Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом в якому посилається на ту обставини, що він знаходився в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] В даному шлюбі народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Дружина та діти проживали та прописані в належній йому частині будинку за адресою : [ADDRESS]. Подружнє життя не склалося і в листопаді 2009 року за рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона шлюб між ними був розірваний. Ще до розірвання шлюбу відповідач з власної ініціативи забрала усі свої та дитячі речі, виїхала з дітьми проживати до своєї матері за адресою : [ADDRESS], де мешкає і по теперішній час. З вказаного часу [PERSON] не проживає в належному йому будинку, не несе витрати по його утриманню, що завдає йому необґрунтовані додаткові фінансові витрати та спричиняє йому матеріальні збитки, а також порушує його права власника. Оскільки відповідач не являється членом його сім'ї, біля шести років не проживає на спірній житловій площі просить визнати її такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS] та зобов'язати відділ громадянства іміграції та реєстрації фізичних осіб Дніпровського ВМ ХМУ УМВС України в Херсонській області зняти з реєстраційного обліку [PERSON] Відповідач [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом в якому посилається на ті обставини, що дійсно вона та неповнолітні діти проживають за адресою : [ADDRESS], в будинку її матері. Прописані в частині будинку належного позивачу [PERSON] за адресою : [ADDRESS]. У зв'язку з тим, що позивач являється інвалідом першої групи і не спроможний утримувати і виховувати дітей, вона вимушена була з дітьми переїхати проживати до своєї матері, де крім них проживає і її сестра - [PERSON] Однак в будь який час їх проживання у матері може бути припиненим і вони опиняться у скрутній життєвій та соціальній ситуації. За таких обставин просить визнати право користування 54/100 ч. житлового будинку [ADDRESS], що належить [PERSON] за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та право бути зареєстрованими за даною адресою. Встановити особистий сервітут для [PERSON], [PERSON] та [PERSON] для користування, у разі виявлення потреби, житловими приміщеннями 54/100 ч. вказаного будинку без визначення строку. Зобов'язати [PERSON] надати за вимогою [PERSON] для користування житлові та побутові приміщення у межах 54/100 ч. житлового будинку [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлений позов, просили вимоги задовольнити. Зустрічний позов не визнали, вказавши на ті обставини, що вимоги відповідача є необґрунтованими, ніяких правових підстав для визнання за нею права користування, проживання та прописки в належному йому будинку не має. Щодо неповнолітніх дітей то він не ставить питання про позбавлення їх реєстрації та права користування належною йому житловою площею. Просить в позові [PERSON] відмовити. Представник відповідача позовні вимоги [PERSON] не визнала просила в позові відмовити за необґрунтованістю, зустрічний позов підтримала просила його задовольнити, зазначивши, що приміщення в якому вона на даний час проживає належить її матері і в подальшому не має гарантій, що вона залишиться там жити з дітьми постійно, тому за таких умов їй потрібне житло де могли б проживати її діти та вона. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходились в зареєстрованому шлюбі, в якому народилося двоє дітей: донька - [PERSON],[INFO] та син - [PERSON] [INFO]. Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 27.10.2009 року шлюб між сторонами розірваний. До припинення подружнього життя сім'я проживала в [ADDRESS], яке на підставі рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 01.08.2001р. належить позивачу [PERSON] Відповідно даних домової книги відповідач [PERSON] прописана за вищевказаною адресою. Після розірвання шлюбу відповідач разом з дітьми виїхала на інше місце проживання, де мешкає до теперішнього часу за адресою : [ADDRESS], що підтверджується довідкою №119 квартального комітету №2від 29.04.2009р., де зазначено, що [PERSON] проживає разом з дітьми та матір'ю за вказаною адресою та не спростовується представником відповідача. Отже, в судовому засіданні встановлено, що відповідач виселилась зі спірного приміщення з власної ініціативи та біля шести років не проживає в будинку позивача без поважних причин. Відповідно до ст.. Стаття 72 ЖК дозволяє визнавати особу, яка відсутня понад шість місяців в займаній квартирі такою, що втратила право на користування нею. Відповідно до ст..150 ЖК України, громадяни, які мають в приватній власності будинок, квартиру, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст..391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, за таких обставин та на підставі вищезазначених норм закону, суд вважає, що реєстрація відповідача за вказаною адресою перешкоджає позивачу в повному обсязі користуватися та розпоряджатися належним йому майном, тому є всі підстави визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS]. В частині позовних вимог відповідача в знятті з реєстрації задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, про втрату права користування житловою площею, яке набрало законної сили . Що стосується зустрічного позову [PERSON] то в даному випадку суд вважає вимоги не обґрунтованими, оскільки позивач не ставить питання, щодо позбавлення неповнолітніх дітей права користування житловою площею в належному йому будинку та позбавлення їх права на реєстрацію в ньому. Судом встановлено, що неповнолітні діти проживають разом з матір,ю в іншому помешканні протягом шести років. Питання про вселення в приміщення позивача разом з дітьми відповідач не ставить. Вимоги про встановлення особистого сервітуту для неї та неповнолітніх дітей для користування спірним житлом у разі потреби, без визначення строку та зобов'язання на вимогу відповідача надати їй вказане приміщення у користування не передбачено діючим законодавством.

Outcome: partial