Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя внаслідок виконання трудових обовязків. В обґрунтування позовних вимог вказує, що тривалий час працював на підприємстві відповідача, та 31.10.2018 року був визначений непридатним до роботи за своєю спеціальністю в наслідок стану здоровя, тому в лютому 2019 року був вимушений звільнитись з роботи. [PERSON] медичного висновку йому було встановлено три професійні захворювання: пневмоконіоз; вібраційна хвороба ІІ ст. та хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легким ступенем зниження слуху (2 ст.). [PERSON] розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 22.11.2018 року встановлено, що причиною виникнення його професійного захворювання стало те, що значний проміжок часу працював на ПАТ «АМКР» в шкідливих умовах виробничих факторів. [PERSON] довідки МСЕК йому з 23.01.2019 року первинно встановлено третю групу інвалідності та 65% втрати професійної працездатності. Вказує, що у звязку з ушкодженням здоровя було порушено нормальні життєві звязки, він позбавлена можливості реалізувати свої звички та бажання. Тому, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 150228,00 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя внаслідок виконання трудових обовязків, без утримання податку з доходів фізичних осіб; а також стягнути з відповідача на користь держави судовий збір. Ухвалою від 05.03.2019 року суд вирішив питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Представник відповідача ПАТ «АМКР» [PERSON] подала до суду відзив, згідно якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Обґрунтовує це тим, що в спірних правовідносинах не було встановлено вчинення з боку відповідача будь-яких винних, неправомірних дій, що могли б призвести до виникнення у позивача професійного захворювання, отже відсутня одна з обовязкових передумов для відшкодування моральної шкоди. Крім того, позивач не надав суду належних доказів, які б підтвердили факт спричинення йому моральної шкоди. Розмір моральної шкоди визначений позивачем, жодним чином не аргументований та необґрунтований, сума є завищеною та не відповідає тяжкості й характеру шкоди, про яку стверджує позивач. Тому позов вважає необґрунтованим та безпідставним. Суд, дослідивши письмові докази цивільної справи, відзив представника відповідача, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно трудової книжки, [PERSON] тривалий час працював на підприємстві відповідача (а.с. 28-32, 33-34). Згідно п. 16 [PERSON] розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання №13 від 21.11.2018 року, [PERSON] працюючи з 16.05.1988 року по 16.09.1988 року учнем дробильника, 16.09.1988 року по 22.11.1990 року, з 24.01.1994 року по 23.06.2000 року, з 02.01.2001 року по 04.09.2015 року, з 19.01.2016 року по час складення акту дробильником основної виробничої дільниці №1 дробарної фабрики гірничого департаменту ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» виконував роботи по веденню процесу дроблення руди сухим способом, усував неполадки в роботі устаткування, що обслуговується, здійснював контроль за рівномірним надходженням руди в дробарку, грохоти, роботою масло систем під час виконання робіт підпадав під шкідливу дію пилу, вібрації, важкості праці, шуму показники яких перевищували нормативні значення через недосконалість робочих місць. А також працюючи з 23.06.2000 року по 02.01.2001 року змінним майстром/основної виробничої дільниці, з 04.09.2015 року по 19.01.2016 року машиністом конвеєра дробарної фабрики виконував роботи, пов'язані з впливом пилу, шуму показники яких, перевищували нормативи. [PERSON] до п. 17 [PERSON] причина виникнення професійного захворювання: пил з вмістом діоксину кремнію, загальна вібрація, шум (а.с. 20-23). [PERSON] до довідки МСЕК від 05.02.2019 року [PERSON] встановлено 65% втрати професійної працездатності (40% - відбр. хв.; 15% - пневм; 10% - туг.) з 23 січня 2019 року по 01.02.2020 року, та третю групу інвалідності (а.с. 24). \~ \~ \~ \~Згідно ч. 4 ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні та здорові умови праці. Стаття 153 КЗпП України встановлює, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 р. встановлено, що обовязок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду. Таким чином, ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» є належним відповідачем по справі. Статтею 173\~КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. Згідно ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. [PERSON] до ст.\~23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Частиною 3 ст. 1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках встановлених законом. У відповідності до ст. 4 ЗУ «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань. Свої моральні страждання, повязані з ушкодженням здоровя на ПАТ «АМКР» позивач оцінює в розмірі 150228,00 гривень. Як вбачається з матеріалів справи, позивач зазнав ушкодження здоровя, повязане з виконанням трудових обовязків, у звязку з чим отримав 65% втрати професійної працездатності. Згідно виписного епікризу [PERSON] протипоказана робота в умовах пилу, токсичних речовин, шуму. Потребує постійного спостереження лікарів, лікування (а.с. 12). При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками професійного захворювання порушено звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв'язки. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди (суму її компенсації), судом ураховано тяжкість завданої позивачеві моральної шкоди, глибину, тривалість та характер моральних та фізичних страждань, їх інтенсивність та довготривалість, стан здоров'я, тяжкість професійного захворювання, настання у зв'язку з цим негативних змін у житті, необхідність лікування, втрату у зв'язку з цим життєвих зв'язків, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, що вимагає додаткових зусиль для організації свого життя, обсяг втрати позивачем працездатності унаслідок профзахворювання. При цьому, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, що відповідає вимогам п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Тому суд вважає, що сума компенсації від ПАТ «АМКР» спричиненої позивачеві моральної шкоди повинна складати 70000,00 гривень. Щодо вимоги про стягнення 150228,00 грн., то суд приходить висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві шкоди. [PERSON] до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд, стягує з Публічного акціонерного товариства «АМКР» на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 гривень. На підставі викладеного, та

Outcome: partial