Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом до Мисайлівської сільської ради Богуславського району Київської області, просить суд визнати за ним право власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по [ADDRESS] з такими технічними характеристиками : будинок житловий, 1992 року забудови, загальною площею - 69,80 кв.м., жилою площею - 37,20 кв.м., допоміжною (підсобною площею) - 25,80 кв.м., а також на господарські будівлі та споруди : прибудову, сарай, погріб, огорожу, хвіртку та ворота. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що на земельній ділянці, площею - 0,1500 га, цільове призначення якої - для будівнцтва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в [ADDRESS] яка належить йому на праві власності, ним з 1992 року здійснювалось будівництво вказаного нерухомого майна. Після завершення будівництва він став власником житлового будинку (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по [ADDRESS], що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок, що був складений 22.07.2016 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Укртехексперт». В адміністративному порядку (шляхом прийняття виконавчим комітетом органу місцевого самоврядування рішення про визнання права власності на нерухоме майно «житлового будинку» з подальшою видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно та його державною реєстрацією) оформити та зареєструвати право власності на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] за власником не виявилось можливим, постільки відповідно до підпункту «10», пункту «Б», статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відбулись зміни згідно з яких орган місцевого самоврядування позбавлений можливості визнавати право власності на об'єкти нерухомого майна (житлові будинки, квартири, тощо), що розташовані в сільській місцевості. Звернувшись до виконавчого комітету Мисайлівської сільської ради Богуславського району Київської області з заявою про визнання права власності на нерухоме майно (житловий будинок) від 03 серпня 2016 року, що розташований по [ADDRESS] йому (позивачу) було відмовлено у зв'язку з тим, що відповідно до підпункту «10», пункту «Б», статті 30 та ст.ст.51,52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визнати за власником право власності на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] не виявилось можливим у зв'язку з тим, що відбулись зміни до підпункту «10», пункту «Б», статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відповідно до яких орган місцевого самоврядування позбавлений можливості визнавати право власності на об'єкти нерухомого майна (житлові будинки, квартири, тощо), що розташовані в сільській місцевості, а тому, для вирішення питання про набуття права власності на нерухоме майно (житловий будинок) було запропоновано звернутись до суду з відповідним позовом, що підтверджується відповіддю виконавчого комітету Мисайлівської сільської Ради Богуславського району Київської області за №378 від 11.08.2016 року. Позивач зазначає, що перешкод для визнання за ним права власності на вказаний будинок не існує, оскільки будинок (з відповідними господарськими будівлями і спорудами) по [ADDRESS] побудований без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати, а також будинок відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено висновком спеціаліста з технічного нагляду на будівництвом будівель і споруд та висновком Богуславського районного сектору ГУ ДСНС України у Київській області. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач Мисайлівська сільська рада в судове засідання свого представника не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 5838609 від 08.07.2013 року вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1500 га, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в селі Чайки Богуславського району Київської області. За даними технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] який складено 22.07.2016 року товариством з обмеженою відповідальністю «Укртехексперт», у господарстві [PERSON] є житловий будинок з такими технічними характеристиками: будинок житловий, 1992 року забудови, загальною площею - 69,80 кв.м., жилою площею - 37,20 кв.м., допоміжною (підсобною площею) - 25,80 кв.м., а також на господарські будівлі та споруди: прибудова, сарай, погріб, огорожа, хвіртка та ворота. На звернення позивача [PERSON] від 03 серпня 2016 року рішенням виконавчого комітету Мисайлівської сільської ради від 11.08.2016 року відмовлено у визнання за ним права власності на будинок зв'язку з тим, що відповідно до підпункту «10», пункту «Б», статті 30 та ст.ст.51,52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визнати за власником право власності на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] не виявилось можливим у зв'язку з тим, що відбулись зміни до підпункту «10», пункту «Б», статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відповідно до яких орган місцевого самоврядування позбавлений можливості визнавати право власності на об'єкти нерухомого майна (житлові будинки, квартири, тощо), що розташовані в сільській місцевості. Висновком №13 від 05.08.2016 року складеним спеціалістом з технічного нагляду за будівництвом будівель і споруд [PERSON] підтверджено, що житловий будинок [ADDRESS] 1992 року забудови, та господарські будівлі і споруди зведені (побудовані) без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати. Висновком Богуславського районного сектору ГУ ДСНС України в Київській області №355 від 16.08.2016 року підтверджено, що житловий будинок [ADDRESS] 1992 року забудови відповідає вимогам протипожежної безпеки. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, визнання права. Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них, а згідно зі ст. 380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачем [PERSON] права власності на житловий будинок під час судового розгляду не встановлено. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved