Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулась 12 грудня 2017 року до Любашівського районного суду Одеської області з позовом до відповідача [PERSON], про поділ спільного майна. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивачка вказує, що з 20 квітня 2001 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюб між ними розірвано 22 квітня 2008 року. За період шлюбу, в результаті спільної праці та за кредитні кошти, вони набули нерухоме майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS]. При укладанні договорів купівлі-продажу вказаного майна власником був записаний відповідач. Вказаний будинок перебуває в іпотеці до повного погашення заборгованості - до 2021 року. Договір про поділ майна між ними не укладався, тому вважає, що спільне вищевказане сумісно набуте ними майно повинно бути поділене у рівних частках. Просила суд розподілити між нею та відповідачем спільне набуте майно у рівних частках, а саме визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку з господарськими будівлями. Позивач в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву про можливість розгляду справи в її відсутність, свої позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, заперечень не надав, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи відповідно до ст. 128 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. З копії поспорту позивачки, свідоцтва про одруження, видно, що сторони уклали між собою шлюб 20 квітня 2001 року, який зареєстрували у Війтівській сільській раді Бершадського району Вінницької області (а.с. 4). Шлюб між сторонами було розірвано 22 квітня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції Вінницької області 17 лютого 2009 року (а.с. 5). З договору купівлі-продажу від 09 червня 2005 року та витягу про право власності на нерухоме майно видно, що [PERSON] дійсно придбав 09 червня 2005 року домовлодіння по [ADDRESS], яке складається: з житлового будинку, який позначено літерою «А» загальною площею 73.4 кв.м. житловою площею 57.7 кв.м., літньої кухні, яка позначена літерою «Б» площею 35.7 кв.м, двох сараїв, які позначено літерами «В» та «Е» площею 18.3 кв.м., 12.8 кв.м. відповідно, погрібу з шиєю, який позначено літерою «Г» площею 14.9 кв.м., гаражу, який позначено літерою «Д» площею 21.6 кв.м., мощення, яке позначено № І,ІІ, огорожі, яка позначена № 1-3 та колодязю. В цей же день було укладено договір іпотеки (а.с. 6-13). Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. З наданих суду квитанцій видно, що погашення кредиту, який сторонами було отримано для придбання будинку, здійснювала позивачка. В судовому засіданні встановлено, що дійсно вказаний житловий будинок було придбано сторонами в період шлюбу, тому житловий будинок являється спільною сумісною власністю сторін і сторони мають рівні частки у вказаному майні. Тому, вказаний позов підлягає задоволенню. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір 1183 грн., що підтверджується документально (а.с. 1). Тому, згідно ст. 141 ЦПК України, вказана суму підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved