Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача та просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 699 від 20.06.2002. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в 2001 році між сторонами вже було розірвано шлюб за взаємною згодою, але через рік знову зареєстрували шлюб в надії створення сім'ї. Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Ще до народження дитини спільне життя з відповідачем було практично неможливе через фактичне припинення сімейних стосунків. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями: саме через його постійні образи та приниження позивача як жінки, його аморальної поведінки, постійних скандалів вдома ані позивач, ані донька, не могли відчувати себе спокійно та комфортно. Різні погляди на життя призвели до того, що всі добрі почуття між сторонами втратилися. На початку 2006 року позивач зрозуміла, що жити подружнім життям з відповідачем вона не може. Але на той час вона була вагітна і хотіла, щоб у її дитини був батько. Впродовж сімейного життя відповідач спричиняв позивачу та доньці душевні страждання. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач у судовому засіданні уточнила позовні вимоги та просила розірвати шлюб між сторонами. Відповідач у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, вказуючи на те, що не втратив почуття любові до дружини, що на утриманні у подружжя знаходиться малолітня дитина та з метою збереження сім'ї просив надати строк на примирення. Позивач категорично заперечила проти надання строку на примирення, вказуючи на те, що вже надавався строк на примирення, але позитивних результатів не було. Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно із ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Судом встановлено, що 20 червня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 699. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. У судовому засіданні встановлено, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, мешкають окремо, втратили один до одного почуття поваги і любові, сім'я існує формально. При таких обставинах, суд вважає, що сім'я сторін існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, і тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] має бути розірваний. Суд не знаходить підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя у відповідності до ст. 111 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved