Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Старосинявської селищної ради Старосинявського району Хмельницької області про тлумачення заповіту. В обґрунтування\~вимог посилається\~на те,\~що [INFO] в\~с.\~Заставці Старосинявського\~району померла\~ [PERSON] ,\~після смерті\~якої відкрилася\~спадщина.\~ [PERSON] \~13.04.1982\~ року\~склала заповіт,\~яким все\~своє майно,\~вона заповіла\~ [PERSON] ,\~як своєму\~онукові.\~ Проте, [PERSON] не була його бабою, тобто матір`ю батька чи матері, а вона була рідною сестрою матері його батька. [PERSON] своїх дітей не мала, була одинокою та з 1984 року і до смерті проживала з позивачем в її будинку. До складу спадщини [PERSON] входить право власності на житловий будинок, що за адресою [ADDRESS] , в якому остання проживала на час смерті. Позивач вказує, що він прийняв спадщину [PERSON] шляхом вступу в володіння і управління її майном, а саме вказаним житловим будинком, в якому проживає з сім`єю з 1984 року і до даного часу. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на це майно йому нотаріусом відмовлено через відсутність документів на підтвердження родинних зв`язків з померлою, як баби та онука, про що є вказівка у заповіті. А тому позивач звернувся до суду та просить здійснити тлумачення заповіту [PERSON] таким чином, що заповідач саме його призначила спадкоємцем. Ухвалою судді Старосинявського районного суду від 06 листопада 2020 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено підготовче судове засідання. 01 грудня 2020 року ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті. Позивач та представник позивача адвокат Куцоконь В.В. в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, відповідно до змісту якої не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить справу слухати у його відсутності. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] в с. Заставці, Старосинявського району, Хмельницької області, згідно даних свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого (повторно) відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старосинявського районного управління юстиції у Хмельницькій області 28.09.2009 року. За життя [PERSON] склала заповіт за яким, житловий будинок, дерев`яний, критий бляхою, погріб, сарай, все майно заповіла своєму онукові гр. [PERSON] , 1961 року народження. Заповіт посвідчений 13 квітня 1982 року секретарем виконавчого комітету Заставецької сільської ради Старосинявського району Хмельницької області Нечипорук О.К., зареєстрований у реєстрі за №56. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок видане 28.08.1987 року Старосинявською районною радою народних депутатів, житловий будинок по [ADDRESS] .Заставці належить до колгоспного двору, головою якого являється [PERSON] , свідоцтво записано в реєстрову книгу №1 за реєстровим №16. \~ \~ \~ \~ Згідно довідок №722 та №723 від 28.10.2020, виданих Старосинявською селищною радою, [PERSON] після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] , вступив у володіння її майном шляхом проживання в будинку за адресою [ADDRESS] та згідно погосподарських книг за 1986-1990, 1991-1995, 1996-2000, 1001-2005, 2006-2010, 1011-2015, 2016-2020 він зареєстрований та проживає за вказаною адресою з 1986 року по даний час. Як вбачається із домової книги для прописки громадян, що проживають в [ADDRESS] головою двору значиться [PERSON] , дата проведення його реєстрації у вказаному будинку 01.12.1982 року. Технічний паспорт на житловий будинок по [ADDRESS] , с. Заставці видано Хмельницьким БТІ 10.10.2009 року на ім`я [PERSON] . Позивач, як спадкоємець за заповітом майна [PERSON] , звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, постановою державного нотаріуса Старосинявської державної нотаріальної контори від 09.10.2020 року №496/02-31/2020 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії , а саме у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, як внуку майна померлої [PERSON] , в зв`язку з тим, що ним не надані документи, що підтверджують родинні відносини з померлою. Також, постановою нотаріуса від 09 грудня 2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом без зазначення родинних відносин. Статтями 1233, 1235, 1254 ЦК України встановлено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225, 231 цього Кодексу. Заповідач має право у будь-який час внести до заповіту зміни. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться заповідачем особисто. