Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом і просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] . Посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем за заповітом, посвідченим 26 серпня 2015 року державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори Київської області Ткаченком А.О. (реєстровий номер 1155). Іншим спадкоємцем за заповітом, який має право на спадкування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , є [PERSON] . Позивач прийняв спадщину, подавши відповідну заяву нотаріусу. У видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок позивачу було відмовлено в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Факт належності померлому [PERSON] вищезазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами підтверджує довідкою КП КОР «Лівобережне бюро технічної інвентаризації» № 383801 від 20 серпня 2018 року; копією рішення Виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради народних депутатів № 238-1 від 23 грудня 1985 року «Про затвердження актів здачі в експлуатацію індивідуальних домоволодінь»; копією технічного паспорта на житловий будинок, що розташований по по [ADDRESS] ; звітом про незалежну оцінку нерухомого майна. Своє право на спадщину позивач підтверджує копією свідоцтва про смерть [PERSON] ; копією свідоцтва про смерть [PERSON] ; копією заповіту, посвідченого 26 серпня 2015 року державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори Київської області Ткаченком А.О. (реєстровий номер 1155); копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 55256403 від 25 лютого 2019 року; матеріалами спадкової справи відносно померлого [INFO] [PERSON] . В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Представник відповідача, Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області в підготовче судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, наслідки визнання позову йому роз`яснені та зрозумілі. Розгляд справи здійснюється відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України. Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами глав 84, 85, 87 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику в справах про спадкування, особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. В силу вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. За правилами ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV від 01 липня 2004 року речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Виникнення права власності на житловий будинок не залежить від державної реєстрації цього права. Державна реєстрація лише підтверджує (закріплює) право власності на нерухоме майно. З врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що нездійснення спадкодавцем державної реєстрації права власності на будинок не позбавляє його спадкоємців права на нього, як частину спадкового майна, та оформлення такого права відповідно до вимог закону. Відповідно до п.3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 р. № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 вищезазначеної статті ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Оскільки представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч.4 ст. 206 ЦПК України. Питання судових витрат вирішити відповідно до ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 328, 1216, 1218, 1233, 1235, 1268 ЦК України,

Outcome: approved