Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОЙЕЛЛІ» та [PERSON] про додаткове стягнення за договором позики, трьох відсотків річних та інфляційних втрат, в обґрунтування позову вказавши наступне. 20 березня 2013 року між [PERSON], в якості Позикодавця, з однієї сторони, та [PERSON] в якості Позичальника, з другої сторони, був укладений договір позики, посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І. в реєстрі за № 2832. Згідно з пунктом 1 даного договору, Позикодавець передав у власність Позичальникові, а Позичальник отримав від Позикодавця гроші в сумі 72 000,00 грн. (сімдесят дві тисячі гривень, 00 коп.) зі строком виплати боргу до 20 вересня 2013 року. Сторони встановили, що розрахунок буде здійснюватися щомісячно, починаючи з наступного, рівними частками, але у сумі, не менш ніж 3 200,00 грн. (три тисячі двісті гривень, 00 коп.). Останній розрахунок здійснюється Позичальником не пізніше 20 вересня 2013 року. Того ж дня у виконання умов договору позики від 20.03.2013 р. та на підтвердження факту одержання грошей у сумі 72 000,00 грн., що еквівалентна по середньому курсу продажу доларів США приватним особам комерційними банками м. Запоріжжя 8 848,47 доларам США (8,1370 грн. за 1 долар США), Позичальником була представлена власноручно написана розписка. В забезпечення виконання зобов'язань за договором позики від 20.03.2013 р., 20 березня 2013 року між [PERSON] в якості Заставодержателя, з однієї сторони, та ТОВ «ДЖОЙЕЛЛІ» в якості Заставодавця, з іншої сторони, укладений договір застави рухомого майна, посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І. в реєстрі за № 2833, Предметом застави за цим договором стало рухоме майно, а саме: автомобіль марки Fiat моделі Cinquecento, легковий хетчбек-В, 2012 року випуску, об'єм двигуна - 1242 куб. см, номер кузова (шасі) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить Заставодавцю на підставі свідоцтва CAO 430812, виданого 15.11.2012 р. Запорізьким ВРЕВ № 1 УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області (п. 1.2. договору). Через те, що протягом дії договору позики від 20.03.2013 р. [PERSON] вчинялись системні порушення його умов, [PERSON] звертався до суду з позовом до [PERSON], ТОВ «ДЖОЙЕЛЛІ» про звернення стягнення на заставлене майно. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2014 р. у цивільній справі № 2/337/1041/2014 позов [PERSON] до [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОЙЕЛЛІ» про звернення стягнення на заставлене майно задоволений; в рахунок погашення заборгованості за договором позики від 20.03.2013 р., укладеним між [PERSON] та [PERSON], в загальній сумі 75 018,24 грн. (сімдесят п'ять тисяч вісімнадцять гривень, 24 коп.), що складається з: 72 000,00 грн. суми основного боргу; 2 154,24 грн. три проценти річних; 864,00 грн. інфляція, звернуто стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки Fiat моделі Cinquecento, легковий хетчбек-В, 2012 року випуску, об'єм двигуна - 1242 куб. см, номер кузова (шасі) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який належить на праві власності ТОВ «ДЖОЙЕЛЛІ», шляхом продажу заставленого майна на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною в розмірі не менше ринкової вартості та на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 375,09 грн. (триста сімдесят п'ять гривень, 09 коп.). Стягнуто з ТОВ «ДЖОЙЕЛЛІ» на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 375,09 грн. (триста сімдесят п'ять гривень, 09 коп.). Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22.04.2015 р. у цивільній справі № 337/834/15-ц позов [PERSON] до [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОЙЕЛЛІ» про додаткове стягнення грошових коштів за договором позики, трьох відсотків річних та інфляційних витрат - задоволено. В рахунок погашення заборгованості договором позики від 20.03.2013 р., укладеного між [PERSON] та [PERSON], за рахунок предмета застави за договором застави від 20.03.2013 р. реєстр № 2833 стягнуто з ТОВ «ДЖОЙЕЛЛІ» додатково 179 352,38 грн., що складається з: 131 072,39 грн. суми основного боргу; 5 207,44 грн. три проценти річних; 43 072,55грн. інфляційних втрат, Стягнуто на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 1 793,52 грн. Через те, що відповідачі так і не виконали своїх зобов'язань, сума заборгованості за договором позики від 20.03.2013 р. не повернута і судові рішення - не виконані, [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про додаткове стягнення за договором позики, трьох відсотків річних та інфляційних втрат. Станом на 10.07.2017 року [PERSON] просить стягнути з Відповідачів додатково за договором позики від 20.03.2013 р. суму заборгованості у розмірі 157 064,70 грн. (сто п'ятдесят сім тисяч шістдесят чотири гривні, 70 коп., що складається з: 14 771,10 грн. - суми трьох відсотків річних; 142 293,60 грн. - суми інфляційних витрат. В судове засідання представник позивача не з'явився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином рекомендованими листами із повідомленнями, причини неявки не повідомили, відзив не надали. Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» № 755-IV від 15.05.2003, Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру. Пунктом 10 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» до відомостей про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, які містяться в Єдиному державному реєстрі віднесено відомості про місцезнаходження юридичної особи. За змістом частин першої та другої статті 10 цього Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. За визначенням п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - виписка) - документ в електронній або у випадку, передбаченому цим Законом, у паперовій формі, який формується та оновлюється за результатами проведення реєстраційних дій і містить відомості про юридичну особу або її відокремлений підрозділ, фізичну особу - підприємця (у тому числі про взяття на облік в органах державної статистики та державної фіскальної служби, видачу ліцензії та документів дозвільного характеру) або громадське формування, що не має статусу юридичної особи Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - витяг) - документ у паперовій або електронній формі, що сформований програмним забезпеченням Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за зазначеним заявником критерієм пошуку та містить відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які є актуальними на дату та час формування витягу або на дату та час, визначені у запиті, або інформацію про відсутність таких відомостей у цьому реєстрі; Судом досліджено надану позивачем до матеріалів справи виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «ДЖОЙЕЛЛІ» (код ЄДРПОУ 37591375) станом на 10.07.2017, з якої встановлено, що станом на дату формування цієї виписки Єдиний державний реєстр містив наступні відомості щодо місцезнаходження ТОВ «ДЖОЙЕЛЛІ» 69035, м. Запоріжжя, вул. Миру, 18 Звідси, з урахуванням приписів ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», відомості про місцезнаходження юридичної особи ТОВ «ДЖОЙЕЛЛІ» (код ЄДРПОУ 37591375) що внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є достовірними. За таких обставин, судом 18.01.2018 року ухвалено про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, на підставі статей 280, 281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 20 березня 2013 року між [PERSON], в якості Позикодавця, з однієї сторони, та [PERSON] в якості Позичальника, з другої сторони, укладений договір позики, посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І. в реєстрі за № 2832. Згідно з пунктом 1 даного договору, Позикодавець передав у власність Позичальникові, а Позичальник отримав від Позикодавця гроші в сумі 72 000,00 грн. (сімдесят дві тисячі гривень, 00 коп.) зі строком виплати боргу до 20 вересня 2013 року. Сторони встановили, що розрахунок буде здійснюватися щомісячно, починаючи з наступного, рівними частками, але у сумі, не менш ніж 3 200,00 грн. (три тисячі двісті гривень, 00 коп.). Останній розрахунок здійснюється Позичальником не пізніше 20 вересня 2013 року. Того ж дня на виконання умов договору позики від 20.03.2013 р. та на підтвердження факту одержання грошей у сумі 72 000,00 грн., що еквівалентна по середньому курсу продажу доларів США приватним особам комерційними банками м. Запоріжжя 8 848,47 доларам США (8,1370 грн. за 1 долар США), Позичальником була представлена власноручно написана розписка. В забезпечення виконання зобов'язань за договором позики від 20.03.2013 р., 20 березня 2013 року між [PERSON] в якості Заставодержателя, з однієї сторони, та ТОВ «ДЖОЙЕЛЛІ» в якості Заставодавця, з іншої сторони, укладений договір застави рухомого майна, посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І. в реєстрі за № 2833, Предметом застави за цим договором стало рухоме майно, а саме: автомобіль марки Fiat моделі Cinquecento, легковий хетчбек-В, 2012 року випуску, об'єм двигуна - 1242 куб. см, номер кузова (шасі) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить Заставодавцю на підставі свідоцтва CAO 430812, виданого 15.11.2012 р. Запорізьким ВРЕВ № 1 УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області (п. 1.2. договору). Через порушення умов договору позики від 20.03.2013 року Позичальником [PERSON] вже звертався до суду. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2014 р. у цивільній справі № 2/337/1041/2014 позов [PERSON] до [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОЙЕЛЛІ» про звернення стягнення на заставлене майно задоволений; в рахунок погашення заборгованості за договором позики від 20.03.2013 р., укладеного між [PERSON] та [PERSON], в загальній сумі 75 018,24 грн. (сімдесят п'ять тисяч вісімнадцять гривень, 24 коп.), що складається з: 72 000,00 грн. суми основного боргу; 2 154,24 грн. три проценти річних; 864,00 грн. інфляція, звернуто стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки Fiat моделі Cinquecento, легковий хетчбек-В, 2012 року випуску, об'єм двигуна - 1242 куб. см, номер кузова (шасі) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який належить на праві власності ТОВ «ДЖОЙЕЛЛІ», шляхом продажу заставленого майна на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною в розмірі не менше ринкової вартості та на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 375,09 грн. (триста сімдесят п'ять гривень, 09 коп.). Стягнуто з ТОВ «ДЖОЙЕЛЛІ» на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 375,09 грн. (триста сімдесят п'ять гривень, 09 коп.). Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22.04.2015 р. у цивільній справі № 337/834/15-ц позов [PERSON] до [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОЙЕЛЛІ» про додаткове стягнення грошових коштів за договором позики, трьох відсотків річних та інфляційних витрат - задоволено. В рахунок погашення заборгованості договором позики від 20.03.2013 р., укладеного між [PERSON] та [PERSON], за рахунок предмета застави за договором застави від 20.03.2013 р. реєстр № 2833 стягнуто з ТОВ «ДЖОЙЕЛЛІ» додатково 179 352,38 грн., що складається з: 131 072,39 грн. суми основного боргу; 5 207,44 грн. три проценти річних; 43 072,55грн. інфляційних втрат, Стягнуто на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 1 793,52 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Розмір основної заборгованості в сумі 203 072,39 грн. встановлено Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22.04.2015 р. у цивільній справі № 337/834/15-ц, тому в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України вони встановленню/доказуванню не підлягають. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 19 Закону України «Про заставу» визначено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Аналогічні положення містяться у п. 3.3.2 договору застави від 20.03.2014 року, та частині першій статті 7 Закону України «Про іпотеку» де гарантовано, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї СУМИ, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно з ст. 1050 ЦК України, позичальник, який своєчасно не повернув суму позики, зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У розумінні статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові від 30.03.2012 р. № 5 роз'яснив (п. 17), що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Наявність виконавчого напису нотаріуса, вчиненого за невиконання кредитного договору, за відсутності реального виконання боржником свого зобов'язання, не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту. З матеріалів справи вбачається, що позичальник [PERSON] отримала грошові кошти за договором позики від 20.03.2013 року у користування, однак нею було порушено умови договору у зв'язку з неналежним виконанням грошових зобов'язань, передбачених договором позики, внаслідок чого утворилася додаткова заборгованість, яка станом на 10.07.2017 року складає 157 064,70 грн. з яких: 14 771,10 грн. - суми трьох відсотків річних, 142 293,60 грн. - суми інфляційних витрат, що підтверджується наданим розрахунком позивача. Беручи до уваги рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22.04.2015 р. у цивільній справі № 337/834/15-ц, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено умови договору позики, шляхом неналежного виконання зобов'язань за договором. У відповідності до п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи Іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОЙЕЛЛІ» На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було здійснено заходи по погашенню заборгованості, рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22.04.2015 р. у цивільній справі № 337/834/15-ц не виконано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму додаткової заборгованості. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені.

Outcome: approved