Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Тернопільського міськрайонного суду із позовом до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів на її утримання до 1/4 частки всіх видів заробітку щомісячно, на період її навчання, і до досягнення нею двадцяти трьох річного віку. В обґрунтування вимог позивач вказує, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 18 жовтня 2016 року стягнуто з нього аліменти на повнолітню доньку [PERSON] в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку щомісячно, на період її навчання, починаючи з 25 серпня 2016 року і до досягнення нею двадцяти трьох річного віку. На даний час визначений судом розмір аліментів є для нього надто високим, оскільки у нього погіршився матеріальний стан у зв'язку із захворюванням, призначенням групи інвалідності та наявністю на утриманні ще однієї неповнолітньої дитини [PERSON], 2002 року народження. Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов. У судове засідання позивач та його представник не з'явилися, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Попередньо представник позивача надіслала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] була присутня у підготовчому судовому засіданні, вказала, що позов підтримує з підстав вказаних у ньому. Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча про час та дату судового засідання була належним чином повідомлена. Попередньо [PERSON], в інтересах [PERSON], подала заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. [PERSON] та представник [PERSON] були присутні у підготовчому засіданні, не заперечили щодо зменшення суми аліментів до ? частки. Судом встановлено, що заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2016 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку щомісячно, на період її навчання, починаючи з 25 серпня 2016 року і до досягнення нею двадцяти трьох річного віку. Як вбачається із свідоцтва про одруження від 23 травня 2002 року серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис за №491, позивач [PERSON] 23 травня 2002 року зареєстрував шлюб із [PERSON] Від даного шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області від 31 липня 2002 року, про що зроблено актовий запис за №1280. Із заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду від 18 жовтня 2016 року встановлено, що при винесенні заочного рішення відповідач був відсутній, судом не досліджувались обставини перебування відповідача у другому шлюбі, наявність на його утриманні неповнолітнього сина [PERSON], 2002 року народження. Згідно довідки про склад сім'ї наймача квартири по [ADDRESS] встановлено, що за даною адресою проживає сім'я в складі [PERSON], її чоловіка- [PERSON] та сина [PERSON] Відповідно до витягу з історії хвороби № 6919, виданого ТОККПЛ вбачається, що [PERSON] перебував у нейрохірургічному відділенні КЛЛЗ з 23.07.2017 року по 26.07.2017 року із діагнозом позамозкове об'ємне утворення в лобній ділянці правої півкулі головного мозку, зі зміщенням серединних структур ліворуч, з періодичними цефалгіями, лівобічною пірамідно-рефлекторною недостатністю. Епікризом-випискою з медичної карти №8456 філії «Центр охорони здоров'я» ПАТ «Українська залізниця» Львівської клінічної лікарні на залізничному транспорті підтверджується, що [PERSON] перебував у нейрохірургічному відділенні КЛЛЗ з 28.07.2017 року по 31.07.2017 року з діагнозом об'ємний процес правої лобної ділянки головного мозку та проводилось симптоматичне лікування - знеболюючі. Згідно виписки із медичної карти хворого №09966, виданої лікуючим лікарем ТОККПЛ від 02.11.2017 року вбачається, що [PERSON] перебував в ТОККПНЛ з 26 жовтня 2017 року по 02 листопада 2017 року із діагнозом менінгіома правої лобної ділянки, 03 серпня 2017 року відбулось оперативне втручання та видалення позамозкової пухлини. Із виписки №9640 із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] встановлено, що з січня 2017 року хворого турбують головні болі, при МРТ головного мозку виявлений об'ємний новоотвір правої лобної ділянки, компресійно-дислокаційний синдром. 03 серпня 2017 року виконана операція: правобічна парасагітальна лобна краніотомія, ультразвукова деструкція, тотальне мікрохірургічне видалення позамозкової пухлини з резекцією ТМО, пластика ТМО окістям. Відповідно до пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER], виданого Пенсійним фондом України від 04 січня 2018 року встановлено, що [PERSON] призначено пенсію по інвалідності, третя група, загальне захворювання. З довідки про доходи [PERSON], виданої виробничим підрозділом «Тернопільська дистанція електропостачання» Регіональної філії «Львівська залізниця» від 26 лютого 2018 року вбачається, що позивач працює на посаді електромонтера ЕРМ у регіональній філії «Львівська залізниця» виробничий підрозділ «Тернопільська дистанція електропостачання» та його дохід за період з серпня 2017 року по січень 2018 року, без урахування аліментів, становить 35651,80 грн. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В силу вимог ст.ст.12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу вимог ст. 182 СК суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Встановлено, що заочним рішенням Тернопільського міськрайоного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2016 року стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку щомісячно, на період її навчання, починаючи з 25 серпня 2016 року, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох річного віку. У 2002 році [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] Від даного шлюбу на утриманні у [PERSON] перебуває неповнолітній син [PERSON], [INFO]. При ухваленні судом заочного рішення 18 жовтня 2016 року вказані обставини не досліджувались та були враховані при визначенні розміру аліментів, оскільки судовий розгляд проводився у відсутності [PERSON] Крім того, у січні 2018 року [PERSON] призначено третю групу інвалідності. Враховуючи вищезазначене та те, що у позивача погіршився стан здоров'я, призначення йому третьої групи інвалідності, у зв'язку з чим і погіршилось його матеріальне становище, наявність на утриманні платника аліментів неповнолітнього сина [PERSON], приймаючи до уваги визнання відповідачем позову, суд приходить до переконання, що слід зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача в користь [PERSON] та визначити їх в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку(доходів) щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до закінчення [PERSON] навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років.

Outcome: approved