Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась 17.09.2018 року до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з останнього в її користь 6500 грн. майнової шкоди та 20\~000 грн. моральної шкоди, завданих внаслідок злочинних дій відповідача. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 14.12.2017 року о 21.15 год. [PERSON] увірвався в середину їх квартири № 67, у житловому будинку № 88, на вул. Самбірській, в м. Дрогобичі, Львівської області, та не промовивши ні слова вдарив її чоловіка у груди, від чого останній впав на підлогу. В той же час, вона, наблизившись до [PERSON], також отримала один удар у шию, два удари в тулуб та падаючи на підлогу отримала забій ліктя. Почала кричати про допомогу та до [PERSON], щоб той припинив свої дії, про що почули сусіди та жінка останнього, яка прийшла та забрала його. Після цього вона з чоловіком підвелися на ноги та викликали працівників поліції. В подальшому [PERSON] повернувся до квартири, декілька разів копнув вхідні двері квартири і пішов геть. Вказує, що вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.04.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. Також зазначає, що [PERSON] спричинив їй матеріальну та моральну шкоду, пошкодив вхідні двері квартири, в якій вона проживає, в яких відповідно до акту № 1 про наявні пошкодження вхідних дверей складеного комісією ОСББ «ЄС-88» відірвана дверна ручка, наявна вмятина, двері деформувалися, нижній замок не закривається, двері щільно не притягуються, через, що у квартиру йде холод, у звязку з чим вона була змушена купити нові двері до квартири, вартість яких становить 6500 грн. Крім цього, відповідач спричинив їй і моральну шкоду, оскільки в результаті його протиправних дій, у неї погіршився стан здоровя, через порушення сну вона змушена до цього часу вживати заспокійливі медичні препарати, які купує за власні кошти. На підставі наведеного, просить її позовні вимоги задовольнити. 17.09.2018 року направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який судом отримано 02.10.2018 року. Ухвалою від 04.10.2018 року в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження, встановлено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву, пред'явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п'ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу - п'ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. 06.11.2018 року у зв'язку з неотриманням відповідачем ухвали про відкриття провадження та доданими до неї документами, з ініціативи суду в порядку вимог ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~було постановлено проводити розгляд зазначеної справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 19.11.2018 року. Копію ухвали направлено учасникам справи. Позивач в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує у повному обсязі. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. В судове засідання на 19.11.2018 року відповідач був повідомлений за встановленою згідно вимог п. 2 ч. 7\~ст. 128 ЦПК України\~адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Дрогобицького міськрайонного суду. Однак, на розгляд справи відповідач не з'явився без поважних причин та не повідомив суд про причини неявки, відзиву (заперечень) проти позову не подав. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності. Зі згоди позивача, яким надіслано до суду клопотання, в якому зазначено, що у разі неявки у судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1\~ст. 280 ЦПК України. Вимогами ст. ст.\~13,\~81 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. За змістом ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також\~ має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства;\~способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди. Згідно з частинами першою та другою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, збитками є, зокрема,\~втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За загальним правилом статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними\~рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Матеріалами справи\~встановлено,\~що згідно\~вироку Дрогобицького\~міськрайонного суду\~Львівської області\~від 19.04.2018\~року,\~який залишено\~без змін\~ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 09.07.2018 року, 14.12.2017 року близько 21 год. 15 хв., [PERSON], знаходячись в квартирі № 67, по вул. Самбірській, 88, в м. Дрогобичі Львівської області, на ґрунті особистих неприязних відносин з своїми сусідами, які проживають у вищезгаданій квартирі, умисно наніс [PERSON], один удар долонею правої руки в область шиї з лівого боку та один удар кулаком правої руки в область живота з лівого боку, внаслідок чого остання впала на спину, чим спричинив [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді саден на лівому лікті, лівій дельтовидній ділянці, синців на правій дельтовидній ділянці по передній її поверхні, лівій бічній ділянці живота, лівій дельтовидній ділянці по задній її поверхні, які згідно висновку експерта №663 від 18.12.2017 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Відповідно до Акту № 1 про наявні пошкодження вхідних дверей квартири [ADDRESS], складеного 24.02.2018 року комісією ОСББ «ЄС-88» вбачається, що дверна ручка дверей у вказаній квартирі повністю відірвана, в дверях наявна вмятина, двері деформувалися, погано закриваються, поверхня від ударів ногами пошкоджена, нижнізамки не закривається, двері щільно не притягуються, через, що у квартиру йде холод. Зі слів [PERSON] вищевказані пошкодження вхідних дверей спричинив [PERSON] із застосуванням фізичної сили. Згідно товарного чеку № 467 від 23.01.2018 року, виданого [PERSON] вбачається, що загальна вартість броньованих дверей разом із їх монтажем становить 6500 грн. За розясненням, викладеним у пункті 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи. З огляду на це та зважаючи на встановлені обставини, суд вважає, що відповідачем [PERSON] позивачу [PERSON] в результаті вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, спричинено матеріальні збитки на суму 6500 грн., які позивач повинна понести для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), які підлягають відшкодуванню в повному обсязі, оскільки дії відповідача були неправомірними, між ними (діями) і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи. Щодо позовної вимоги позивача [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] моральної шкоди в розмірі 20\~000 грн., слід зазначити наступне. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як роз'яснено в п. 3, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (зі змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у порушенні права власності та інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими та при настанні інших негативних явищ. При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в який матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Виходячи з наведеного, вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди та стягнення її з відповідача суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, враховуючи, що сам факт нанесення позивачці [PERSON] тілесних ушкоджень пов'язаний із душевним болем, який завдано психологічному здоровю потерпілої, переживаннямза своє здоровя, його відновленням, що безперечно завдало значну моральну шкоду й спричинило моральні страждання потерпілій. При цьому суд не бере до уваги доводи потерпілої, що вона зверталась після нападу до фахівців за допомогою, купляла ліки, лікувалась, оскільки такі не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. З огляду на вище вказане, виходячи із характеру вчиненого [PERSON]діяння, конкретних обставин справи та із врахуванням засад розумності та справедливості, підлягає відшкодуванню з [PERSON] на користь [PERSON] моральна шкода у розмірі 5000 грн. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 704,80г рн. судового збору. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: partial