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться у порядку, встановленому цим Кодексом для посвідчення заповіту і підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. За змістом статті 317 ЦК України право розпоряджання майном є однією зі складових права власності, поряд із правом володіння і користування майном. Статтею 1256 ЦК України встановлено, що тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Загальним правилом тлумачення заповітів є тлумачення його самими спадкоємцями, а лише за наявності між ними спору - судом. Тлумачення заповіту має на меті усунення незрозумілостей у буквальному змісті заповіту, при цьому повинна забезпечуватись найбільш повна реалізація не тільки дійсної, а й припустимої волі спадкодавця. Потреба у тлумаченні виникає тоді, коли заповіт містить суперечливі положення, що ускладнюють його виконання. При тлумаченні заповіту аналізується як буквальне значення слів і понять, так і мета заповіту, сутність кожного із положень, викладених у заповіті, ураховуються інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частин 1 та 2 ст.213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні заповіту не допускається внесення змін у зміст заповіту, враховуючи також, що заповіт це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, яким вона відповідно до законодавства має право розпоряджатися на момент укладення заповіту. Отже, суд може розтлумачити заповіт, не змінюючи при цьому його змісту. Суд не може приймати на себе права власника щодо розпорядження своїм майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті (оголошення померлим). Тому суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту. Системний аналіз положень ст.ст. 213, 1256 ЦК України дає підстави для висновку, що при тлумаченні змісту заповіту не допускається пошук волі заповідача, яка не знайшла відображення у тексті самого заповіту, а також не допускається внесення змін у зміст заповіту, який є особистим розпорядженням фізичної особи щодо належного їй майна, яким вона відповідно до законодавства має право розпоряджатися на момент укладення заповіту. Згідно змісту\~заповіту [PERSON] зробила розпорядження, яким житловий будинок, дерев`яний, критий бляхою, погріб, сарай, все майно заповіла своєму онукові гр. [PERSON] , 1961 року народження. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка я матір`ю позивача, показала, що померла [PERSON] була рідною тіткою її чоловіка, а відповідно батька позивача, остання проживала одна, власних дітей та онуків не мала. Тривалий час вони проживали разом та її сина [PERSON] померла вважала своїм онуком, тому і в заповіті вказала його як онука. Також, в якості свідка за його згодою був допитаний і позивач [PERSON] , який підтвердив, що [PERSON] була тіткою його батька (сестра матері) та його не рідною бабою. [PERSON] була одинокою, дітей та онуків в неї не було, з 1984 року вони проживали разом із померлою як одна сім`я. Із копії погосподарської книги за 1986-1990 р.р. та довідки Старосинявської селищної ради від 722 від 28.10.2020 року, вбачається, що [PERSON] проживав однією сім`єю у господарстві, головою якого була [PERSON] , 1899 року народження, яка померла [INFO] , та [PERSON] значиться як член сім`ї внук. З дослідженої в судовому засіданні спадкової справи № 87-2020 від 12.08.2020 року щодо майна померлої [PERSON] , вбачається, що спадкоємцем померлої за заповітом є [PERSON] , який прийняв спадщину, інших спадкоємців за законом на майно померлої немає. Заповіт [PERSON] від 13.04.1982 року не змінено і не скасовано (витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №61948762 від 06.10.2020). Аналізуючи вищенаведені норми закону та встановлені обставини справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що спадкодавець [PERSON] , складаючи заповіт, виявила свою волю щодо розпорядження майном на користь конкретно [PERSON] , вказавши його повністю прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, незважаючи на відсутність кровного споріднення вважала його своїм онуком в силу тривалого спільного проживання та відсутності рідних онуків, тому вона саме позивача призначила своїм спадкоємцем. З огляду\~на викладене,\~враховуючи те,\~що позивач\~не може\~реалізувати своє\~право на\~прийняття спадщини\~за заповітом,\~суд приходить\~до висновку,\~що права\~позивача підлягають\~захисту шляхомздійснення тлумачення заповіту, складеного від імені померлої [PERSON] , посвідченого 13 квітня 1982 року секретарем виконавчого комітету Заставецької сільської ради Старосинявського району Хмельницької області Нечипорук О.К., зареєстрованого у реєстрі за №56, відомості про який внесено до Спадкового реєстру 06 жовтня 2020 року за №61948762 таким чином, що [PERSON] , 1899 року народження, що мешкає у с. Заставці Старосинявського району Хмельницької області на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження: житловий будинок, дерев`яний, критий бляхою, погріб, сарай, все майно заповідає гр. [PERSON] , 1961 року народження. На підставі ст.ст. 317, 1233, 1233, 1235, 1254, 1256 ЦК України,

Outcome: approved