Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Виробничо-торговельне об`єднання «Будівельник» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні, посилаючись на те, що у період з 04.01.2016 року по 20.12.2019 року перебував у трудових відносинах з відповідачем ТОВ «ВТО «Будівельник». Під час знаходження у трудових правовідносинах відповідач нарахував, але не виплатив заробітну плату у розмірі 148257.25 гривень. 20.12.2019 року він, позивач буд звільнений за власним бажанням згідно наказу №344-к від 20.12.2019 року. В день звільнення, 20.12.2019 року, відповідач письмово не повідомив про нараховані суми належних йому, позивачу при звільненні грошових коштів, та не здійснив виплату цих коштів, що порушенням ч.1 ст.116 КЗпП України. У зв`язку із звільненням було нараховано до виплати: - заробітна плата за травень 2018 року по грудень 2019 року 130449.39 гривень; - компенсація за 40 днів невикористаної відпустки 9161.87 гривень; - індексація заробітної плати 8645.99 гривень, а всього 148257.25 гривень. У зв`язку з тим, що відповідач не провів повний розрахунок при звільненні, та враховуючи, що з моменту звільнення до моменту звернення до суду пройшло 977 робочих днів, то з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку, який на момент звернення до суду складає суму 392288.76 гривень з розрахунку середньої заробітної плати 401.52 гривня. Позивач [PERSON] просить: - стягнути з ТОВ «ВТО «Будівельник» заборгованість по заробітній платі в сумі 130449.39 гривень; - компенсацію за 40 днів невикористаної відпустки в сумі 9161.87 гривень; 8645.99 гривень індексації заробітної плати; 392288.76 гривень середній заробіток за час затримки розрахунку, всього 540.546.01 гривень. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 18.01.2021 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Поштовий конверт з відміткою «Судова повістка» на ім`я відповідача ТОВ «ВТО «Будівельник» повернувся з довідкою від 06.04.2021 року причини повернення/досилання, в якій працівник пошти зазначив про те, що конверт повертається з причини вибуття відповідача з адреси. Відповідно до\~вимог п.4\~ч.8\~ст.130\~ЦПК України,\~днем вручення\~судової повістки\~є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, відповідач є особою, яка належним чином повідомлена про подання відзиву на позовну заяву, але заяв, клопотань, відзиву не надав. Згідно пункту 3 розділу XII «Прикінцевих положень» ЦПК України, під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (СОVID-19) строки визначені законом та судом продовжуються на строк дії такого карантину. Сторонами не подано клопотань про продовження процесуальних строків. Судом були створені учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, наданням строку для подачі відзиву. Кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України. \~ \~ \~ \~ За таких обставин суд здійснює розгляд справи в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Вирішуючи спір, суд виходить з вимог ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, якими передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового розгляду за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що згідно запису №28 від 20.12.2019 року в трудовій книжці серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] [INFO] , останній звільнений згідно ст.38 КЗпП України за власним бажанням. Запис засвідчений підписом генерального директора С.В.Бондар та зроблений на підставі наказу №344-к від 20.12.2019 року (а.с.4-6). Відповідно індивідуальної відомості про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, виданої Макарівським відділом обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, середньомісячна заробітна плата [PERSON] за два календарні місяці роботи склала 8432.00 гривні, а середньомісячна заробітна плата дорівнює 401.52 гривня (а.с.11-13). Між сторонами виникли правовідносини, які регламентуються вимогами ч.1 ст.47 КЗпП України, якою передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116\~цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.83 КЗпП України, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи. Відповідно до вимог ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Частиною 1 ст.117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Порядок обчислення\~середньої заробітної\~плати,\~затверджений постановою\~Кабінету Міністрів\~України №100\~від 08.02.1995\~року,\~регламентує правила обчислення середньої заробітної плати виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх достовірними, належними, допустимими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач в день звільнення позивача не провів з ним розрахунок у встановлені законом строки.

Outcome: approved