Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовує таким. Позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок\~ [ADDRESS] .На сьогоднішній день в будинку зареєстрована відповідач у справі - [PERSON] , [INFO] , яка з 2009 року фактично не проживає в будинку та будь-яких витрат з його утримання, на сплату комунальних послуг не несе. Оскільки відповідач\~створює позивачу\~істотні перешкоди\~у володінні\~та користуванні\~належним їй\~житловим будинком, позивач просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користуватись житловим приміщенням, а саме: житловим будинком [ADDRESS] . В судове засіданні позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягала, не заперечувала проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, відзив на позовну заяву не надала, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Відповідно до вимог ст. ст. 280 - 283 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на підставі рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 03.04.2002 року на праві особистої власності належить житловий будинок [ADDRESS] , що також підтверджується реєстраційним написом Михайлівського БТІ, внесеним в реєстрову книгу за № 1348 (а.с.5). Згідно домової книги за вказаною адресою з 2007 року зареєстрована [PERSON] , [INFO] (а.с.6-7). У відповідності\~до довідки,\~виданої 05.01.2021\~року старостою\~Михайлівської селищної\~ради Михайлівського\~району Запорізької\~області [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~зареєстрована за\~адресою:\~ [ADDRESS] , але фактично з 2009 року та по теперішній час не проживає (підстава акт депутата вих. №01-12/11 від 05.01.2021 року) (а.9) Згідно Акту\~про обстеження\~місця проживання\~виданого депутатом\~Михайлівської селищної\~ради \~Шевченко С.А.\~встановлено,\~що \~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~зареєстрована та\~проживає за\~адресою:\~ [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстрована [PERSON] , [INFO] , але з 2009 року та по теперішній час фактично не проживає. Частиною 1 статті 15\~ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обов`язок доведення обставин, які мають значення для справи і на які сторона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, закріплений і в ч. 2\~ст. 12 ЦПК України. Відповідно до статті 8\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Відповідно до ст.41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Гарантування кожному права на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року. Статтею 317\~ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321\~ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлення права власності або обмежена у його здійсненні у випадках і в порядку, встановлених законом. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира, інше житлове приміщення, призначені та придатні для проживання в них (ст.ст.\~379,\~380 ЦК\~). На підставі\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом достовірно\~встановлено,\~що позивач\~ [PERSON] \~є власником\~житлового будинку,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] , місце проживання якої зареєстроване за вказаною адресою, фактично не проживає у вказаному житловому будинку з 2009 року. Враховуючи викладене,\~суд приходить\~до висновку,\~що є\~всі підстави\~для визнання\~відповідача [PERSON] \~такою,\~що втратила\~право на\~користування житловим\~приміщенням,\~а саме:\~житловим будинком,\~ розташованим\~за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та доведені в судовому засіданні, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved