Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою в якій, просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON] , яка наступила [INFO] , право на земельну ділянку (пай) на території Сидорівської сільської ради площею 2,50 умовних кадастрових гектари, згідно із Сертифікатом на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ № 3696 від 16.05.1997. Обґрунтування позовних вимог В обгрунтуванні позовних вимог, покликається на те, що [INFO] помер його батько. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, серед іншого увійшло право на земельну частку (пай) на території Сидорівської сільської ради, площею 2,50 умовних кадастрових гектари, згідно із Сертифікатом на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №3696 від 16.05.1997. До дня смерті батька він проживав разом із спадкодавцем за адресою: смт. Нові Стрілища Жидачівського району Львівської області, разом із ними також проживала дружина - [PERSON] , відповідачка у справі. Заповіту від [PERSON] у виконкомі Новострілищанської селищної ради не посвідчували. Позивач проживав разом із спадкодавцем [PERSON] на час його смерті та отримав свідоцтво про спадщину за законом на належний спадкодавцю [PERSON] автомобіль. Даний факт підтверджується витягом зі спадкового реєстру від 07.10.2019, де наявна інформація про заведену спадкову справу та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Окрім того, до складу належної спадкодавцеві [PERSON] спадщини, серед іншого майна, увійшло належне йому право на середню земельну частку(пай) розміром 2,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на території Сидорівської сільської ради Жидачівського Львівської області на підставі Сертифіката на право на земельну частку(пай) серія ЛВ №3696 від 16.05.1997. Для оформлення своїх спадкових прав позивач 27.02.2020 звернувся в Жидачівську державну нотаріальну контору для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , однак нотаріус відмовив у його видачі через відсутність у нього правовстановлюючого документа на земельну частку (пай), що знаходиться на території Сидорівської сільської ради, що належала померлому і є спадковим майном. У зв`язку із відмовою нотаріуса в оформленні права власності на спадкове майно позивач звернувся до суду із даним позовом для реалізації своїх спадкових прав. Процесуальні рішення, постановлені по справі Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 03.09.2020 року цивільну справу прийнято до розгляду та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 27.11.2020./а.с.23-24/ 27.11.2020 справу знято з розгляду у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному./а.с.30/ 25.01.2021 до участі у справі залучено співвідповідача [PERSON] та розгляд справи відкладено на 15.04.2021./а.с.31-32/ Ухвалою від 15.04.2021 року залучено до участі у справі правонаступника відповідача Сидорівської сільської ради Жидачівського району Львівської області - Журавненську селищну раду Стрийського району Львівської області. /а.с.48-19/ Розгляд справи по суті відбувся в підготовчому засіданні 29.06.2021 без участі сторін. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі Позивач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, подав заяву про проведення підготовчого засідання у його відсутності. Одночасно, просив у підготовчому засіданні прийняти рішення. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву про проведення судового засідання у його відсутності, також повідомляє про відсутність на час розгляд справи інформації, яка б була підставою щодо заперечення стосовно предмету даної заяви. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про проведення підготовчого засідання у її відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечує проти ухвалення рішення на користь позивача. Відповідно до ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частинами 1 та 4 статті 206 ЦПК встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Зважаючи на те, що відповідачі по справі визнали позовні вимоги позивача і це визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у відповідності до частини четвертої статті 206 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини Згідно із свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , виданого Баковецькою сільською радою Жидачівського району Львівської області 14.06.1999, [INFO] у віці 61 роки помер [PERSON] /а.с.11/. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 13.04.1982, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] /а.с.10 / Згідно із довідкою Новострілищанської селищної ради №1152 від 08.11.2019 [PERSON] проживав в смт. Нові Стрілища Жидачівського району Львівської області до дня смерті, що наступила [INFO] . До дня смерті разом із ним проживали та були зареєстровані дружина - [PERSON] та син - [PERSON] /а.с.12/. Згідно із інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 57824255 від 07.10.2019, після смерті [PERSON] заведена спадкова справа та позивачу [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину. /а.с.14 /. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.07.2002 син [PERSON] , який помер [INFO] - [PERSON] успадкував легковий автомобіль марки ВАЗ 21011 /а.с.13/. За змістом довідки відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 21.10.2019, вбачається, що згідно із Книгою реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай) по Сидорівській сільській раді зареєстрований сертифікат серії ЛВ № 3696 від 16.05.1997 на гр. [PERSON] , Реєстраційний номер [NUMBER] . Площа земельної ділянки 2,50 умовних кадастрових гектари. Підстава для видачі сертифікату: розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 21.04.1997 №248. /а.с. 15/. Згідно із постановою Жидачівської державної нотаріальної контори від 27.02.2020 № 54/02-31 [PERSON] , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , у зв`язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи на земельну частку (пай), що знаходиться на території Сидорівської сільської ради Жидачівського району Львівської області. /а.с.16 /. При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК України (1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, спадкоємців за заповітом і за законом. Стаття 529 ЦК УРСР 1963 року визначає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Спірні правовідносини у системному взаємозв`язку регулюються чинною на час виникнення спірних правовідносин ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року), за змістом якої визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 553 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] на момент смерті свого батька проживав разом із ним, а також позивачем отримано свідоцтво про право на спадщину після смерті батька, таким чином, судом встановлено, що він прийняв спадщину після смерті батька. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК України (1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, спадкоємців за заповітом і за законом. Стаття 529 ЦК УРСР 1963 року визначає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Спірні правовідносини у системному взаємозв`язку регулюються чинною на час виникнення спірних правовідносин ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року), за змістом якої визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 553 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи. Так, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач є сином спадкодавця [PERSON] , відтак відноситься до спадкоємців першої черги спадкування за законом. Враховуючи те, що спадкодавець володів правом на земельну частку (пай), доказів що за життя спадкодавець набув або володів спірним майном неправомірно, в суді не здобуто; позивач оформити право на спадкове майно не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності оригіналу правовстановлюючих документів на момент звернення; відповідачі позов визнали, проти задоволення позову не заперечують, що не суперечить закону; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а позивач є таким, що фактично та юридично прийняв спадщину, відтак, враховуючи наведене, зібрані в справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити повністю.

Outcome: approved