Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 4079, вчинений 24.03.2021 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором в розмірі 7996,02 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 18.08.2013 він уклав з ПАТ «Альфа-Банк» кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав йому кредит у розмірі 16174,50 грн., на строк до 19.09.2016, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Більшу частину кредитних коштів ним було сплачено, але частину він сплатити не зміг через початок проведення з квітня 2014 року антитерористичної операції у Донецькій та Луганській областях, у зв`язку із чим відділення банку у м. Донецьку закрились, виникли проблеми із виплатою заробітної плати на підприємстві. 28.05.2021 відкрито виконавче провадження про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором на користь ТОВ «Вердикт Капітал» у розмірі 7996,02 грн. Про відступлення прав вимоги за вказаним кредитним договором позивач повідомлений не був, вимог щодо повернення кредитних коштів до нього не надходило. Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням строку, встановленого ст. 88 Закону України «Про нотаріат». З розміром заборгованості не погоджується, вважає її необґрунтованою. Ухвалою судді від 09 липня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження, витребувано у приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., належним чином завірену копію виконавчого напису, про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором на користь ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» заборгованості за кредитним договором, серії НРА № 355405, вчиненого 24.03.2021 та копії документів, які були підставою для його вчинення. Ухвалою суду від 27.07.2021 витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчука П.В. належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №65592582 з виконання виконавчого напису №4079, виданого 24.03.2021 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 7996,02 грн. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа приватний нотаріус Личук Т.В. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Витребувані документи, згідно ухвали судді від 09.07.2021 до суду не надіслав. Третя особа приватний виконавець Григорчук П.В. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення, суд відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку. 24.03.2021 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 4079 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за договором № 401500528 від 18.08.2013, за період з 29.01.2019 по 22.03.2021, у загальному розмірі 6496,02 грн., з яких 3848,34 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 2647,68 грн. - сума заборгованості за відсотками та комісіями. За вчинення виконавчого напису також стягнуто з [PERSON] 1500 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню становить 7996,02 грн. Як вбачається з матеріалів справи, спірний виконавчий напис було вчинено на підставі: кредитного договору № 401500528 від 18 серпня 2013 року, який був укладений між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк»; договору № 2019-1АБ\\ВЕСТА, згідно якого право вимоги за кредитним договором № 401500528 від 18 серпня 2013 року було відступлено ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста»; договору відступлення права вимоги № 29-01\\19\\2 від 29.01.2019, згідно якого право вимоги за кредитним договором № 401500528 від 18 серпня 2013 року було відступлено ТОВ «Вердикт Капітал». При цьому, судом встановлено, що кредитний договір № 401500528 від 18 серпня 2013 року, укладено у простій письмовій формі та нотаріально не посвідчено. На підставі спірного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчуком П.В. відкрито виконавче провадження № 65592582, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження. Згідно копії постанови приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчука П.В. від 21.07.2021 у виконавчому провадженні ВП № 65592582, звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , який отримує дохід у КП «БКП» ПМР. Здійснено відрахування із доходів боржника у розмірі 20 відсотків на користь стягувача в рахунок погашення боргу у розмірі 9095,62 грн., з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Цими актами є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Відповідний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 61-84цс19). З тексту оспорюваного виконавчого напису від 24 березня 2021 року вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 24 березня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/200084/14. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк». Приймаючи до уваги те, що позивач заперечує щодо наявності у нього заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку, що зазначена у виконавчому написі заборгованість не є безспірною, а виконавчий напис нотаріуса здійснено з порушенням чинного законодавства, оскільки приватний нотаріус при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису 24 березня 2021 року застосував нечинні норми законодавства, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі. За викладених обставин, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: approved