Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що є власником автомобіля Фольцваген Т-4, білого кольору, державний номерний знак [NUMBER]. Даний автомобіль ним пристосований для пасажирських перевезень. Факт належності йому автомобіля підтверджується технічним паспортом, обліковою карткою приватного ТЗ [NUMBER]. Він, як приватний підприємець, займається вантажними перевезеннями, його знайомий [PERSON] здійснює пасажирські перевезення. Навесні 2013 року між ними відбулась домовленість про тимчасовий обмін автомобілями. Він передав [PERSON] свій автомобіль в тимчасове користування. Для цього 04.09.13 р. він в центрі надання послуг пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м, Жмеринка, Жмеринського, Шаргородського та Барського районів (на правах відділення м.Жмеринка) оформив на його ім'я тимчасовий реєстраційний талон з правом керування. З цього часу він користується його вантажним автобусом Мерседес - Бенц білого кольору, державний номерний знак [NUMBER] для перевезень вантажу, а він, [PERSON], його автомобілем для перевезення людей. Взимку 2014 року у нього виникло бажання продати автомобіль Фольцваген Т-4, державний номер [NUMBER], про що він повідомив [PERSON] Той погодився допомогти йому продати автомобіль. В лютому 2014 року автомобіль для продажу забрав [PERSON], який займався скупкою та продажем автомобілів. В зв'язку з тим, що тривалий час [PERSON] у добровільному порядку не повертав автомобіль [PERSON], [PERSON] в липні 2014 року звернувся в Жмеринський РВ УМВС. За його заявою було відкрито кримінальне провадження внесене до Єдиного державного реєстру за № 12014020130000576 від 05.08.2014 р. Від працівників правоохоронних органів йому стало відомо, що його автомобіль знаходиться у відповідача, який користується ним без будь-якої на то його згоди. Відповідач надав розписку про обов'язок зберігання його автомобіля. Слідчим СВ Жмеринського РВ УМВС України у Вінницькій області Умковським О.А. 17.09.2014 року була винесена постанова про закриття кримінального провадження в зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та йому рекомендовано звернутись до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів. Вважає, що знаходження його автомобіля у незаконному володінні відповідача порушує його законні права та інтереси, як власника автомобіля, непорушність яких йому гарантована Конституцією України, нормами цивільного права. Просить повернути йому з незаконного володіння відповідача [PERSON] належний йому на праві власності автомобіль «Фольцваген Т-4, білого кольору, державний номерний знак [NUMBER]. Витребувати у відповідача [PERSON] технічний паспорт на автомобіль «Фольцваген Т-4» державний номерний знак [NUMBER] В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON]. позовні вимоги підтримали, просять позов задовольнити з підстав, наведених в заяві. Свідок [PERSON] показав, що він з [PERSON] помінялися автомобілями. Так як бізнес не пішов, [PERSON] захотів продати автомобіль. Він пообіцяв [PERSON], що допоможе йому в цьому. [PERSON] коли хотів продати автомобіль сказав за 8 тисяч доларів. Автомобіль дав [PERSON] в червні 2014 року. [PERSON] зник . Після звернення в міліцію приїхав [PERSON], просив дати йому доручення на керування автомобілем, він відмовив. [PERSON] повідомив, що [PERSON] обіцяв дати доручення. Грошей за автомобіль йому не пропонував . В судовому засіданні 31.10.2014 р. представник відповідача [PERSON] - адвокат Грицуляк Т.П. позов не визнав, пояснив, що [PERSON], дізнавшись, що продається автомобіль, придбав його у [PERSON] за 7 тисяч доларів. Документів не отримав і тому звернувся із заявою в органи міліції. Представник відповідача заявив клопотання про огляд в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження за заявою [PERSON] Клопотання судом задоволено. В наступні судові засідання 16.12.2014 р.14.01.2015р., 29.01.2015р.,16.02.2015 р., 06.03.2015 р. та 25.03.2015 р. відповідач [PERSON] не з»явився. Про слухання справи повідомлений належним чином / а. с. 52,58, 67,70, 80, 81/. На 16.12.2014 р. та 14.01.2015 р. до суду надходили заяви про перенесення розгляду справи в зв»язку з хворобою представника відповідача /а.с. 59,60/. Докази хвороби представника суду не надано. 25.03.2915 р. відповідач [PERSON] особисто подав до відділу прийому суду заяву про перенесення розгляду справи в зв»язку із зайнятістю адвоката, а з»явитися в судове засідання відмовився. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задоволити, виходячи з наступного. [PERSON] є власником автомобіля Фольцваген Т-4, білого кольору, державний номерний знак [NUMBER], що стверджується обліковою карткою приватного ТЗ [NUMBER] ( а.с. 10). 4 вересня 2013 р. тимчасовий реєстраційний талон на вказаний автомобіль був виданий на ім.»я [PERSON] / а.с.11/. Позивач у справі [PERSON] повідомив [PERSON] про свій намір продати автомобіль. [PERSON], допомагаючи [PERSON] в реалізації автомобіля, влітку 2014 р. передав його [PERSON], який займався купівлею та продажем автомобілів. Так як [PERSON] зник з автомобілем, [PERSON] 04.08.2014 р. звернувся із заявою до органів міліції. Постановою слідчого СВ Жмеринського РВ УМВС України у Вінницькій області Унковського О.А. від 17 вересня 2014 р. кримінальне провадження закрито в зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та ознак будь - якого іншого кримінального правопорушення, в даному діянні вбачаються ознаки цивільно - правових відносин. Позивач у справі [PERSON] довідався, що його автомобілем Фольцваген Т-4, білого кольору, державний номерний знак [NUMBER]. володіє [PERSON] Однак, він йому автомобіля не продавав. Доказів відплатного придбання автомобіля Фольцваген Т-4, білого кольору, державний номерний знак [NUMBER] у будь якої особи відповідачем [PERSON] не надано. Згідно оглянутого судом кримінального провадження [PERSON] звернувся до суду із заявою / а.с. 91/ 04.08.2014 р., [PERSON] - 03.09.2014 р. / а.с.93-94/. Обидві заяви були в одному кримінальному провадженні №12014020130000576, по якому прийнята постанова від 17.09.2014 р. про закриття кримінального провадження. Дана постанова на час постановлення рішення у даній справі чинна. Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Дану норму відтворює і ст.321 ЦК України. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України) . Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ч.1 ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. В п.19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», визначено, що застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном ( ст. 391 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України із відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, а саме сплачений судовий збір в розмірі 1157,65 гривень та витрати на юридичну допомогу в сумі 5000 (п'ять тисяч ) гривень .

Outcome: approved