Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась в суд до відповідача - Озадівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області з зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за заповітом, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO]. Позовні вимоги мотивуються тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON], 1921 року народження, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву Житомирської області, видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 24.10.2013 року. На підтвердження родинних відносин позивач додаю копію свідоцтва про народження та копію свідоцтва про одруження. До майна померлої гр. [PERSON] у державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу за № 80/2014. Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок 1930 року побудови з господарськими спорудами (погріб з шийкою Б-1, 1960 р.п.) за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] склала заповіт реєстр за № 16, посвідчений 09 червня 1992 року секретарем Озадівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, яким все своє належне на день смерті майно заповіла позивачу - дочці [PERSON] та сину [PERSON]. Заявою від 18.102.2014 року, реєстр за № 1, посвідченої секретарем Озадівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області гр. [PERSON] згідно ст.1273 ЦК України від спадщини відмовився. 06.12.2014 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку належну до вищевказаного житлового будинку площею 0,2500 га, розташованої за адресою: [ADDRESS]. З довідки № 585 від 12.05.2014 року, виданої Бердичівським МБТІ вбачається, що на будинок [ADDRESS] правовстановлюючі документи не зареєстровані. Інвентаризаційна оцінка становить 13.008,00 (тринадцять тисяч вісім) гривень. Державним нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори Денисенко Г.А., видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.12.2014 року, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просила суд їх задовольнити на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав та не заперечив проти їх задоволення. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши їх в сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до роз'яснень Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) підлягає вирішенню у судовому порядку. Згідно із інструкцією «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР», яка затверджена 31.01.1966р. Міністерством комунального господарства УРСР, до 19.01.1996р. не передбачалась обов'язковість реєстрації будинків і домоволодінь. Обов'язок власників забезпечити державну реєстрацію права власності на всі без винятку об'єкти нерухомості введено лише з 29.06.1998р. Оскільки на нерухоме майно, не було оформлено право власності, тому згідно листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року №19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку. Згідно ст.316 Цивільного Кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема і правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Суд вважає, що визнання права власності за позивачем на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за заповітом, не порушить прав інших осіб і не заборонено законом, а тому позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved