Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30.08.2016 року внаслідок ДТП був пошкоджений належний йому автомобіль [NUMBER]. ДТП сталося з вини водія автомобіля [NUMBER] [PERSON], який порушивши ПДР України, та, рухаючись заднім ходом, здійснив зіткнення з належним йому транспортним засобом. Постановою Києво-Святошинськеого районного суду Київської області від 12.09.2016 року [PERSON] було визнано винуватим та накладено адміністративне стягнення. 19.08.2016 року між [PERSON] та ПрАТ «СК «Юнівес» укладений договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АК/0908665), відповідно до якого цивільна правова відповідальність [PERSON] застрахована в період з 20.08.2016 року по 19.08.2017 рік, страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну складає 100000 грн. У визначений законом строк позивач звернувся до страховика із заявою про ДТП та виплату страхового відшкодування в розмірі 71733,96 грн., яка була визначена позивачем на підставі здійсненої філією «Автоцентр на Столичному»ПрАТ «Українська автомобільна корпорація» ремонтної калькуляції. Проте фактично позивачеві відповідачем виплачено відшкодування в сумі 6051,35 грн. та в порушення вимог закону, прийнявши рішення про виплату даної суми без досягнення згоди про розмір виплати із позивачем, відповідач не направив письмове повідомлення про прийняте рішення за наслідками розгляду заяви про виплату страхового відшкодування. Не погоджуючись із сумою виплати, позивач замовив звіт про оцінку вартості майнової шкоди, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту складає 31290,68 грн. Виходячи із різниці матеріального збитку, встановленого звітом від 14.12.2016 року про оцінку автомобіля [NUMBER] в сумі 31290,68 грн. та фактично виплаченої суми страхового відшкодування в сумі 6051,35 грн., позивач просить стягнути недоплачену суму страхового відшкодування в сумі 25239,33 грн., а також: три проценти річних від простроченої суми в розмірі 174 грн., пеню в сумі 1640,19 грн., витрати інфляції в сумі1411,41 грн., та збитки у вигляді витрат за проведення оцінки вартості майнової шкоди в сумі 550 грн. В ході розгляду справи в суді позивач позовні вимоги збільшив та остаточно просив стягнути з відповідача суму недоплаченого страхового відшкодування в сумі 36704,68 грн., 13554,34 грн. пені за прострочення його виплати, 1496 грн. у рахунок 3 % річних від простроченої суми страхового відшкодування, 8010,93 грн. 93 інфляційних нарахувань, витрати за проведення оцінки в сумі 550 грн. та судові витрати. В судовому засіданні позивач збільшені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з викладених в позові підстав. Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити з підстав, які викладені в письмових запереченнях. Одночасно зазначив, що позивачеві страховою компанією своєчасно та в повному обсязі сплачено страхове відшкодування. Позовні вимоги вважає безпідставними. Суд, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши докази у справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 30.08.2016 року приблизно о 17-20 год., [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], та, рухаючись задінм ходом по вул.. Чубинського, 4 в селі Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, не впевнившись в безпеці свого руху, здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], чим порушив п. 10.9 ПДР України Внаслідок дорожньо-транспортна пригоди, вищезазначені автомобілі, в тому числі і належний позивачу автомобіль [NUMBER] отримали механічні пошкодження (а.с.14-15). Автомобіль Opel Insignia д.н.з.[NUMBER] належить на праві власності позивачу [PERSON], що підтверджується відповідною копією свідоцтва про реєстрацію (а.с.10). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована ПрАТ «СК «Юнівес», з яким укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчений страховим полісом № № АК/0908665 . Страхова сума ( ліміт відповідальності страховика ) за шкоду, заподіяну майну на одного потерпілого, визначена за вказаним страховим полісом в сумі 100000 грн. (а.с.16). 01.09.2016 року [PERSON] звернувся до відповідача із письмовим повідомленням про ДТП (а.с.17-18). 09.09.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування за спричиненою [PERSON] шкодою в розмірі 71733,96 грн. (19-21). 17.10.2016 року позивачу відповідачу були перераховані кошти в сумі 6051,35 грн з призначенням платежу «Страх.відшкодування [PERSON].»(а.с.88). Відповідно до висновку експертів КНДІСЕ № 6204/17-54 від 27.07.2017 року, ринкова вартість транспортного засобу «Опель Інсігма» д.н.з.[NUMBER] (без врахуванн аварійних пошкоджень) складає 525170,34 грн.; вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Опель Інсігма» д.н.з.[NUMBER] на дату оцінки складає 42756,03 грн.; загальна вартість матеріального збитку, спричиненого власнику транспортного засобу «Опель Інсігма» д.н.з.[NUMBER], на дату оцінки, складає 51274,92 грн. (а.с.126-146). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Статтею 5 зазначеного Закону передбачено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст. 22 п. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: -у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Судом встановлено, що виплата відповідачем страхового відшкодування в сумі 6051,35 грн. було проведено без досягнення згоди про розмір виплати із позивачем та відповідачем не направлено письмове повідомлення про прийняте рішення за наслідками розгляду заяви про виплату страхового відшкодування. Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено порядок розрахунку шкоди, пов»язаної з пошкодженням транспортного засобу. Так, відповідно до статті 29 цього Закону у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов»язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 . Відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 методики відновлювальний ремонт (або ремонт) це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості. Тому вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку це та сума, яку за Законом має сплатити страховик як страхове відшкодування. Враховуючи наведене, відшкодуванню підлягає саме вартість матеріального збитку, заподіяна транспортному засобу позивача. Таким чином, не погоджуючись із розміром страхового відшкодування, позивач звернувся із позовом до суду, надавши грошову оцінку завданої шкоди на суму 71733,96 грн. Під час судового провадження представник відповідача надав суду звіт про оцінку на суму 6051,35 грн. В ході розгляду справи позивачем доведено суму страхового відшкодування для відновлювального ремонту транспортного засобу «Опель Інсігма» д.н.з.[NUMBER] в розмірі 42456,03 грн., що підтверджується відповідним висновком комісійної судової авто-товарознавчої експертизи від 27.07.2017 року, який суд вважає належним та допустимим доказом, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача суми недоплаченого страхового відшкодування за відрахуванням суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 36704,68 грн. (42456,03 грн. - 6051,35) є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В іншій частині позовних вимог суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати, страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі встановленому договором або законом. Згідно п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика, особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача пеня за період з 18.10.2016 по 26.02.2018 року в сумі 13554,34 грн., яка підтверджується розрахунком позивача, який суд визнає належним та допустимим доказом її розміру. Позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних та інфляційних нарахувань також підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 3 % річних за період з 18.10.2016 року по 26.02.2018 рік становить 1496 грн., а інфляційні нарахування за цей же період становлять 8010,93 грн., що підтверджується відповідним розрахунком позивача, який суд визнає вірним та належним доказом розмірів цих сум. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтований та законний, в зв»язку з чим підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 36704,68 грн. недоплаченого страхового відшкодування, 13554,34 грн. - пеню за прострочення його виплати, 1496 грн. - 3 % річних від простроченої суми страхового відшкодування та 8010,93 грн. - інфляційні збитки. Враховуючи положення ст.ст. 133, 140 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати в сумі 550 грн., пов»язані з вчиненням інших дій необхідних для розгляду справи Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. та витрати за проведення комісійної судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 3714 грн.

Outcome: approved