Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить позбавити відповідача [PERSON] права користування квартирою № 2 в житловому будинку № 2 по вул. Набережна в с. Відрадне Запорізького району Запорізької області. В обґрунтування позову зазначає, що йому на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. У належному йому житловому будинку зареєстрований відповідач [PERSON], але за місцем реєстрації відповідач не проживає з 2001 року. Реєстрація відповідача у належному йому будинку чинить перешкоди у праві на оформлення субсидії, тому він вимушений звернутись до суду. Позивач [PERSON] до суду не зявився, через канцелярію подав до суду заяву від 27.04.2018 р. про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, відзив на позовну заяву не подав. У звязку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 20.01.1994 року птахорадгоспом «Відрадненський»[ADDRESS] в житловому будинку № 2 по вул. Набережна в с. Відрадне Запорізького району Запорізької області належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/4 частки кожному. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21.11.2013 року Запорізькою районною державною нотаріальною конторою, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями 1/2 частки спадщини, що залишилась після смерті [PERSON]. Спадщина складається з 1/4 частини квартири № 2 в житловому будинку № 2 по вул. Набережна в с. Відрадне Запорізького району Запорізької області. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21.11.2013 року Запорізькою районною державною нотаріальною конторою, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями 1/2 частки спадщини, що залишилась після смерті [PERSON]. Спадщина складається з 1/4 частини квартири № 2 в житловому будинку № 2 по вул. Набережна в с. Відрадне Запорізького району Запорізької області. Відповідно до договору купівлі-продажу від 08.06.2015 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу [PERSON], [PERSON] придбав 1/2 частину квартири № 2 в житловому будинку № 2 по вул. Набережна в с. Відрадне Запорізького району Запорізької області, що належала [PERSON] Таким чином, позивач є власником квартири № 2 в житловому будинку № 2 по вул. Набережна у с. Відрадне Запорізького району Запорізької області. За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Запорізькій області [PERSON] дійсно зареєстрований за адресою: [INFO]. З довідки № 4291 від 26.12.2017 р., виданої Виконавчим комітетом Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області вбачається, що [PERSON] дійсно зареєстрований в квартирі № 2 в житловому будинку № 2 по вул. Набережна в с.\~Відрадне Запорізького району Запорізької області, але з 2001 року не проживає за вищевказаною адресою. Згідно акту про фактичне проживання громадян, які мешкають у квартирі № 2 в житловому будинку № 2 по вул. Набережна в с. Відрадне Запорізького району Запорізької області від 26.12.2017 р., який складений комісійно, [PERSON] зареєстрований, але з 2001 року не проживає за вищевказаною адресою. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд, та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною першою статті 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За приписами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Виходячи з положень ст.ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Судом встановлено, що відповідач не є власником чи співвласником житлового будинку, не є членом сімї позивача по справі, тобто жодних майнових прав на означений житловий будинок не має. Виходячи з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, враховуючи, що відповідач [PERSON] не надав суду доказів наявності будь-яких договорів з приводу користування житловим будинком, враховуючи, що реєстрація відповідача в будинку створює позивачу перешкоди у здійсненні ним свого права власності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved