Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який було уточнено та просить: 1) розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений 26.08.2010 між [PERSON] та сільськогосподарським виробничим кооперативом «Агрофірма Колос», щодо земельної ділянки кадастровий номер 2324880800:02:015:0012, зареєстрований у відділі Держкомзему у Приморському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 14.12.2012 № 232480004003684; 2) стягнути з сільськогосподарського виробничого кооперативу «Агрофірма Колос» на його користь суму основного боргу за вказаним договором оренди від 26.08.2010 в розмірі 38\~548,31 грн. Представником відповідача [PERSON] в порядку ст.\~178\~ЦПК України подано відзив на позовну заяву, в якому вказується, що власницею земельної ділянки, вказаної в позові була [PERSON] орендодавець, з якою 26.08.2010 відповідачем було укладено договір оренди землі. Після її смерті право власності перейшло до [PERSON] , який не виконав обов`язок, встановлений ч. 3 ст. 148-1 ЗКУ, щодо надання користувачу землі інформації за формою і в строки, передбачені цією нормою. Відсутність вказаної інформації унеможливила проведення фактичних виплат нарахованої за договором орендної плати та призвела до штучного створення такої заборгованості. Впродовж 2015-2018 років [PERSON] неодноразово звертався до відповідача з усними вимогами повернути йому спірну земельну ділянку, належну його матері. Навесні 2017 року, не повідомивши орендаря про зміну власника, він знову звертався до відповідача з подібними усними вимогами, але отримавши відмову, він попередив голову кооперативу про те, що в будь-який спосіб домагатиметься повернення йому землі, не очікуючи терміну закінчення договору. 18.05.2017 відповідачем було отримано від [PERSON] рекомендоване поштове відправлення у вигляді конверту, в якому містилися копія договору оренди землі від 26.08.2010 на 2-х аркушах, а також копія кадастрового плану земельної ділянки 2324880800:02:015:0012 на 1-му аркуші, інших заяв, повідомлень, клопотань, тощо у відправленні не було. Відповідач вживав усі можливі заходи з вручення орендної плати орендодавцю. 07.11.2018 відповідачем на адресу [PERSON] було направлено лист-запрошення № 68 з пропозицією з`явитися для отримання орендної плати, який було отримано позивачем 29.11.2018. Однак, як з 08.02.2017, так і після отримання листа від 07.11.2018 позивач не вчинив жодних юридичних дій, направлених на отримання орендної плати, до відповідача не звертався, заяву про платіжні реквізити для перерахування належної для сплати суми орендної плати не направляв. Так, протиправна поведінка позивача свідчить про умисні дії та штучне створення ним конфліктної ситуації. Право позивача на отримання від відповідача орендної плати не було порушено. Доказів того, що сторонами договору оренди землі був узгоджений такий розмір орендної плати на наступні роки шляхом внесення змін до договору оренди землі чи укладенням додаткової угоди до оренди землі, матеріали справи не містять, а тому розрахунок позивача є помилковим. Нарахування відповідачем орендної плати проводилось відповідно до умов договору. Розмір орендної плати за 2016-2018 роки складає 10\~087,56 грн. Позивач необґрунтовано заявляє вимоги про стягнення орендної плати з 2012-2015 роки. Спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] і саме з цієї дати позивач міг дізнатися про порушення прав щодо отримання орендної плати, але до суду з цим позовом він звернувся лише 17.10.2019, тобто з пропуском строку на звернення до суду за стягненням орендної плати за 2012-2015 роки. Оскільки на спірні правовідносини розповсюджується загальний строк позовної давності в 3 роки, вважаю, що позивач не може претендувати на орендну плату за 2012-2015 роки. Просить застосувати строк позовної давності в порядку ст. 257 ЦК України, в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити у повному обсязі, стягнути з позивача судові витрати (а.с.55-57). Позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву в якій він зазначає, що ним було належним чином виконано положення ст. 148-1 ЗК України. Надана відповідачем службова записка від 18.05.2017 та довідка № 68 від 16.12.2019 не можуть вважатися належними та допустимими доказами, так як складені зацікавленими посадовими особами відповідача. Лист-запрошення містило виключно копію договору оренди землі, укладеного між відповідачем та спадкодавцем, мабуть на підтвердження орендарем існування орендних відносин. Виходячи з предмету та підстав даного позову, вимога про стягнення боргу, є похідною вимогою від вимоги про розірвання договору оренди землі. Відповідач не заперечує факт не сплати орендодавцю та в подальшому його спадкоємцю орендної плати протягом 2012-2018 років та існування заборгованості з її виплати. Відповідач не надав доказів про вчинення ним дій спрямованих на виконання грошового зобов`язання за договором оренди землі шляхом внесення їх кредитору за місцем його проживання, а також дій щодо виконання зобов`язання шляхом внесення боргу в депозит нотаріуса. Таким чином відповідачем у відзиві та іншими доказами не доведено виконання свого обов`язку зі сплати орендної плати за відповідний період, а тому його доводи про відсутність обов`язку щодо сплати орендної плати, за вказаний період є безпідставними (а.с.67-69). В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та пояснив, що він є власником вищевказаної земельної ділянки на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 08.02.2017 приватним нотаріусом Фіщиним В.В. Зазначена земельна ділянка раніше перебувала у власності спадкодавця - його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . У квітні 2017 року під час процедури визначення меж успадкованої земельної ділянки йому стало відомо, що її обробку здійснює відповідач. Від керівника відповідача йому стало відомо, що ще за життя його матері, 26.08.2010 між нею та відповідачем було укладено договір оренди землі, предметом якого є вищезазначена земельна ділянка. Протягом місяця він письмово повідомив орендаря про перехід права власності на орендовану земельну ділянку. Жодних дій, передбачених положеннями ст. 537 ЦК України (внесення належних з нього орендарю коштів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори) відповідач протягом 2012-2019 років не вчиняв. Так як мати жодного разу не повідомляла його про будь-які орендні відносини із відповідачем, то з цього приводу із відповідною заявою він 10.06.2017 звернувся до Приморського відділення поліції. Під час проведення досудового розслідування Приморським ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області, йому стало відомо, що починаючи з часу реєстрації Договору та до теперішнього часу ні [PERSON] , ні позивачу відповідачем не була жодного разу виплачена орендна плата за користування земельною ділянкою, хоча і була ним нарахована та відображена у податковій звітності. Таку орендну плату з часу відкриття спадщини до теперішнього часу жодного разу не отримував і позивач. Даний договір діє і на даний час. Згідно умов договору орендна плата становить 2\~650,98 грн. за 1 рік, шляхом перерахування коштів через фінансові установи. Сума основного боргу відповідача з орендної плати за Договором за період з 2012 по 2018 роки включно, становить 38\~548,31 грн. Представник відповідача в судовому засіданні не визнала позовні вимоги та просила суд відмовити в задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві. Крім того просила стягнути з позивача [PERSON] на користь СВК «Агрофірма Колос» судові витрати в сумі 15\~717 грн. Заслухавши сторони, допитавши свідків та вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного. 26 серпня 2010 року між орендодавцем [PERSON] , мешканкою [ADDRESS] та орендарем Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Агрофірма Колос» в особі керівника Педан Володимира Олексійовича укладено договір оренди землі. Предметом договору є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Гюнівської сільської ради Приморського району Запорізької області (кадастровий номер 2324880800:02:015:0012), площею 6,81 га, строком на 10 років. Даний договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Приморському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 14.12.2012 № 232480004003684. Відповідно до п. 9 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і становить 2\~650, 98 грн. за 1 рік, шляхом перерахуванні коштів через фінансові установи. Відповідно до п. 11 Договору орендна плата вноситься в строк до 30 грудня кожного відповідного року (а.с.10-11). Актом прийому-передачі об`єкта оренди (земельної ділянки) [PERSON] передала СВК «Агрофірма Колос» вищевказану земельну ділянку (а.с.12-13). [INFO] в с. Преслав Приморського району Запорізької області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, актовий запис № 29, виданого виконавчим комітетом Преславської сільської ради Приморського району Запорізькій області (а.с.14). 08.02.2017 приватним нотаріусом Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Фіщиним В.В. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідченого Гюнівською сільською радою Приморського району Запорізької області 07.08.2007, [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , як спадкоємцю майна [PERSON] , 1939 року народження, яка померла [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з: земельної ділянки площею 6,8097 га, кадастровий номер 2324880800:02:015:0012, що розташована на території Гюнівської сільської ради Приморського району Запорізької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.15). Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності підтверджено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 6.8097 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2324880800:02:015:0012, що розташована на території Гюнівської сільської ради Приморського району Запорізької області (а.с.16). 15.05.2017 [PERSON] письмово повідомив голову СВК «Колос», що вищевказана земельна ділянка належить йому, засіявши цю земельну ділянку, йому заважають законно володіти та користуватися нею (а.с.17,18). Постановою слідчого СВ Приморського ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області Мілєва В.Л. від 15.10.2019 кримінальне провадження № 12017080340000333 від 10.06.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України закрито, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Факт підроблення договорів оренди землі від 26.08.2010, укладених між [PERSON] та СВК «Агрофірма Колос» не підтвердився, умови вказаного договору керівництвом СВК «Агрофірма Колос» виконувались у повному обсязі, тим самим СВК «Агрофірма Колос» в законному порядку користувався земельною ділянкою [PERSON] та будь-яка матеріальна шкода вказаним особам не була завдана (а.с.19). Згідно з інформацією відділу у Приморському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області нормативна грошова оцінка одиниці площі ріллі по Запорізькій області складає: 01.01.2012 22\~577 грн.; 01.01.2013 - 22\~577 грн.; 01.01.2014 - 22\~577 грн.; 01.01.2015 28\~198,67 грн.; 01.01.2016 33\~838,40 грн.; 01.01.2017 33\~838,40 грн.; 01.01.2018 25\~254,64 грн. (а.с.34). Позивачем здійснено розрахунок суми заборгованості СВК «Агрофірма Колос» з виплати орендної плати за договором оренди землі, за період 2012-2018 роки яка складає 38\~548,31 грн. (а.с.35). 18.05.2017 помічником голови кооперативу по юридичним питанням [PERSON] голові СВК «Агрофірма Колос» службовою запискою доведено до відома, що 18.05.2017 на адресу СВК надійшло рекомендоване відправлення, відправником якого значиться [PERSON] . При розкриття конверту було встановлено, що в конверті міститься копія договору оренди землі від 26.08.2010, укладеного з [PERSON] на 2-х аркушах, а також копія кадастрового плану земельної ділянки 2324880800:02:015:0012 на 1-му аркуші. Вказане рекомендоване відправлення не містить жодних заяв, пропозицій, клопотань, тощо, адресованих кооперативу (а.с.58). Довідкою голови СВК «Агрофірма Колос» Педан [PERSON] підтверджується, що в період з 17.06.2016 по 15.03.2017 від [PERSON] на адресу кооперативу не надходило жодних заяв та повідомлень, в тому числі за формою, передбаченою ст.148-1 ЗК України (а.с.59). 07.11.2018 на адресу [PERSON] СВК «Агрофірма Колос» було надіслано лист про запрошення її для отримання орендної плати за земельні ділянки, даний лист було отримано її сином [PERSON] (а.с.60). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є головою СВК «Агрофірма Колос». [PERSON] в 2013 році звернувся до нього з питанням, що бажає самостійно здійснювати обробку земельної ділянки його матері [PERSON] . Йому було надано згоду, до 2016 року він обробляв земельну ділянку самостійно. З питанням виплати орендної плати позивач не звертався. Документи про зміну власника земельної ділянки до СВК не надходили. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з 2005 року вона працює заступником головного бухгалтера СВК «Агрофірма Колос», крім того вона виконує обов`язки касира. Орендну плату за земельні ділянки орендодавцям видають за відомостями та шляхом перерахування на картки. Документів від позивача про зміну власника земельної ділянки не надходило. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він працює головним бухгалтером СВК «Агрофірма Колос». Позивач не звертався за отриманням орендної плати, а також з відповідними документами про зміну власника земельної ділянки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є заступником голови СВК «Агрофірма Колос». Позивач в період 2013-2016 роки здійснював обробку земельної ділянки самостійно. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він працює в СВК «Агрофірма Колос», жодних конфліктних ситуацій з орендодавцями не було. Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі ст.\~13\~Закону України\~«Про оренду\~землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст.\~24\~Закону України\~«Про оренду\~землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно з ч. 1 ст.\~32\~Закону України\~«Про оренду\~землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст.ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. У пункті «д» ч. 1 ст.\~141\~ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Згідно зі ст.ст. 13, 15, 21\~Закону України\~«Про оренду\~землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати\~у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Отже, наведеними положеннями закону, які регулюють спірні відносини, передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстава для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність. Враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення ч. 2 ст. 651 ЦК України. Згідно з ч. 2 ст.\~651\~ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Стаття 611\~ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за п. 6 ч. 1 ст.\~3\~ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Об`єднана палата Касаційного цивільного суду вже робила правовий висновок щодо поняття систематичності несплати орендної плати, що є підставою для розірвання договору. Так, у постанові Верховного Суду\~у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня\~2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі\~є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки).\~При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст.\~\~148-1\~ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Також відповідно до ст.\~125\~ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст.\~537\~ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних із нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса в разі: відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання; ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку; відсутності представника недієздатного кредитора. Внесення належних із боржника кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса на підставі ст.\~537\~ЦК України є правом, а не обов`язком боржника. А тому, не скориставшись своїм правом щодо внесення орендної плати на депозит нотаріуса, СВК «Агрофірма Колос» не може вважатись таким, що порушило зобов`язання, а отже, несплата орендної плати у разі відсутності даних про орендодавця і не внесення грошових коштів у депозит не може тлумачитись як систематична несплата орендної плати і бути підставою для розірвання такого правочину. Відповідно до положень ст.ст. 256, 257\~ЦК України позовна\~давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.ч. 1,5 ст.\~261\~ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 4 ст.\~267\~ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Саме з 17 червня 2016 року у позивача виникло право вимагати у відповідача сплати орендної плати, тобто з моменту отримання ним спадщини. До суду позивач [PERSON] звернувся 18.10.2019, тобто з пропуском строку на звернення до суду за стягненням орендної плати за 2012-2015 роки. Оскільки на спірні правовідносини розповсюджується загальний строк позовної давності в 3 роки, позивач не може претендувати на орендну плату за 2012-2015 роки. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду\~у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 709/1089/17 (провадження № 61-12745сво18). Враховуючи момент виникнення у позивача права на одержання орендної плати, обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації, та за 2016-2018 роки розмір орендної плати складає 10\~087,56 грн., згідно п. 9, 10 договору оренди\~землі від\~26.08.2010.\~ Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність доказів, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, частково знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково. Позивач не заявляє вимог про стягнення судових витрат, тому суд це питання не вирішує. Відповідачем заявлено клопотання про стягнення з позивача на його користь судових витрат по справі в сумі 15\~717 грн. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов [PERSON] задоволено частково, суд, згідно до положень ст. 141 ЦПК України, до стягнення з відповідача підлягають судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: виходячи з розрахунку: (10\~087,56 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 15 717 грн. (розмір судових витрат) : 38\~548,41 грн. (розмір заявлених позовних вимог) = 4\~112, 92 грн. На підставі ст. ст. 3, 256, 257, 261, 267, 526, 537, 611, 651 ЦК України, ст.ст. 1, 13, 15, 21, 24, 25, 32, 125, 141, 148-1 ЗК України,

Outcome: partial