Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАК-АВТОПЛЮС», в якому просив стягнути з ТОВ «МАК- АВТОПЛЮС» на користь позивача грошові кошти у розмірі 21450,00 гривень. Свої вимоги мотивував тим, що 23.07.2018 року між ним та ТОВ «МАК-АВТОПЛЮС» було укладено договір №800048 про надання послуг, а саме пошуку виконавцем належного транспортного засобу і інформування замовника про продавців такого транспортного засобу, про ринок продажу транспортного засобу в Україні, який задовольняє потреби замовника, про умови і види правочинів, згідно з якими можливе отримання ним транспортного засобу, надання пропозицій замовнику щодо отримання транспортного засобу (інформаційно-консультаційні послуги), представництво виконавцем інтересів заявника при укладанні договорів щодо отримання транспортного засобу у продавця, в тому числі аналіз і оцінки ризиків в межах переданих повноважень, укладення договору щодо отримання транспортного засобу у відповідного покупця, тощо. 23.07.2018 року ним було сплачено передоплату за інформаційно-консультаційні послуги, які мали бути виконані виконавцем на розрахунковий рахунок № [NUMBER] , МФО 300346, банк отримувача ПАТ «Альфа-банк», у сумі 21450,00грн., з розрахунку 10% від вартості транспортного засобу. Однак в подальшому останній не отримав від виконавця належного виконання умов договору. 17.09.2018 року він звернувся до відповідача з письмовою заявою про розірвання вищевказаного договору, на яку отримав відповідь, що договір розірвано, а сплачені ним кошти є оплатою інформаційно-консультативних послуг, в зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Єпішина Ю.М. від 19.11.2018 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, проти ухвалення заочного рішення заперечень не надійшло. На адресу відповідача направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками. 26.11.2018 року представник відповідача особисто отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками, що стверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення № 7350102404595, але у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч.5 ст. 279 ЦПК України, зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим, згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.\~Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило.\~Відзив від відповідача не надходив.\~Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.\~ У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). 22.12.2021 року постановлено ухвалу про заочний розгляд даної справи. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України. В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, вважає, що позов підлягає задоволення. Судом встановлено, що 23.07.2018 року між [PERSON] та ТОВ «МАК-АВТОПЛЮС» було укладено договір №800048 про надання послуг, а саме пошуку виконавцем належного транспортного засобу і інформування замовника про продавців такого транспортного засобу, про ринок продажу транспортного засобу в Україні, який задовольняє потреби замовника, про умови і види правочинів, згідно з якими можливе отримання ним транспортного засобу, надання пропозицій замовнику щодо отримання транспортного засобу (інформаційно-консультаційні послуги), представництво інтересів замовника при укладанні договорів щодо отримання транспортного засобу у продавця, в тому числі аналіз і оцінки ризиків в межах переданих повноважень, укладення договору щодо отримання транспортного засобу у відповідного продавця, представництво інтересів замовника у відносинах з третіми особами, а тому числі і державними органами, з питань виконання умов укладених договорів замовника з отримання транспортних засобів, в тому числі надання юридичної допомоги, складання відповідних заяв, представництво в судах та органах виконавчої служби України у разі порушення умов договорів. Назва транспортного засобу, ціна його придбання вказуються у додатках №1,2. Згідно п.3.3 договору, інформаційно-консультативна послуга (п.1.1. р.1 договору) надається у формі аналітичного висновку протягом 15 календарних днів з моменту укладання договору та додатку №1 до договору. Послуга вважається наданою з дати отримання аналітичного висновку замовником безпосередньо у виконавця або з дати здачі виконавцем аналітичного висновку на пошту чи передачі заявнику іншими відповідними засобами зв`язку та/або підписання акту надання послуг, вартість послуги складає 10% від суми, вказаної у додатку №1 до договору. Відповідно до п.6.1 договору винагорода за інформаційно-консультативні послуги виплачується замовником протягом 1 банківського дня після підписання сторонами договору на умовах стовідсоткової передоплати шляхом банківського переказу на рахунок виконавця. Згідно п.5.1 договору, замовник при підписанні акту приймання-передачі транспортного засобу зобов`язаний оглянути його в місці поставки протягом 3 днів з моменту повідомлення його про адресу місця поставки. В акті приймання-передачі транспортного засобу зазначаються його індивідуальні ознаки, а також зазначаються відомості про продавця 23.07.2018 року ним було сплачено передоплату за інформаційно-консультаційні послуги, які мали бути виконані виконавцем на розрахунковий рахунок № [NUMBER] , МФО 300346, банк отримувача ПАТ «Альфа-банк», у сумі 21450,00грн., з розрахунку 10% від вартості транспортного засобу Renault Megan2016 зазначеного у заявці № 1 у до договору. Однак в подальшому позивач [PERSON] не отримав від виконавця належного виконання умов договору. Згідно п. 9.4 Договору, замовник має право відмовитися від договору в односторонньому порядку про що письмово повідомляє виконавця шляхом направлення рекомендованою поштою на адресу виконавця відповідного листа з чітким волевиявленням щодо відмови від договору та зазначенням власних банківських реквізитів. Винагорода за надані послуги не підлягає поверненню. Кошти за ненадані послуги виконавець повертає протягом 15 банківських днів відповідно до додаткової укладається на підставі отриманої від замовника заяви про відмову від договору та повернення коштів із зазначенням власних банківських реквізитів п.9.5 договору. 17.09.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про розірвання договору №800048 від 23.07.2018 року та повернення сплачених грошових коштів. Відповідач надіслав йому відповідь про розірвання договору, в якій зазначив, що договір вважається розірваним та зазначив, що на адресу позивача, яка зазначена у договорі надіслав письмовий аналітичний висновок, таким чином надав йому інформаційно-консультативну послугу, вартість якої він оплатив. Згідно п.7.4 договору, за порушення строків виконання зобов`язання виконавець сплачує пеню у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла за період прострочення від суми невиконаного зобов`язання за кожен день такого прострочення. Сплата стороною неустойки (штрафу, пені) не звільняє її від виконання зобов`язання в натурі п.7.5 Договору. Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів). Частинами 1, 4, 5, 8 статті 10 Закону передбачено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Якщо істотні недоліки було виявлено в роботі (послузі), виконаній з матеріалу споживача, споживач має право вимагати на свій вибір або виконання її з такого ж матеріалу виконавця, або розірвання договору і відшкодування збитків. Зазначені вимоги можуть бути пред`явлені споживачем протягом строків, передбачених нормативно-правовими актами та нормативними документами, умовами договору, а в разі відсутності таких строків - протягом десяти років. У разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі. Виконавець залежно від характеру і специфіки виконаної роботи (наданої послуги) зобов`язаний видати споживачеві розрахунковий документ, що засвідчує факт виконання роботи (надання послуги). Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ч.1 ст.610 ЦК України). Частиною 1 статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача щодо стягнення на його користь 21450,00 грн. сплачених у виконання укладеного договору та наявності підстав для їх задоволення, оскільки відповідачем порушено право позивача на своєчасне повернення йому грошових коштів за ненадані послуги після розірвання договору, що передбачено договором та вимогами Закону України «Про захист прав споживачів». Частиною 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Разом з тим, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі ст.ст. 509, 526, 611, 625ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів»,

Outcome: approved