Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, у якому зазначив, що 09 червня 2014 року помер його батько, [PERSON]. На день смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, земельна ділянка площею 2,59 га на території Мирнівської сільської ради Кілійського району Одеської області, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 5122382200:01:001:0572, належна батькові на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Кілійською районною державною нотаріальною конторою, за реєстровим №3316 від 27.12.2012 року. Спадщину він прийняв, на підставі заяви, поданої до Кілійської районної державної нотаріальної контори. При житті батьком, зазначену земельну ділянку, належну на підставі вказаного свідоцтва, було здано до відділу Держземагентства у Кілійському районі Одеської області на державну реєстрацію, однак державної реєстрації земельної ділянки так і не було проведено. Після чого він звернувся до нотаріальної контори за оформленням спадщини та приватним нотаріусом [PERSON] було надано розяснення, у якому зазначила, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку на його імя, неможливо, оскільки відсутня державна реєстрація земельної ділянки на імя його матері, тому нотаріус порекомендувала звернуться до суду. В звязку з чим він звернувся до суду та просить: - встановити факт належності вищевказаної земельної ділянки батькові та визнати за ним в порядку спадкування право власності на цю земельну ділянку. Позивач в судове засідання не зявився, однак надав заяву про те, що позов підтримує, просить справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не зявився, однак надав заяву про те, що Мирнівська сільська рада не заперечує проти задоволення позову та просить справу розглянути за відсутності її представника. На підставі письмових заяв позивача та представника відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.169, 197 ЦПК України. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, судом достовірно встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини: 09 червня 2014 року помер батько позивача [PERSON], про що свідчить актовий запис про смерть №343 від 12.06.2014 року. Згідно довідки виконкому Мирнівської сільської ради Кілійського району Одеській області за вих. № 464 від 29 липня 2014 року, [PERSON], який помер 09.06.2014 року на час смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження, актовий запис № 9 від 14.03.1983 року позивач, [PERSON] є сином [PERSON], який помер 09 червня 2014 року. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Кілійською районною державною нотаріальною конторою, за реєстровим №3316 від 27 грудня 2012 року, [PERSON], який помер 09.06.2014 року, належить земельна ділянка площею 2,59 гектарів, в тому числі: сільськогосподарські угіддя рілля 2,59 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мирнівської сільської ради Кілійського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122382200:01:001:0572. Відповідно до розяснення приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] за №138/01-16 від 18 серпня 2015 року, у якому зазначено, що відсутня державна реєстрація у Державному земельному кадастрі про земельну ділянку вказаної земельної ділянки, на імя [PERSON], який помер 09.06.2014 року, таким чином правовстановлюючий документ на земельну ділянку, який підтверджує право власності [PERSON], відсутній, тому нотаріус радила позивачу звернуться до суду. На підставі інформації приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] за вих.№259/01-16 від 28.09.2015 року за №332/2014р. була заведена 19.09.2014 року Кілійською районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа, після смерті [PERSON], який помер 09 червня 2014 року, за заявою про прийняття спадщини від імені позивача. Від імені: [PERSON], [INFO], дружини спадкодавця, та доньок спадкодавця: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], були подані заяви про відмову від спадщини на користь позивача, [PERSON], [INFO], сина спадкодавця. 04.08.2015 року зазначену спадкову справу було передано до приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] Відповідно до чого приватним нотаріусом, позивачу, як спадкоємцю за законом було видано: свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстром №196 від 17 серпня 2015 року на земельну ділянку площею 2,59 гектарів, в тому числі: сільськогосподарські угіддя рілля 2,59 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мирнівської сільської ради Кілійського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122382200:01:001:1114 та свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстром №198 від 17 серпня 2015 року на земельну ділянку площею 0,2205 га, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована в с.Мирне, Кілійський район, Одеська область, вул.Перемоги, 73. Позивач, [PERSON] відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем за законом, після смерті [PERSON], який помер 09.06.2014 року. Спадщину, яка залишилася після смерті батька позивач, як спадкоємець за законом прийняв відповідно до ст.1269 ЦК України, тобто шляхом подачі заяви до Кілійської районної державної нотаріальної контори. Так була заведена спадкова справа за №332/2014 після померлого 09.06.2014 року [PERSON]. У відповідності зі ст.55 Конституції України права i свободи людини i громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися i розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно ст.1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших ocіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом ycієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. На підставі розяснення Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року за №19-32/319 у разі смерті власника нерухомого майна, реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ на це майно відсутній, питання визначення належності цього майна померлим та наступного власника, якими є позивачі, повинно вирішуватися у судовому порядку України. Крім того відповідно до Земельного кодексу України 25 жовтня 2001 року N 2768-III зі змінами станом на 04.07.2013 року право власності на земельну ділянку виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Тобто видача державних актів, дублікатів та інших правовстановлюючих документів, видача яких була передбачена до 01.01.2013 року Державним агентством земельних ресурсів України, чинним законодавством не передбачена. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться на підставі правовстановлюючого документу та із заявою щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно може звернутися лише власник, або уповноважена ним особа. Згідно п.5 ч.2 ст.234, ст.256 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що право позивача на спадщину підлягає захисту відповідно до ст. 16 ЦК України, а позов задоволенню.

Outcome: approved