Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON]\~ звернулась до суду з позовними вимогами, які в ході розгляду справи були уточнені, до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позовній заяві посилається на те, що з відповідачем у справі вона перебувала у шлюбі, який 16.11.2005 року було розірвано, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Володимир-Волинський Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції було видано свідоцтво серія 1-ЕГ № 004069. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22.09.2008 року стягнуто з [PERSON] аліменти в її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 175 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 20.08.2008 року і до досягнення дітьми повноліття. На даний час син є повнолітнім і з відповідача стягуються аліменти на утримання дочки. Поряд з тим, зазначила, що внаслідок зростання цін на продукти харчування, одяг та взуття, комунальні послуги вона не спроможна самостійно забезпечити належний рівень життя дитині. На даний час дитина навчається і потребує коштів на придбання навчальної літератури, на проїзд та продукти харчування. Сума аліментів, яка стягується з відповідача є мізерною і її не вистачає навіть на найнеобхідніше для щоденних потреб дитини. Просить суд збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини\~ у твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн. щомісячно і до досягнення нею повноліття.\~\~ 30.11.2017 року позивачем подано письмову заяву про зміну позовних вимог, згідно якої остання просила стягувати з відповідача в свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою судді від 11.12.2017 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 19.12.2017 року. 05.01.2018 року позивач подала письмову заяву в якій просить не розглядати змінені позовні вимоги та розглядати поданий первинний позов. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та стягувати з відповідача в свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не заперечила щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить відповідне поштове повідомлення про вручення поштового відправлення, не з'явився в судове засідання без повідомлення причин неявки, не подав відзив, та позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. В зв'язку з зазначеними обставинами, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших\~дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено вимогами ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7, 8 ст.7 СК України, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 16.11.2005 року було розірвано, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Володимир-Волинський Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції було видано свідоцтво серія 1-ЕГ № 004069. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], який на даний час є повнолітнім та дочку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22.09.2008 року стягнуто з [PERSON] аліменти в її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 175 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 20.08.2008 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, оскільки з моменту постановлення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, витрати на утримання такої збільшилися, вимоги позивача щодо збільшення розміру стягуваних аліментів знаходить підставними та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, суд також виходить з того, що з моменту постановлення судом рішення про стягнення аліментів з відповідача розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років суттєво збільшився, і дохід отримуваний позивачем не дає їй змоги належним чином забезпечити утримання дитини. Так, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що розмір прожиткового мінімуму складає: для\~дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Крім того, суд враховує, що зідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. А тому, приходить до висновку, що в даному випадку розмір стягуваних з відповідача аліментів не повинен бути нижчим, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а обовязок батьків щодо утримання дітей є однаковим для обох. І враховуючи норми закону, за якими він постійно збільшується, вважає за можливе визначити такий у твердій грошовій сумі в розмірі по 930 грн. (1860 грн. / 2 = 930 грн.) щомісячно, таким чином задовольнивши позовні вимоги повністю.\~\~ В силу ч. 6 ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Outcome: approved