Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Ін-Тайм» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсацію невикористаних днів щорічної відпустки. Позовні вимоги мотивовано тим, що в період з 22.06.2016 р. по 28.02.2020 р. він перебувала у трудових відносинах з відповідачем. Під час звільнення з позивачем не було проведено повного розрахунку, а саме не була виплачена заборгованості по заробітній платі за 2 місяці та компенсація за невикористану щорічну відпустку тривалістю 25 днів. Просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явився. Подав заяву про слухання справи у його відсутність. На позовних вимогах наполягає в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином. Відзив на позовну заяву не подав. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 листопада 2020 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, позивача прийнято на роботу у ТОВ «Ін - Тайм» 27 квітня 2018 р., про що 02 травня 2018 року зроблено запис у трудовій книжці серії [NUMBER] , заповненій 16 червня 2003 р. на ім`я позивача. (а.с. 7) 28.02.20 р. позивач звільнений з роботи за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України згідно з наказом відповідача № 28/124К від 28.02.20 р. (а.с. 7). Вказані вище обставини стверджуються копією трудової книжки позивача. Згідно даних Пенсійного фонду України, [PERSON] в січні місяці 2020 року було нараховано 4 850,00 гривень та в лютому 2020 року - 8 795,12 гривень , однак відповідно до довідки про залишок, заборгованість та рух коштів по рахунку [PERSON] наданої АТ «Таскомбанк», позивачу заробітної плати за січень 2020 року було виплачено 1 673,25 гривень. Щодо виплаченої заробітної плати за лютий 2020 року інформація відсутня. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Днем звільнення є останній день роботи. Як встановлено судом, останнім днем роботи позивача у відповідача є 28.02.20 р. У день звільнення працівнику за нормами трудового законодавства має бути видана заробітна плата, включаючи плату за останній день роботи, та компенсація за невикористані дні відпустки. В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за січень 2020 року у розмірі 3 176,75 гривень та за лютий 2020 року - 4 850,00 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1, 2 ст.77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Позивачем було надано картку [PERSON] про застраховану особу наданої ПФУ, з якої вбачається, що відповідач нарахував за січень 2020 року - 4 850,00 гривень та за лютий 2020 року - 8 795,12 гривень. З довідки виданої АТ «Таскомбанк» від 31 січня 2020 року вбачається, що [PERSON] в січні місяці 2020 року було виплачено лише 1 673,25 гривень заробітної плати за січень місяць, про що зазначено з колонці «Деталі операції». Таким чином, у відповідача ТОВ «Ін-Тайм» наявна заборгованість по несплаченій заробітній платі перед позивачем за січень 2020 року у розмірі 3 176,75 гривень. Щодо несплаченої заробітної плати за лютий 2020 року слід зазначити, що суд позбавлений можливості встановити дану обставину, оскільки рух коштів по рахунку [PERSON] наданий до позовної заяви закінчується датою «27.01.2020». Інших доказів позивачем не було надано, у зв`язку з чим дана вимога про стягнення заборгованість по заробітній платі за лютий 2020 року задоволенню не підлягає із недоведеністю. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткових відпусток працівникам, які мають дітей. Позивач також в своїй позовній заяві просить зобов`язати відповідача виплатити позивачу компенсація за невикористані дні щорічної відпустки терміном 25 днів в загальному розмірі 3 945,00 гривень. Однак, позивачем не було надано жодного доказу на підтвердження того, що у відповідача є заборгованість перед позивачем за невикористану відпустку. Крім того, позивачем взагалі не надано доказів, що в нього наявні дні невикористаної щорічної відпустки. Крім того, судом неодноразово викликався в судове засідання позивач, однак ні він сам, ні його представник не з`явилися до суду, а лише подавали заяви про слухання справи у відсутність сторони позивача. Таким чином, у зв`язку з тим, що у суду відсутні вихідні дані з яких можливо було б встановити кількість днів невикористаної відпустки та здійснити відповідний розрахунок, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні даної позовної вимоги. Аналізуючи вище викладене, оцінивши наявні докази в матеріалах справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] до ТОВ «ІН-ТАЙМ» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсацію невикористаних днів щорічної відпустки та стягнути з ТОВ «ІН-ТАЙМ» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі за січень 2020 року в розмірі 3 176,75 гривень. В іншій частині позову відмовити. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за Законом, то з відповідача на доход держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн, 80 коп. Крім того, позивач також просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 гривень. За змістом ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених витрат було надано договір про надання правничої допомоги № 03/10 від 23 жовтня 2020 укладений між Науменко Ю.В. та [PERSON] , додаток №1 до Договору про надання правничої допомоги № 03/10 від 23 жовтня 2020 року та квитанція до прибуткового касового ордеру№ 01/10 від 23 жовтня 2020 року на суму 6 000,00 гривень. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки представником позивача в додатку №1 до Договору про надання правничої допомоги № 03/10 від 23 жовтня 2020 року не конкретизовано вартість наданих послуг, тому суд враховуючи часткове задоволення позову в сумі 3 176,75 гривень, що складає 27 % від загальної ціни позову, тому суд вважає за доцільне стягнути з відповідача ТОВ «Ін-Тайм» а користь позивача [PERSON] 1620,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial