Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS]. Свої позовні вимоги він мотивував тим, що являється власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу. Відповідач являється колишнім володільцем даної квартири та відповідно до умов договору купівлі-продажу зобов'язаний був знятись з реєстраційного обліку. Факт того, що відповідач після продажу квартири та набуття права власності на неї позивачем не виписався підтверджується поясненнями сусідів у акті перевірки. На теперішній час позивач бажає розпорядитись своїм майном, однак фактична реєстрація відповідача цьому перешкоджає. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив суд усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні майном. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, в порядку ст. 224 ЦПК України ухвалив заочно розглянути справу. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується й розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право робити зі своїм майном будь-які дії, які не суперечать закону. А, стаття 391 ЦК України передбачає право власника вимагати усунути перешкоди в здійсненні їм права користуватись та розпоряджатись своїм майном. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 10 травня 2007 року квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON]. В зазначеній квартирі окрім позивача, значиться зареєстрованим [PERSON], що підтверджується довідкою про склад родини. Відповідно до п.п. 4.1.1 договору купівлі продажу квартири від 10 травня 2007 року, продавці квартири зобов'язались знятись з реєстраційного обліку не пізніше 15 травня 2007 року. Однак, як встановлено з пояснень позивача, до теперішнього часу відповідач з реєстраційного обліку не знявся. Участі у сплаті житлово-комунальних послуг не приймає, його місце проживання не відоме. У квартирі за спірною адресою немає речей відповідача, тому що після продажу квартири виїхав з неї. Фактична реєстрація відповідача перешкоджає позивачу у здійсненні свого права у користуванні та розпорядженні майном. Окрім того, встановлено, відповідач не являється членом сім'ї позивача, а позивач в свою чергу вимушений сплачувати житлово-комунальні послуги за особу, яка не є членом сім'ї. Факт не проживання відповідача за адресою спірного будинку підтверджується актами про не проживання відповідача. Аналізуючи усі докази в їх сукупності, суд набуває висновку, що відповідач не проживає квартирі [ADDRESS] та вважається таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved