Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з даним позовом до суду про стягнення боргу по розписці з [PERSON] в сумі 328 500 грн., посилаючись на те, що 19.07.2012 р. він надав позику останньому в сумі 150 000 грн. до 30.09.2012 р., про що була написана відповідна розписка [PERSON] і яка була посвідчена секретарем Новодмитрівської сільської ради [PERSON] Крім того, в розписці було вказано, що у разі несвоєчасного повернення боргу відповідач зобов'язується крім основної суми боргу сплачувати відсотки у розмірі 7% за кожен місяць прострочки. Оскільки своєчасно відповідач борг не повернув, позивач вимушений був звернутися до суду про його примусове стягнення. В судовому засідання позивач підтримав свої вимоги згідно позовної заяви, пояснив, що у 2011 р. десь у серпні місяці він дав відповідачеві в борг 50 000 грн., зокрема у гривнях, доларах і євро по курсу, десь на півроку. Але відповідач гроші не віддав, а натомість попросив ще грошей в борг, зокрема 100 000 грн. В зв'язку з наявністю боргу у 50 000 грн., він дав у борг 100 000 грн., тому відповідач власноруч написав розписку на 150 000 грн. боргу, які обіцяв повернути до 30.09.2012 р. Цю розписку вони завірили у секретаря Новодмитрівської сільської ради, крім того, було передбачено 7% у разі прострочки боргу за кожен місяць. Оскільки відповідач ні копійки боргу не віддав, позивач просить суд стягнути основний борг в сумі 150 000 грн. і 7% за 17 місяців прострочки в сумі 178 500 грн. і судові витрати по справі. Відповідач позов не визнав і суду пояснив, що дійсно десь у квітні 2011 р. позивач дав йому в борг кошти - 21 000 грн., 800 євро і 1 200 доларів США, загалом по курсу на той час загальна сума складала 40 000 грн. На цю суму він написав розписку і віддав її [PERSON] Гроші брав на півроку. Частину боргу він повернув, зокрема 9 200 грн., і на 2 800 грн. віддав йому в рахунок боргу шифер. Але розписок про це він не брав і доказати це не може, оскільки на той час вони дружили і довіряли одне одному. Ніяких 100 000 грн. він не брав у борг у позивача у 2012 р., але останній постійно вимагав кошти по першому боргу, вимагав написати розписку на 150 000 грн. боргу, щоб вона спонукала його віддати борг. Розписку завірили в Новодмитрівській сільській раді, в ній були передбачені 7% за кожен місяць прострочки. У зв'язку з тим, що він не брав у борг 150 000 грн., просить суд відмовити позивачеві у задоволенні його позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка, проаналізувавши та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з слідуючих підстав. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює секретарем Новодмитрівської сільської ради і в її обов'язок також входить вчинення нотаріальних дій, зокрема, посвідчення документів. До неї 19.07.2012 р. прийшли [PERSON] і [PERSON] з проханням посвідчити розписку про те, що один із них взяв у другого 150 000 грн. Вона ознайомилась з розпискою, обидві сторони були при цьому присутні, гроші при ній вони одне одному не передавали. В її присутності розписка не писалась, вони вже прийшли з написаною розпискою. Ніхто з них заперечень і невдоволень не проявляв. Вона в журналі реєстру нотаріальних дій посвідчила цю розписку за №36 від 19.07.2012 р., про що суду надала для огляду витяг з реєстру. Свідок [PERSON] - дружина відповідача суду пояснила, що дійсно десь у квітня 2011 р. її чоловік брав у позивача в борг гроші 21 000 грн., 800 доларів і євро. Чоловік написав йому про це розписку на 1 рік. Частину боргу вони йому віддали, зокрема, 9 000 грн. і шифер - 34 чи 38 листів, вона вже точно не пам'ятає. Решту не змогли віддати. До них приїздив [PERSON] і просив написати чоловіка розписку на 150 000 грн. боргу, щоб вона, тобто ця розписка, підштовхувала віддати борг. Вона просила чоловіка не писати її, але чоловік таки написав і завірив у сільській раді. Із оригінала розписки, яка знаходиться в матеріалах справи (а.с.23), і яка була написана власноруч [PERSON] 19.07.2012 р. вбачається, що [PERSON] взяв у борг у [PERSON] гроші в сумі 150 000 грн. до 30.09.2012 р., а у разі неповернення боргу в строк зобов'язувався сплатити відсотки в розмірі 7% за кожен місяць прострочки. Розписка була написана власноруч без будь-якого примусу та негативного впливу. Справжність підпису [PERSON] було засвідчено секретарем виконавчого комітету Новодмитрівської сільської ради, особу [PERSON] було встановлено. Відповідно до вимог ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, а одноособова відмова від його виконання не допускається, про що прямо вказано у вимогах ст.525 ЦК України. Детальна регламентація умов договору позики, його форми, відсотків, обов'язків сторін і наслідків його порушення міститься в Главі 71 ЦК України Параграфа 1 в ст.ст.1046-1053. Зокрема, ст.1048 ЦК України передбачає права позикодавця на одержання від позичальника відсотків від суми позики. Згідно розписки сторони обумовили 7% щомісяця від суми позики у разі прострочення її сплати. Обов'язок позичальника повернути позику і наслідки порушення договору позичальником передбачені вимогами ст.ст.1049-1050 ЦК України Наявна в матеріалах справи розписка була власноруч написана [PERSON] - без примусу і будь-якого впливу, вона була посвідчена в органі місцевого самоврядування - секретарем Виконкому Новодмитрівської сільської ради, ніяких заперечень він не висловлював. Будь-яких дій щодо примусу її написання відповідачем в судовому засіданні не було встановлено. Пояснення [PERSON] в тій частині, що він не брав ніяких коштів в борг суд не може прийняти до уваги, оскільки об'єктивно це нічим не підтверджується. Таким чином, аналіз матеріалів справи свідчить про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення боргу. Прострочення боргу становить 17 місяців, а це 178 500 грн.

Outcome: approved