Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 03 листопада 1998 року. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що його батько [PERSON] був членом ЖБК «Іллічівець-1», який за життя повністю сплатив пайовий внесок та набув право власності на квартиру [ADDRESS]. Після смерті батька, який помер 03.11.1998 року відкрилася спадщина у вигляді вищевказаної квартири, яку фактично прийняли позивач та його мати [PERSON], які проживали разом із спадкодавцем, але в нотаріальну контору вони не зверталися. Він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька, оскільки його мати, відмовилася від прийняття спадщини після смерті чоловіка на його користь. Звернувшись до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки державна реєстрація права власності щодо вказаної квартири не була проведена, а тому просить суд визнати за ним право власності на вищевказану квартиру в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Додатково пояснив, що під час проживання в квартирі він зробив реконструкцію, яка полягає у тому, що для зручного користування суміжна кімната була реконструйована у ізольовану, а саме: була збудована перегородка, яка відокремила кімнату від коридору. Оскільки перепланування квартири не призводить до впливу на елементи конструкцій будівлі, то перешкоди для визнання права власності відсутні. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні визнала позовні вимоги в повному обсязі. Зазначила, що відмовляється від прийняття належної їй частки спадщини, яка залишилася після смерті її чоловіка [PERSON] на користь сина [PERSON] Вона не зверталася та не бажає звертатися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Представник відповідача [PERSON] міської ради надала письмові заперечення проти позову, посилаючись на те, що: по-перше, за життя спадкодавець на набув право власності на спірну квартиру, по-друге, позивачем не надані документи на підтвердження дотримання будівельних норм та правил при реконструкції квартири, в наслідок чого зменшилася її житлова площа. Представник відповідача ЖБК «Іллічівець-1» надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] Підтвердив виплату [PERSON] пайового внеску за квартиру [ADDRESS] в повному обсязі. Ознайомившись із матеріалами справи та наданими сторонами доказами суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. При цьому суд виходить з наступного. Судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. Згідно свідоцтва про одруження 29 вересня 1962 року у Палаці одруження міста Жданова (колишня назва міста Маріуполя) Донецької області зареєстрований актовий запис №3110 про шлюб [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON]. Відповідно до ордеру №10887, виданого 14.06.1966 року, [PERSON] та членам його сімї надано право заняття двохкімнатної квартири [ADDRESS], на підставі списку ЖБК «Іллічівець-1». Документально підтверджено, що в 1981 році [PERSON] виплатив вартість квартири [ADDRESS] у повному обсязі. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народився 10 травня 1970 року у місті Жданові (колишня назва міста Маріуполя) Донецької області, про що Жовтневим ВРАГС міста Жданова Донецької області зареєстрований актовий запис №727 від 21.05.1970 року. Батьками вказані [PERSON] та [PERSON]. Згідно з даними паспорту громадянина України [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], з 19.07.1994 року. [PERSON] помер 03 листопада 1998 року у місті Маріуполі, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НО №335238, актовий запис №2095 від 03 листопада 1998 року, зареєстрований Жовтневим ВРАГС міста Маріуполя Донецької області. З матеріалів спадкової справи №49/2015 від 21.05.2015 року, зареєстрованої в Спадковому реєстрі за №57474868, щодо майна померлого 03 листопада 1998 року [PERSON], вбачається, що спадщину у вигляді квартири [ADDRESS] прийняли син спадкодавця [PERSON] та дружина спадкодавця [PERSON], які зареєстровані та проживали із спадкодавцем за вказаною адресою на час його смерті. З заявою про прийняття спадщини звернуся лише [PERSON] 21.05.2015 року. Відповідно до Постанови приватного нотаріуса [PERSON] міського округу [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.05.2015 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], після смерті [PERSON] померлого 03 листопада 1998 року, оскільки державна реєстрація права власності щодо вказаної квартири не була проведена. Відповідно до технічного паспорту, складеного 11.12.2013 року [PERSON] БТІ, двохкімнатна квартира [ADDRESS] має загальну площу 43,3кв.м., житлову площу 25,6кв.м. Власник квартири [PERSON]. Наявна помітка, що жила площа кімнати №1складає 13,1кв.м., зменшена за рахунок обладнання коридору, тобто була суміжна кімната, а стала ізольованою. Відповідно до технічного паспорту, виготовленого 13.07.2015 року ФОП-Україна «Бюро технічної інвентаризації» на замовлення [PERSON], експерт з технічного дослідження будівель та споруд [PERSON] та інженер проектувальних [PERSON], які мають кваліфікаційні сертифікати відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), повязаних із створенням обєктів архітектури, які видані 14.06.2012 року та 13.03.2013 року Атестаційною архітектурно-будівельною комісією Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, дослідили двохкімнатну квартиру [ADDRESS], яка має загальну площу 43,3кв.м., житлову площу 25,6кв.м. Згідно висновків: несучі конструкції квартири [ADDRESS], знаходяться у задовільному технічному стані та можуть експлуатуватися в подальшому, а перепланування квартири не приводить до впливу на елементи конструкцій будівлі. Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із положеннями п.5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» № 9 від 18.09.1987 року член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд продавати, заповідати, обмінювати, і вчиняти відносно неї інші угоди, не заборонені законом. Згідно ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частина 2 статті 3 цього Закону визначає, що державна реєстрація гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно ст.4 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Тобто такі права мають підтверджуватися відповідними документами, а право власності бути зареєстрованим належним чином, відповідно до закону, оскільки такою реєстрацію держава визнає наявність цих прав і гарантує їх достовірність. Вирішуючи справу, суд бере до уваги, що спадкодавець у встановленому законом порядку набув право власності на кооперативну квартиру [ADDRESS], оскільки ним у повному обсязі сплачено пайовий внесок за вказану квартиру. Враховуючи той факт, що на теперішній час позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом через те, що державна реєстрація права власності щодо вказаної квартири не була проведена, суд вважає необхідним захистити права позивача та визнати за ним в судовому порядку право власності на спірну квартиру в порядку спадкування. Згідно зі ст.ст.383,392 Цивільного кодексу України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, за умови, що ці зміни не призведуть до порушення прав власників інших квартир та не порушать санітарно-технічних вимог. Власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Вирішуючи справу, суд приймає до уваги, що позивач є майбутнім власником перепланованої квартири, а тому вважає, що він має право звернутися до суду з вимогою про визнання права власності за ним на нерухоме майно. У звязку з викладеним, враховуючи технічний висновок, суд вважає, що реконструкція не порушує прав інших осіб, а тому позовні вимоги про визнання права власності на переобладнану квартиру підлягають задоволенню. На підставі Цивільного кодексу України,

Outcome: approved