Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він є власником зазначеної квартири. 16.09.2004 року вони з відповідачкою уклали шлюб. Після укладення шлюбу відповідачка зі своїм сином від першого шлюбу - [PERSON] вселилась з його дозволу у цю квартиру. [INFO] у них народилась дочка [PERSON], яка також була зареєстрована у даній квартирі. 15.07.2009 року шлюб між ними був розірваний. Після цього відповідачка,забравши дітей, залишила місце свого проживання у його квартирі, і вони не проживають у ній вже більше 5 років. Рішення про зміну місця проживання відповідачі прийняли самостійно. Він же їм у користуванні квартирою не перешкоджає, більш того, у [PERSON] маються ключі від вхідних дверей його квартири. Проте, залишення реєстрації відповідачів у цій квартирі та відповідно права користування цим житлом суттєво ущемляє його права , як власника,що виявляється у підвищених комунальних платежах, та неможливістю вільно розпоряджатись своєю квартирою. Оскільки відповідачі без поважної причини не проживають у квартирі вже більше 5 років, позивач просить визнати їх такими, що втратили право користування цим житлом. У судовому засіданні позивач [PERSON], будучи допитаним у якості свідка, свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі. При цьому зазначив, що [PERSON] та її син від першого шлюбу - [PERSON], які зареєстровані у його квартирі, фактично там не проживають. Про це складені акти відповідної форми комісією. Фактично їх пов'язує лише спільна дитина. 06.12.2014 року відповідачі прийшли до нього у квартиру,побили його. Про це є матеріали у міліції. Але це його квартира, вони там не проживають, тому просив позов задовольнити. У судовому засіданні відповідачка [PERSON], яка за довіреністю є представником другого відповідача, будучи допитаною у судовому засіданні у якості свідка, позовні вимоги не визнала. Пояснила, що має ключі від спірної квартири. Вона дійсно фактично проживає в с. Термахівка, але до квартири в смт. Іванків приїздить, тоді, коли в цьому є потреба. Між нею та позивачем вже давно була укладена мирова угода (затверджена судом по справі про розподіл майна подружжя), відповідно до якої всі спільно нажиті меблі, техніка, залишались там. Влітку вона привозила до квартири і прала речі. Щодо проживання її сина, то це питання вже розглядалось судом і у позові [PERSON] було відмовлено. Син навчається в м. Києві,тому там і проживає у період навчання. Але приїжджає і в будинок у Термахівці, і в квартиру. Був також інцидент, коли позивач замінив у квартирі замка на вхідних дверях. З цього приводу вона зверталась в райвідділ міліції, в суд. Подані позивачем акти взагалі не відповідають дійсності. Тому вона просить у позові відмовити за його безпідставністю. Представник третьої особи у судове засідання не з*явився. Про день і час слухання справи повідомлено вчасно. У листі, направленому до суду, просили справу розглядати без їх представника. Суд, вислухавши сторони (допитані у якості свідків), свідків, вивчивши письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, договором купівлі-продажу квартири від 25.05.2004 року. 16.09.2004 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Цей шлюб розірвано 15.07.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Згідно з довідкою КП Іванківської селищної ради «ВУЖКГ» № 11 від 09.01.2015 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровано 4 особи з правом на житлову площу: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Згідно з довідкою Термахівської сільської ради № 447 від 19.12.2014 року [PERSON] разом зі своїми дітьми [PERSON], 1996 р.н. та [PERSON], 2004 р.н. проживає у власному будинку в [ADDRESS] без реєстрації з вересня 2010 року по даний час. 18.06.2009 року у справі № 2-494/09 суд, приймаючи рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], їх дитину - [PERSON], 2004 р.н. залишив на вихованні матері до її повноліття. Ще 11.06.2007 року і справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільно нажитого майна провадження було закрите у зв'язку із затвердженням мирової угоди, де було зазначено, до спільно нажиті меблі і побутова техніка залишаються у спірній квартирі для користування чи позивача, чи відповідача, які будуть проживати у квартирі до настання повноліття дітей, а після повернення боргу банку, [PERSON] гарантував передати у власність [PERSON] ? цієї квартири. Підставою для задоволення позовних вимог [PERSON] зазначає ст. 405 ЦК України, яка передбачає, що члени сім'ї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі їх відсутності без поважних причин понад 1 рік. На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав до суду 4 акти «підтвердження факту проживання на території Іванківської селищної ради» від 14.01.2014 року, від 29.04.2014 року, 09.09.2014 року, 17.12.2014 року. В цих актах зазначено, що комісія в одному і тому ж складі, прийшла до висновку, що [PERSON] та [PERSON] у спірній квартирі не проживають, що підтверджує відсутність їх предметів побуту (одяг, взуття), в кімнатах, у шафах квартири. Допитані у судовому засіданні за клопотанням відповідачки свідки - члени комісії [PERSON], [PERSON] - показали, що вони в один день підписали всі ці акти, не вникаючи у їх суть, комісії , як такої не було. У квартиру фактично не заходили ( свідок [PERSON] колись був один раз на прохання [PERSON] про допомогу по господарству). Стверджувати, чи [PERSON] там проживає, чи ні, вони точно не можуть. Позивач просив їх підписати, бо багато плати за комунальні послуги, так як багато прописах у квартирі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що до тексту актів він не вчитувався, бо своїм підписом і печаткою лише засвідчував підпис депутата селищної ради [PERSON] Відповідно суд не може розцінювати зазначені акти як доказ відсутності відповідачів по місцю реєстрації у квартирі позивача без поважних причин понад рік. До того ж, суду надана довідка № 193 від 19.02.2015 р., що [PERSON] навчається на денному відділенні Київського коледжу будівництва, архітектури та дизайну на 4 курсі та договір про його навчання. Термін закінчення навчання 30.06.2015 року. Відповідно його відсутність за зареєстрованою адресою не може розцінюватись як не проживання без поважних причин. Відповідачка [PERSON] на підтвердження своїх заперечень проти позову надала також акт обстеження матеріально-побутових умов життя сім'ї від 16.01.2015 року, де комісія в іншому складі на прохання [PERSON] перевіряла факт проживання у його квартирі [PERSON] та [PERSON] Комісія рекомендувала [PERSON] не чинити перешкод щодо доступу до квартири відповідно до рішення Іванківського районного суду від 09.11.2012 року , справа № 2-423/2012 р. Зазначеним рішенням було задоволено первісний позов [PERSON] про вселення у квартиру, а у задоволенні зустрічного позову [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням відмовлено. Відповідно до наданої суду постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 08.04.2013 року рішення в частині вселення виконано. Крім того, сторони підтвердили, що саме у спірній квартирі між ними виник конфлікт, матеріали щодо якого знаходяться в Іванківському РВ ГУ МВС України в Київській області. І цей конфлікт відбувся 06.12.2014 року, що також підтверджує той факт, що відповідачі періодично перебувають у спірній квартирі. Ст. 60 ЦПК України передбачено обов'язок сторін щодо доведення своїх позовних вимог, та заперечень на них. З урахуванням викладеного вище суд прийшов до висновку, що позивачем не доведено факту не проживання відповідачів у спірній кварті без поважних причин понад один рік, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Оскільки відповідач, як інвалід 2 групи та потерпілий внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії звільнений від сплати судового збору, ця сума має бути компенсовано за рахунок держави. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed