Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Старосинявської селищної ради Старосинявського району про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування вимог вказуює, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина. До складу спадщини, окрім іншого майна, входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS], який придбаний померлим 01.03.1960 року згідно договору купівлі-продажу, посвідченого виконавчим комітетом Старосинявської селищної ради, зареєстрованого у реєстрі за № 14. [PERSON] є сином померлого та спадкоємцем за заповітом щодо майна батька [PERSON], спадщину прийняв у встановленому законом порядку, однак отримати свідоцтво про право на спадщину на будинок не може у зв'язку з тим, що право власності не було зареєстроване за померлим в Реєстрі прав власності на нерухоме майно та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому позивач просить суд визнати право власності на вказане спадкове майно. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Старосинявської селищної ради в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву, відповідно до змісту якої позовні вимоги визнає повністю, просить справу слухати у його відсутності. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно договору купівлі-продажу, укладеного 01 березня 1960 року між [PERSON] та [PERSON], останій купив незакінчений житловий будинок, глинобитний без крівлі, що знаходиться у [ADDRESS], продаж вчинено за три тисячі карбованців, які продавець одержав від покупця. Вказаний договір 01 березня 1960 року посвідчено виконавчим комітетом Старосинявської селищної ради, зареєстровано у реєстрі за № 14. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 04 вересня 1963 року. [INFO] помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть [NUMBER], видане 26 лютого 2009 року відділом РАЦС адміністрації м. Таганрог, актовий запис № 687. Як вбачається із довідки №218, виданої 04 лютого 2015 року виконкомом Старосинявської селищної ради, [PERSON], який помер [INFO] на день смерті проживав та був зареєстрований один за адресою [ADDRESS]. Відповідно до довідки Старосинявської селищної ради №90 від 11 лютого 2015 року нумерація будинку по [ADDRESS] була змінена з [ADDRESS] на [ADDRESS]. Як встановлено судом, вказаний житловий будинок [PERSON] придбаний померлим згідно договору купівлі-продажу, укладеного 01 березня 1960 року та посвідченого виконавчим комітетом Старосинявської селищної ради, зареєстрованого у реєстрі за № 14. Так, відповідно до ст. 128 ЦК УРСР право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Таким чином, [PERSON] набув право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за [ADDRESS], тому він входить до складу спадщини, яка відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] Спадкоємцем за заповітом щодо майна [PERSON] є його син [PERSON] Він вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки подав у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна [PERSON], про що свідчить копія вказаного свідоцтва НАМ 144646 та витяг про його реєстрацію у спадковому реєстрі, спадкова справа за № 238-2009. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно повідомлення державного нотаріуса Старосинявської Старосиянвської державної нотаріальної контори №96/02-14 від 02.02.2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ч. 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності та приймаючи до уваги те, що позивач у становленому законом порядку прийняв спадщину після смерті батька, однак на даний час не може оформити свої права на спадкове майно - житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS], що належав померлому [PERSON], у зв'язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на нерухоме майно, суд приходить до переконання, що права позивача підлягають до захисту шляхом визнання за ним права власності на даний будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті батька.

Outcome: approved