Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою по [ADDRESS]. Позов мотивує тим, що на підставі договору - дарування від 02 червня 2000 року позивач є власником площею 0,0600 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ЛВ №60091014 за реєстровим №1218 книга записів державних актів про право власності на землю. Дана земельна ділянка знаходиться за адресою : [ADDRESS] в межах встановлених земельно - кадастровою документацією. У 2006 році позивач розпочав будівельні роботи на вказаній вище земельній ділянці, проте виявилось, що відповідач [PERSON], який користується сусідньою земельною ділянкою, самовільно перемістив встановлені межі земельної ділянки і частину належної позивачу земельної ділянки приєднав до своєї, відділивши її огорожею. У зв»язку з незаконним діями відповідача, позивач був змушений зупинити будівництво гаражу, оскільки, встановлена відповідачем огорожа встановлена на місці, де згідно проекту будівництва будується гараж. Тому з врахуванням наведених обставин просить ухвалити рішення, яким зобов»язати відповідача [PERSON] відновити стан земельної ділянки за адресою [ADDRESS], який існував до встановлення відповідачем [PERSON] огорожі шляхом демонтажу даної огорожі, яка встановлена на земельній ділянці позивача [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 19.06.2013р. позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні наведеним мотивам позову, просив позов задоволити. Відповідач [PERSON] та його представники [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 11.06.2014р. та [PERSON], який діє на підставі ордеру про надання правової допомоги серії ЛВ №002913 від 03.07.2014р. проти задоволення позову заперечили, дали аналогічні за змістом пояснення про те, що відповідач [PERSON] фактично користується земельною ділянкою площею 948 м.кв. біля належного йому на праві приватної власності житлового будинку на [ADDRESS] з 1973 року, дана земельна ділянка була загороджена у 1976 році, по даний час огорожа не замінювалась, відтак вважають, що позивачем пропущено строк для звернення до суду так як останній в позовній заяві вказує, що про існування вказаної огорожі він дізнався в 2006 році, проте звернувся до суду з позовом в 2013 році. Крім того, пояснили, що межі земельної ділянки належної позивачу встановлені на підставі сфальсифікованих актів узгодження меж між землекористувачами, оскільки з відповідачем межі земельних ділянок не погоджувались, тому просять в задоволенні позову відмовити. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що проживає по сусідству з відповідачем [PERSON], ствердив, що відповідач [PERSON] жодних меж земельної ділянки, якою він користується не змінював. Суд, заслухавши пояснення сторін дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.319 ЦК України власник на власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсу. Згідно з ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно з ч.2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Як вбачається з представленої суду копії договору дарування земельної ділянки від 02.06.2000р. посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.5) [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв в дар земельну ділянку площею 0,0600 гектарів в межах згідно з планом, розміщену на землях, що знаходяться у віданні Винниківської міської ради надану для будівництва і обслуговування житлового будинку. Згідно з державним актом на право приватної власності на землю №ЛВ №60091 виданого 18.12.2002р. [PERSON], який мешкає в [ADDRESS] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0600 гектарів згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території [ADDRESS]. Землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку (а.с.6). Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням апеляційного суду Львівської області від 19 травня 2014 року (а.с.105-106) скасовано рішення Личаківського районного суду м.Львова від 16 січня 2014 року зобов»язано [PERSON] привести межі від літери Б до літери В та розміри його земельної ділянки, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] до реально існуючих площі та розмірів земельної ділянки, встановлених рішенням Виконавчого комітету Винниківської міської ради №235 від 01.10.1991 року «Про тимчасове долучення земель міськземфонду» та внести зміни в технічну документацію на вказану земельну ділянку, що перебуває в його власності. [PERSON] в задоволенні позовних вимог відмовлено. Даним рішенням апеляційного суду Львівської області від 19 травня 2014 року зокрема встановлено, що технічна документація на земельну ділянку відповідачем не виготовлялась, як ствердив в судовому засіданні відповідач [PERSON] користується земельною ділянкою площею 948 м.кв. біля належного йому на праві приватної власності житлового будинку на [ADDRESS] фактично, документація на згадану земельну ділянку не виготовлялась, відтак відповідач, не вправі чинити перешкод в користуванні належної позивачу земельною ділянкою, щодо позовних вимог в частині зобов»язаня відповідача відновити стан спірної земельної ділянки за адресою [ADDRESS], який існував до встановлення відповідачем [PERSON] огорожі шляхом демонтажу даної огорожі, суд відмовляє, оскільки доказів того, що така огорожа встановлена відповідачем на земельній ділянці належній позивачу не представлено, а судом не здобуто, тому в цій частині позовних вимог суд відмовляє. Щодо посилань відповідача та його представників на пропуск прозивачем позовної давності, суд такі до уваги не приймає, оскільки доказів того, що позивачу було відомо про існування спірнї огорожі суду не представлено, відтак суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення частково.

Outcome: dismissed