Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд розділити спільне майно подружжя - житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], загальною площею 198,5 кв.м, та земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що, у період шлюбу, ним з відповідачкою був придбаний об'єкт незавершеного будівництва та земельна ділянка площею 0,1000 га, розташовані за адресою: [ADDRESS]. Вказаний будинок та земельна ділянка є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, на підставі чого просить суд поділити спільне майно подружжя, та визнати за ним право власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку та на 1/2 частину вказаної земельної ділянки. Відповідач [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом, у якому, з урахуванням уточнень (т.1 а.с.196), просить суд стягнути з позивача [PERSON] на її користь 99 521,27 грн. - у відшкодування 1/2 частки коштів, сплачених нею особисто у період з 01.01.2009р. по 14.11.2014р. на виконання кредитного договору, укладеного нею з Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк». Водночас, просить суд стягнути з позивача на її користь заборгованість по аліментам у розмірі 4 798,20 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог відповідач [PERSON] посилається на те, що, у період шлюбу, з метою завершення будівництва придбаного у період шлюбу з позивачем спірного будинку, вона уклала кредитний договір із ПАТ «Укрсоцбанк», за умовами якого отримала кредитні кошти у розмірі 141 000,00 грн. З січня 2009р. вона самостійно повернула банку кошти, отримані нею на придбання спільного з позивачем будинку, у розмірі 199 042,54 грн., на підставі чого просить суд стягнути з позивача 1/2 частину вказаної суми, яка дорівнює 99 521,27 грн. Крім того, відповідач за рішенням суду сплачував аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей. Разом з цим, через ухилення відповідача від сплати аліментів, утворилась заборгованість у розмірі 4 798,20 грн., яку вона також просить стягнути на свою користь з позивача, разом із понесеними нею судовими витратами у розмірі 1022,12 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] (кожен) підтримали позов, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Водночас, зустрічний позов не визнали, посилаючись на те, що, сума коштів, які відповідач просить стягнути з позивача - є спірною, оскільки позивач також сплачував кредит. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] (кожна) підтримали зустрічний позов, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Проти задоволення позову [PERSON] заперечували, посилаючись на те, що вказаний позов є передчасним, оскільки спірний будинок є предметом іпотечного договору, та, окрім цього, є об'єктом незавершеного будівництва, на підставі чого не може бути предметом поділу в судовому порядку. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи - суду не надав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - в судове засідання не з'явився, надав суду письмові пояснення (т.1 а.с.187), у яких зазначив, що, спірний будинок є предметом іпотечного договору, на який, в свою чергу, накладено заборону відчуження. В разі наявності заборони відчуження, угода про відчуження майна, обтяженого боргом, посвідчується лише у разі згоди кредитора на відчуження та переведення боргу на набувача. Разом з цим, згоди на відчуження об'єкту іпотеки банк не надавав, на підставі чого просив відмовити у задоволенні первісного позову. Свідок [PERSON] суду пояснила, що, з 2002 року вона перебувала у дружніх стосунках як з позивачем, так і з відповідачем. З 2009 року подружжя [PERSON] припинило подружні стосунки та ведення сумісного господарства, хоча і мешкало разом в одному будинку. Відповідач [PERSON] та її матір позичали у неї 20 000 грн. на погашення кредиту. Зі слів [PERSON] їй відомо, коли саме подружжя [PERSON] припинило шлюбні стосунки. Свідок [PERSON] суду пояснила, що, вона є матір'ю відповідача [PERSON] У 2009 році стосунки позивача з відповідачем погіршились, так як кредит був оформлений на відповідача, а позивач відмовлявся його погашати. У 2009 році вона, разом із донькою, повернули банку 58 000 грн. З 2010 року вона особисто, за власні кошти, погашали кредит доньки. Вислухавши сторони та їх представників, пояснення свідків, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, згідно ст.10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом в ході розгляду справи, рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 22.03.2011 року, яке набрало законної сили 03.04.2011 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Як зазначено у вищевказаному рішенні, шлюб між позивачем та відповідачем було укладено 30.10.1993 року. З 2009 року сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не вели. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно договору купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва, у період шлюбу, а саме 19.12.2006 року, відповідач [PERSON] придбала незавершений будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], будівництво будинку здійснено на 55% (т.1 а.с.49). Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки, у період шлюбу, а саме 19.12.2006 року, відповідач [PERSON] придбала земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану у [ADDRESS] (т.1 а.с.47). Згідно договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 105/6-136-7, у період шлюбу, а саме 07.11.2007 року, відповідач [PERSON] уклала кредитний договір із Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» - правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», за умовами якого банк, шляхом встановлення меж максимального ліміту заборгованості до 200 000 грн., надав відповідачці у тимчасове користування кредитні кошти зі сплатою 15% річних та комісій з кінцевим терміном повернення 06.11.2017р. Згідно Іпотечного договору №105/24-140-7, укладеного 07.11.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» - правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та відповідачем [PERSON], остання передала в іпотеку будинок, об'єкт незавершеного будівництва (готовність 89%), розташований за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.33). Згідно п.1.11 вищевказаного Іпотечного договору №105/24-140-7, після завершення будівництва та прийняття в експлуатацію нерухомого майна, а також після оформлення та реєстрації в установленому чинним законодавством України порядку права власності на нього за Іпотекодавцем, збудована нерухомість продовжує бути предметом іпотеки. Згідно п.1.12. вищевказаного Іпотечного договору №105/24-140-7, сторони погодились, що одночасно з нотаріальним посвідченням цього договору нотаріус накладає заборону на відчуження Предмета іпотеки. Згідно Іпотечного договору №105/24-141-7, укладеного 07.11.