Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просить визнати правочин недійсним. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04 січня 2011 року між сторонами був укладений договір найму (оренди), згідно з яким відповідач отримав у користування житлове приміщення (кімнату площею 13,5 кв.м.) у житловому будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Даний житловий будинок належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 31 липня 2007 року. Після укладення договору сторони жодних дій щодо його виконання не вчинили і відповідач в даному житловому приміщенні не проживав. Фактично сторони не мали наміру створити юридичні наслідки обумовлені умовами даного договору, а оформили договір з метою реєстрації місця проживання відповідача в реєстраційних органах. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд ухвалити рішення про визнання договору найму (оренди) житлового приміщення недійсним та зняти відповідача з реєстраційного обліку за його місцем реєстрації. Позивач в судове засідання не з'явився, проте попередньо надав письмову заяву в якій вказав що позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі за його відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення в разі відсутності відповідача. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, направлені йому судові повістки про виклик до суду за його місцем реєстрації, повернуті суду з поміткою кур'єрської пошти про те, що відповідач не проживає за цією адресою. У відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно довідки Фрунзівського РС ГУДМС України в Одеській області, [PERSON], зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення в пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Судом подано оголошення про виклик відповідача до суду через газету «Одеські вісті» № 108(4673) від 04 жовтня 2014 року, проте відповідач у судове засідання не з'явився. Таким чином, відповідач [PERSON] вважається повідомлений належним чином. Суд вважає, що відповідач не з'явився до суду без поважних причин, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів і матеріалів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 січня 2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір найму (оренди), згідно якого останній отримав у користування житлове приміщення (кімнату площею 13,5 кв.м.) у житловому будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Даний житловий будинок належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серії САВ № 560015 від 31 липня 2007 року. Після укладення договору сторони жодних дій щодо його виконання не вчинили і відповідач в даному житловому приміщенні не проживав. Фактично сторони не мали наміру створити юридичні наслідки обумовлені умовами даного договору, а оформили договір з метою реєстрації місця проживання відповідача в реєстраційних органах. Згідно довідки Затишанської селищної ради № 1909 від 04 серпня 2014 року, [PERSON], на території Затишанської селищної ради Фрунзівського району Одеської області, не проживає. Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Статтею 203 ЦК України, встановлюються вимоги додержання яких є необхідним для чинності правочину. Так, згідно із зазначеною статтею: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Згідно ст. 234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про недійсність договору найму (оренди) від 04 січня 2011 року на підставі того, що зміст даного договору суперечить нормам ЦК України оскільки відповідно до ч. 1 ст. 810 ЦК України, договір оренди житла є оплатним. Договір найму (оренди) від 04 січня 2011 року не був спрямований на настання правових наслідків, обумовлених ним. Зазначений договір найму (оренди) по своїй суті був фіктивним, оскільки укладений тільки для реєстрації місця проживання відповідача. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Виходячи з того, що суд задовольнив вимоги позивача щодо визнання договору найму (оренди) недійсним, відповідач [PERSON] є таким, що втратив право користування даним житловим приміщенням в житловому будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] та підлягає зняттю з реєстраційного обліку за цим місцем проживання.

Outcome: approved