Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до суду через свого представника із позовом до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, просить суд: встановити факт спільного проживання однією сім`єю - [PERSON] та [PERSON] на день смерті останньої, визнати за [PERSON] , як спадкоємцем за заповітом, право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , померлої [INFO] року та складається із: земельної ділянки, розташованої на території Новоцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,05 га, кадастровий номер [NUMBER] ,що належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 17.09.2004 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його бабуся - спадкодавець [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно у вигляді: земельної ділянки, розташованої на території Новоцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,05 га, кадастровий номер [NUMBER] ,що належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 17.09.2004 року. За життя [PERSON] скала заповіт, яким належне їй право на земельну частку/пай/, котре перебувало в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Іскра» згідно сертифікату серії [NUMBER] заповідала [PERSON] . Але, за життя [PERSON] встигла виділити свою частку земельного паю в натуру та отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 17.09.2004 року, виданого на підставі розпорядження Білгород-Дністровської райдержадміністрації Одеської області від 11.06.2013 року № 807/2003, на земельну ділянку площею 4,05 га, кадастровий номер [NUMBER] , яка розташована на території Новоцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зміни до заповіту вона не встигла внести, окрім того, у нього відсутній оригінал державного акту. Вказані обставини і стали перепоною у прийнятті спадщини у нотаріальному порядку, та листом Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. Він звернувся до Відділу Держгеокадастру у Білгород-Дністровському районі Одеської області про видачу дублікату державного акту на право приватної власності на землю на ім`я [PERSON] , проте йому було відмовлено у його отриманні, мотивуючи тим, що [PERSON] не являється власником даного права. За вказаних вище обставин, позивач і звернувся до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна його заява про розгляд справи у відсутність, з проханням розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до норм діючого законодавства. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без представника Шабівської сільської ради, проти позову заперечень не має. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що дійсно [INFO] померла спадкодавець [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно у вигляді: земельної ділянки, розташованої на території Новоцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,05 га, кадастровий номер [NUMBER] , Факт належності вищевказаної земельної ділянки [PERSON] підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 17.09.2004 року. Матеріалами справи встановлено, що за життя 25.10.2000 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Бритівської сільської ради, згідно якого належне їй право на земельну часку /пай/ у землях, що знаходяться в колективній власності КСГП «Іскра» згідно Сертифікату серії [NUMBER] заповідала у власність [PERSON] . У відповідності до довідки № 130, виданої виконкомом Шабівської сільської ради 26.03.2018 року, [PERSON] , яка померла [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] але фактично проживала за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] , [INFO] , який доглядав померлу по день смерті, вів з нею спільне господарство на протязі 5 років, проводив поховання. Згідно довідки № 206, виданої виконкомом Шабівської сільської ради 05.05.2018 року, на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] ніхто не був зареєстрований. У відповідності до довідки № 1374 від 10.12.2007 року, виданої виконавчим комітетом Бритівської сільської ради, [PERSON] проводив поховання [PERSON] , яка померла [INFO] року а/з № 63. Проживали разом і вели спільне господарство. Позивач бажаючи прийняти спадщину після смерті [PERSON] , звернувся до Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав, проте листом завідувача Білгород-Дністровської районної нотаріальної контори О.Ю.Іванницького № 2243/02-17 від 19.11.2016 року, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском визначеного чинним законодавством строку для прийняття спадщини, а також відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно/. У відповідності до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст.1261 ЦК України ,у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. У відповідності до ч.1,2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Якщо ж спадщину не прийняв спадкоємець за законом, спадкують інші спадкоємці за законом однієї з ним черги, а за їх відсутності - спадкоємці подальших черг (ч. 2 ст. 1258 ЦК). Задля повного та всебічного розгляду справи, Білгород-Дністровським міськрайонним судом здійснено запит до нотаріальної контори з приводу виявлення осіб, що звертались із заявами про прийняття спадщини після смерті [INFO] року [PERSON] , та згідно наданої на запит суду інформаційної довідки встановлено, що за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Таким чином позивач вважає себе спадкоємцем за заповітом та просить визнати за ним право власності після смерті [PERSON] , померлої [INFO] на земельну ділянку, площею 4,05 га, розташовану на території Новоцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] ,що належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 17.09.2004 року. У відповідності до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Однак, всупереч вимог вищевказаних норм чинного законодавства, позивачем не надано до суду жодного належного та допустимого доказу того, що майно, вказане у заповіті дійсно належало [PERSON] . Більш того, матеріали справи не містять доказів виділення частки земельного паю [PERSON] в натуру та отримання у зв`язку з цим державного акту. Слід зазначити, що навіть, якщо припустити, що майно яке спадкодавець у заповіті заповідала позивачу було виділено натурі, то після вказаного воно перестало існувати та не може перейти у власність позивача в порядку спадкування за заповітом, у сенсі розуміння ст.1223 ЦК України воно спадкується за законом, проте позивачем такої вимоги не заявлялось, тому суд не виходячи за межі позовних вимог, вважає за необхідне відмовити [PERSON] у задоволенні позову в частині визнання за ним, як спадкоємцем за заповітом, право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , померлої [INFO] року, яке складається із: земельної ділянки, розташованої на території Новоцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,05 га, кадастровий номер [NUMBER] , що належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 17.09.2004 року. Стосовно вимог про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] на день смерті останньої, то вказаний факт достовірно підтверджений вищенаведеними довідками № 1374 від 10.12.2007 року Бритівської сільської ради та № 130 від 26.03.2018 року Шабівської сільської ради, у зв`язку із чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене, на основі повно та всебічно досліджених доказів, з врахуванням фактичних обставин справи та вимог чинного законодавства, що слід застосувати до вказаних правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом підлягають частковому задоволенню, а саме в частині встановлення факту спільного проживання однією сім`єю - [PERSON] та [PERSON] на день смерті останньої. В задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити. Проте, суд роз`яснює позивачу, що він не позбавлений права на звернення до суду в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] ,яка померла [INFO] року,що випливає з ст.. 1223 ЦК України.

Outcome: partial