Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання недійсним п. 7.1.2 Договору про виготовлення меблів № 1805, укладеного з фізичною особою-підприємцем [PERSON] посилаючись на те, що ця частина договору обмежує права позивача, як споживача в зв`язку з невиконанням відповідачем зазначеного договору та обмежує його відповідальність. Поряд із цим, позивач зазначає, що відповідачем не виконано своїх зобов`язань щодо виготовлення та доставки меблів у строк до 13 липня 2018 року, а попередню оплату не повернуто, а тому він в порядку ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» вимушений відмовитися від договору в зв`язку з тим, що для нього стало очевидним, що робота по договору згідно його умов відповідачем є невиконаною. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань по виготовленню, доставці та встановленню зазначених у вищевказаному договорі меблів, позивач просить визнати припиненими зобов`язання, встановлені договором № 1805, внаслідок односторонньої відмови на підставі ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» та стягнути суму попередньої оплати за договором у розмірі 19 300,00 грн., пеню відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» в сумі 191 130,00 грн., втрати від інфляції у розмірі 1 223,62 грн. та 3 % річних в сумі 364,85 грн. Ухвалою суду від 25 березня 2019 року відкрито провадження у справі, а її розгляд призначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, яким роз`яснено підстави, час та черговість подання заяв по суті справи. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Частиною четвертою вказаної статті визначено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач не скористався своїм правом подачі відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 18 травня 2018 року між сторонами по справі [PERSON] «Замовником» (позивачем) та ФОП [PERSON] «Виконавцем» (відповідачем) укладений Договір № 1805 про виготовлення меблів (а.с. 16-20). Згідно п.п. 1.1.1., 1.1.2., 3.1.1. 3.2.1., 3.2.2, 3.2.3. вказаного Договору «Виконавець» суб`єкт підприємницької діяльності - фізична особа [PERSON] зобов`язався виконати завдання в порядку та на умовах, визначених в договорі, а саме виготовити із свого матеріалу для відповідача «Замовника» кухонні меблі у відповідності до додатку № 1 до Договору № 1805 від 18 травня 2018 року (специфікація замовлення) та згідно додатку № 2 до Договору № 1805 від 18 травня 2018 року (креслення проекту), її доставити та встановити за адресою [ADDRESS] , а позивач, «Замовник», зобов`язався в порядку та на умовах визначених у даному договорі прийняти виготовлену продукцію, підписати акт здавання продукції та оплатити роботу в строки встановлені у вказаному вище договорі. Згідно п. 4.1 договору договірна ціна за цим договором визначається згідно специфікації, яка є невід`ємною частиною Договору і складає 27700,00 грн. Пунктом 4.4 договору передбачена передплата за даним договором, яка складає 70% від вартості продукції і становить 19300,00 грн., яка мала бути здійснена під час підписання Договору. Пунктом 4.4.1 договору передбачена доплата за даним договором, яка складає 20 % від залишкової суми і становить 5400,00 грн., яку позивач мав сплатити за 15 днів, до дати поставки продукції за адресою [ADDRESS] . Пунктом 4.4.2 договору передбачена доплата в розмірі 10%, яка здійснюється після доставки Продукції і становить 3000,00 грн. Остаточний розрахунок в розмірі 10% здійснюється після збирання та встановлення продукції і становить 3000,00 грн. Пунктом 7.1.2. договору передбачено, що в разі прострочення строку виготовленої продукції, вказаної в договорі, «Виконавець» сплачує «Замовнику» пеню в розмірі 0,1 % від загальної суми за кожний день, але не більше 20 % від загальної вартості продукції. Згідно п. 8.1 договору виконавець зобов`язався виготовити продукцію в строк 30-40 робочих днів з дня підписання вказаного Договору. Частиною 1 ст. 837 ЦК України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з передаванням її результату замовникові. Згідно вимог ч. 1 ст. 839 ЦК України підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Вимогами ч. 1 ст. 843 ЦК України передбачено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. В ч. 1 ст. 846 ЦК України зазначено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Частиною 2 ст. 849 ЦК України передбачено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Вимогами ч.2 ст. 852 ЦК України передбачено, що за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору підряду та відшкодування збитків. За вимогами ч. 2 ст. 854 ЦК України підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором. В частині 1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. В ч. 3 даної статті зазначено, що договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. За вимогами ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Вимогами ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За вимогами ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Вимогами ч. 2 цієї ж статті передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Частиною 2 ст. 653 ЦК України передбачено, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняється. Частиною 3 ст. 653 ЦК України передбачено, що у разі зміни або розірвання договору зобов`язання припиняються з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його змін. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Згідно вимог ч. 5 ст. 653 ЦК України якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Судом встановлено, що позивач «Замовник» по договору за № 1805 від 18 травня 2018 року свої зобов`язання передбачені п.п. 4.1., 4.4., 4.4.1. договору виконав повністю, що не заперечується відповідачем та підтверджується квитанціями № № ID 704540241, 704538878 про отримання 18 травня 2018 року від позивача коштів в сумі 19300,00 грн. авансової передплати за виготовлення меблів. Оскільки, відповідачем своїх зобов`язань щодо виготовлення та доставки меблів позивачу у строк до 13 липня 2018 року не виконано, а попередню оплату не повернуто, [PERSON] зазначає, що він в порядку ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» вимушений відмовитися від договору в зв`язку з тим, що для нього стало очевидним, що робота по договору згідно його умов відповідачем є невиконаною. Споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим, що передбачає ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно з п. 7.1.2 договору за № 1805 від 18 травня 2018 року передбачена відповідальність відповідача за прострочення строку виконання ним своїх зобов`язань, тому це є підставою вважати, що в разі не виконання договору до даного часу має бути стягнена також і пеня в розмірі 0,1% від загальної суми за кожний прострочений день, але не більше 20 % від загальної вартості продукції. Суд, не вбачає обґрунтованими вимоги позивача щодо визнання недійсним п. 7.1.2 Договору про виготовлення меблів № 1805 від 18 травня 2018 року, укладеного між сторонами, якою визначено відповідальність за порушення зобов`язань та застосування положень ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні розміру пені, з огляду на те, що позов в цій частині є недоведеним та не обґрунтований достатнім чином, а метою такої вимоги є штучне збільшення суми пені, яка передбачена цією частиною договору. Поряд із цим, невиконання відповідачем своїх зобов`язань по виготовленню, доставці та встановленню зазначених у вищевказаному договорі меблів є істотним порушенням умов договору підряду, що тягне за собою визнання припиненим зобов`язань, встановлених договором, внаслідок односторонньої відмови [PERSON] на підставі ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до п. 7.1.2 договору за № 1805 від 18 травня 2018 року в зв`язку з не виконанням договору має бути стягнена пеня у розмірі 0,1% від загальної суми за кожний прострочений день. Суд, вважає правомірним наступний розрахунок розміру пені: Загальна вартість виготовлення, доставка та встановлення кухонних меблів по договору становить 27700,00 грн. Згідно вимог п. 8.1 договору виконавець виготовляє продукцію в строк 30-40 робочих днів з дня підписання вказаного вище Договору, тобто до 02 липня 2018 року. 0,1 % від загальної суми за кожний прострочений день становить - 27700,00 грн. х 0,1 % : 100 % = 27,70 грн. за один день прострочення. Термін прострочення виконання договору з 02 липня 2018 року по 23 жовтня 2018 року, дня повідомлення позивачем відповідача про розірвання договору підряду, - становить 113 днів. Розмір пені становить 113 днів х 27,70 грн. за 1 день = 3 130,10 грн. В зв`язку із порушення умов договору підлягають стягненню з відповідача втрати від інфляції у розмірі 1 223,62 грн., а також 3 % річних в сумі 364,85 грн. Аналізуючи зібрані по справі докази їх в сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно пред`явлено вимогу до відповідача в частині визнання припиненим зобов`язання за договором № 1805 від 18 травня 2018 року про виготовлення меблевих виробів, оскільки в межах даного спору доведено факт порушення з боку відповідача договірних зобов`язань в частині термінів виготовлення, поставки, встановлення меблів, та ці обставини не спростовано відповідачем, яким не надано суду докази на спростування заявлених позовних вимог та підтвердження належного виконання зі свого боку договірних зобов`язань. З огляду на зазначене, підлягає задоволенні позов в частини стягнення суми попередньої оплати у розмірі 19 300,00 грн., пені в сумі 3 130,10 грн., втрат від інфляції у розмірі 1 223,62 грн. та 3 % річних в сумі 364,85 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial