Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, у якому просить визначити порядок користування квартирою №115, яка розташована в будинку №5 по вул. М.Куліша в м.Херсоні, у такий спосіб: [PERSON] виділити в користування житлову кімнату №1 (приміщення 2 в технічному плані квартири) площею 12,60 кв.м., [PERSON] виділити у користування житлову кімнату №1 (приміщення 5 в технічному плані квартири) площею 9,20 кв. м., [PERSON] та [PERSON] виділити в спільне користування житлову кімнату №3 (приміщення 6 в технічному плані квартири) площею 17,05 кв. м., в спільне користування всіх співвласників виділити: коридор (приміщення 1 в технічному плаї квартири) площею 9,60 кв. м., кухню (приміщення 7 в технічному платі квартири) площею 9,5 кв. м., вбиральню (приміщення 3 в технічному плані квартири) площею 1 кв. м., ванну кімнату (приміщення 4 в технічному плані квартири)площею 2,6 кв. м. На обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив такі обставини: З 23.03.1996 року по 16.08.2013 року позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. На момент укладання шлюбу відповідачка вже мала дитину [PERSON]. В шлюбі 21.04.1999 року у сторін народилась спільна дитина [PERSON]. 23.05.2005 року позивач отримав ордер на квартиру №115, розташовану в будинку №5 по вул. М.Куліша в м. Херсоні. Вказана квартира складається з трьох кімнат житловою площею 38,85 кв.м. Згідно розпорядження Фонду комунального майна ХМР №21133-ж від 11.01.2007 року квартира була приватизована позивачем та членами його родини, внаслідок чого сторони стали співвласниками квартири. Після розлучення у серпні 2013 року [PERSON] та відповідачка не проживають однією сім»єю, не мають спільного бюджету для оплати комунальних послуг і квартирної оплати. Права позивача як власника квартири суттєво обмежуються діями відповідачки та її співмешканцем, який без узгодження з позивачем фактично проживає у спільній квартирі. Відповідачі звернулися із зустрічним позовом, у якому просять припинити право власності [PERSON] на 1/4 частку у спільному майні, а саме у квартирі розташованій в [ADDRESS]. На обґрунтування заявлених позовних вимог зазначили такі обставини: Квартира №115, розташована в будинку №5 по вул. М.Куліша у м. Херсоні належить на праві приватної, спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Дана квартира розташована на другому поверсі девятиповерхового будинку та складається з трьох кімнат житловою площею 38,85 кв. м. Виклавши зміст ст.ст. 355, 369,370,365 ЦК України [PERSON]І, зазначила, що відповідач (позивач за первісним позовом) дуже часто зловживає спиртними напоями та унеможливлює сумісне проживання в одній квартирі. Окрім цього, він неодноразово підіймав на позивачку руку, в результаті чого вона отримувала легкі тілесні ушкодження. Позивачка неодноразово зверталась до міліції із заявами про: погрозу вбивством з боку відповідача (позивача за первісним позовом); факт нанесення легких тілесних ушкоджень; про вжиття заходів до [PERSON], який відносно неї вчиняє протиправні дії. [PERSON] постійно провокує позивачку на конфлікти, створює негативну атмосферу в квартирі, остання постійно знаходиться в стресовому стані, у звязку з чим стан її здоровя з кожним днем погіршується. У судовому засіданні кожна із сторін наполягала на задоволенні своїх з позовних вимог. [PERSON] в усних поясненнях уточнив позовні вимоги, просив виділити у користування кімнату площею 12,6 кв.м. з лоджією у 5,8 кв.м. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив, що сторони є співвласниками квартири за адресою: м. Херсон, вул. М.Куліша,5, що сторонами визнається. Вказана квартира складається з наступних приміщень: три житлові кімнати розміром, 17,05 кв.м., 12,60 кв.м., 9,2 кв.м., кухні площею 9,5 кв.м., ванної кімнати 2,60 кв.м., вбиральні площею 1,0 кв.м., коридору 9,60 кв.м. Квартира обладнана балконом 2,50 кв.м. та лоджією 5,80 кв.м. Вихід на балкон здійснюється з кухні, а вихід на лоджію - з житлової кімнати розміром 12,60 кв.м. Зазначена обставина підтверджується технічним паспортом на квартиру (а.с.11) і визнається сторонами. В квартирі зареєстровані і проживають [PERSON], [PERSON], неповнолітній [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] є колишнім подружжя (а.с.6). [PERSON] постійно в квартирі не проживає, оскільки навчається на денній формі навчання в Харківській державній академії фізкультури, а тому проживає у м. Харкові, перебуваючи у м. Херсоні в період канікул. В своїх поясненнях сторони пояснювали, що у квартирі також проживає співмешканець позивачки. Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Сторони не можуть домовитися про порядок користування квартирою, з цього приводу між ними існує спір. Кожна із сторін посилається на порушення іншим співвласником принципів добросусідства при користування квартирою. Позивач посилається на те, що без його згоди, як співвласника, у квартирі поселилася і проживає стороння особа співмешканець його колишньої дружини, що вже викликає у нього певне роздратування, відповідачі своєю поведінкою провокують його на сварки, при цьому знаючи, що внаслідок отриманих травм він дуже нервово реагує на певні обставини. Відповідачі посилаються на те, що [PERSON] створює антисанітарні умови в квартирі, розміщуючи в місцях загального користування (зокрема у ванній кімнаті) предмети свого захоплення рибалкою. Фактично [PERSON] на даний час проживає у кімнаті площею 9,2 кв.м. При цьому, згідно його пояснень він не має доступу до користування балконом та лоджією, зокрема для сушіння білизни, оскільки вказані приміщення зайняті, а тому змушений використовувати для таких потреб ванну кімнату. [PERSON] та її представник зазначену обставину не спростовували. Позивач, мотивуючи доцільність виділу йому у користування кімнати розміром 12,60 кв.м., посилався на те, що з даної кімнати є вихід на лоджію, а тому, при користуванні вказаною кімнатою та лоджією, він буде максимально обмежений від спілкування з іншими мешканцями квартири. Суд погоджується з доводами позивача і вважає, що найбільш оптимальним є встановлення порядку користування квартирою з виділенням у користування [PERSON]В, кімнати розміром у 12,60 кв.м. і лоджії. Іншим співвласникам квартири необхідно виділити у користування дві інші житлові кімнати розміром 17,05 кв.м. та 9,2 кв.м. та балкон. Позивач вказує на необхідність зазначити які конкретно кімнати необхідно виділити у користування [PERSON] та [PERSON] з [PERSON] Відповідачі за первісним позовом не зазначали про наявність спору між ними щодо користування житловими приміщеннями, а тому вищезазначені приміщення мають бути виділені їм у спільне користування, а вони самостійно визначатимуть порядок користування ними. Кухня, коридор, ванна кімната та вбиральня мають бути залишені у спільному користуванні, оскільки інших таких приміщень у квартирі немає. При визначенні такого порядку користування квартирою суд виходить з того, що між [PERSON] та іншими співвласниками квартири, склалися неприязні стосунки, згідно пояснень сторін виникають інші конфлікти. З метою уникнення конфліктів має бути створена обстановка щодо мінімізації пересікання осіб, що проживають у квартирі. Проживання [PERSON] в кімнаті 12,60 кв.м. з виходом на лоджію дасть йому можливість мати окрему кімнату з допоміжним приміщенням, в якому може розмістити предмети свого захоплення, побутову техніку, і в такий спосіб мінімізувати зустрічі з іншими мешканцями квартири. Суд також враховує ту обставину, що фактично [PERSON] у квартирі у даний час не проживає, а з часом, можливо, сторони врегулюють спір в інший спосіб. Таким чином, позов [PERSON] підлягає задоволенню із встановленням вищезазначеного порядку користування квартирою. Суд вважає, що зустрічний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову співвласників, якщо1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Частки співвласників не визначені, але з урахуванням, що квартира ними приватизована, то слід виходити з того, що їх частки у праві власності на спірну квартиру є рівними. При тому, що частки чотирьох співвласників у праві власності на квартиру є рівними, неможливо стверджувати, що частка [PERSON] є незначною, оскільки його частка є такою ж, як і частки інших співвласників. В розумінні ст.365 ЦК України спільне володіння і користування майно є неможливим в разі існування обєктивних причин неможливості спільного ним користування, зокрема технічних тощо. Суд вважає, що неприязні стосунки між співвласниками, не є обставиною, яка унеможливлює спільне користування квартирою у розмінні ст.365 ЦК України. Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України у цивільній справі №6-68/цс14, право власності на частку у спільному майні може бути припинено за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. [PERSON] не має іншого житла, крім житла у спірній квартирі. Позбавлення його права на частку у квартирі позбавить його житла, право на яке є одним із основних конституційних прав особи. Таким чином, позбавлення [PERSON] права на частку у спільному майні завдасть йому істотної шкоди позбавить права на житло. Співвласники пропонують [PERSON] за частку суму компенсації, еквівалентну 8 тисяча доларам США, обґрунтовуючи суму компенсації ? частиною ринкової вартістю квартири, проте [PERSON] не погоджується з компенсацію, обґрунтовуючи свою незгоду тим, що за вказану суму рівноцінне житло неможливо придбати. Пропозиція співвласниками частини ринкової вартості квартири за відсутності у співвласника житла не може замінити йому житла, яке він має у квартирі.

Outcome: dismissed