Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся д суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В позові посилається на те, що рішенням виконкому Чернівецької міської Ради депутатів трудящих м.Чернівці від 08.05.1970 року було затверджено план розподілу житлового будинку [ADDRESS] ) та передано їй трьох кімнатну квартиру в гуртожитку, що знаходиться по вказаній адресі. З часу передачі вказаної квартири, в ній проживала позивачка з членами своєї сім`ї. 07.10.2008 року у її службовій квартирі було зареєстровано її онуку [PERSON] , яка проживала у вказаній квартирі до 2011 року і забравши всі свої речі більше не проживала у вказаній квартирі. У 2013 році [PERSON] разом з [PERSON] почали проживати як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Від цього шлюбу у них народилася [INFO] дочка [PERSON] , яку за проханням відповідачки було також зареєстровано у вказаній квартирі. На сьогоднішній день у вказаній квартирі вона проживає разом із своєю онукою [PERSON] та її сином [PERSON] . Всі комунальні платежі за електроенергією, за використання природнього газу, водопостачання, вивіз сміття та утримання будинку та прибуткової території сплачує виключно вона. Зазначає, що зняття з реєстраційного обліку в помешканні квартири номер [ADDRESS] ніяким чином не призведе до порушення прав та інтересів [PERSON] та її дочки [PERSON] , оскільки вказані особи мають постійне місце проживання із своїм чоловіком та батьком [PERSON] , якому і належить зазначений будинок. З огляду на те, що у квартирі зареєстрована її онука із своєю дочкою, в якій вони не проживають і в добровільному порядку відповідачка не бажає знятися з місця реєстрації в її помешкані, вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] , шляхом зняття її з реєстрації в зазначеному помешкані. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак спрямувала до суду заяву про розгляд справи без її участі та просила задовольнити її позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з`явилася, однак належним чином повідомлялася про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://court.gov.ua. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Рішенням виконкому Чернівецької міської Ради депутатів трудящих м.Чернівці від 08.05.1970 року встановлено, що затверджено план розподілу жилого будинку [ADDRESS] (а.с.8 ). Заявами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від 03.04.2021 року, 07.11.2020 року, 20.10.2019 року, 14.10.2019 року посвідченими приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Макєєвої Н.В., встановлено, що [PERSON] , [INFO] з 2011 року не з`являється та не проживає за адресою [ADDRESS] (а.с.9-12). Довідкою про склад осіб, місце проживання яких зареєстроване у житловому приміщенні будинку від 06.11.2020 року та довідкою випискою з домової книги від 19.09.2019 року встановлено, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.13,14, 15). Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на свій розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Норма ст.321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За вимогами частини першої та четвертої статті 156 ЖК України, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Як вбачається із встановлених обставин справи, які не викликають у суду сумнівів, відповідач, будучи членом сім`ї позивача, у 2011 році добровільно залишила будинок, що підтверджується заявами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які посвідчені приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Макєєвою Н.В., не приймаючи участі в його утриманні та оплаті комунальних послуг, однак продовжує бути зареєстрована в ньому. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач втратила право користування житлом у будинку [ADDRESS] , оскільки є відсутньою у ньому понад один рік. Інших домовленостей між сторонами спору не встановлено, а тому оцінючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу, зокрема, та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність обставин позову та про задоволення вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Відповідно до п.14 Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб від 16 січня 2003 року, на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням чи права власності на квартиру, особа знімається з реєстраційного обліку. Суд відмовляє у задоволенні позовної вимог про зняття з реєстрації, оскільки така дія є похідною від визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а судове рішення у даній справі слугуватиме підставою для вчинення такої дії відповідним уповноваженим на те органом. Позов таким чином підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial