Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №146 по пр.-ту [PERSON], 20 в м. Харкові. В обґрунтування позову посилається на те, що позивачу по справі на праві власності належить кв. №146 по пр.-ту [PERSON], 20 в м. Харкові. Згідно довідки дільниці №23 КП «Жилкомсервіс» від 19.11.2015 року за №4086 в квартирі також зареєстрований відповідач [PERSON] Відповідач в квартирі не мешкає, квартирою не цікавиться, комунальні послуги не сплачує. Особистих речей відповідача в квартирі немає. Він не є членом сім»ї позивача. Факт його реєстрації в квартирі є перешкодою у здійсненні позивачем права користування та розпорядження майном, тому вимушена звернутись до суду. \~В судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в яких підтримала позовні вимоги та не заперечувала проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з*явився, про день та час розгляду справи повідомлений судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, приходить до наступного. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири від 06.11.2015 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивачу на праві власності належить квартира №146 по пр.-ту [PERSON], 20 в м. Харкові. Квартира придбана у [PERSON] (а.с. 9,10). Згідно довіреності від 02.11.2015 року, [PERSON] уповноважив [PERSON] в тому числі на зняття його з реєстраційного обліку за спірною адресою (а.с.13). Однак [PERSON] відповідача з реєстрації не зняла. Згідно довідки дільниці № 23 Комунального підприємства «Жилкомсервіс» від 29.03.2016 року, у спірній квартирі зареєстровані позивач та відповідач по справі [PERSON] (а.с.6). Відповідач по справі в квартирі не мешкає та його місцезнаходження не відоме. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Законом України «Про свободу пересування і вільне обрання місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація провадиться за місцем постійного чи тимчасового перебування громадян. У разі зміни місця перебування Законом передбачено зняття з реєстрації за місцем проживання. Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі наданих позивачем доказів, суд вважає, що відповідач тривалий час не проживає в спірному житловому приміщенні без поважних причин, і визнає його таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. \~\~Реєстрація місця проживання відповідача у квартирі, яка належить на праві приватної власності позивачу, безперечно, обмежує її права власника по користуванню нерухомим майном, оскільки позивач вимушена самостійно нести витрати по утриманню житла і сплаті комунальних послуг. \~У зв'язку з тим, що відповідач не користуються без поважних причин спірною квартирою більш як один рік, він є таким, що втратив право користування цим житлом, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved