Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення коштів за договором позики, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що в травні 2012 року позивач надав відповідачці грошові кошти в сумі 75 000 грн., які вона просила з метою терміново погасити кредит на один день. Час спливав, кошти відповідачка не повертала. За сплином тривалого проміжку часу позивач попросив відповідача написати йому хоча б розписку, щоб мати документальне підтвердження існування боргу. 04.03.2013 року відповідачка написала розписку, де вказала, що позичила у позивача гроші в сумі 75 000 грн. під 3% місячних, вказану позику зобов'язалась повернути до 11 березня 2013 року. З 12 березня 2013 року відповідачка коштів не повертає, постійно дає лише обіцянки сплатити заборгованість в найближчий час. Таким чином, права позивача на володіння та розпорядження власним майном - грошовими коштами порушуються, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом, в якому позивач просив стягнути суму позики в розмірі 75 000 грн., відсотки за користування грошовими коштами в розмірі 23 375, 34 грн., вартість понесених судових витрат. В судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не з'явилась із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 30 травня 2012 року між сторонами по справі було укладено договір позики грошових коштів у сумі 75 000 грн. На виконання даного договору позивачем була надана у розпорядження відповідачки зазначена грошова сума, на підтвердження чого відповідачем була власноручно складена, підписана і надана позивачу розписка від 04.03.2013 року, в якій відповідачка визнає факт позики 75 000 грн. під 3% місячних та бере на себе зобов'язання повернути позивачу дану грошову суму з урахуванням 3% місячних до 11 березня 2013 року (а.с.6). У відповідності ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (ч.1 ст.1048 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, відповідачка, не зважаючи на взяті на себе зобов'язання за договором позики, до теперішнього часу ніякого розрахунку не провела перед позивачем, тому повинна сплатити на його користь за період з 05 березня 2013 року по 14 січня 2014 року наступну суму: 75 000 грн. - основна сума боргу; 23 375 грн. (75 000 грн. * 36% (3% * 12 місяців) / 365 днів * 316 днів (з 05.03.2013 року по 14.01.2014 року) - сума відсотків за період з 05.03.2013 року по 14.01.2014 року. Судовий збір, понесений позивачем у розмірі 1 105 грн. 55 коп., що підтверджується квитанцією №100870.5.2 від 13.01.2014 року на суму 983,75 грн. та квитанцією 100870.5.4 від 13.01.2014 року на суму 121,80 грн., також підлягає стягненню з відповідачки, так як у відповідності ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved