнадцяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько дитини проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обовязків, особисту схильність дитини до кожного з них, її вік, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. (ч.1 ст. 161 СК України). Конвенція про права дитини від 20 листопада 1959 року, виходячи з рівності прав матері та батька, в \~п.1 та 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Орган опіки та піклування надала висновок від 5.06.2015 року №01-952/8-17 про доцільність визначення місця проживання малолітнього сина [PERSON] з батьком [PERSON]. Таким чином, оцінюючи докази в їх сукупності, суд зазначає\~те, що більшу увагу та турботу про неповнолітнього [PERSON], [INFO], виявляє його батько [PERSON]., а тому з врахуванням його особистих якостей, саме з ним слід визначити місце проживання дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. 28.09.2021 року позивач звернувся до суду із заявою про відкликання позовної заяви [PERSON] до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, до відкриття провадження у справі. Відповідно до\~ст.185 ч.4 п.3 ЦПК України,\~суддя повертає заяву у випадках, коли позивач до відкриття провадження у справі подав заяву про відкликання позову. Таким чином, оскільки провадження у справі не відкрито, заява позивача про повернення позовної заяви від 28.09.2021 року підлягає задоволенню. Позовну заяву [PERSON] до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, слід повернути позивачу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 04 листопада 2017 він уклав із відповідачем по справі шлюб, від шлюбу подружжя має доньку [PERSON] , [INFO] . Останнім часом сімейні стосунки припинилися. Збереження сім`ї та подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим, оскільки між сторонами повністю втрачено почуття любові та поваги, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, відповідно до якої просив позовні вимоги задовольнити та справу розглядати без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Згідно вимог ч.2 ст.247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб [NUMBER] , дата видачі 04 листопада 2017 року, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 04 листопада 2017 року, про що 04 листопада 2017 року зроблено відповідний актовий запис за № 158. Прізвище дружини після одруження [PERSON] . Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13 вересня 2018 року підтверджується, що [PERSON] , народилась [INFO] , батьками вказано: мати [PERSON] , батько [PERSON] . Позивач та відповідач однією сім`єю не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони по справі є різними людьми. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 11.05.2006 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей- [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги обгрунтовував тим, що з відповідачем фактично розійшлися, не ведуть спільного господарства та не підтримуюють подружніх відносин. Позивач просив суд розірвати зазначений шлюб з відповідачем, оскільки він існує лише формально. Сторони в судове засідання не з'явилися, але подали заяви суду, в яких справу просять розглянути без їх участі, поданий позов позивач повністю підтримує, а відповідач проти позву не заперечує. Дослідивши матеріали справи,оцінюючи всі докази по справі, суд вважає необхідним задовольнити позов в повному обсязі. Судом встановлено, що 11.05.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Корецьким відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненської області, актовий запис №31, (свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 11.05.2006 року). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей- [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 23.02.2007 року) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 20.01.2011 року) . Суд вважає, що причини, які спонукали сторони до розірвання шлюбу є обгрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та сім'ї є неможливим. Спору щодо визначення місця проживання дітей між сторонами немає. Відповідно до ч.3 ст 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Розгляд справи здійснювався за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 02 листопада 1990 року в Волочиському відділ реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області, актовий запис № 167. Під час перебування у шлюбі у них народився син, який на даний час досяг повноліття. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, переконаний, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам, відповідач в позасудовому порядку розірвати шлюб не бажає, а тому просить позов задовольнити, терміну на примирення не надавати. Сторони, будучи повідомленими про дату і час судового розгляду, в судове засідання не зявилися, подали заяви з проханням справу слухати у їх відсутності. Позивач позов підтримав. Відповідач позовні вимоги визнала, проти надання терміну на примирення заперечила. Дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому провадженні, задовольнивши позовні вимоги, з наступних підстав: Згідно свідоцтва про одруження серії 1-БВ №045075, виданого повторно 26 серпня 1999 року, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], одружились 02 листопада 1990 року, у Волочиському відділ реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області, актовий запис № 167, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Томик». Під час перебування у шлюбі в сторін народився син, який досяг повноліття, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Згідно із\~ст.51 Конституції України\~та\~ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя ( ч.1\~ст.110 СК України). Згідно зі\~ст.112\~СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, судом встановлено, що сторони сімейних стосунків не підтримують, позивач наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя неможливе та суперечить їх інтересам, а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. За вказаних суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що шлюб з відповідачкою був зареєстрований 19 лютого 2011 року у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 47. Від шлюбу подружжя має малолітнього сина: [PERSON] , [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки між подружжям не склалися, взаєморозуміння відсутнє, внаслідок чого з вересня 2013 року сторони проживають окремо. Примирення між подружжям із збереженням родини неможливе. Майнові суперечки між подружжям відсутні. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що за час, наданий судом , примирення між подружжям не досягнуто. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала. Судом приймались заходи щодо примирення сторін, однак вони виявились безрезультатними, позивач та відповідачка наполягали на розірванні шлюбу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Вислухавши пояснення позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сім'я існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони не підтримують подружні стосунки, перспектив примирення немає. Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачений судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., що документально підтверджується квитанцією , долученою до матеріалів цивільної справи (а.с 1). Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved