Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду із зазначеною вище позовною заявою. Вказувала, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло № 16005 від 12.11.1996 року квартира [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належить: [PERSON] 1/4 частина, [PERSON] 1/4 частина, [PERSON] 1/4 частина та [PERSON] 1/4 частина, але фактично у вказаній квартирі проживає вона з сином та її колишній чоловік. Посилаючись на те, що син є інвалідом та потребує окремої кімнати, а вона з колишнім чоловіком не проживає однією сімєю та не мають спільного бюджету, тому між ними виникають конфлікти щодо користування спільною квартирою та оплат за комунальні послуги, позивач просила встановити порядок користування квартирою № 23 по вул. Щорса, 85а в м. Біла Церква, виділивши відповідачу [PERSON] кімнату площею 9,8 кв.м, а їй та [PERSON] дві кімнати площами 16,9 кв.м та 12,5 кв.м., а в загальному користуванні залишити: кухонну кімнату площею 8,8 кв.м, ванну кімнату площею 3,3 кв.м , туалет площею 1 кв.м, коридор площею 8,3 кв.м, вмонтований шкаф площею 0,4 кв.м та дві лоджії площами 2,8 кв.м та 2 кв.м., а також зобовязати КП ЖЕК № 1 м. Біла Церква розділити особові рахунки по оплаті комунальних послуг між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] відповідно до їх частки в користуванні квартирою. Ухвалами суду від 06.01.2016 року Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Житлово-експлуатаційна контора №1» залучено до участі у справі в якості відповідача, а [PERSON] залучено в якості третьої особи. В судове засідання позивач не з'явилась, звернулась до суду із заявою в якій позов підтримала та просила проводити розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] та представник КП ЖЕК № 1 в судове засідання не зявились, надіслали до суду листи про розгляд справи без їхньої участі. Третя особа [PERSON] також в судове засідання не зявилась, надіслала до суду заяву в якій зазначила, що не заперечує щоб її матір [PERSON], яка проживає [INFO] користувалась її часткою квартири, просила проводити судове засідання без її участі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить по 1/4 частини квартири [ADDRESS] кожному, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про право власності на житло № 16005 від 12.11.1996 року (а.с. 4). Згідно довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб КП ЖЕК № 1 від 02.07.2014 року, за адресою: [ADDRESS] до складу сімї (зареєстрованих) входять три особи: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.09.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 13). Вказане рішення мотивоване тим, що на протязі тривалого часу сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, мають окремі сімейні бюджети, в сімї постійно виникають сварки та непорозуміння, відсутня взаємоповага та взаєморозуміння. Рішенням Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради встановлено опіку над психічно хворим [PERSON], [INFO] та призначено [PERSON] його опікуном, а також над житлом і майном, яке йому належить, що підтверджується копією виписки із рішення № 230 від 24.07.2003 року (а.с. 10). З матеріалів справи також вбачається, що позивач є потерпілою від Чорнобилської катастрофи першої категорії, а [PERSON] є інвалідом першої групи. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20 у п. 14 роз'яснено судам, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 12 ЦК України закріплено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. В силу вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, запропонований позивачем варіант користування квартирою, з урахуванням заяви іншого співвласника квартири [PERSON], найбільш відповідає часткам сторін по справі, згідно якого в трьохкімнатній квартирі житловою площею 39,2 кв.м слід виділити у користування [PERSON] та [PERSON] житлові кімнати площами 16,9 кв.м та 12,5 кв.м. відповідно, а відповідачу [PERSON] житлову кімнату площею 9,8 кв.м. Враховуючи надані сторонами докази у їх сукупності, а також за відсутності заперечень відповідача та будь-якого іншого порядку користування квартирою, суд вважає за можливе задовольнити заявлений по справі позов та виділити в користування: [PERSON] житлову кімнату площею 16,9 кв.м, [PERSON] житлову кімнату площею 12,5 кв.м. та [PERSON] житлову кімнату площею 9,8 кв.м.; залишити в загальному користуванні кухню площею 8,8 кв.м, ванну кімнату площею 3,3 кв.м, туалет площею 1 кв.м, коридор площею 8,3 кв.м, вбудовану шафу площею 0,4 кв.м та дві лоджії площами 2,8 кв.м та 2 кв.м. Крім того, положеннями ст. 360 ЦК України закріплено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Згідно ст. 179 ЖК Української РСР, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 13 Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинкових територій, затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572, спори, що виникають під час користування приміщеннями житлових будинків, розв'язуються шляхом проведення переговорів між учасниками спору або у судовому порядку. З огляду на те, що можливість поділу оплати за житлово-комунальні послуги відповідно до встановленого конкретного порядку користування квартирою передбачене чинним законодавством, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині поділу особових рахунків шляхом зобов'язання КП ЖЕК № 1 розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються квартирі [ADDRESS] на окремі особові рахунки у відповідності з порядком користування житловими кімнатами. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час звернення із позовом) з відповідача [PERSON] належить стягнути судовий збір на користь держави в сумі, що становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 487,20 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved