Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про виключення відомостей про його батьківство з актового запису про народження [PERSON], складеного 16 квітня 2013 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, № 457. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачкою по справі перебував у зареєстрованому шлюбі з 18 лютого до 30 жовтня 2012 року, коли шлюб між ними було розірвано. При цьому у шлюбі фактично прожили до середини квітня 2012 року, після чого розійшлися та не підтримували жодних відносин. Вже з травня 2012 року він почав проживати однією сім'єю з іншою жінкою, а весною 2014 року дізнався, що у відповідачки [INFO] року народився син - [PERSON], батьком якого в актовому записі про народження зазначено його. Оскільки з хронології їх відносин беззаперечно випливає, що між ним та [PERSON] відсутнє кровне споріднення, тому просить позов задовольнити та виключити відомості про нього як батька з актового запису про народження дитини. У судовому засіданні відповідачка позов визнала та пояснила, що з позивачем не проживає з початку травня 2012 року, але оскільки на момент реєстрації її дитини іншої особи, яка б подала заяву про визнання себе її батьком не було, тому за законом батьком було записано позивача. Оскільки сумнівів у відсутності кровного споріднення між позивачем та її дитиною не має, тому й немає необхідності проводити відповідну експертизу. Позивач у судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та підтримав позовні вимоги повністю, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведеності відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Як роз'яснено в п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який 30 жовтня 2012 року було розірвано, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації атів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області 30 жовтня 2012 року, актовий запис №11 (а. с. 4). Також встановлено, що [INFO] року у відповідачки народився син - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції 16 квітня 2013 року, актовий запис №457 (а. с. 5). Крім цього встановлено, що з травня 2012 року шлюбні відносини між сторонами припинені, відповідачка у судовому засіданні ствердила, що [PERSON] насправді не являється батьком її дитини, а тому необхідності у проведенні судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи немає. Згідно ч. 1 ст. 60, ч. 1 ст. 61 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Отже, враховуючи вищевикладене та те, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку, що такий слід задовольнити. Також з відповідачки підлягають стягненню сплачені позивачем судові витрати, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved