Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання недійсним договору дарування однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS], посвідченого приватним нотаріусом Харківської міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1419. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що не розумів який договір він підписує, мав намір укласти спадковий договір, за умовами якого право власності переходить набувачу лише після смерті відчужувача. Крім того вказав, що спірний договір дарування був підписаний внаслідок помилки, яка була допущена ним відносно умов договору, предмету договору, прав та обовязків як позивача так відповідачки, а також правових наслідків договору. Також вказав, що під час укладення договору нотаріус не знайомила його з текстом, позивач є особою чеченської національності, українську мову не розуміє, крім того має вади зору. Позивач в судовому засіданні свій позов підтримав, обставини свого позову підтвердив, просив визнати недійсним догорів дарування спірної квартири. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] (мати відповідачки) в судове засідання зявилися, проти позову заперечували. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував вважає, що відсутні підстави для задоволення позову. Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Суд, заслухавши пояснення позивача, допитаного судом та представника позивача, відповідача та його представника, пояснення третьої особи, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно\~ч.1 ст. 215 ГК України, підставою недійсності угоди є недотримання в момент здійснення угоди стороною вимог, установлені ч.ч. 1-3, 5, 6\~ст. 203 ГК. Частинами 1, 3, 5 статті 203 ЦК установлені загальні вимоги, дотримання яких є необхідним для дійсності правочину, а саме: укладення правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави й суспільства, його моральним основам; волевиявлення учасника правочину повинне бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин повинен бути спрямований на реальне настання правових наслідків, обумовлених ним. Судом встановлено, що 22.04.2002 р. позивачем була придбана однокімнатна ізольована квартира за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу, засвідченим 22.04.2002 р. 4-ой ХДНК за реєстровим № 3-1343, зареєстрованим у Харківському міському БТІ 23.05.2002р. Відразу ж після покупки вказаної квартири позивач постійно проживав в ній, з 29.05.2002 р. по теперішній час позивач зареєстрований у цій квартирі та на нього був оформлений особливий рахунок, при цьому, дружина позивача [PERSON] була зареєстрована в спірній квартирі з 26.07.2006р., що підтверджується довідкою дільниці № 48 КП «Жилкомсервіс» від 15.01.2016р. (а.с.5) Після підписання спірного договору дарування на позивача продовжували бути оформлені особові рахунки на інші комунальні послуги, які він сплачував, що підтверджується залученими до справи копіями документів, оригінали яких були оглянути судом в судовому засіданні, а саме: - довідкою Філії «Харківтеплозбут» № 1 КП «Харківські теплові мережі» з вказівкою про переоформлення на відповідачку тільки з 15.01.2016р. особового рахунку та договору № 170/13265, - довідкою ТОВ «Харківтеплозбут» з вказівкою особового рахунку на імя [PERSON] про сплату послуги, - довідкою ТОВ «Харківтеплозбут» з відміткою про сплату [PERSON] - фіскальним чеком про сплату [PERSON] послуг ТОВ «Харківтеплозбут», - актом звірки № 1674087/24-10-16 та довідкою абоненту АК «Харківобленрго» від 24.10.2016р. Також судом встановлено, що 26.12.2012 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір дарування спірної квартири, який було посвідчено приватним нотаріусом Харківської міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1419 (а.с.8). Після укладення договору відповідач [PERSON] залишилася постійно мешкати по іншому своєму місту проживання: [INFO], яка належить їй на праві власності згідно її пояснень. Крім того, судом встановлено, що третя особа [PERSON] має на праві власності іншу квартиру за адресою: [ADDRESS], що підтверджується інформаційною довідкою від 22.04.2016р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно й Реєстру прав власності (а.с.64). Як вказав у судовому засіданні позивач [PERSON], крім спірної квартири не має іншого житла. Дана обставина не оспорювалась відповідачкою та третьою особою. 15.01.2016р. шлюб між позивачем та [PERSON] було розірвано, що підтверджується рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15.01.2016р. по цивільній справі № 644/11535/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. До 15.12.2015р. особовий рахунок у спірній квартирі продовжував бути оформлений на імя позивача з дати його реєстрації, і тільки в 2015 році особовий рахунок на себе переоформила відповідачка, що підтверджується довідкою КП «Жилкомсервіс» від 03.11.2016р. Відповідачка [PERSON] та третя особа [PERSON] хоча й заперечували проти позову, але надали пояснення, які підтвердили доводи позивача, а саме: [PERSON] пояснила, що за день до підписання спірного договору, у вечері, зателефонувала донька позивача від першого шлюбу, що мешкає у іншому місті та затребувала спірну квартиру позивача, оскільки їй ніде жити. Позивач зі своєю донькою тривалий час не підтримує відносини. Тому відповідачка разом зі своєю матірю [PERSON] та позивачем вирішили, що донька позивача може претендувати на спірну квартиру, тому і вирішили переписати цю квартиру на відповідачку. Відповідачка [PERSON], називаючи [PERSON] своїм батьком, пояснила, що він назвав її дуже надійною людиною, яка буде доглядати його в старості та допомагати. З цим погодилася і мати відповідачки [PERSON], та наступного дня відповідачці подзвонили на роботу та сказали щоб вона прийшла до нотаріуса підписати договір. [PERSON] підписала спірний договір дарування від 26.12.2012 р., при цьому нотаріус нічого не запитувала у сторін та нічого нікому не поясняла, відповідачка підписала договір та поїхала. Надалі [PERSON] пояснила, що «батько» [PERSON] після підписання спірного договору, як мешкав, так і залишився мешкати у спірній квартирі та відповідачка разом з її матірю [PERSON] вважали її квартирою [PERSON] [PERSON] зі своїм чоловіком допомагали [PERSON] та матері, коли була необхідність. При цьому особливий рахунок та рахунки на всі комунальні послуги продовжували бути оформлені на [PERSON] та саме він продовжував сплачувати комунальні послуги за квартиру. І тільки у 2015р., коли [PERSON] та матір [PERSON] посварилися та розірвали шлюб, то [PERSON] переоформила особливий рахунок на себе, а всі інші комунальні послуги продовжували бути оформленими на [PERSON] [PERSON] не заперечує проти проживання [PERSON] у квартирі до самої смерті і якщо позивачу щось знадобиться, то вона буде йому допомагати. Аналогічні пояснення надала суду третя особа [PERSON], що є матірю відповідачки. Крім того, [PERSON] у своїх поясненнях підтвердила, що тільки в 2015 році показала [PERSON] спірний договір дарування та підтвердила факт поганого зору [PERSON] Також [PERSON] прояснила, що коли дізналася, що [PERSON] зустрічається з іншою жінкою, то двічі змінила замки у квартирі, але не заперечує щоб позивач продовжував мешкати у квартирі, але тільки один. Вказані обставини підтверджуються також трьома висновками Індустріального відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області від 26.08.2016р., 05.10.2016р. та 11.10.2016р., в яких вказано, що [PERSON] систематично влаштовує сварки та міняє замки на вхідних дверях у спірну квартиру; вказані висновки надані на скарги [PERSON] (а.с.91-93) Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.02.2016 р. по іншій цивільній справі №644/489/16-ц, яке набрало чинності, було встановлено, що [PERSON] вважав, що право власності на квартиру до відповідача перейде після його смерті (а.с.66-67). Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Наведеним доказам та поясненням, як відповідача, так і третьої особи [PERSON], відповідають наданим суду пояснення позивача, а саме що відповідачка [PERSON] наприкінці 2012р. запропонувала [PERSON] забезпечити його доглядом, допомогою, тощо, в обмін на перехід у її власність після смерті позивача його квартири. При цьому відповідачка переконала позивача в тім, що буде підписано у її нотаріуса такий договір, по якому позивач за життя залишиться власником квартири та буде в ній проживати й зареєстрованим, та тільки після смерті позивача право власності на квартиру перейде до відповідачки, як при спадкуванні. [PERSON] довіряв [PERSON] і погодився, вважаючи, що підпише саме спадковий договір. 26.12.2012 р. в офісі знайомого нотаріуса відповідачки [PERSON] позивач підписав спірний договір дарування. Нотаріус належним чином не роз'яснила [PERSON] права та обов'язки сторін договору, що підписується, не попередила про наслідки договору, не перевірила дійсних намірів позивача, розуміння їм суті умов договору. Під час укладення договору нотаріус не знайомила позивача з текстом, позивач є особою чеченської національності, українську мову не розуміє, крім того має вади зору, текст договору у нотаріуса позивач не читав, після підписання спірного договору його копії в [PERSON] не залишилося. Позивач має вади зору, також хворіє на ішемічну хворобу серця, атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічну хворобу II-го ступеню, що підтверджується залученими до справами копіями медичних довідок (а.с.89, 6). [PERSON] мав намір укласти спадковий договір, за умовами якого право власності переходить набувачу лише після смерті відчужувача. Таким чином, суд приходить до висновку, що спірний договір дарування квартири був підписаний позивачем внаслідок помилки, допущеної щодо істотних умов договору, предмета договору, прав і обов'язків позивача і відповідачки після підписання договору, правових наслідків договору, тому згідно ч. 1 ст. 229 ЦК України, є підстави для визнання судом спірного договору дарування квартири недійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved