Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь в зв`язку з навчанням у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення двадцяти трьох років. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] є донькою [PERSON] , народжена в шлюбі з [PERSON] . Сторони по справі однією сім`єю не мешкають, відповідачем надавалася щомісячна матеріальна допомога в вигляді сплати аліментів на утримання своєї, на той час, неповнолітньої доньки. На теперішній час [PERSON] є студенткою, - навчається в Навчально-науковому інституті права та міжнародно-правових відносин. В зв`язку з зазначеним позивач потребує матеріальної допомоги зі сторони батька, який має, на думку позивача, можливість надавати матеріальну допомогу. З метою отримання стабільних аліментних платежів, [PERSON] з причини істотного обмеження можливості заробляння коштів для власного забезпечення у зв`язку з продовженням навчання, потребує матеріальної підтримки з боку батька, змушена звернутися до суду для забезпечення своїх інтересів. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, подано заяву про розгляд справи в її відсутність, просить ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався, суду адресував заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання доньки до закінчення навчання. Третьою особою [PERSON] суду адресовано заяву про визнання обставин, викладених в позові. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. Матеріалами справи підтверджено такі факти та відповідні правовідносини. [PERSON] та [PERSON] з 28 квітня 2001 року перебували в зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про одруження - а.с. 9), 13 липня 2007 року шлюб розірвано (свідоцтво про розірвання шлюбу - а.с. 13). [INFO] народжена [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження - а.с. 4). Після розлучення батьків [PERSON] мешкає разом з матір`ю [PERSON] . З відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки до досягнення повноліття. [INFO] [PERSON] досягла повноліття, аліментні зобов`язання відповідача припинено. На теперішній час позивач [PERSON] здобуває освіту, є студенткою Навчально-наукового інституту права та міжнародно-правових відносин, навчається на 2 курсі, денна форма навчання, термін навчання до 30.06.2022 року, що підтверджено довідкою № 31/162 від 12.09.2019 р. (а.с. 8). В зв`язку з навчанням позивач потребує матеріальної підтримки з боку батька. Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчання, а також той з батьків, з яким вони проживають. Як вбачається з матеріалів справи позов заявлений повнолітньою [PERSON] . Положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України визначено конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Статтею 199 СК України закріплено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Пленум Верховного суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим матеріальної допомоги; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У судовому засідання знайшли свою доведеність одночасне існування вищезазначених юридичних фактів. Так, по-перше, родинний зв`язок між сторонами по справі судом визначено за правилами, встановленими нормами глави 12 СК України; споріднення (батьківство) підтверджено свідоцтвом про народження. По-друге, [PERSON] досягла повноліття, але її вік є меншим ніж 23 роки, а саме на дату виготовлення повного тексту судового рішення їй виповнилось повних вісімнадцять років. По-третє, відповідно до довідки, виданої Навчально-науковим інститутом права та міжнародно-правових відносин Університету митної справи та фінансів позивач є студенткою денної форми навчання, закінчення навчання - 30.06.2022 рік. Вчетверте, судом встановлена потреба [PERSON] в матеріальній допомозі зі сторони батька. З урахуванням того, що [PERSON] здобуває професійну освіту, заняття в університеті проводяться щоденно, - суд погоджується, що позивач в зв`язку з продовженням, після досягнення повноліття, навчання має істотне обмеження заробляти кошти для власного забезпечення. Вп`яте, відповідач [PERSON] має реальну можливість надавати допомогу своїй повнолітній доньці, в зв`язку з здобуттям нею освіти. Враховуючи сукупність вказаних юридичних фактів, суд встановив наявність обов`язку відповідача [PERSON] утримувати свою доньку [PERSON] , яка продовжує навчання за досягненням повноліття. Визнаючи розмір аліментів суд керується наступним. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. З урахуваннями зазначеної в статті 200 СК України відсильної норми, суд, при визначені розміру аліментів враховує такі обставини: - стан здоров`я та матеріальне становище позивача та відповідача, як платника аліментів; - інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище відповідача суд визначає, виходячи з рівня його доходів, а також величини витрат, які здійснюються ним на утримання себе та членів своєї сім`ї. Судом під час розгляду справи встановлено, що відповідач має працездатний вік, відомостей щодо хворобливого стану, що могло б обмежувати його в зароблянні грошових коштів - не встановлено, не має на утриманні непрацездатних осіб або неповнолітніх дітей, якихось обов`язкових платежів не сплачує. Враховуючи в сукупності вищевказане, обов`язок суду розгляду справ в межах позовних вимог, - суд приходить до висновку про доцільність визначити розмір аліментів в розмірі 1/4 частки всіх видів доходу [PERSON] щомісячно, що найкращим чином захистить інтереси [PERSON] щодо потреби в матеріальних коштах, в зв`язку з навчанням та не призведе відповідача до скрутного матеріального становища. Визнаючи час з якого мають бути присуджені аліменти, суд виходить з наступного. Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 СК України. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до вхідного штампу позовна заява пред`явлена до суду - 24 вересня 2019 року, тому саме з цієї дати підлягають стягненню присуджені аліменти. Згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд додатково звертає увагу, що відповідно до положення статті 199 СК України право повнолітніх дітей на утримання невід`ємно пов`язане із навчанням, тому такі обставини як закінчення навчання, тимчасова перерва у навчанні, виключення з навчального закладу автоматично припиняють це право. Так, з довідки закладу освіти, а саме Навчально-наукового інституту права та міжнародно-правових відносин Університету митної справи та фінансів вбачається, що термін навчання [PERSON] за освітнім ступенем «бакалавр» - до 30.06.2022 року, тому строком до якого відповідач має надавати матеріальну підтримку повинно бути визначено саме - 30.06.2022 року. Згідно ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України, зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити зазначення розподілу судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша - компенсується за рахунок держав. Так, позивач [PERSON] в силу Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати державного мита, тому судові витрати підлягають стягненню з [PERSON] в дохід держави. Розмір судового збору суд визначає, з урахуванням норми п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст. ст. 199, 200 СК України,

Outcome: partial