Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом в якому просить постановити рішення, яким визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право на користування житлом в будинку [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є власником домоволодіння [ADDRESS] 07.12.2011 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою та після реєстрації шлюбу зареєстрував місце проживання дружини за вищенаведеною адресою. Сімейне життя між ними не склалось, а відтак рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01.08.2016 року їх шлюб розірвано. Відповідачка не проживає за вказаною адресою з лютого 2016 року, не несе жодних витрат по утриманню будинку, а відтак він сплачує комунальні послуги з розрахунку і за неї, не має змоги вільно користуватись своїм майном, а тому змушений був звернутись до суду із даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Пояснив, що відповідачка по справі - його колишня дружина, шлюб між ними розірвано. У будинку [ADDRESS] [PERSON] не проживає з лютого 2016 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі на адресу суду не подала. У відповідності до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про час та місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, оцінивши зібрані докази в їх сукупності вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являється власником домоволодіння № [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності серії [NUMBER], видане Моршинською міською радою 27.01.2012 року. Будинковолодіння [ADDRESS], Львівської області, розташоване на земельній ділянці площею 0, 0744 га, яка на праві приватної власності належить [PERSON], що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], копія якого наявна в матеріалах справи. Відповідно до довідки № 969 від 21.07.2017 року, виданої виконавчим комітетом Моршинської міської ради Львівської області, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В ході розгляду справи, зокрема з пояснень позивача достовірно з'ясовано, що відповідач [PERSON] не проживають за вищенаведеною адресою з лютого 2016 року та не несе жодних витрат по утриманні житла. Відповідно до акту від 20.04.2017 року, складеного комісією в складі: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] в будинковолодінні [ADDRESS] не проживає з лютого 2016 року. Суду не подано жодних доказів, які б підтверджували відсутність відповідача [PERSON] за місцем реєстрації понад шість місяців з поважних причин, або ж існування певних домовленостей з вказаного приводу між нею та позивачем, як власником житла. Як випливає з ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. На підставі вище наведеного, а також зібраних та перевірених в судовому засіданні доказів, суд дійшов до переконливого висновку, що відповідач [PERSON], будучи зареєстрованою в будинковолодінні [ADDRESS], у даному житловому приміщенні більше шести місяців без поважних причин не проживає, житлом не користується, витрат по його утриманню не несе, а тому в суду є всі підстави відповідно до вимог ст. ст.71,72 ЖК України визнати останню такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]

Outcome: approved