Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно до відповідача [PERSON] громади м. Чернівці в особі Чернівецької міської ради, де третіми особами без самостійних вимог на предмет спору виступають [PERSON], [PERSON], [PERSON], мотивуючи позовні вимоги тим, що 19 березня 2015 року померла його мати [PERSON]. При житті його матірю внаслідок приватизації була набута земельна ділянка площею 0,0600 га по вул. Калузькій у м. Чернівці біля садового товариства «Швейник», цільове призначення якої - для ведення садівництва, кадастровий номер: 7310136300:15:004:0195. Вартість земельної ділянки становить 82600 грн. Позивач стверджує, що після смерті його матері він фактично прийняв спадщину у вигляді земельної ділянки, оскільки проживав біля неї, вони мали спільний побут, спільний бюджет, так як мати важко хворіла та потребувала його допомоги. Батько [PERSON] є особою похилого віку та інвалідом, а тому не мав можливості доглядати її. Вказує, що він користується та обробляє земельну ділянку. Встановлення факту сумісного проживання йому необхідно для оформлення спадщини після смерті матері. Зазначає, що проживаючи фактично сумісно із спадкодавцем без реєстрації, він вступив у володіння спадковим майном у вигляді спірної земельної ділянки. У січні 2018 року він звернувся до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], однак постановою №12/02-31 від 24 січня 2018 року йому було відмовлено в звязку з тим, що ним не надано документів, які б свідчили про те, що він фактично прийняв спадщину після смерті матері, оскільки його місце реєстрації не збігається з місцем реєстрації проживання померлої. Інші спадкоємці не подавали заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, оскільки не претендують на спадщину. На основі викладеного просить суд встановити факт сумісного проживання його матері спадкодавця [PERSON], яка померла 19 березня 2015 року, з ним як сином та спадкоємцем; в порядку спадкування за законом визнати за ним право приватної власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 0,0600 га по вул. Калузькій у м. Чернівці біля садового товариства «Швейник», цільове призначення якої - для ведення садівництва, кадастровий номер: 7310136300:15:004:0195, яка належала спадкодавцю [PERSON], яка померла 19 березня 2015 року у м. Чернівці. Позивач в судове засідання не зявився, однак від нього до суду надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача [PERSON] громади м. Чернівці в особі Чернівецької міської радив судове засідання не зявилась, однак від неї до суду надійшла заява, згідно якої просить справу розглянути у її відсутність та не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Треті особи в судове засідання не зявились, однак від них до суду надійшли заяви, згідно яких просять справу розглянути у їх відсутність, не заперечують щодо задоволення позовної заяви, оскільки факти, викладені в ній, відповідають дійсності. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився 09.09.1976 року, його батьки - [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-МИ №409313 (а.с.11). 19 березня 2015 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-МИ №146884 (а.с.8). При житті померлою [PERSON] було набуто земельну ділянку, площею 0,0600 га по вул. Калузькій у м. Чернівці біля садового товариства «Швейник», цільове призначення якої - для ведення садівництва, кадастровий номер: 7310136300:15:004:0195, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.9). Відповідно до висновку про експертну грошову оцінку земельної ділянки, розташованої у м. Чернівці по вулиці Калузькій біля садового товариства «Швейник», цільове призначення якої для ведення садівництва (а.с.12), станом на 30.01.2018 року вартість земельної ділянки становить 82600 грн. Судом встановлено, що позивач [PERSON] проживає без реєстрації по вулиці Стрийська, 117 м. Чернівці, що підтверджується копією акту КЖРЕП-6 від 18.01.2017 року за №17 (а.с.7), вони з матірю мали спільний побут та спільний бюджет, мати позивача хворіла, тому він користувався та обробляв земельну ділянку. Відповідно до ч.3 ст. 1218 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї. У січні 2018 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області [PERSON] з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], однак постановою №12/02-31 від 24 січня 2018 року (а.с.6) позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва в звязку з тим, що спадкоємець вчасно не сприйняв спадщину та ним не надано документів, які б свідчили про те, що він фактично прийняв спадщину після смерті матері, оскільки його місце реєстрації не збігається з місцем реєстрації проживання померлої [PERSON] Після смерті [PERSON] інші спадкоємці не подавали заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, оскільки не претендують на спадщину. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до змісту ст. 1216 ЦК України, у разі спадкування права та обов'язки спадкодавця переходять до спадкоємців. Таким чином, суд вважає, що належить встановити факт сумісного проживання спадкодавця [PERSON], яка померла 19 березня 2015 року, з позивачем як сином та спадкоємцем, та в порядку спадкування за законом визнати за позивачем право приватної власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 0,0600 га по вул. Калузькій у м.Чернівці біля садового товариства «Швейник», цільове призначення якої - для ведення садівництва, кадастровий номер: 7310136300:15:004:0195, яка належала спадкодавцю [PERSON], яка померла 19 березня 2015 року у м. Чернівці, задовольнивши позовні вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved