Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на його користь 150645,85 грн. в якості відшкодування заподіяної матеріальної шкоди внаслідок ДТП, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.10.2018 в м. Херсоні Херсонської області, на перехресті вул. Кременчуцька та вул. Гагаріна, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено автомобіль позивача. Винуватцем ДТП було визнано відповідача по справі [PERSON] , цивільна правова відповідальність якого була застрахована ПАТ «НАСК «Оранта». Витрати по відновлювальному ремонту автомобіля позивача становлять 206756,56 грн., однак частину вказаних коштів позивачу було сплачено третьою особою по справі ПАТ «НАСК «Оранта» в розмірі 56110,71 грн. Позивач вказує і вважає доведеним, що ДТП сталася по вині водія [PERSON] , внаслідок чого позивачу, як власнику автомобіля, завдана матеріальна шкода, яка полягає в тому, що часткову вартість запчастин які підлягають заміні йому потрібно придбати за власні кошти. Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 28.01.2019 по справі відкрито провадження, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 20.02.2019, за наслідками проведеного підготовчого провадження, прийнято рішення про закриття підготовчого провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача адвокат Петрова О. О. підтримала позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в тексті позовної заяви, просила задовольнити в повному обсязі Представник відповідача адвокат Лебєдєва Т. О . та представник третьої особи Матерборчук Н. О . у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити у позові із-за необґрунтованістю з підстав зазначених у відзиві. Заслухавши обґрунтування сторін по справі, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. З досліджених матеріалів цивільного провадження судом встановлено наступне. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з вищенаведеного, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами. У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що 29.10.2018 о 08.00 год. в м. Херсоні Херсонської області, на перехресті вул. Кременчуцька та вул. Гагаріна, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Форд» д. н. [NUMBER] і рухаючись по другорядній дорозі по вул.Кременчуцька, в порушення вимог п. 16.11 ПДР України, не надав дорогу транспортному засобу автомобілю марки «КІА» д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі по вул. Гагаріна, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, а внаслідок подальшого руху автомобіля марки «Форд» був здійснений наїзд на автомобіль марки «Шкода» д. н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок ДТП вищезазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Голопристанського районного суду Херсонської області від 10.12.2018 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення (а. с. 6). Тобто на день подання позову, вина відповідача по справі [PERSON] в скоєні ДТП під час вищезазначених подій, була встановлена за наявністю відповідного рішення суду. Згідно заяви на видачу готівки №58 від 11.12.2018 позивачеві було сплачено ПАТ «НАСК «Оранта» кошти, як відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, в розмірі 56110,71 грн. (а. с. 8). Тому вирішуючи позовні вимоги позивача [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд враховує наступне. Змістом положень ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Як вбачається з позову на підтвердження розміру позовних вимог матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, позивачем надано суду рахунок №000000000000001338 від 26.12.2018 відповідно до якого вартість ремонтних робіт та запчастин (матеріалів), необхідних для ремонту автомобіля марки «Шкода» д.н. [NUMBER] становить 206756,56 грн., при цьому, в наявному документі вказано хто замовник цих робіт - [PERSON] (а. с. 7). Згідно ч. 1, 2 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питання підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої наказом Мінюсту України №53/5 від 08.10.1998 року, визначення ринкової вартості колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), їх складових, а також визначення розміру вартості матеріальних збитків, заподіяних власнику або володільцю колісних транспортних засобів, їх складових унаслідок пошкодження останнього відноситься до основних завдань автотоварознавчої та транспортно-товарознавчої експертизи. Отже очевидно, що визначення розміру матеріальної шкоди потребує спеціальних знань. Тобто в справі відсутня оціночна діяльність з визначення розміру вартості матеріальних збитків, заподіяних власнику або володільцю колісних транспортних засобів, їх складових унаслідок пошкодження останнього. З огляду на викладене наданий позивачем рахунок до заказу-наряду не може використовуватися для обчислення розміру матеріальної шкоди, оскільки не містить опису пошкоджень, яких зазнав конкретний автомобіль під час ДТП, не дає відповіді на питання чи пов`язані усі перелічені у ній види ремонтних робіт, яких потребує належний позивачу транспортний засіб, з заподіянням шкоди внаслідок дій відповідача [PERSON] , як і визначення розміру такої шкоди у відповідності з вимогами чинного законодавства. З клопотанням про призначення по справі відповідної судової експертизи з метою визначення розміру матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок ДТП, сторони в підготовчому провадженні до суду не звертались. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що доказів розміру матеріальної шкоди позивачем не надано, надати оцінку наявному у справі рахунку до заказу-наряду через невідповідність неможливо, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підтвердженні та задоволенню не підлягають. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з повною відмовою в задоволенні позову витрати позивача по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають і покладаються на нього.

Outcome: dismissed