Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 07.08.1993 року між ним та відповідачем по справі [PERSON] зареєстрований шлюб. У цьому шлюбі у них народилося двоє дітей : син - [PERSON], [INFO] та донька - [PERSON], [INFO] Шлюбне життя у них з відповідачкою не склалося, через втрату почуттів поваги та любові один до одного. Спільне проживання, ведення спільного господарства та спільного бюджету припинено з 2010 року, внаслідок чого їх шлюб існує формально і подальше збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. З посиланням на викладене просить суд шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив шлюб укладений між ним та відповідачкою розірвати. Пояснив суду, що основна причина розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачкою не зійшлися характерами, у них різні погляди на життя, його дружина зайнята кар'єрою, а тому небагато часу приділяла сім'ї, що призвело до того що вони з 2010 року спільно не проживають, спільне господарство не ведуть , подружніх стосунків не підтримують. Він повністю взяв на себе зобов'язання по забезпеченню дітей. Спорів про поділ майна та місце проживання дітей на даний час між ними не існує. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. До суду подала письмову заяву , згідно якої проти позову не заперечує, просить розглянути справу у її відсутності. Майнові претензії до відповідача відсутні. Заслухавши пояснення представника позивача, позивача, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Як встановлено судом, сторони уклали шлюб 07.08.1993 року у відділі запису актів громадянського стану Ужгородської міської управи, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис №541, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданим відділом запису актів громадянського стану Ужгородської міської управи серії [NUMBER] приєднаним до матеріалів справи /а.с. 18/ У даному шлюбі у сторін народились: син - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], копія якого приєднана до матеріалів справи /а.с. 6/ та донька - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], копія якого приєднана до матеріалів справи /а.с. 5/. Майновий спір між сторонами відсутній. Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно положення ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Основною причиною припинення сімейних відносин є неможливість сумісного проживання. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер. Причиною розпаду цієї сім'ї є неможливість сумісного проживання. При таких обставинах суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалася остаточно, примирення між подружжям є неможливим, є всі підстави для задоволення позову про розірвання шлюбу. Як встановлено судом, між сторонами досягнуто згоду про місце проживання дітей : сина - [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO] разом з матір'ю, [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved