Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 24 грудня 2005 р. міським відділом реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1783. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка на цей час мешкає з ним. В обґрунтування позову позивач зазначив, що в родині постійно виникають розбіжності щодо питань сім'ї, кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім'ю, тому виникали сварки, між ними відсутні порозуміння та повага. На даний момент не ведуть спільного господарства, шлюбні - сімейні стосунки не підтримують і подальше спільне проживання з відповідачем вважає неможливим, збереження шлюбу недоречним. Стосунки, які склалися між ним та відповідачем, перешкоджають їх подальшому спільному проживанню, тому примирення неможливо. Подальша наявність юридичного факту реєстрації шлюбу суперечить його інтересам, тому позивач просить суд розірвати шлюб. Сумісне проживання припинили з 2013 року. Спору про розподіл майна немає. У судовому засіданні позивач надав заяву про слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання також надала заяву про слухання справи за її відсутністю, проти позову не заперечує. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вислухавши позивача та дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON]зареєстрували шлюб 24 грудня 2005 р. у міському відділі реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1783. ( свідоцтво серія [NUMBER]) Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO].( свідоцтво про народження серія [NUMBER].) Як встановлено у судовому засіданні причиною розірвання шлюбу сталі різні погляди на життя. Позивач втратив до відповідача почуття поваги та кохання та не має наміру в подальшому проживати з нею однією сім'єю. На сьогоднішній час сторони мешкають окремо з 2013 р., не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе і тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище і наполягає на том, щоб їй була залишена шлюбне прізвище після розірвання шлюбу, тому після шлюбне прізвище позивача визначити як - «[PERSON]» Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved