Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Концерну «Міські теплові мережі» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на наступне. З 15.10.2009 по 27.05.2019 він працював в Концерні «Міські теплові мережі», в тому числі з 10.05.2016 - на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування 4 розряду ділянки з обслуговування та експлуатації електроустаткування енергослужби ДТТЕ. 27.05.2019 року позивача було звільнено з роботи на підставі п.2 ст. 40 КЗпП України - у зв`язку із виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров`я. 17.04.2020 року комісією ГУ Держпраці у Запорізькій області було складено акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання форми П-4, відповідно до якого встановлено основний діагноз: Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з початковими явищами зниження слуху І ст. (перший ст.) за класифікацією [PERSON] та [PERSON] (Н 90.5). Згідно з актом хвороба виникла внаслідок тривалого стажу роботи [PERSON] в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, які перевищують гранично допустимі рівні, під час роботи з ремонту та обслуговування електроустаткування та відсутності юридичних підстав для переводу на іншу роботу за станом здоров`я. Причина виникнення хронічного професійного захворювання: наявність на робочому місці електромонтера з ремонту та експлуатації електроустаткування Концерну «Міські теплові мережі» [PERSON] шкідливих виробничих факторів. Висновком МСЕК від 15.06.2020 року позивачу встановлено 5% втрати професійної працездатності, встановлена третя група інвалідності безстроково. Причина втрати професійної працездатності - професійне захворювання. Позивач вважає, що виникнення професійного захворювання у нього викликане порушенням з боку відповідача його прав та зазначає, що факт виникнення у нього професійного захворювання є травматичною ситуацією, що завдає йому моральної шкоди. Внаслідок отриманого професійного захворювання він вимушений був проходити чисельні медичні огляди, та обстеження, медико-соціальні експертні комісії тощо, що його професійне захворювання, яке виражається у послабленні слуху, викликає незручності для нього у сприйнятті інформації, спілкуванні з людьми та світом, що він відчуває дискомфорт та соромиться такої вади органів слуху, та посилаючись на ст. 237-1 КЗпП України, ст. ст. 16, 23, 1168 ЦК України, просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду, завдану професійним захворюванням у розмірі 100 000 грн. (сто тисяч гривень). Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.09.2020 року на підставі ст..175 ЦПК України позовну заяву [PERSON] до Концерну «Міські теплові мережі» про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання - залишено без руху, надано позивачу строк десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви. 25.09.2021 року на адресу суду від [PERSON] надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.09.2020 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи. Ухвалено провести судове засідання з повідомленням сторін 18.11.2020 року о 09-15 год. 29.10.2020 року від відповідача надійшла заява про продовження встановленого ухвалою від 30.09.2020 року строку на подання відповідачем відзиву у зв`язку з отриманням відповідачем ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.09.2020 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі 28.10.2020 року та встановленими карантинними обмеженнями в м. Запоріжжі, про відкладення судового засідання по справі №335/7292/20 на іншу дату. 14.01.2021 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, виходячи із наступного. З 15.10.2009 року позивач працював в Концерні «МТМ», з 10.05.2016 року позивач займав посаду електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування 4 розряду ділянки обслуговування та експлуатації електроустаткування енергослужби ДТТЕ Філії Концерну «МТМ» Вознесенівського району. Наказом від 27.05.2019р. №545 про припинення трудового договору у зв`язку з невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров`я (п.2 ст. 40 КЗпП). [PERSON] при працевлаштуванні був ознайомлений з умовами праці, правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором Концерну «МТМ», був проінструктований з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони в Концерні «МТМ». Також позивач був обізнаний про шкідливі та небезпечні фактори на робочому місці електромонтера з ремонту та обслуговуванню електроустаткування та за власним бажанням і свідомо працював за цією професією. За роботу у шкідливих та важких умовах праці позивач отримував компенсацію - доплату 4% від посадового окладу, 2 додаткових дня до відпустки. [PERSON] під час трудової діяльності на підприємстві проходив обов`язковий періодичний медогляд у 2011, 2013, 2015, 2017 року, ніяких протипоказань, підозр щодо наявності у позивача професійного захворювання не було виявлено. Позивач [PERSON] був звільнений наказом від 27.05.2019 року №545 про припинення трудового договору у зв`язку з невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров`я (п.2 ст. 40 КЗпП). (Всі обставини встановлено Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя рішення від 17.09.2019 року та Запорізьким апеляційним судом в постанові від 27.11.2019 року справа №335/7076/19). Також у своєму відзиві на позовну заяву відповідач звертає увагу суду, що за весь період роботи позивача на підприємстві жодного разу не було встановлено порушень здоров`я позивача, ніяких протипоказань, підозр щодо наявності у позивача професійного захворювання. [PERSON] під час роботи на підприємстві в повному обсязі забезпечувався спецодягом, спецвзуттям та засобами колективного та індивідуального захисту, в тому числі протишумовими вставками (особиста картка обліку спецодягу, спецвзуття та інших засобів індивідуального захисту, наявне підтвердження вищезазначеного в п.10 інформаційної довідки ГУ Держпраці у Запорізькій області про умови праці працівника при підозрі в нього хронічного професійного захворювання (отруєння) від 13.01.2020 року, в п.8 Акту ГУ Держпраці у Запорізькій області про обстеження об`єкта від 10.01.2020р.). Відповідачем були виконані зобов`язання по забезпеченню позивача засобами індивідуального захисту. Висновком МСЕК від 15.06.2020р. позивачу встановлено 5% втрати професійної працездатності, встановлена третя група інвалідності безстроково. В п.20 Акта зазначено, що особи, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи: не встановлені. Таким чином, відсутня вина відповідача, про що зазначено в Акті. Відповідач також у відзиві зазначає, що, [PERSON] з 25.04.2003р. по 09.10.2009р. (понад 6 років) працював у ВАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» де на робочому місці були наступні шкідливі фактори виробництва: луги їдкі, шум. Час дії хімічних речовин на робочому місці - 80%, шуму - 100%, при цьому рівень шуму на робочому місці електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування цеху пиловловлювання і виробництва фтористих солей, встановлений 88.1дБА при ГДР - 80дБА, перевищення на 8.1дБА. На робочому місці електромонтера з ремонту та обслуговуванню електроустаткування філії Концерну «МТМ» Вознесенівського району, згідно атестації робочих місць, встановлений рівень шуму у 2009р. 82дБа при ГДР -80 дБА, перевищення на 2 дБА, встановлений рівень шуму у 2014р. 83дБа при ГДР -80 дБА, перевищення на 3 дБА в опалювальний період з жовтня по квітень. У вересні 2017р. була проведена атестація на робочому місці електромонтера з ремонту та обслуговуванню електроустаткування, наказ від 29.09.2017р., рівень шуму складає 80.4дБА при ГДР - 80дБА, перевищення складає 0.4дБА (карти умов праці). Відповідач у відзиві зазначає, що Позивач не надав жодних доказів на підтвердження своїх вимог щодо відшкодування моральної шкоди відповідачем, тому вимоги є необґрунтованими, недоведеними. 18.01.2021 року від позивача до суду надійшли письмові пояснення, в яких позивач просить задовольнити позовні вимоги до Концерну «МТМ» в повному обсязі, виходячи із наступного. Позивач зазначає, що за весь час його роботи у відповідача він жодного разу не притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог законодавства з охорони праці, що відсутні будь-які докази допущених позивачем порушень в галузі охорони праці та посилається на акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання форми П-4, складений комісією ГУ Держпраці у Запорізькій області 17.04.2020 року як на підставу своїх заперечень на відзив відповідача. 03.03.2021 року від [PERSON] до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, у якій останній просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду, завдану внаслідок професійного захворювання, у розмірі 1 000 000,00 грн. 04.03.2021 року від відповідача надійшли заперечення на письмові пояснення позивача, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, виходячи із наступного. 05.03.2021 року від відповідача надійшов відзив на уточнену позовну заяву в якій відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву та письмових запереченнях та зазначив, що подання позивачем уточненої позовної заяви із збільшеним розміром позовних вимог до 1 000 000 грн. остаточно підтверджує, що звернення до суду [PERSON] з такими необґрунтованими позовними вимогами є засобом запланованого, організованого незаконного збагачення за рахунок Концерну «Міські теплові мережі». Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.05.2021 року суд прийняв до розгляду заяву про збільшення позовних вимог, ухвалив перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання по справі на 18 червня 2021 року о 11-00 годині. Ухвалою суду від 09.08.2021 року закрито підготовче провадження у справі за вищевказаною справою та призначено до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання, призначене на 15.11.2021 року, не з`явився, надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав. У судовому засіданні представник відповідача Білоус В.І. проти задоволення позову заперечувала, наводила аргументи, аналогічні змісту відзиву відповідача на позовну заяву, запереченням на письмові пояснення позивача, відзиву відповідача на уточнену позовну заяву. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд доходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до наказу про прийняття на роботу від 15.10.2009р. №869 з 15.10.2009 року позивач працював в Концерні «МТМ», відповідно до наказу про переведення на іншу роботу від 06.05.2016р. №374 з 10.05.2016р. позивач займав посаду електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування 4 розряду ділянки обслуговування та експлуатації електроустаткування енергослужби ДТТЕ Філії Концерну «МТМ» Вознесенівського району. Наказом від 27.05.2019р. №545 про припинення трудового договору у зв`язку з невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров`я (п.2 ст. 40 КЗпП) позивач був звільнений з Концерну «МТМ». Загальний стаж роботи на підприємстві складає 9 років 7 місяців. За даними інформаційної довідки ГУ Держпраці у Запорізькій області про умови праці працівника при підозрі в нього хронічного професійного захворювання (отруєння) від 13.01.2020 року (п.п. 7,8,9), [PERSON] з 25.04.2003р. по 09.10.2009р. (6 років 6 місяців) працював у ВАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», на робочому місці були наступні шкідливі фактори виробництва: луги їдкі, шум. Час дії хімічних речовин на робочому місці -80%, шуму-100%, рівень шуму на робочому місці електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування цеху пиловловлювання і виробництва фтористих солей встановлений 88.1дБА при ГДР - 80дБА, перевищення на 8.1дБА. На робочому місці електромонтера з ремонту та обслуговуванню електроустаткування філії Концерну «МТМ» Вознесенівського району, згідно атестації робочих місць, встановлений рівень шуму у 2009р. 82дБа при ГДР - 80 дБА, перевищення на 2 дБА, встановлений рівень шуму у 2014р. 83дБа при ГДР - 80 дБА, перевищення на 3 дБА в опалювальний період з жовтня по квітень. Відповідно до ст. 163 КЗпП України на роботах із шкідливими та небезпечними умовами праці, а також роботах, пов`язаних із забрудненням або здійснюваних у несприятливих температурних умовах, працівникам видаються безплатно за встановленими нормами спеціальний одяг, спеціальне взуття та інші засоби індивідуального захисту. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний організувати комплектування та утримання засобів індивідуального захисту відповідно до нормативних актів про охорону праці. Згідно з п.10 інформаційної довідки ГУ Держпраці у Запорізькій області про умови праці працівника при підозрі в нього хронічного професійного захворювання (отруєння) від 13.01.2020 року, з особистою карткою обліку спецодягу, спецвзуття та інших засобів індивідуального захисту, п.8 Акту ГУ Держпраці у Запорізькій області про обстеження об`єкта від 10.01.2020р., позивач під час роботи в Концерні «МТМ» в повному обсязі забезпечувався спецодягом, спецвзуттям та засобами колективного та індивідуального захисту, в тому числі протишумовими вставками. Згідно з п.12 інформаційної довідки ГУ Держпраці у Запорізькій області про умови праці працівника при підозрі в нього хронічного професійного захворювання (отруєння) від 13.01.2020 року гідно з «Гігієнічною класифікацією праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затвердженою 12.08.1986 pоку №4137-86, та ГКII №248 умови праці електромонтера з ремонту та обслуговуванню електроустаткування електротермічногоцеху ВАТ «ЗАЛК» відносяться до ІІІ класу І ступеня (шкідливі); цеху пиловловлювання і виробництва фтористих солей ВАТ «ЗАЛК» до III класу ІІ ступеня (особливо шкідливі); глиноземного цеху ВАТ «ЗАЛК» - ІІ клас допустимі; умови праці в Концерні «МТМ» електромонтера з ремонту та обслуговуванню електроустаткування відносяться до III класу І ступеня (шкідливі). Згідно п. 129 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві» затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 17.04.2019 року №337, підтверджені випадки хронічних професійних захворювань працівників, які змінили місце роботи, або непрацюючих пенсіонерів підлягають реєстрації та обліку на останньому підприємстві, де були умови для виникнення хронічного професійного захворювання. 17.04.2020 року комісією ГУ Держпраці у Запорізькій області був складений акт розслідування хронічного професійного захворювання (отруєння) форми П-4 (далі - Акт). За даними Акту при зверненні позивачем до КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради Клінікою професійних захворювань ДУ «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва НАМН України» позивачу встановлено основний діагноз хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з початковими явищами зниження слуху І ст. (першого ст.), позивач має супутні діагнози. Відповідно до п. 18 Акту причиною виникнення професійного захворювання: є наявність на робочому місці електромонтера з ремонту та обслуговуванню електроустаткування філії Концерну «Міські теплові мережі» [PERSON] шкідливих виробничих факторів: на дільниці з обслуговування та експлуатації електроустаткування енергослужби ДТТЕ - шуму - 80,4-83 дБА при гранично-допустимому рівні - 80 дБА. Відповідно до п. 20 Акту особи, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи: не встановлені. Разом з тим, відповідно до наданих суду позивачем копій нотаріально завірених копій медичного висновку ДУ «Інститут медицини праці імені Ю.І.Кундієва національної Академії медичних наук України» від 17.03.2020 року №10/260, виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] від 27.02.2020 року ф. №027/о Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10», аудіограмми від 03.12.2009 року, проведеної лікарем Запорізької обласної клінічної лікарні та від 25.02.2014 року, проведеної лікарем Міської лікарні №3 ЗМР, позивач на протязі довгого часу відчував стійке зниження слуху, 03.12.2009 року позивач пройшов аудіограмму в Запорізькій обласній клінічній лікарні та йому був одразу встановлений діагноз двобічна хронічна сенсоневральна приглухуватість 2 ст. Під час судового розгляду судом встановлено, що на день працевлаштування в Концерн «МТМ» 15.09.2009 року, позивач вже мав погіршення слуху та протягом 1,5 місяця йому був вже встановлений вищезазначений діагноз. Такі фактичні обставини дають підстави для висновку про наявність погіршення слуху у позивача протягом тривалого часу ще до працевлаштування в Концерн «МТМ». Відповідно до наявного в матеріалах справи акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання форми П-4, складеним 17.04.2020 р. комісією ГУ Держпраці у Запорізькій області, хвороба виникла внаслідок тривалого стажу роботи [PERSON] в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, які перевищують гранично допустимі рівні під час роботи з ремонту та обслуговування електроустаткування та відсутності юридичних підстав для переводу на іншу роботу за станом здоров`я. Причина виникнення хронічного професійного захворювання: наявність на робочому місці електромонтера з ремонту та експлуатації електроустаткування Концерну «МТМ» [PERSON] шкідливих виробничих факторів. Висновком МСЕК від 15.06.2020 року позивачу встановлено 5% втрати професійної працездатності, встановлена третя група інвалідності безстроково. Причина втрати професійної працездатності - професійне захворювання. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, вини останнього в її заподіянні, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслiдок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку iз знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також дiлової репутацiї фiзичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, iншим майном або в iнший спосiб. Розмiр грошового вiдшкодування моральної шкоди визначається судом залежно вiд характеру правопорушення, глибини фiзичних та душевних страждань, погiршення здiбностей потерпiлого або позбавлення його можливостi їх реалiзацiї, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є пiдставою для вiдшкодування, а також з урахуванням iнших обставин, якi мають iстотне значення. При визначеннi розмiру вiдшкодування враховуються вимоги розумностi i справедливостi. Відповідно до норм ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. До юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. Як визначено у ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Разом з тим, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п.п. 4, 5 Постанови Пленуму верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Виходячи із наведених вище обставин, суд вважає, що позивачу заподіяно моральну шкоду, і згідно ст. 237-1 КЗпП України, роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України, позивач має право на її відшкодування. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує наявність шкідливих виробничих факторів і під час роботи [PERSON] з 25.04.2003 р. по 09.10.2009 р. у ВАТ «ЗАЛК», також під час роботи [PERSON] з квітня 2003 по жовтень 2009 на Концерні «МТМ» ступінь, характер, обсяг і тривалість страждань, а саме погіршення стану здоров`я позивача, ступінь втрати працездатності - 5 %. Виходячи з викладеного, суд враховуючи принципи розумностi i справедливості, дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 30 000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial