Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він перебуває у шлюбі з відповідачем з 04.05.2016 року, зареєстрованому Томаківським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 18. Від шлюбу вони дітей не мають. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Протягом сумісного життя між ними виникали непорозуміння, що спричиняло повсякденні сварки, створюючи психологічно нездорову атмосферу в сім'ї, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача. Примирення з відповідачем неможливе. Спроби збереження сімї він вважає недоцільними. Позивач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена\~\~ належним чином, про причини неявки суду не повідомила,\~ письмових заперечень суду щодо позову не надала. Відповідно до ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Частиною п'ятою абз.4 статті 74 ЦК України передбачено, що «У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. В даному випадку з матеріалів справи вбачається, що останнє відоме місце проживання відповідача зареєстроване за адресою: [INFO], але вручити поштове повідомлення не надалось можливості, що підтверджується поштовим конвертом, повернутим поштовим вузлом зв'язку. Таким чином, судова повістка вважається врученою відповідачу належним чином. За таких обставин, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у даній справі перебувають у шлюбі з 04.05.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 332863, виданим Томаківським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 18. З матеріалів справи суд вбачає, що сторони дітей не мають. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Окрім того, частиною 8 ст. 235 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, позивач наполягає на розірванні шлюбу та відповідач заперечень суду не надала, при реєстрації шлюбу відповідач прізвище не змінювала, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Статтею 115 СК України передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідач додав до суду посвідчення серії АБ № 338712, з якого вбачається, що він має пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, тому вважає, що він відповідно до п.13 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Відповідно до п. 13 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~дана норма закону передбачає звільнення від сплати судового збору учасників бойових дій у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Натомість, зміст позову не вказує на порушення прав позивача саме як учасника бойових дій. Частиною 3 ст. 82 ЦПК України передбачено, що суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати, враховуючи майновий стан сторони. З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне звільнити позивача від сплати судового збору та стягнути судовий збір з відповідача, враховуючи положення ст.ст. 82, 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved