Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

позивач [PERSON] , звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований 19.05.2001 року між нею та відповідачем в с. Заріччя Жидачівського району Львівської області, запис №2; після розірвання шлюбу залишити їй набуте у шлюбі прізвище « [PERSON] » та залишити на її вихованні неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 19.05.2001 року вона разом з відповідачем, уклали шлюб, який зареєстрували в с. Заріччя Жидачівського району Львівської області, про що зроблено запис №2. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу залишаться проживати з нею. Проте, подружнє життя остаточно розладилось. У них з відповідачем різні характери, різні погляди на життя, через що між ними постійно виникали непорозуміння та сварки. В зв`язку з цим вона втратила до [PERSON] почуття поваги та кохання, їхня сім`я розпалася та існує формально, примирення між ними неможливе. За таких обставин, вважає подальше спільне життя з відповідачем неможливим, воно буде суперечити їхнім інтересам. Їхній шлюб остаточно розпався і зберегти його неможливо, а тому змушена звернутись до суду із даним позовом. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позов задовольнити, покликаючись на викладені в ньому мотиви. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно, належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України та шляхом розміщення оголошення на інтернет-порталі «Судова влада». Заяви про розгляд справи без його участі на адресу суду не подавав. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши на підставі вимог ст.281 ЦПК України заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1ст.280 ЦПК України. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити частково, ухваливши заочне рішення. Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що сторони вступили в шлюб 19.05.2001 року, який зареєстровано у с. Заріччя Жидачівського району Львівської області, про що зроблено відповідний запис №2 та 19.05.2001 року видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] /арк. справи 6/. Також встановлено, що від подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , спір щодо місця проживання якого відсутній /арк. справи 7-8/. Згідно із ч.ч.2,4 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, встановлено, що розлад у сім`ї є стійким, сторони спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо один від одного. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розірвання шлюбу та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам позивача а тому позовні вимоги останньої (в частині розірвання шлюбу) є обґрунтованими та підлягають задоволенню, внаслідок чого шлюб між сторонами слід розірвати, залишивши після розірвання шлюбу прізвище позивачки без змін. Разом з тим, судом встановлено, що діти проживають разом з позивачем і суду не надано доказів того, що відповідач чинить перешкоди у проживанні останніх із [PERSON] , а відтак відсутній спір, а тому в тій частині позовних вимог слід відмовити. Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Outcome: partial