Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до Сихівського районного суду м.Львова з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просить стягнути на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] та сина [PERSON] в розмірі 2000 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 25.11.2006 між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на її користь до досягнення дітьми повноліття, оскільки відповідач не приймає участі у вихованні спільних дітей, не дає коштів на їх утримання. Крім того зазначила, що діти кірм шкільних занять відвідують спортивні секції. Для забезпечення дітям належного харчування, одягу, навчання та розвитку необхідні значні кошти, однак відповідач не надає коштів на утритмання дітей. У зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 06.03.2020 позовну заяву прийнято та відкрито спрощене позовне провадження. 13.04.2020 позивачем подано до суду заяву, в якій просить провести судове засідання за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча згідно вимог ст.ст.128-130 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив, жодних заяв, клопотань та/або заперечень не поступало, а тому, згідно ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін та з врахуванням поданої представником позивача заяви, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, постановляючи заочне рішення, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задоволити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.11.2006 сторони зареєстрували шлюб. Із свідоцтв серії [NUMBER] від 14.05.2020 та серії [NUMBER] від 27.07.2013 про народження вбачається, що позивач та відповідач є батьками: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно з ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За змістом ч.3 ст.181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Враховуючи відсутність домовленості сторін щодо виконання відповідачем обов`язку по утриманню дітей, а також фактичних доказів виконання останнім такого обов`язку, суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Так, відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з відповідача в користь позивача слід щомісячно стягувати аліменти в твердій грошовій сумі по 1500 гривень, щомісячно з дати подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття, оскільки обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. У відповідності до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн. в дохід держави. На підставі ст.ст. 141, 180, 182, 184, 191, 192 СК України та

Outcome: partial