Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, в якому просив суд, визнати за ним, право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності ВСАТ «Агрокомбінат «Слобожанський» розміром 3,33 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала [PERSON] згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що [INFO] померла його мати - [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить: право на земельну частку (пай). Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є Позивач - [PERSON] Позивач проживав в будинку з матір'ю до і після її смерті, фактично вступив в управління спадковим майном, користувався та продовжує користуватися речами, меблями, посудом, які там знаходяться та якими користувалася [PERSON], а отже фактично прийняв спадщину одразу ж після її смерті. Проте Позивач не може належним чином оформити свої спадкові права у нотаріуса, адже оригінал сертифікату на земельну частку (пай) у нього відсутній. Позивач - [PERSON], в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав, та просив суд позов задовольнити. Представник Відповідача - Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області, в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла мати Позивача - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 01 червня 1996 року Чкаловською селищною радою Чугуївського району Харківської області (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить: право на земельну частку (пай), яке належить [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Чугуївської районної державної адміністрації від 15 травня 2002 року №102 (а.с.8). Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно статей 525, 548 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця; прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Оскільки [PERSON] померла в 1996 році - правовідносини, пов'язані зі спадкуванням її майна, регулюються Цивільним кодексом Української РСР 1963 року. Відповідно до положень ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно з ч. 2 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Позивач, [PERSON], є сином [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 25 червня 1975 року Пярнуським міським відділом ЗАГС Естонської РСР, актовий запис №355 (а.с.9). Отже, спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є Позивач - [PERSON] З відповіді Чугуївської державної нотаріальної контори від 06.11.2014 р. № 4771/01-16 вбачається, що після смерті [PERSON], померлої [INFO], в термін передбачений ст.ст. 529, 531 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 р., і заключних та перехідних положень до ЦК України, прийнятого 16 січня 2003 року, (шість місяців), спадкоємці померлої з заявами про прийняття спадщини або відмови від неї в нотаріальну контору не звертались, але можуть бути спадкоємці, які спадщину прийняли фактично, тим що відповідно до вимог ст. 549 ЦК України постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкова справа не заводилась. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. (а.с. 17). Відповідно до положень ст. 548 ЦК Української РСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно зі ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивач проживав в будинку з матір'ю до і після її смерті, фактично вступив в управління спадковим майном, користувався та продовжує користуватися речами, меблями, посудом, які там знаходяться та якими користувалася [PERSON], а отже фактично прийняв спадщину одразу ж після її смерті. Позивач не може належним чином оформити свої спадкові права у нотаріуса, адже оригінал вказаного сертифікату у нього відсутній. Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України №296/05 від 22.02.2012, не передбачено оформлення спадкових прав за відсутності оригіналу правовстановлюючого документа, тому Позивач позбавлений права в позасудовому порядку оформити свої спадкові права. Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до п. 17 перехідних положень ЗК України сертифікат на право на земельну частку (пай), вважається правовстановлюючим документом і є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі. В разі смерті власника такого сертифіката, спадкування права на земельний пай здійснюється за нормами чинного законодавства, згідно норм ЦК України. Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» встановлено, що право на земельну частку (пай) мають: громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом чи Державним актом. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Враховуючи викладене,

Outcome: approved