Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом [PERSON] сільської ради, виконавчого комітету [PERSON] сільської ради, третя особа: голова [PERSON] сільської ради Канівського району Черкаської області [PERSON], про визнання незаконним та скасування розпорядження [PERSON] сільської ради Канівського району Черкаської області № 2 від 19 серпня 2016 року про звільнення [PERSON] з посади завідуючої сільської бібліотеки, поновлення на посаді завідуючої сільської бібліотеки [PERSON] сільської ради та переведення на контрактну форму роботи, стягнення з виконавчого комітету [PERSON] сільської ради моральної шкоди в сумі 10000 грн.. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, вказала, що з 21.06.2013 вона працювала завідуючою сільською бібліотекою села Келеберди Канівського району Черкаської області. Розпорядженням №2 [PERSON] сільського голови Канівського району [PERSON] від 19.08.2016 відповідно до Закону України від 28.01.2016 № 955-VII « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» на підставі п.9 ст.36 КЗпП України її було звільнено з посади завідуючої сільської бібліотеки з 19.08.2016. Так, 19.08.2016 вона перебувала на роботі і головний бухгалтер сільської ради [PERSON] ознайомлювала її з розпорядженням про звільнення з 23.08.2016, яке вона не підписала, посилаючись на необхідність вивчити відповідне законодавство. Довідавшись про можливе звільнення вона розхвилювалась у звязку з чим у неї погіршилось самопочуття і 20.08.2016 вона попередила головного бухгалтера сільської ради про те, що захворіла і буде на лікарняному. Про необхідність зявитись за отриманням трудової книжки та передачі матеріальних цінностей її було повідомлено поштовим листом відповідача від 23.08.2016, після чого стан здоровя погіршився і вона лікувалась. Після видужання, 30.08.2016 прийшла в сільську раду і передала матеріальні цінності та отримала трудову книжку із записом про звільнення. У звязку з тим, що сільська рада не виплатила їй кошти за рішенням Канівського міськрайонного суду від 22.06.2016, звільнила без попередження вважає таке звільнення незаконним, що призвело до заподіяння їй моральної шкоди у звязку з тривалими хвилюваннями та необхідністю лікування, тому звернулась до суду за захистом своїх порушених прав. У судовому засіданні позивач посилаючись на обставини вказані в позовній заяві, надала заяву про уточнення позовних вимог (а.с.75-76) в якій просить суд визнати незаконним та скасувати розпорядження [PERSON] сільської ради Канівського району Черкаської області № 2 від 19 серпня 2016 року про її звільнення з посади завідуючої сільської бібліотеки, поновити її на посаді завідуючої сільської бібліотеки [PERSON] сільської ради, стягнути з виконавчого комітету [PERSON] сільської ради оплату за час вимушеного прогулу в період з 20.08.2016 до 27.08.2016 включно та моральну шкоду в сумі 10 000 грн.. Представник відповідачів [PERSON] сільської ради, виконавчого комітету [PERSON] сільської ради та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: голова [PERSON] сільської ради Канівського району Черкаської області [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просить суд відмовити в позові та пояснив, що відповідно до Закону України від 28.01.2016 № 955-VII « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» на підставі п.9 ст.36 КЗпП України позивача було звільнено з посади завідуючої сільської бібліотеки з 19.08.2016, про що видано відповідне розпорядження, від ознайомлення з яким позивач відмовилась 19.08.2016 в присутності працівників сільської ради, про що був складений відповідний акт. У звязку із закінченням 23.08.2016 шести місяців з дня набрання чинності цим законом [PERSON] сільська рада зобовязана була розірвати безстрокові трудові договори з керівниками державних та комунальних закладів культури і провести конкурс на заміщення посад керівників таких закладів, але в с. Келеберда зареєстровано 994 особи, тобто до 5 тис. жителів, тому згідно п.5 Перехідних положень вказаного Закону України, підстав для проведення конкурсу даної посади не вбачалось. З урахуванням виявлених неодноразових недоліків в роботі позивача, рекомендацій зборів трудового колективу від 16.08.2016, було прийнято рішення про укладення контракту з іншою особою на посаду завідуючої сільською бібліотекою. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні за безпідставністю вимог. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до ч. 1 ст. 3, ст. 4 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організації незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Відповідно до ст. 51 Кодексу законів про працю України держава гарантує правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 21.06.2013 працювала завідуючою сільською бібліотекою села Келеберди Канівського району Черкаської області. Згідно листа [PERSON] сільської ради від 16.08.2016 № 173/1 на адресу позивача (а.с.117) вбачається, що [PERSON] було проінформовано про необхідність на виконання вимог Закону України від 28.01.2016 № 955-VII « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» припинити з нею трудові відносини у звязку із запровадженням контрактної форми трудового договору. Згідно акту [PERSON] сільської ради від 16.08.2016 № 1 вбачається, що в присутності головного бухгалтера [PERSON], директора будинку культури [PERSON] та касира сільської ради [PERSON], 16.08.2016 о 12.30 год. [PERSON] прочитала лист №173 від 16.08.2106 про необхідність припинення з нею трудових відносин, але від підпису щодо отримання відмовилась (а.с.119). Розпорядженням №2 [PERSON] сільського голови Канівського району [PERSON] від 19.08.2016 відповідно до Закону України від 28.01.2016 № 955-VII « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» на підставі п.9 ст.36 КЗпП України її було звільнено з посади завідуючої сільської бібліотеки з 19.08.2016. (а.с. 118). Із змісту вказаного розпорядження вбачається, що згідно акту №2 від 19.08.2016 [PERSON] відмовилась від ознайомлення з даним розпорядженням. Згідно акту [PERSON] сільської ради від 19.08.2016 № 2 вбачається, що в присутності головного бухгалтера [PERSON], директора будинку культури [PERSON] та касира сільської ради [PERSON], 19.08.2016 о 12.55 год. [PERSON] прочитала розпорядження від 19.08.2106 про звільнення, але від підпису щодо ознайомлення відмовилась (а.с.119). Згідно акту [PERSON] сільської ради від 25.08.2016 № 3, складеного у присутності головного бухгалтера [PERSON], директора будинку культури [PERSON], художнього керівника [PERSON], касира [PERSON], прибиральниці [PERSON], вбачається, що 19.08.2016 завідуюча сільської бібліотеки [PERSON] протягом робочого часу з 10.00. до 15.00 год. була на роботі і про перебування на лікарняному нікого не повідомляла (а.с.121). Відповідно до п.9 ч.1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені іншими законами. Так, Законом України від 28.01.2016 № 955-VII « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» статтю 24 Закону України «Про бібліотеки і бібліотечну справу» доповнено двома новими частинами такого змісту: «Керівники державних та комунальних бібліотек, керівники централізованих бібліотечних систем призначаються на посаду шляхом укладення з ними контракту на пять років за результатами конкурсу. Порядок проведення конкурсу та вимоги до кандидатів на посаду керівника державної чи комунальної бібліотеки, централізованої бібліотечної системи визначаються статтями 21-1 -21-5 Закону України «Про культуру». Згідно Прикінцевих положень вказаного Закону України від 28.01.2016 № 955-VII цей закон набирає чинності з дня наступного за днем його опублікування (п.1); набрання чинності цим Законом є підставою для припинення безстрокового трудового договору з керівниками державних та комунальних закладів культури; органи управління державних та комунальних закладів культури протягом шести місяців з дня набрання чинності цим законом зобовязані розірвати безстрокові трудові договори з керівниками державних та комунальних закладів культури і провести конкурс на заміщення посад керівників таких закладів у порядку, визначеному цим законом (п.3); конкурсна процедура може не застосовуватися для призначення керівників комунальних закладів культури у територіальних громадах з населенням до 5 тис. жителів (п.5). Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради від 23.09.2016 № 388 станом на 01.09.2016 в с. Келеберда зареєстровано 994 особи, тобто до 5 тис. жителів, що дає підставу [PERSON] сільській раді не застосовувати конкурсну процедуру для призначення керівників комунальних закладів культури. Згідно табеля обліку використання робочого часу в [PERSON] сільській раді за серпень 2016 (а.с.106) вбачається, що в день звільнення позивач [PERSON] була на роботі, де зазначено в графі за 19.08.2016 - «нп» ( неповний робочий день). Щодо посилання позивача про те, що вона перебувала на лікарняному з 19.08.2016, він не знайшов свого підтвердження в суді та спростовується актом сільської ради про перебування позивача на роботі 19.08.2016, а також довідкою КЗ «Канівський центр первинної медико-санітарної допомоги Канівської районної ради від 29.08.2016 № 900/01-03 (а.с.124) про те, що [PERSON] листок непрацездатності в період з 19.08.2106 до 26.08.2106 не видавався. З матеріалів справи, а саме актів [PERSON] сільської ради № 4 від 18.11.2015, №5 від 07.12.2015 (а.с.110-111) та відповідних протоколів зборів трудового колективу від 23.11.2015 №2, від 16.05.2016 №4, від 31.03.2015 №2 (а.с.112-114) вбачається, що на прохання [PERSON] сільського голови про надання документів щодо перевірки діяльності сільської бібліотеки, позивач неодноразово відмовляла, мотивуючи відсутністю повноважень у сільського голови перевіряти бібліотечну справу. Згідно протоколу зборів трудового колективу [PERSON] сільської ради від 16.08.2016 №5 (а.с.115-116) вбачається обговорення вимог Закону України від 28.01.2016 № 955-VII « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» та рекомендовано сільському голові визначитися з кандидатами на посаду завідуючої сільської бібліотеки у звязку з виявленими фактами неналежного виконання своїх посадових обовязків позивачем. Допитані в суді свідки: секретар сільської ради [PERSON], головний бухгалтер [PERSON], підтвердили, що в їх присутності 19.08.2016 о 12.55 год. [PERSON], яка була на роботі та не перебувала на лікарняному, прочитала розпорядження від 19.08.2106 про звільнення, але від підпису щодо ознайомлення відмовилась, про що було складено відповідний акт. Також підтверджують, що на зборах трудового колективу 16.08.2016 дійсно було обговорено вимоги Закону України від 28.01.2016 № 955-VII « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» та рекомендовано сільському голові визначитися з кандидатами на посаду завідуючої сільської бібліотеки у звязку з виявленими фактами неналежного виконання своїх посадових обовязків позивачем. Також підтверджують про факти приписок позивачем у формулярах читачів про прочитану літературу в бібліотеці, яку вони безпосередньо не отримували. Допитані в суді свідки:: художній керівник будинку культури [PERSON], касир сільської ради [PERSON] підтвердили, що 19.08.2016 [PERSON] була на роботі та не перебувала на лікарняному, про що було складено відповідний акт. Допитана в суді свідок [PERSON], яка працює методистом районного будинку культури пояснила, що 23.08.2016 зі слів позивача по телефону дізналась про звільнення з посади завідуючої сільської бібліотеки, будь-яких документів щодо звільнення позивача не бачила. Допитані в суді свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], які проживають в [INFO] пояснили, що 19.08.2016 [PERSON] була на роботі, з її слів вони дізнались про її звільнення з посади завідуючої сільської бібліотеки, після чого стан здоровя її погіршився і вона хворіла, при цьому будь-яких документів щодо звільнення та лікування позивача вони особисто не бачили. Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як визначено в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене судом не встановлено підстав для визнання незаконним та скасування розпорядження №2 [PERSON] сільського голови Канівського району [PERSON] від 19.08.2016 про звільнення позивача [PERSON] з посади завідуючої сільської бібліотеки з 19.08.2016, прийнятого на виконання вимог до Закону України від 28.01.2016 № 955-VII « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» на підставі п.9 ст.36 КЗпП України. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] сільської ради Канівського району Черкаської області про визнання незаконним та скасування розпорядження [PERSON] сільської ради Канівського району Черкаської області № 2 від 19 серпня 2016 року про звільнення [PERSON] з посади завідуючої сільської бібліотеки, поновлення на посаді завідуючої сільської бібліотеки [PERSON] сільської ради, стягнення з виконавчого комітету [PERSON] сільської ради оплати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч.4 статті 88 ЦПК України, у разі залишення без задоволення позову позивача [PERSON], звільненої від сплати судового збору, як інвалід ІІ групи (а.с.7), судові витрати по сплаті судового збору необхідно прийняти на рахунок держави.

Outcome: dismissed