Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання за ним в порядку спадкування за законом права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті його матері, [PERSON]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] року померла його мати, [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть виданим виконкомом Надичівської сільської ради 11.02.2011р. серія [NUMBER]. [PERSON], являється сином [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження. Брати подали заяви відмови від спадщини після смерті матері. [PERSON] в Жовківській державній нотаріальній конторі отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок в [ADDRESS]. До дати смерті матері Позивача, [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № № 933311 на земельну ділянку площею 0,0933 га. для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] кадастровий номер 4622786400:02:003:0009, було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № № 933302 на земельну ділянку площею 0,0629 га. для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] кадастровий номер 4622786400:02:002:0014, було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № № 933299 на земельну ділянку площею 0,2170 га. для обслуговування житлового будинку в [ADDRESS] кадастровий номер 4622786400:02:005:0010. Однак за життя мати Позивача не здійснила державної реєстрації свого речового права на згадане вище нерухоме майно. Позивач звернувся до нотаріальної контори про оформлення спадщини на спірні ділянки, однак йому було відмовлено. Після отримання згаданої відмови останній звернувся до Відділу Держземагенства у Жовківському районі щодо продовження процесу приватизації. У Відділі Держземагенства у Жовківському районі пояснили, що дані ділянки в державному земельному кадастрі зареєстровані за [PERSON] та перебувають у приватній власності. У зв»язку з викладеним вище, Позивач не має можливості у встановленому порядку у нотаріальній конторі оформити своє право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті свого батька. Саме через цю обставину останній змушений звернутися за захистом своїх прав до суду. Позивач в судове засідання не прибув, однак подав заяву, просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримує, просить такий задовольнити. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи були належно повідомлені. Однак, Жовківською держнотконторою надіслано до суду лист про відсутність заперечень проти позовних вимог позивача та розгляд справи у відсутності їх представника. Відповідач свого відношення до позову не висловив жодним чином. А тому суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] належить задовольнити, з наступних підстав. [INFO] року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть виданим виконкомом Надичівської сільської ради 11.02.2011р. серія [NUMBER]. [PERSON], являються сином [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження. Брати позивача подали заяви відмови від спадщини після смерті матері їх матері. [PERSON], в Жовківській державній нотаріальній конторі отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок в [ADDRESS]. До дати смерті [PERSON] їй було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № № 933311 на земельну ділянку площею 0,0933 га. для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] кадастровий номер 4622786400:02:003:0009, було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № № 933302 на земельну ділянку площею 0,0629 га. для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] кадастровий номер 4622786400:02:002:0014, було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № № 933299 на земельну ділянку площею 0,2170 га. для обслуговування житлового будинку в [ADDRESS] кадастровий номер 4622786400:02:005:0010. Однак за життя остання не здійснила державної реєстрації свого речового права на згадане вище нерухоме майно. Позивач звернувся до нотаріальної контори про оформлення спадщини на спірні ділянки, однак йому було відмовлено, що стверджується листом Жовківської ДНК. Після отримання згаданої відмови Позивач звернувся до Відділу Держземагенства у Жовківському районі щодо продовження процесу приватизації. У Відділі Держземагенства у Жовківському районі йому видали витяги з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, з якого вбачається, що дані ділянки в державному земельному кадастрі зареєстровані за [PERSON] та перебувають у приватній власності. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Після цього Позивач звернулася до Надичівської сільської ради де йому було відмовлено в продовженні процесу приватизації, що стверджується відповідними листами. Відповідно до ст. 121 Земельного кодексу України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Оскільки згадані вище земельні ділянки не перебувають в комунальній власності то на такі земельні ділянки не поширюються повноваження органу місцевого самоврядування. Слід зазначити, що рішення Надичівської сільської ради від 22.06.1995 р. № 73. виконано повністю, оскільки земельні ділянки передано у приватну власність. Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року №7 органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов»язані з реалізацією певних суб»єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб»єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Відповідно до п.1ст.120 Земельного кодексу України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірі встановленому договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.377 Цивільного кодексу України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю споруду , переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах встановлених договором. Згідно ст.381 Цивільного кодексу України садибою є земельна ділянка разом з розміщеними на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ч.2 ст.1225 Цивільного кодексу України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Згідно абз.2 п.1 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України установити, що рішення про передачу громадянам України, безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року « Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. У зв»язку з викладеним вище, Позивач не має можливості у встановленому порядку у нотаріальній конторі оформити своє право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті своєї матері. Саме через цю обставину останній змушений звернутися за захистом своїх прав до суду. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: approved