Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначив, що є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], який помер 20.10.2009 року в смт. Катеринопіль, Черкаської області. Позивач стверджує, що належним чином прийняв спадщину, але через відсутність правовстановлювального документу, не може оформити в нотаріальному порядку свої права на успадковану за заповітом земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,3464 га, яка за життя належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР № 8-305-71. Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити. Неможливість оформлення успадкованих земельних ділянок розміром 0,2514 га і 0,0950 га у нотаріальному порядку, пояснивши недоліками державного акту, який містить відомості щодо двох земельних ділянок з різним цільовим призначенням, що унеможливлює внесення до державного земельного кадастру відомості про вказані ділянки. Представник відповідача в судове засідання не зявився але надав суду клопотання від 24.07.2017 року, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, заперечень проти задоволення не має, просить суд розглянути справу без участі їхнього представника.(а.с.23). В судовому засіданні встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З свідоцтва про смерть серії 1-СР № 127248 виданого 22.10.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Катеринопільського районного управління юстиції у Черкаській області вбачається, що [PERSON], помер 20.10.2009 року в смт. Катеринопіль, Черкаської області, актовий запис про смерть від 22.10.2009 року № 78. (а.с.6). З заповіту складеного [PERSON] 12.06.2009 року зареєстрованого в реєстрі за № 1361 та посвідченого державним нотаріусом вбачається, що [PERSON] вчинив заповідальне розпорядження, згідно якого заповів [PERSON] все своє майно. (а.с.7). З довідки від 14.06.2017 року за № 1474 виданою виконкомом Катеринопільської селищної ради, Черкаської області вбачається, що [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO]. На день смерті з ним проживала його дружина [PERSON] (а.с.4). З Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЧР № 8-305-71 виданого 15.03.2000 року вбачається, що за життя [PERSON] був власником земельної ділянки площею 0.3464 га., яка розташована в межах Катеринопільської селищної ради(а.с.8). [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі внесено реєстраційний запис від 24.11.2009 року за № 22214705 про відкриття спадкової справи щодо спадкодавця [PERSON].(а.с.9). [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом зареєстровано в реєстрі за № 718 вбачається, що спадщина, на яку видано свідоцтво складається з 13/20 частини в праві власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: селище Катеринопіль, вул. Вячеслава Чорновола, будинок 54 Черкаської області.(а.с.10). [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі внесено реєстраційний запис від 14.06.2017 року за № 48065692 про видачу свідоцтва про право на спадщину щодо спадкоємця [PERSON](а.с.11). З витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки виданого 19.06.2017 року за № 54/0195-17 відділом Держгеокадастру у Катеринопільському районі Черкаської області вбачається, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 8-305-71 [PERSON] за життя на праві власності належала земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного і селянського господарства, у межах Катеринопільської селищної ради Черкаської області, площею 0,3464 га, вартістю 30090,13 грн.(а.с.16). З постанови Державного нотаріуса Катеринопільської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 14.06.2017 року № 611/02-31 вбачається, що Державний нотаріус [PERSON] відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Також вбачається,що на підставі заяви [PERSON] від 24.11.2009 року про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер 20.10.2009 року, державним нотаріусом [PERSON], Катеринопільської державної нотаріальної контори, була відкрита спадкова справа за № 358/2009, інші спадкоємці до нотаріальної контори не звертались.(а.с.15). З відповіді державного нотаріуса Катеринопільської державної нотаріальної контори [PERSON] від 08.08.2017 року № 759/01-16 вбачається, що спадкова справа № 358/2009 на майно [PERSON], який помер 20.10.2009 року заведена 24.11.2009 року на підставі заяви про прийняття спадщини поданої [PERSON] (а.с.30). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1297 ЦК України вказано, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1299 ЦК України, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. При цьому право власності на успадковане нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. [PERSON] п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України ( затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004р. № 20/5), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність законних підстав для їх задоволення, оскільки судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом, який належним чином прийняв спадщину, а інший спадкоємець, який прийняв спадщину в судовому засіданні заявив про визнання позовних вимог. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], повідомила суду, що вона добровільно відмовилася від прийняття спадщини на користь [PERSON] Враховуючи факт прийняття спадщини [PERSON] і набуття ним права власності на земельну ділянку з часу відкриття спадщини, з урахуванням встановленої неможливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, суд визнає за позивачем в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 0,3464 га вартістю 30090.13 грн., призначену для обслуговування житлового будинку і господарських приміщень та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована по вул. Вячеслава Чорновола, 54, у селищі Катеринопіль, Черкаської області, що належала за життя [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 8-305-71, який помер 20.10.2009 року. На підставі наведеного,

Outcome: approved