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» - правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та відповідачем [PERSON], остання передала в іпотеку земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану у [ADDRESS] (т.1 а.с.41). Згідно п.1.11. вищевказаного Іпотечного договору № 105/24-141-7, сторони погодились, що одночасно з нотаріальним посвідченням цього договору нотаріус накладає заборону на відчуження Предмета іпотеки. З вищенаведених обставин суд вбачає, що, під час шлюбу подружжям [PERSON] було придбано у спільну сумісну власність об'єкт незавершеного будівництва (готовність 55%), розташований за адресою: [ADDRESS], та земельну ділянку, на якій розташований вказаний об'єкт незавершеного будівництва. Як встановлено судом, на час розгляду справи загальне майно подружжя є предметом іпотеки, на яке нотаріусом накладено заборону на відчуження, при цьому, будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], є об'єктом незавершеного будівництва (готовність 89%). Згідно ст.9 ЗУ «Про іпотеку» N 898-IV від 05.06.2003р., іпотекодавець має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. Іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя: зводити, знищувати або проводити капітальний ремонт будівлі (споруди), розташованої на земельній ділянці, що є предметом іпотеки, чи здійснювати істотні поліпшення цієї земельної ділянки; передавати предмет іпотеки у наступну іпотеку; відчужувати предмет іпотеки; передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування. Згідно роз'яснень, наданих у п.20 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 6 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», самочинним будівництвом є: нове будівництво, реконструкція зі зміною площі та зайняттям земельної ділянки, прибудови, надбудови) об'єкта нерухомості, здійснене у разі відмови у видачі документів, які надають право виконувати будівельні роботи (повідомлення про початок будівельних робіт, реєстрація декларації про початок виконання будівельних робіт, видача технічних умов, видача вихідних даних тощо). Згідно роз'яснень, наданих у п.6 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 6 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Це майно не є об'єктом права власності, воно не може бути предметом поділу та встановлення порядку користування в судовому порядку; на нього не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, у тому числі продаж його з прилюдних торгів. Таким чином, вищенаведені обставини, та, надані суду докази, дають підстави суду дійти висновку, що, на час розгляду позовних вимог позивача [PERSON] майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності, не може бути предметом поділу в судовому порядку, оскільки вказане майно є об'єктом незавершеного будівництва, а також предметом іпотеки, на яке накладено заборону на відчуження. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що, позовні вимоги позивача [PERSON] є такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо зустрічних позовних вимог відповідача [PERSON] - суд дійшов наступного висновку. Згідно ст.194 Сімейного кодексу України, заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. згідно довідки про заборгованість по аліментах, наданої Заводським ВДВС Дніпродзержинського МУЮ, заборгованість по аліментам позивача [PERSON] станом на 04.05.2013р. складає 4 798,20 грн. грн. Як вбачається з Постанови державного виконавця Заводського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ від 27.01.2014р., останній, 27.01.2014р. закрив виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2-4967, виданого 10.12.2010р. Заводським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину на утримання неповнолітніх дітей: [INFO]. та [INFO] до їх повноліття. Таким чином, з вищенаведеного суд вбачає, що, при закритті державним виконавцем виконавчого провадження щодо примусового виконання вищевказаного виконавчого листа, залишилась несплачена позивачем [PERSON] заборгованість по аліментам у розмірі 4 798,20 грн., яка підлягає стягненню у судовому порядку, на підставі ч.4 ст.194 СК України. Крім того, згідно ст.65 Сімейного кодексу України, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Згідно роз'яснень, наданих у п.24 Постанови Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» N 11 від 21.12.2007р., до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК) . Як встановлено судом в ході розгляду справи, за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 105/6-136-7, відповідач [PERSON] у період шлюбу, а саме 07.11.2007 року, уклала кредитний договір із Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» - правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», за умовами якого банк, шляхом встановлення меж максимального ліміту заборгованості до 200 000 грн., надав відповідачці у тимчасове користування кредитні кошти зі сплатою 15% річних та комісій з кінцевим терміном повернення 06.11.2017р. Вказаний договір був укладений за згодою позивача [PERSON] (т.1 а.с.237), тобто в інтересах сім'ї, а саме для завершення будівництва належного сторонам будинку - об'єкту незавершеного будівництва, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Вказана обставина визнана сторонами, відповідно до чого згідно ч.1 ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягає. З наведеного суд вбачає, що, укладений в інтересах сім'ї відповідачем [PERSON] договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 105/6-136-7 створює обов'язки для другого з подружжя, тобто для позивача [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 22.03.2011 року, встановлено, що, з 2009 року сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не вели. Як зазначає відповідач [PERSON] в обгрунтування заявлених позовних вимог, у період з 01.01.2009 року по 14.11.2014р. нею особисто, за власні кошти у рахунок виконання грошового зобов'язання за вищевказаним кредитним договором було сплачено 199 042,54 грн. На підтвердження повернення кредитних коштів у розмірі 199 042,54 грн. відповідач [PERSON] надала суду копії квитанцій (т.1 а.с.78-120, 197-204), з яких вбачається, що, після припинення шлюбних відносин відповідач [PERSON] особисто повернула банку кошти, отримані на потреби сім'ї. Вказана обставина дає підстави суду дійти висновку, що, позовні вимоги відповідача [PERSON] в частині стягнення з позивача [PERSON] 99 521,27 грн. - 1/2 частини сплаченої відповідачем суми - є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, встановивши в ході розгляду справи, що дійсно мали місце обставини, якими відповідач [PERSON] обгрунтовує свої позовні вимоги, суд вважає за необхідне позовні вимоги відповідача [PERSON] задовольнити у повному обсязі, разом із понесеними та документально підтвердженими судовими витратами у розмірі 1022,12 грн. При цьому, відмовляючи у задоволенні первісного позову, суд вважає необхідним судові витрати за вказаним позовом покласти на позивача [PERSON] Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved