Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вимогами до ПАТ «Імексбанк» і просить розірвати договір банківського рахунку укладеного між ним та ПАТ «Імексбанк», до якого випущено платіжну картку VISA [NUMBER], та стягнути з ПАТ «Імексбанк» на його користь грошові кошти, що становлять залишок на його поточному рахунку у ПАТ «Імексбанк» в сумі 27014 (двадцять сім тисяч чотирнадцять) доларів США 89 центів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов укладеного договору не виконує своїх зобов'язань, чим порушує права позивача. Під час судового розгляду представник позивача [PERSON] вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідач ПАТ «Імексбанк» про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, свого представника в судове засідання не направив, причин його неявки не повідомив, письмових заперечень не подав. За згодою представника позивача судом проведено заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, слід дійти наступного висновку. Встановлено, що [PERSON], є клієнтом Філії «Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» у м. Києві», в якому має валютний рахунок у доларах СІЛА, до якого емітовано платіжну картку VISA [NUMBER]. Баланс рахунку на дату подачі позовної заяви складає 27014 (двадцять сім тисяч чотирнадцять) доларів США 89 центів. Відповідачем, з жовтня 2014 року та до цього часу, порушується право на вільне користування належними позивачу грошовими коштами, що полягає у відмові у проведенні операцій за платіжною карткою VISA [NUMBER] при її використанні в торгівельних мережах, спробах зняття готівкових коштів у банкоматах та у відділеннях банку. 01.12.2014 року позивачем було направлено письмові вимоги про видачу належних йому коштів, проте станом на час судового розгляду вимоги не задоволені. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 1067 ЦК України, банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Частиною 3 ст. 1067 ЦК України, визначено, що банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Відповідно до ст. 1073 ЦК України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Позивач вказує на те, що судові рішення, які б обмежували його право на розпорядження грошовими коштами, на рахунках у ПАТ «Імексбанк» відсутні. Немає і інших обставин, які перелічені у ст. 1074 ЦК України, які б дозволяли банку ввести обмеження на розпорядження грошовими коштами на поточних рахунках клієнтів. Відповідно до Постанови Правління НБУ №540 від 29.08.2014 р., банк має видавати клієнту готівкові кошти у національній валюті в межах денного ліміту, який встановлений у гривні в межах 150000 грн., у іноземній валюті - в межах еквіваленту 15000 грн. Зазначені обставини свідчать про незаконність дій ПАТ «Імексбанк», який порушує право позивача на отримання грошових коштів з власного рахунку, та відмовляє у їх видачі в межах денних лімітів, визначених Постановою Правління НБУ №540 від 29.08.2014 р. Відповідно до ч. 1 ст. 1075 ЦК України, договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у випадках встановлених законом або договором, правовим наслідком порушення зобов'язання є розірвання договору. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Обмеження ПАТ «Імексбанк» прав щодо розпоряджання грошовими коштами на рахунку позивача є порушенням умов договору банківського рахунку. Зазначені порушення є істотними, в розумінні ч. 2 ст. 651 ЦК України, оскільки позбавляють позивача можливості вільно розпоряджатись власними грошовими коштами на свій розсуд. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання законної сили рішенням суду про зміну або розірвання договору. Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансовими послугами вважаються банківські послуги, що надаються відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність». Відповідно до п. 2 ч. З ст. 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність», до банківських послуг належить відкриття та ведення поточних (кореспондентських) рахунків клієнтів. Таким чином, положення Закону України «Про захист прав споживачів» поширюються на правовідносини між банком та клієнтом, які виникають з договору банківського рахунку. Відповідач викладених позивачем обставин не спростував. При цьому під час судового розгляду наведені позивачем обставини знайшли своє підтвердження. З огляду на зазначено позовні вимоги слід задовольнити, розірвати договір та стягнути з відповідача кошти, що належать позивачу. На підставі викладеного та

Outcome: approved