Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з уточненим в процесі розгляду позовом до відповідача з вимогами про визнання договору поруки №839/4/27/38/8-585 від 02.09.2008 року припиненим, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» в особі Азовсько-Донського відділення ХОФ АКБ «Укрсоцбанк» 02.09.2008 року було укладено договір кредиту №839/3/27/38/8-624 на купівлю автотранспортного засобу, а саме автомобіль марки ТОYOTA модель LAND CRUISER 200. Дане зобов'язання було забезпечено договором поруки №839/4/27/38/8-585 від 02.09.2008 року, укладеним між банком та ним, позивачем по справі. Відповідно до договору поручитель зобов'язувався перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань за вищезазначеним договором кредиту. Вказував, що [PERSON] припинила виконувати свої зобов'язання за Договором кредиту з 14 червня 2012 року. Зазначав, що у зв'язку з тим, що відповідач останній раз направляв претензію йому як поручителю про погашання заборгованості ще 16.10.2012 року, яку останню отримав у той же день, і тільки 08.01.2014 року звернувся до Люботинського міського суду Харківської області з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, то у відповідності до ч. 4 ст. 559 ЦК України вважає, що порука є припиненою, у зв'язку з чим просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №1257 та Витягу з договору на ведення справи у суді №2/15.05-14 від 15.05.2014 року (а.с.11-12) надала заяву, в якій просила просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, слухання справи провести за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» в судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.57), причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення слухання справи не надав, у зв'язку з чим ухвалою суду від 19 серпня 2014 року з урахуванням згоди представника позивача, суд вирішив розглянути дану справу у заочному порядку. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті у їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з доданих до справи документів, між [PERSON] та відповідачем був укладений кредитний договір №8393/27/38/8-624 від 02.09.2008 року (а.с.5-7), відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 75311 доларів США 00 центів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,55 річних з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 01 вересня 2013 року. Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушенні зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, [PERSON] має заборгованість за договором № 8393/27/38/8-624 від 02.09.2008 року, що не заперечувалось сторонами по справі в судовому засіданні та останній раз позичальник здійснила платіж по зобов'язанню 14.06.2012 року (а.с.10). Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 02.09.2008 року в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договір № 8393/27/38/8-624 від 02.09.2008 року між позивачем [PERSON] та відповідачем було укладено договір поруки № 839/4/27/38/8-585 (а.с.8). Згідно п.1.1 ст. 1 договору поруки, поручитель зобов'язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користуванням кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу) у розмірі, в строки та в порядку, передбачених Договором кредиту на купівлю автотранспортного засобу №839/3/27/38/8-624 від 02.09.2008 року. Відповідно до п.6.2 ст. 6 Договору поруки - цей Договір набирає чинності з дати його укладання та діє до остаточного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов'язань. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 грудня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позивальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного погашення поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України, згідно якої строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на поді, яка неминуче настати. Саме до цього зводиться правова позиція висловлена Верховним Судом України в постановах Верховного Суду України від 18 липня 2012 року (у справі 6-78цс12), від 29 січня 2014 року (у справі № 6-155цс13), що згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів, які зобов'язані привести свою судову практику у відповідність до судового рішення Верховного Суду України. Так з договору поруки (а.с.9) вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору про дію поруки до повного виконання зобов'язання за кредитним договором (п. 6.2) не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки такі положення не відповідають ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України. За зазначеною правовою нормою строк визначається роками. Місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати, цього в договору поруки не зазначено Відповідно до умов кредитного договору від 02.09.2008 року строк виконання основного зобов'язання чітко визначений - кінцевим терміном повернення основної заборгованості є 01 вересня 2013 року (а.с.5). За таких обставин у відповідача виникло право пред'явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 01.09.2013 року протягом наступних шести місяців. Проте, як вбачається з матеріалів справи Північно - Східний комерційний макрорегіон (м. Харків) ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до поручителя в січні 2014 року, при тому, що вимогу про дострокове погашення заборгованості, тобто про зміну дати виконання основного зобов'язання, надіслав 16.10.2012 року (а.с.39). Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам було надано всі можливості для подання необхідних клопотань та надання доказів, які б підтверджували їх правову позицію. Ухвалою суду від 21 липня 2014 року про витребування доказів з відповідача було витребувано копії всіх листів щодо погашення заборгованості за договором кредиту №839/3/27/38/8-624 на купівлю автотранспортного засобу від 02 вересня 2014 року, адресовані поручителю [PERSON] та підтвердження про їх вручення. Відповідач до суду витребувані відомості не надіслав, листа про неможливість виконання ухвали суду у відповідності до ч.4 ст. 197 ЦПК України не надав. Тобто, судом встановлено, що договором поруки від 02.09.2008 року не було визначено строк, у вигляді конкретної дати, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору передбачено, що він діє до повного припинення усіх зобов'язань боржника за кредитним договором, та що кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, який був змінений і настав 18.10.2012 року (а.с.40), не пред'явив вимоги до поручителя про виконання зобов'язання. Висновок суду відповідає правовій позиції викладеній у постанові Верховного Суду України № 6-155цс13 від 29 січня 2014 року, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що в договорі поруки зазначено, що він діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за кредитним договором, а строк виконання основного зобов'язання було змінено відповідно до п. 3.1.1 цього ж Договору. Саме до цього зводиться правова позиція висловлена Судовими палатами у цивільних і кримінальних справах Верховного Суду України у постанові від 23 травня 2012 року справа № 6-33цс12, Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 6-13280св14 (ухвала від 09.07.2014 року). Отже, вимогу до поручителя банк пред'явив до суду 08.01.2014 року, про що свідчить текст позовної заяви та усні пояснення представника позивача, тобто після спливу встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку. Тому суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] як солідарного боржника за кредитним договором №839/3/27/38/8-624 від 02.09.2008 року про визнання договору поруки №839/4/27/38/8-585 від 02.09.2008 року припиненим є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог на користь позивача, то вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного й

Outcome: approved