Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача Державного підприємства «Центральна учбово-тренувальна база по ковзанярському спорту «Льодовий стадіон» неповернутих йому грошових коштів згідно укладеного з відповідачем договору про надання поворотної фінансової допомоги в розмірі 150000 грн. В судовому засіданні позивач збільшив позовні вимоги(а.с.74) та просить стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 150000 грн., згідно ст.625 ЦК України 35% річних від простроченої суми за умовами договору в розмірі 83712 грн.33 коп., 35 % річних пені за кожний день прострочення в розмірі 83712 грн. 33 коп., штраф в розмірі 35% від обсягу не повернутих грошових коштів в сумі 315000 грн., інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 113550 грн. 68 коп., та судові витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позову вказує, що 12.12.2011 року між ним та відповідачем ДП «Центральна учбово-тренувальна база по ковзанярському спорту «Льодовий стадіон» було укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги № 12.12\\11 в сумі 150000 гривень. Того ж дня грошові кошти були передані ним до каси підприємства що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 447 від 12.12.2011 р., копією квитанції про здійснення касової операції 12.12.2011 року, актом від 12.12.2011 р. З урахуванням змін, внесених додатковою угодою № 1 від 01.01.2013 року позичені грошові кошти мали бути повернені 31.12.2013 року. В то же час нове керівництво підприємства умови договору не виконує, на надіслані листи з проханням повернути грошові кошти не реагує. З урахуванням змін внесених додатковою угодою № 1 від 01.01.2013 року до договору, позичені грошові кошти мали бути повернені 31.12.2013 року. Згідно ст.625 ЦК України, п.7.2. договору, у разі прострочення повернення або неповного повернення грошових коштів згідно п.4.1. даного договору, позичальник, згідно ст.625 ЦК України, сплачує позикодавцю 35 % річних від простроченої суми, що складає 83712 грн. 33 коп. Згідно п.7.3. договору, у разі прострочення повернення або неповного повернення грошових коштів згідно п.4.1 даного договору, позичальник сплачує позикодавцю пеню у розмірі 35% річних за кожний день такого прострочення, що складає 83712 грн. 33 коп. Згідно п.7.4. договору, у разі прострочення повернення або неповного повернення грошових коштів згідно до п.4.1. даного договору, позичальник сплачує позикодавцю штраф в розмірі 35 % від обсягу не повернених чи несвоєчасно повернених грошових коштів за кожний календарний квартал такого прострочення, що складає 3150000 грн. На підставі ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції. Інфляційне збільшення суми боргу склало 113550 грн. 68 коп. Загальна сума грошових коштів яку просить стягнути позивач з відповідача складає 745975 гривень 34 коп. До позовних вимог зустрічної позовної заяви Державного підприємства «Центральна учбово-тренувальна база по ковзанярському спорту «Льодовий стадіон» до [PERSON] про визнання недійсним договору надання поворотної фінансової допомоги просить застосувати строки позовної давності та відмовити з цих підстав у задоволенні цього позову( а.с.71). Відповідач Державне підприємство «Центральна учбово-тренувальна база по ковзанярському спорту «Льодовий стадіон» звернулось до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про визнання недійсним договору надання поворотної фінансової допомоги № 12.12\\11 від 12 грудня 2011 р.(а.с.44-46). У якому вказують що цей договір від імені Державного підприємства «Центральна учбово-тренувальна база по ковзанярському спорту «Льодовий стадіон» підписав [PERSON], а від імені [PERSON] - власне сам [PERSON]. Таким чином, оспорює мий договір з обох сторін був підписаний однією і тією ж особою - [PERSON] що не відповідає ч.3 ст.238 ЦК України оскільки представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом. Згідно ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною(сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Вважає, що оспорюваний договір суперечить приписам ч.3 ст.238 ЦК України, а його укладання було направлене на реалізацію інтересів виключно однієї особи, а саме [PERSON], і такий оспорюваний договір в силу припису, передбаченого ч.1 ст.215 ЦК України, має бути визнаний недійсним. В судовому засіданні сторона позивача була представлена самим позивачем [PERSON], представником позивача за дорученням [PERSON].(а.с.21), представником позивача за договором про надання правової допомоги адвокатом Богдан Д.А.(а.с.73) які позовні вимоги підтримують. У задоволенні зустрічного позову про визнання недійсним договору надання поворотної фінансової допомоги просять відмовити з підстав застосування строків позовної давності. Позивач [PERSON] пояснив в судовому засіданні, що у зв'язку із складним економічним станом Державного підприємства «Центральна учбово-тренувальна база по ковзанярському спорту «Льодовий стадіон», необхідністю погасити заборгованість за електроенергію та по боргам по заробітній платі працівників і був укладений договір надання поворотної фінансової допомоги, ніякої користі для нього в цьому не було. Він діяв виключно в інтересах підприємства бо інакше обладнання при відсутності постачання електроенергії, вийшло б з ладу. За заявленим до нього зустрічним позовом просив застосувати строк позовної давності. Представник позивача за дорученням [PERSON] підтримав позовні вимоги позивача, а за зустрічним позовом просив застосувати строк позовної давності. Представник позивача за договором про надання правової допомоги адвокат Богдан Д.А. підтримав позовні вимоги позивача, а за зустрічним позовом просив застосувати строк позовної давності. Пояснивши, що договір надання поворотної фінансової допомоги укладався відкрито, гроші були внесені до каси підприємства, пройшли відображення у балансі підприємства про що знало міністерство оскільки направлялись відповідні фінансові звіти міністерству. В судовому засіданні сторону відповідача представляли представник відповідача в.о. директора Державного підприємства «Центральна учбово-тренувальна база по ковзанярському спорту «Льодовий стадіон» [PERSON] (а.с.39), представник відповідача за дорученням [PERSON](а.с.43), представник відповідача за дорученням [PERSON] (а.с.72) які позовні вимоги за заявленим позовом позивачем [PERSON] про стягнення заборгованості не визнали. Позовні вимоги за зустрічним позовом Державного підприємства «Центральна учбово - тренувальна база по ковзанярському спорту «Льодовий стадіон» до [PERSON] про визнання недійсним договору надання поворотної фінансової допомоги підтримують та просять його задовольнити. Представник відповідача в.о. директора Державного підприємства «Центральна учбово-тренувальна база по ковзанярському спорту «Льодовий стадіон» [PERSON] пояснив в судовому засіданні, що підприємство дійсно отримало грошові кошти за договором поворотної фінансової допомоги, але їх стягнення у теперішній час дуже негативно відобразиться на фінансовому стані підприємства. Представник відповідача за дорученням [PERSON] пояснив в судовому засіданні, що просить задовольнити зустрічний позов і визнати недійсним договір надання поворотної фінансової допомоги від 12.12.2011 року. У задоволенні позову [PERSON] просить відмовити. Представник відповідача за дорученням [PERSON] пояснив в судовому засіданні що просить задовольнити зустрічний позов і визнати недійсним договір надання поворотної фінансової допомоги від 12.12.2011 року з підстав викладених у зустрічній позовній заяві. У задоволенні позову [PERSON] просить відмовити. Вислухавши сторони, представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов [PERSON] до Державного підприємства «Центральна учбово-тренувальна база по ковзанярському спорту «Льодовий стадіон» про стягнення заборгованості таким, що підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов Державного підприємства «Центральна учбово-тренувальна база по ковзанярському спорту «Льодовий стадіон» до [PERSON] про визнання недійсним договору надання поворотної фінансової допомоги таким, що задоволенню не підлягає у зв'язку з пропуском строку позовної давності. В судовому засіданні встановлено, що 30.08.2010 року був виданий наказ міністра міністерства молоді та спорту України № 2941 «Про реорганізацію державного підприємства «Центральна учбово-тренувальна база по ковзанярському спорту «Льодовий стадіон» шляхом приєднання до державного підприємства «Об'єднання спортивно-господарських послуг» відповідно до якого право підпису розпорядчих, фінансових та інших документів від імені державного підприємства «Центральна учбово-тренувальна база по ковзанярському спорту «Льодовий стадіон» біло надано виключно голові комісії з припинення державного підприємства «Центральна учбово-тренувальна база по ковзанярському спорту «Льодовий стадіон». Наказом міністерства молоді та спорту України № 319 від 02.02.2011 року головою комісії з припинення державного підприємства «Центральна учбово-тренувальна база по ковзанярському спорту «Льодовий стадіон» був призначений [PERSON] У зв'язку із складним фінансово-економічним станом державного підприємства «Центральна учбово-тренувальна база по ковзанярському спорту «Льодовий стадіон», 12.12.2011 року між ним та відповідачем ДП «Центральна учбово-тренувальна база по ковзанярському спорту «Льодовий стадіон» було укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги № 12.12\\11 в сумі 150000 гривень. (а.с.5-6). Того ж дня грошові кошти були передані ним до каси підприємства що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 447 від 12.12.2011 р., копією квитанції про здійснення касової операції 12.12.2011 року, актом від 12.12.2011 р.(а.с.8,9,10,15). Така позика була надана на безоплатній основі, тобто без нарахування плати за користування грошовими коштами, що спростовує ствердження представників відповідача про корисність намірів позивача. З урахуванням змін, внесених додатковою угодою № 1 від 01.01.2013 року позичені грошові кошти мали бути повернені 31.12.2013 року.(а.с.7). Згодом керівництво підприємством було змінено, нове керівництво підприємства умови договору не виконує, на надіслані листи з проханням повернути грошові кошти не реагує (а.с.11-14).. З урахуванням змін внесених додатковою угодою № 1 від 01.01.2013 року до договору, позичені грошові кошти мали бути повернені 31.12.2013 року. За умовами укладеного договору у розділі 7 договору (а.с.5 оборот) була передбачена відповідальність за невиконання його умов у разі прострочення повернення або неповного повернення грошових коштів. Так згідно п.7.2. договору, у разі прострочення повернення або неповного повернення грошових коштів згідно п.4.1. даного договору, позичальник, згідно ст.625 ЦК України, сплачує позикодавцю 35 % річних від простроченої суми, що складає відповідно за розрахунком 83712 грн. 33 коп. Згідно п.7.3. договору, у разі прострочення повернення або неповного повернення грошових коштів згідно п.4.1 даного договору, позичальник сплачує позикодавцю пеню у розмірі 35% річних за кожний день такого прострочення, що складає відповідно до розрахунку 83712 грн. 33 коп. Згідно п.7.4. договору, у разі прострочення повернення або неповного повернення грошових коштів згідно до п.4.1. даного договору, позичальник сплачує позикодавцю штраф в розмірі 35 % від обсягу не повернених чи несвоєчасно повернених грошових коштів за кожний календарний квартал такого прострочення, що складає відповідно до розрахунку 3150000 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексі інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст.526 ЦК України відповідач зобов'язаний повернути позивачу грошові кошти за договором надання поворотної фінансової допомоги від 12.12.2011 року в розмірі 150000 гривень Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України відповідач зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексі інфляції за весь час прострочення. Інфляційне збільшення суми боргу відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України складає 113550 гривень 68 коп. Суд погоджується з розрахунком інфляційного збільшення суми боргу зробленому позивачем на а.с.80. Вирішуючи питання що до позивних вимог позивача про стягнення штрафу та пені згідно п.7.3., 7.4 договору надання поворотної фінансової допомоги (а.с.5), суд вважає ці позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою(штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Дослідженням спірного договору встановлено, що санкції у вигляді штрафу та пені передбачені у п.7.3., 7.4. даного договору. Так згідно п.7.3. договору, у разі прострочення повернення або неповного повернення грошових коштів згідно п.4.1 даного договору, позичальник сплачує позикодавцю пеню у розмірі 35% річних за кожний день такого прострочення, що складає 83712 грн. 33 коп. А згідно п.7.4. договору, у разі прострочення повернення або неповного повернення грошових коштів згідно до п.4.1. даного договору, позичальник сплачує позикодавцю штраф в розмірі 35 % від обсягу не повернених чи несвоєчасно повернених грошових коштів за кожний календарний квартал такого прострочення, що складає 315000 грн. У відповідності до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України для такої відповідальності передбачені спеціальні строки позовної давності. Позовні вимоги позивача у цій частині позовних вимог розраховані без обмеження річним строком позовної давності. Відповідач заяви про застосування спеціальних строків позовної давності за ст.258 ЦК України відносно цих позовних вимог позивача в судовому засіданні не зробив. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Загальна сума неустойки(штрафу та пені) на підставі п.7.3. та 7.4. договору складає 398 тисяч 712 гривень 33 коп. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Щодо позовних вимог позивача [PERSON] які ґрунтуються на підставі п.7.3. та 7.4. договору суд застосовує положення ч.3 ст.551 ЦК України оскільки пеня та штраф значно перевищують збитки позивача та з урахуванням того, що відповідач є державним підприємством, знаходиться у важкому фінансовому стані. При цьому суд керується також нормою ст.3 ЦК України якою визначені засади цивільного законодавства такі як справедливість, добросовісність та розумність. Щодо позовних вимог позивача про стягнення грошової суми 83712 грн. 33 коп. як 35 % процентів річних, на підстав п.7.2. договору, яким передбачено що у разі прострочення повернення або неповного повернення грошових коштів згідно п.4.1. даного договору, позичальник, згідно ст.625 ЦК України, сплачує позикодавцю 35 % річних від простроченої суми, що складає 83712 грн. 33 коп., суд виходить з наступного. Дійсно п.7.2. договору передбачено стягнення 35% річних у разі прострочення повернення або неповного повернення грошових коштів, але з розміром цих процентів суд з позивачем не погоджується. Так, згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексі інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Дійсно у п.7.2. договору визначений розмір процентів як 35%, але Постановою Кабінету Міністрів України № 809 від 15.06.2009 року «Про затвердження Порядку погодження залучення державними підприємствами, у тому числі господарськими товариствами (крім банків), у статутному капіталі яких 50 та більше відсотків акцій(часток, паїв) належать державі, кредиток(позик), надання гарантій або поруки за такими зобов'язаннями» визначено, що такий розмір процентів повинен бути погоджений мінфіном. Оскільки законом (Постановою КМУ №809 від 15.06.2009 р.) передбачене спеціальне погодження, то суд вважає це забороною застосування процентної ставки річних у більшому розмірі ніж 3% як визначено у ст.625 ЦК України. Три проценти річних від 150000 грн. складають 7175 грн. 34 коп. (150000х3:100=4500; 4500 : 365х582 дн+7175,34 грн). Стягненню з відповідача Державного підприємства «Центральна учбово-тренувальна база по ковзанярському спорту «Льодовий стадіон» на користь [PERSON] підлягає грошова сума у відшкодування витрат по сплаті судового збору в розмірі 3154 грн. Зустрічний позовом до [PERSON] про визнання недійсним договору надання поворотної фінансової допомоги № 12.12\\11 від 12 грудня 2011 р. задоволенню не підлягає. В судовому засіданні сторона відповідача не довела будь яких корисних мотивів в діях позивача та суперечності укладеного договору актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України за загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Щодо вимог про визнання недійсним договору надання поворотної фінансової допомоги № 12.12\\11 від 12 грудня 2011 р., з підстав, викладених у зустрічній позовній заяві, строк позовної давності починається з 12 грудня 2011 року та на момент заявлених відповідних зустрічних позовних вимог строк давності за зустрічним позивом сплинув. Відповідно до ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З підстав невідповідності спірного договору Постанові КМ України № 809 від 15.06.2009 року «Про затвердження Порядку погодження залучення державними підприємствами, у тому числі господарськими товариствами (крім банків), у статутному капіталі яких 50 та більше відсотків акцій(часток, паїв) належать державі, кредиток(позик), надання гарантій або поруки за такими зобов'язаннями» відповідач зустрічний позов не заявляв. На підставі викладеного,

Outcome: partial