Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом, просить суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на житловий будинок, загальною площею 46,59 кв.м., житловою площею 12,01 кв.м., допоміжною площею 34,58 кв.м., та господарські будівлі і споруди: погріб, криниця, які розташовані по [ADDRESS] В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла його рідна тітка [PERSON], яка постійно проживала і була зареєстрована на день смерті в [ADDRESS] Тітка проживала сама, чоловіка та дітей в неї не було, вона постійно хворіла. Він доглядав її та допомагав підтримувати у належному стані будинок, його внутрішнє оздоблення та господарські споруди, облаштовував прибудинкову територію. Після смерті тітки з грудня 2001 року він добросовісно, відкрито та безперервно володіє і користується житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] та утримує його, що підтверджується довідкою виконкому Дмитренківської сільської ради від 05.08.2015 року №267. На сьогоднішній день він залишається єдиним добросовісним володільцем та користувачем вказаного житлового будинку і вважає що визнання права власності на даний будинок не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Посилаючись на положення ст.ст. 328 ч. 1, 344 ЦК України позивач просить задовольнити його вимоги. В судовому засіданні позивач [PERSON] і його представник [PERSON] позов підтримали в повному обсязі, посилаючись на вищенаведені факти та докази. Відповідач - Дмитренківська сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши позивача і його представника, свідків та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON], яка постійно проживала і була зареєстрована на день смерті в [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про її смерть та довідкою виконавчого комітету Дмитренківської сільської ради Богуславського району Київської області № 13 від 15.01.2015 року. Довідкою виконавчого комітету Дмитренківської сільської ради Богуславського району Київської області №272 від 10.07.2015 року підтверджується факт, що житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] належав померлій [INFO] [PERSON]. Свідоцтво про право власності на будинок їй не видавалось. Із копії технічного паспорта виготовленого ТОВ «СПЕЦЄВРОБУД» 30.03.2015 року вбачається, що по [ADDRESS] розташований житловий будинок, загальною площею 46,59 кв.м., житловою площею 12,01 кв.м., допоміжною площею 34,58 кв.м., та господарські будівлі і споруди: погріб, криниця. Актом обстеження житлового будинку по [ADDRESS], складеним 30 липня 2015 року за участю депутата Дмитренківської сільської ради, підтверджується факт, що [PERSON] після смерті тітки [PERSON] з грудня 2001 року добросовісно, відкрито та безперервно володіє і користується житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] та утримує його. На сьогоднішній день він залишається єдиним добросовісним володільцем та користувачем вказаного житлового будинку. Також даний факт підтверджується показаннями свідків [PERSON] і [PERSON]. Згідно технічного висновку №45/10.04.15 від 10.04.2015 року складеного експертом з технічного обстеження будівель і споруд [PERSON], житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] зведений (побудований) без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан гаража на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати. Також вказаний будинок відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено висновком Богуславського районного сектору ГУ ДСНС України у Київській області № 355 від 08.04.2015 року. Задовольняючи вимоги позивача суд керується наступними положеннями чинного законодавства, які регулюють виниклі правовідносини. Відповідно до статті 41 Конституцції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 1,2 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконністю набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.5 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно володіє майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність). Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Пунктом 9 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини справи на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Позивач у суді довів факт набуття ним права власності на житловий будинок за набувальною давністю, оскільки він добросовісно і відкрито користується нерухомим майном на протязі більше 10 років, отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку, що позов про визнання права власності підлягає задоволенню в повному обсязі. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved