Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому вказано, що йому та відповідачам на праві власності належить по 1/3 частки квартири [ADDRESS]. Правовстановлюючий документ на квартиру знаходиться у [PERSON] Позивач неодноразово звертався до неї з проханням надати тимчасово оригінал правовстановлюючих документів на спірну квартиру, але [PERSON] у задоволенні цих прохань відмовляла та створює будь-які умови для обмеження здійснення позивачем свого права власності та висловлює свою незгоду із правом власності позивача на квартиру. Просить визнати за ним право власності на 1/3 спірну квартиру та стягнути судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав і пояснив, що відповідачі не надають позивачу оригінал правовстановлюючого документу на спірну квартиру, оспорюють та не визнають його право власності на цю квартиру, дублікати отримати не можливо, оскільки необхідний підпис всіх співвласників. Відмову відповідачів надати оригінали правовстановлюючого документу на спірну квартиру вважає оспоренням права власності позивача на квартиру та фактом, який підтверджує втрату правовстановлюючого документу, що є підставою згідно ст.392 ЦК України для визнання права власності. Просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON], що діяла від себе особисто та від імені [PERSON], в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності по 1/3 частки кожному належить квартира [ADDRESS]. Право власності зареєстроване у відповідних реєстраційних органах. Відповідачі повністю згодні, що [PERSON] на праві власності належить 1/3 частка спірної квартири, його право власності ніхто не оспорює, будь-яких перешкод у здійсненні позивачу його права власності ніхто не чинив, з проханням надати йому оригінал правовстановлюючого документу позивач до них не звертався, правовстановлюючі документи на квартиру не втрачені та знаходяться у відповідачів, тому позов не обґрунтований та викликаний неприязними відносинами колишнього подружжя. Подібна позиція викладена у письмових запереченнях відповідача (а.с.38). Просила в позові відмовити. Аналогічні пояснення надав представник відповідача [PERSON] Треті особи до судового засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заперечень на позов не надали. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності по 1/3 частки кожному належить квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на житло № 1579 від 14.01.2009р., виданим Заводською районною адміністрацією м.Запоріжжя (а.с.19). Право власності на спірну квартиру зареєстровано за сторонами по 1/3 частки за кожним, що підтверджується витягом ОП ЗМБТІ № 26071415 від 11.05.2010р. (а.с.16). Відповідно до ст.392 ЦК України, на яку посилається позивач та якою обґрунтовує свої позовні вимоги, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні відповідачка [PERSON], пояснила, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності по 1/3 частки кожному належить квартира [ADDRESS]. Право власності зареєстроване у відповідних реєстраційних органах. Вона повністю згодна, що [PERSON] на праві власності належить 1/3 частка спірної квартири, його право власності ніхто не оспорює, будь-яких перешкод у здійсненні позивачу його права власності ніхто не чинив, правовстановлюючі документи на квартиру не втрачені та знаходяться у відповідачів, з проханням надати йому оригінал правовстановлюючого документу позивач до них не звертався. Рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 18.02.2014р. по справі № 332/141/14 визначений порядок користування спірною квартирою. (а.с.34). Відповідачка [PERSON] пояснила суду, що доступ до спірної квартири [PERSON] забезпечений відповідно до вказаного рішення суду. Окрім того, рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 01.03.2014р. по справі № 332/462/14 розглянуто позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності і витребування правовстановлюючих документів, де предметом спору є квартира [ADDRESS]. Зазначеним рішенням суду [PERSON] у задоволенні позову відмовлено, оскільки суду не надані були докази того, що [PERSON] перешкоджала [PERSON] у здійсненні права власності (а.с.32-33). Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Але будь-яких доказів того, що відповідачі оспорюють або не визнають право власності [PERSON], а також того, що втрачений документ, який засвідчує право власності позивача на спірну квартиру, як того вимагає ст.392 ЦК України, суду надано не було, а тому відсутні підстави для захисту права власності позивача в порядку ст.392 ЦК України, оскільки судом не встановлені обставини, передбачені зазначеною нормою закону, а також не встановлено інших обставин, які б вказували на перешкоджання з боку відповідачів у здійсненні позивачем свого права власності на спірну квартиру. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не обґрунтовані, не засновані на законі, а тому не підлягають задоволенню повному обсязі. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, суд в силу ст.88 ЦПК України не знаходить підстав для стягнення судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed