Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, посилаючись на те, що між нею та відповідачем 09.12.1995 року було укладено шлюб. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. 20.04.2010 року шлюб між сторонами розірвано. [PERSON] на даний час навчається на другому курсі Одеського національного політехнічного університету на бюджетній основі на денній формі навчання. Просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно до закінчення навчання. Позивачка, яка діє в інтересах сина в судовому засіданні на задоволенні позову наполягала з підстав викладених у позовній заяві, просила стягнути з відповідача аліменти щомісячно на утримання сина, який продовжує навчання до 31.07.2018 року. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, суду пояснив, що він не заперечує сплачувати аліменти на утримання сина на період навчання в розмірі 500 гривень щомісячно. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків та відповідних ним правовідносин. Відповідно до ст.10 ч. 2 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та відповідно до ч. 4 зазначеної статті суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє у здійсненні їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Згідно ст. 10-11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та суд вирішує справу в межах заявлених вимог та підставі наданих йому доказів. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення повноліття. Відповідно до частини 1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своїх дітей. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. 20.04.2010 року шлюб між сторонами розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу. Від шлюбу мають повнолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно довідки виданої Одеським національним політехнічним університетом [PERSON] навчається на другому курсі АС-142 на бюджетній основі на денній формі навчання, термін навчання з 01.09.2015 року по 31.07.2018 року (а.с.5). Вирішуючи спосіб виконання відповідачем обов'язку утримувати дитину та визначаючи розмір аліментів, суд, у відповідності до ст. 182 СК України, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків і дітей, та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає, згідно ст.184 СК України, доцільним стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 11 грудня 2015 року і до закінчення ним навчання. На підставі ст.ст. 181-184, 199 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved