Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на утримання дружини. Позов обґрунтовано тим, що позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 29 жовтня 2016 року. Від шлюбу вони мають спільну дитину: [PERSON], [INFO]. Вказує, що з відповідачем проживають разом, однак він недостатньо турбується про неї та сина, матеріальну допомогу надає у невеликих розмірах. Фактично дитина знаходиться на її утриманні та утриманні її батьків. Також зазначено, що відповідач отримує пенсію по інвалідності та періодично працює, може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Однак, добровільного цього не робить. Крім того, зазначено, що [PERSON] має право на аліменти як дружина, з якою проживає дитина, та в звязку зі скрутним матеріальним становищем потребує матеріальної допомоги від відповідача. З огляду на наведене просить стягувати з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення даного позову та до досягнення дитиною повноліття; стягувати з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення сином [PERSON] трьох років. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. В судове засідання відповідач не зявився, хоча був повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] 29 жовтня 2016 року та змінила прізвище після державної реєстрації шлюбу на [PERSON] (а.с.6). Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕГ №245504 (а.с.7). Також встановлено, що дитина проживає разом з батьками, але в основному перебуває на утриманні матері та її батьків. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20.11.1959 р., проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння; вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості (принцип 6). Батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття (стаття 51 Конституції України, стаття 180 Сімейного кодексу України). Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно з частинами першою, третьою статті 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька та/або у твердій грошовій сумі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Оскільки відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання спільної з позивачем дитини та домовленість між ними про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягувати аліменти на утримання їхньої спільної дитини. Згідно частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За правилами статті 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: для дітей віком до 6 років у розмірі з 1 січня 2017 року - 1 355 грн., з 1 травня - 1 426 грн., з 1 грудня - 1 492 грн.; для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі з 1 січня 2017 року - 1 689 грн., з 1 травня - 1 777 грн., з 1 грудня - 1 860 грн. Разом з тим, статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідачем не представлено суду доказів, які б свідчили про існування в платника аліментів обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру стягуваних аліментів на утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення даного позову та до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати одне одного. Право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Отже, за змістом вказаної норми права, таке утримання залежить від можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд враховує матеріальне становище відповідача, який має можливість сплачувати аліменти на утримання дружини. Тому, суд вважає за доцільне визначити розмір аліментів в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня предявлення даного позову та до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави в розмірі 640 грн. судового збору.

Outcome: approved