Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, згідно якого просить суд ухвалити рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 25 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., та зареєстрований в реєстрі з номером 17176, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості в розмірі 25 050 грн. 00 коп., а також стягнути на його користь судові витрати. Вимоги позову мотивовані тим, що 20 липня 2021 року старшим державним виконавцем Автозаводського відділу ДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Шишко Л.І. відносно позивача було відкрито виконавче провадження №66123921 на підставі виконавчого напису №17176, виданого 25 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення заборгованості в розмірі 25 050 грн. 00 коп. на користь ТОВ «Фінпром Маркет» за період з 11 червня 2018 року по 25 вересня 2020 року за кредитним договором №007-036219/12-00938-вкл-к від 30 листопада 2012 року, укладеного між [PERSON] та АТ «Банк «Фінанси та кредит», та стягнення виконавчого збору в розмірі 2 505 грн. 00 коп. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, з тих підстав, що він належним чином виконував умови кредитного договору, а також йому не було відомо про кількоразову зміну кредитора за кредитним договором. Також позивач не вважає безспірним розмір заборгованості, вказаному в оскаржуваному виконавчому написі. За таких обставин позивач і звернувся до суду із позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 07 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, витребувано докази. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак надав до суду заяву, згідно якої просив суд розглянути справу без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання представник відповідача, ТОВ «Фінпром Маркет», не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву, за змістом якої позовні вимоги визнає та просить суд їх задовольнити в частині визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та стягнення з відповідача судових витрат. Третя особа, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не надав суду пояснень про причини неявки. Представник третьої особи, Автозаводського відділу ДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак завчасно надав клопотання, згідно якого просив суд розглянути справу без його участі та вказав, що при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі письмових матеріалів справи. Суд, приймаючи до уваги думку позивача [PERSON] , представника відповідача, ТОВ «Фінпром Маркет» - Яворського Р.І., представника третьої особи, Автозаводського відділу ДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) - Шевченко М., дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Згідно з вимогами статті 55 Конституції України, права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів. Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов`язків, передбачений пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно до статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 25 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. було вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 17176 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості в розмірі 25 050 грн. 00 коп. за кредитним договором №007-036219/12-00938 від-вкл-к від 30 листопада 2012 року, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». 20 липня 2021 року старшим державним виконавцем Автозаводського відділу ДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Шишко Л.В. відкрито виконавче провадження №66123921 на підставі вказаного вище виконавчого напису нотаріуса згідно заяви директора ТОВ «Фінпром Маркет» Яворського Р.І. від 05 червня 2021 року за вих.№54 862. Згідно змісту виписки з рахунка [PERSON] , наданої суду державним виконавцем на виконання вимог ухвали суду щодо витребування доказів, сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором №007-036219/12-00938-вкл-к від 30 листопада 2012 року, укладеним з АТ «Банк «Фінанси та Кредит», станом на 25 вересня 2020 року становить 26 711 грн. 90 коп. Згідно зі статтею 18 Цивільного кодексу України, а також статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» №3425-ХІІ від 02 вересня 1993 року, вчинення виконавчого напису - це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», а також постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №622, якою Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» та включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що спірний виконавчий напис виданий на підставі пункту 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Таким чином, на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус не мав права керуватись розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку та вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору та виписки з рахунку боржника. Окрім того, суд вважає, що характер правовідносин, що склалась між боржником [PERSON] та ТОВ «Фінпром Маркет», жодним чином не свідчить про безспірність виниклої у боржника заборгованості. Так, у своїй постанові від 11 жовтня 2018 року у справі № 405/1015/17 (провадження 61/1028ск18) Верховний Суд висловив наступний висновок: «Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». Таким чином, з наявних письмових матеріалів справи неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник [PERSON] мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Окрім того, суд зазначає, що за змістом виконавчого напису за реєстровим номером 17176, вчиненого 25 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., ТОВ «Фінпром Маркет» є правонаступником «ФК «Арбімаркет» на підставі Договору про відступлення прав вимоги від 04 серпня 2020 року за кредитним договором №007-036219/12-00938-вкл-к від 30 листопада 2012 року, а останнє, в свою чергу набуло право вимоги за вказаним кредитним договором у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на підставі Договору про відступлення прав вимоги №000123-а від 12 червня 2018 року. Однак, суду не надано жодного підтвердження щодо переходу прав вимог до ТОВ «Фінпром Маркет» за кредитним договором №007-036219/12-00938-вкл-к від 30 листопада 2012 року, що унеможливлює встановити цей факт. Також судом не встановлено факт отримання позивачем [PERSON] повідомлення вимоги про наявність заборгованості за кредитним договором, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів є: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно статті 12 та статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, оскільки до суду не надано жодних підтверджень на те, що нотаріусом виконавчий напис було вчинено правомірно, не підтверджена безспірність стягуваної заборгованості, та із врахуванням обставини визнання представником відповідача позовних вимог, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із чим позовні вимоги [PERSON] в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved