Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача - Вільхуватської сільської ради Чутівського району Полтавської області, в якому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом загальною площею 5,07 га., що знаходиться на території Вільхуватської сільської ради Чутівського району Полтавської області, що належала померлій [PERSON] на підставі державного акту серії [NUMBER], виданого Вільхуватською сільською радою народних депутатів, Чутівського району, Полтавської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на земельну частку (пай) за № 268 від 21.01.2003 року. (а.с. 3-4). В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO]. померла [PERSON]. За життя - 18.10.2008 р. [PERSON] склала заповіт, згідно якого все майно, належне їй на час смерті, заповіла [PERSON]. Позивач зазначає, що спадщина складається з вищезазначеної земельної ділянки, але у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку на ім'я спадкодавця, він не може одержати свідоцтво про право власності на спадкове майно. За таких обставин, позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку. Судові витрати по справі позивач просить залишити за собою. У судове засідання позивач та його представник не з'явились, про час та місце розгляду справи належним чином були повідомлені, подали до суду заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують та просили розглянути справу за їх відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи відповідач належним чином був повідомлений, подав через канцелярію суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає і справу просить розглянути без участі його представника. Треті особи, які не заявляють вимог щодо предмета спору у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи належним чином були повідомлені, подали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутності. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Вільхуватською сільською радою 21.01.2003 р. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності за №268, [PERSON], [INFO], було передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 5,07 га., що знаходиться на території Вільхуватської сільської ради Чутівського району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 12). 18.10.2008 р. [PERSON] було складено та підписано заповіт, за яким належну їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Вільхуватською сільською радою 21.01.2003 р. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності за №268 земельну ділянку площею 5,07 га., остання заповіла [PERSON]. Зазначений заповіт посвідчений 18.10.2008 р. приватним нотаріусом Чутівського районного нотаріального округу Полтавської області Коваль І.В. та зареєстрований в спадковому реєстрі за №45649249 (а.с. 9). Зазначений заповіт є чинним, інші заповіти / спадкові договори - відсутні, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №37329963 від 08.05.2014 р. (а.с. 90). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.04.2014 р., виданого Вільхуватською сільською радою Чутівського району Полтавської області, [PERSON] померла [INFO]. (а.с. 87). Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається з матеріалів справи після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до якої входить земельна ділянка, право власності на яку позивач просить визнати за собою, а саме - земельна ділянка загальною площею 5,07 га., що знаходиться на території Вільхуватської сільської ради Чутівського району Полтавської області, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту серії [NUMBER], виданого Вільхуватською сільською радою народних депутатів, Чутівського району, Полтавської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на земельну частку (пай) за №268 від 21.01.2003 року. (а.с. 7). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №02-31/301 від 23.03.2017 р., державним нотаріусом Чутівської ДНК було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 5,07 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Вільхуватської сільської ради Чутівського району Полтавської області, у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу - Державного акту серії [NUMBER] від 21.01.2003 р. (а.с. 11). Згідно ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.ст. 1268, 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частиною 5 названої статті передбачено, що особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтями 1273 та 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Стаття 1297 ЦК України визначає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З приписів ст. 392 ЦК України вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що земельна ділянка площею 5,07 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Вільхуватської сільської ради Чутівського району Полтавської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 21.01.2003 р., належала померлій [PERSON], входить до складу спадщини та за заповітом була заповідана позивачу - [PERSON]. З матеріалів спадкової справи №140/2014 від 08.05.2014 р. вбачається, що [PERSON], як спадкоємець за заповітом, в установлений законом строк, подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Крім того, з матеріалів зазначеної спадкової справи вбачається, що в установлений законом строк до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини подала [PERSON],1950 р.н. яка є спадкоємцем на підставі ст. 1241 ЦК України. У відповідності до ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Частиною 3 статті 1235 ЦК України визначено, що заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Згідно матеріалів спадкової справи №140/2014, заведеної на майно померлої [PERSON], інших заяв про прийняття спадщини, крім заяви [PERSON], до нотаріальної контори в установленому законом порядку та строк від спадкоємців першої черги за законом - не надходило. Заява [PERSON] про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини до нотаріальної контори в установленому законом порядку та строк - не подана. Суд зазначає, що наявна в матеріалах справи заява [PERSON] від 03.04.2017р., адресована Чутівському районному суду Полтавської області, про відмову від належної їй частки у спадщині на користь [PERSON] не є заявою про відмову від спадщини, в розумінні ст.ст. 1273, 1274 ЦК України, оскільки зазначена заява подана з порушенням вимог та строків, встановлених названими статтями для подання заяви про відмову від спадщини. За таких обставин, обов'язкова частка [PERSON] у спадковому майні померлої [INFO]. [PERSON] становить ? спадщини. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 3 ЦПК України). Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. На підставі ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що судом встановлена наявність спадкоємця, який на підставі ст. 1241 ЦК України має право на обов'язкову частку у розмірі ? спадщини після померлої [PERSON], а також те, що через відсутність оригіналу на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 21.01.2003 р. [PERSON] позбавлений можливості в установленому законом порядку отримати свідоцтво про право на спадщину та реалізувати своє право власності на нерухоме майно, суд не приймає визнання відповідачем пред'явленого позову та приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Outcome: partial