Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом, який в ході розгляду справи уточнила, вказавши, що рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 26 жовтня 2010 р. з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,щомісячно, до їх повноліття, починаючи з 17 10.2010 р. Однак на даний час їй стало відомо, що відповідач працює приватним підприємцем та отримує доходи, як офіційні так і не офіційні, оскільки його дохід є мінімальним, аліменти стягуються відповідно в частині ? від офіційного доходу, що складає згідно розрахунку за 2016 р. наданого ДВС лише 500 грн. на трьох неповнолітніх дітей, що недостатньо для належного утримання їх спільних дітей. Тому просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, що стягуються з відповідача, з ? частини на тверду суму в розмірі 1000,00 грн. на кожну дитину. Ухвалою суду 11 січня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, наполягала на їх задоволенні в повному обсязі. Відповідач позов не визнав вказавши, що наразі він ніде не працює та сплачує позивачці аліменти в розмірі 500,00 грн. на утримання всіх дітей. Вислухавши доводи позивача, заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову з таких мотивів. Як встановлено судом, рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 26 жовтня 2010 року стягнуто аліменти з [PERSON], [INFO], працюючого приватним підприємцем, на користь [PERSON] на утримання [PERSON] Аріадни Олександрівни, [PERSON] Міранди Олександрівни, [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів його доходу, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до повноліття дітей, починаючи стягнення з 17 вересня 2010 року (а.с. 5 копія рішення). Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1-3 статті 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України, передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до статті 183 та статті 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 5 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13). Так, згідно статі 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» від 7 грудня 2017 року № 2246-VIII, прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Згідно частин 1-2 статті 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи, що відповідач офіційно не працює, тому має мінливий, нерегулярний дохід, з метою дотримання прав та інтересів як дітей, так і батьків, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, оскільки стягуваний рішенням суду розмір не забезпечує належним чином вікові потреби дітей, тому з врахуванням викладеного суд прийшов до висновку про обґрунтованість заявлених вимог позивача. Однак з врахуванням вимог ч. 3 ст. 184 СК України, вважає необхідним змінити визначений рішенням суду розмір стягуваних аліментів з відповідача на розмір - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI позивач звільнена від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial