Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просить поділити спільне майно подружжя наступним чином: визнати право особистої власності позивача на Ѕ частину трикімнатної квартири у [ADDRESS]; визнати право особистої власності відповідача на Ѕ частину трикімнатної квартири у [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сторони перебували в шлюбі з 2004 року. За період проживання у шлюбі було придбано нерухоме майно, зокрема, трикімнатна квартира [ADDRESS]. При придбанні цього майна подружжям було вирішено оформити право власності на вказану квартиру на відповідача. Посилається на те, що джерелом придбання квартири були кошти, отримані внаслідок родинної позики його батька та матері на суму придбання квартири 35000 дол. США. Враховуючи вищевикладене, просить розподілити квартиру, враховуючи принцип рівності часток подружжя. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 03.04.2018 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 16.04.2018 року відкрито провадження по справі. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19.04.2018 року вжито заходи забезпечення позову. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова Ніколаєнко І.В. від 03.05.2018 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11.06.2018 року справу прийнято до провадження судді Ніколаєнко І.В., по справі призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 17.10.2018 року зустрічну позовну заяву [PERSON] повернуто позивачу. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11.01.2019 року справу призначено до судового розгляду. Позивач, представник позивача в вступному слові позовні вимоги підтримали, позов просили задовольнити в повному обсязі. Відповідач та її представник в вступному слові позовні вимоги не визнали, в задоволенні позову просили відмовити. В подальшому відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі, пояснила, що трикімнатна квартира [ADDRESS] була придбана в період перебування в шлюбі з позивачем. Визнає розподіл даної житлової площі по Ѕ частині між сторонами. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, докази, які надані сторонами в обґрунтування вимог та заперечень, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. В ході судового розгляду встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Між сторонами 24 липня 2004 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 1000. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 02.04.2018 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за № 114079675 від 15.02.2018 року вбачається, що квартира, реєстраційний номер 9671634, за адресою: [ADDRESS], на праві приватної власності, частка власності 1/1, з 23.02.2015 року, зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, р№ 504, 01.02.2005, Грузкова Ю.В., приватний нотаріус ХМНО. З копії договору купівлі-продажу від 01.02.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Грузковою Ю.В., зареєстровано в реєстрі за № 504, вбачається що [PERSON] купила квартиру № [ADDRESS] Відповідно до п. 2 вказаного договору продаж вчинено за 135000,00 грн. З копії розписки [PERSON] вбачається те, що ним отримано в борг від [PERSON] та [PERSON] грошові кошти в розмірі 35000 дол. США на придбання квартири по [ADDRESS] для проживання його сім'ї. Приписами ч. 1 ст. 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частиною 2 ст. 60 СК України встановлено, що вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Приписами ч. 3 ст. 63 СК встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частиною 1 ст. 71 СК України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що спірна квартира була придбана за час перебування сторін у шлюбі, визнання відповідачем позовних вимог, наявності відповідних правових підстав, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи те, що позивач просив судові витрати по справі залишити за ним, суд не вирішує питання про їх стягнення з відповідача.

Outcome: approved