Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до Горожанської сільської ради Монастириського району про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, в якому із врахуванням змінених позовних вимог просить ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на: житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] ; земельні ділянки площею: 0,67 га, 0,05 га та 0,97 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Горожанської сільської ради Монастириського району Тернопільської області. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що на вищевказане майно спадкодавцем [PERSON] було складено заповіт на ім`я позивача [PERSON] . Спадщину позивач прийняла, оскільки проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Після смерті\~спадкодавця, позивач звернулась до нотаріальної контори для оформлення права на спадщину, проте нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на вищезазначене спадкове майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча повідомлялась про дату, час і місце розгляду справи. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю. Представник відповідача\~Горожанської сільської ради Монастириського району в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення позову не заперечує. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У випадку визнання позову відповідачем та беручи до уваги те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд відповідно до ч. 3 ст.200, ст. 206 ЦПК України ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 01.08.2006 року Горожанською сільською радою Монастириського району Тернопільської області, актовий запис №17. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до якого входять земельні ділянки площею: 0,67 га, 0,05 га та 0,97 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Горожанської сільської ради Монастириського району Тернопільської області що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] . Належність вищезазначених земельних ділянок спадкодавцю [PERSON] підтверджується також витягами про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданими відділом Держгеокадастру у Монастириському районі Тернопільської області №428/0/201-18 від 01.10.2018 року. Також, до спадкового майна входить житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що об`єктом спадкування в даній справі є житловий будинок з надвірними будівлями, який станом на 01.01.1991 року належав до суспільної групи колгоспний двір, що підтверджується копією погосподарської книги Горожанської сільської ради Монастириського району за 1991-1994 р.р. та за 1986-1989 р.р., згідно яких, головою домогосподарства є [PERSON] , яка проживала одна. Так, згідно з п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Оскільки вищевказаний житловий будинок побудовано до 15.04.1991 (до введення в дію\~Закону України «Про власність») спадкодавці як члени колишнього колгоспного двору набули на нього право сумісної власності, причому це право збереглося за ними і після припинення колгоспного двору в результаті введення в дію вказаного\~Закону. Відповідно до ч.1 ст.81, ч.1 ст.116, ч.4 ст.120 Земельного Кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування. Громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених\~Земельним Кодексом\~або за результатами аукціону. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. У відповідності до пункту 43 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127\~для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові: будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. та розташовані на території сільських селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку повинні бути подані: документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований обєкт нерухомого майна, у тому числі рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність чи відомості про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність з погосподарської книги; виписка з погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений, - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою. Згідно заповіту від 19.11.2001 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Горожанської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що вона за законом матиме право, заповіла позивачу [PERSON] . \~ \~ \~ \~Згідно\~ст. 1270 Цивільного кодексу України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно довідки №623 від 02.10.2018 року, виданої виконавчим комітетом Горожанської сільської ради, [PERSON] проживала без реєстрації разом із своєю тіткою [PERSON] з 01.01.2005 року в с.Горожанка Монастириського району. Зазначене підтверджується довідкою №258, виданою Горожанською сільською радою 02.10.2018 року. З метою оформлення спадкових прав, позивач [PERSON] зверталась до нотаріальної контори, проте, як вбачається із повідомлення нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори №631 від 25.01.2018 року, у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними будівлями та на земельні ділянки, свідоцтво про право на спадщину оформити неможливо. Судом встановлено, що інших спадкоємців, які претендували б на спадкове майно, немає, що підтверджується відповіддю нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори Войташека В.І. №166/01-16 від 29.03.2019 року. Так, згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановленні судом. Враховуючи наведені обставини справи, оцінюючи всі перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved