Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який ним було уточнено, в якому просить стягнути з ПАТ «АТ НДІРВ» на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 27917 грн. та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати на момент виплати заборгованості; стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 34719 грн.; відшкодувати йому моральну шкоду в сумі 25000 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з 26.05.1988 року по 10.04.2014 року він працював на різних посадах в ПАТ «АТ НДІРВ» та згідно наказу від 07.04.2014 року його з посади провідного інженера-програміста за скороченням штату працівників. Позивач зазначає, що ПАТ «АТ НДІРВ» не виплачував йому заробітну плату в повному обсязі. В день звільнення Відповідач повний розрахунок не здійснив. З травня по серпень 2014 року ним отримано кошти по заробітній платі за лютий - квітень 2014 року та кошти вихідної допомоги. Також позивач вказує, що на неодноразові звернення до адміністрації підприємства, довідки про суму заборгованості йому надано не було. За його розрахунками, сума заборгованості на 01.01.2015 року складає 27917 грн. Крім того, позивач зазнана чає, що на момент пред'явлення позову до суду, ПАТ «АТ НДІРВ» зобов'язано сплатити йому суму середнього заробітку за час затримки розрахунку, розмір яких складає 34719 грн. Відповідач також посилається на те, що діями відповідача щодо відмови у виплаті заробітної плати, йому було спричинено моральну шкоду, яку він оцінив в розмірі 25000 грн. В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити та підтвердив обставини, викладені у заяві. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, та зазначив, що на момент звільнення позивача з роботи, розрахунок по заробітній платі в повному обсязі проведений не був, внаслідок чого, існує заборгованість в розмірі 27917,00 грн. Також представник відповідача визнає вимоги позивача про стягнення суми середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку, проте не погоджується із її сумою, оскільки кількість робочих днів за період квітень 2014 року - лютий 2015 року складає 77, а не 213, як зазначив позивач. Крім того, представник позивача просить відмовити в задоволенні вимог [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди, в зв'язку з її недоведеністю. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що [PERSON] в період з 26.05.1988 року по 10.04.2014 року працював на різних посадах у Публічному акціонерному товаристві «АТ Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань». Згідно Наказу № 44-к від 10.04.2014 року [PERSON] звільнено з Публічного акціонерного товариства «АТ Науково-дослідного інституту радіотехнічних вимірювань» з посади провідного інженера-програміста за ст. 40 п. 1 КЗпП України (в зв'язку зі скороченням штату працівників). ПАТ «АТ НДІРВ» має заборгованість по заробітній платі перед позивачем,яка станом на 04.03.2015 року підприємством не сплачена. Згідно довідки ПАТ «АТ НДІРВ» станом на 01.03.2015 року сума заборгованості по заробітній платі [PERSON] складає - 27917,00 грн. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення, а якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Як встановлено, в день звільнення розрахунок по заборгованості з заробітної плати позивачу проведений не був та до теперішнього часу заборгованість по заробітній платі не сплачена. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню, а з ПАТ «АТ НДІРВ» на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості по заробітній платі в розмірі 27917,00 грн. Також судом встановлено, що Наказом Директора ПАТ «АТ НДІРВ» № 138 від 28.10.2013 року на підприємстві в період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року встановлено неповний дводенний робочий тиждень. Також, в період з 01.01.2015 року по 01.03.2015 року підприємство повністю зупинило свою діяльність. Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Загальна кількість робочих днів за період квітень 2014 року - лютий 2015 року становить 77. Виходячи із погодженого сторонами розрахунку середнього заробітку в розмірі 163,00 грн., загальна сума середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку з позивачем при його звільненні складає 12551,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача. З огляду на існування заявленої позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до положень ст. 1167 ЦК України компенсація моральної шкоди здійснюється за наявності всіх загальних умов відповідальності за завдання шкоди, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою та вини заподіювача. На підставі ст. 237-1 КЗпП України позивач має право на відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Так, відповідно до чинного законодавства моральна (немайнова) шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі. При цьому, якщо дії винної особи заподіяли як майнову, так і моральну (немайнову) шкоду, то відшкодування майнової шкоди не звільняє таку особу від обов'язку відшкодувати моральну шкоду. При вирішенні спорів, пов'язаних з відшкодуванням моральної шкоди, слід мати на увазі, що винна у заподіянні цієї шкоди особа може бути звільнена від обов'язку відшкодування тільки за умови, якщо вона доведе відсутність своєї вини (умислу або необережності). Згідно роз'яснень, викладених в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями), відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При визначенні розміру моральної шкоди, спричиненої позивачеві, суд виходить із вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України, характеру правопорушення та вимог розумності і справедливості та вважає за необхідне стягнути з ПАТ «АТ НДІРВ» на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 5000 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати в сумі 454,68 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial