Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області про визнання незаконним рішення виконавчого комітету Котелевської селищної ради Полтавської області та виданого на підставі нього державного акту про право приватної власності на землю та просить суд визнати недійсним та скасувати рішення виконавчого комітету Котелевської селищної ради Полтавської області від 31 березня 1998 № 94 про внесення змін до рішення виконавчого комітету Котелевської селищної ради Полтавської області № 86 «Про приватизацію земельних ділянок громадян Котелевської селищної ради» від 31 березня 1997 року, в частині передачі земельної ділянки площею 0,55 га., розташованої за адресою: [ADDRESS] у власність [PERSON] та визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 1282, виданий Котелевською селищною радою Полтавської області від 24.11.1999 року на ім'я [PERSON], та скасувати його державну реєстрацію. Обґрунтовуючи позов тим, що рішення Котелевської селищної ради Полтавської області від 31 березня 1998 №94, яким були внесені зміни до рішення виконавчого комітету Котелевської селищної ради Полтавської області № 86 «Про приватизацію земельних ділянок громадян Котелевської селищної ради» від 31 березня 1997 року, в частині передачі земельної ділянки площею 0,55 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] у власність [PERSON], слід визнати недійсним, оскільки за вказаною адресою, на момент його прийняття, знаходилося нерухоме майно, що перебувало у власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 05 березня 1996 року. Враховуючи те, що вказане рішення було прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, тому й виданий на підставі нього Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №1282 також слід визнати недійсним та скасувати його державну реєстрацію. Позивач [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явився, до канцелярії суду надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області у попереднє судове засідання не з'явився, до канцелярії суду надав заяву в якій просить судовий розгляд справи провести без участі представника селищної ради, позовні вимоги [PERSON] визнають в повному обсязі, наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК відомі та зрозумілі. Відповідач [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явилася, до канцелярії суду надала заяву в якій просить судовий розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області у попереднє судове засідання не з'явився, до канцелярії суду надав заяву з проханням розглянути справу у відсутність представника відділу, у прийнятті рішення покладаються на розсуд суду. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явився , до канцелярії суду надав заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність, відносно задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. У відповідності до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 174 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Згідно з договором купівлі-продажу від 05 березня 1996 року [PERSON] купила житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS]. В установленому порядку зареєстровано у Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації на право особистої власності та записано в реєстрову книгу №3 за реєстровим № 553 від 17 листопада 1997 року ( а.с. 19-20). Що відповідає вимогам ст. 224, 227 Цивільного кодексу Української РСР. Згідно з довідкою №4228 від 26.10.2015 року виданою виконавчим комітетом Котелевської селищної ради Полтавської області, згідно рішення четвертої сесії Котелевської селищної ради ХХІІІ скликання від 2 грудня 1998 року «Про впорядкування адресного господарства», домоволодінню, що знаходиться за старою адресою: [ADDRESS] ( а.с. 18). Рішенням виконавчого комітету Котелевської селищної ради Полтавської області № 86 «Про приватизацію земельних ділянок громадян Котелевської селищної ради» від 31 березня 1997 року, передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,55 га, для ведення особистого підсобного господарства, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, що вбачається з архівного витягу Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області від 12 жовтня 2015 року № П/04-03.1/128 ( а.с. 16). Проте, рішенням виконавчого комітету Котелевської селищної ради Полтавської області від 31 березня 1998 №94 внесено зміни до рішення виконавчого комітету Котелевської селищної ради Полтавської області № 86 «Про приватизацію земельних ділянок громадян Котелевської селищної ради» від 31 березня 1997 року, в частині передачі земельної ділянки площею 0,5559 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] та передано її у власність [PERSON], яка є дочкою померлої [PERSON]. ( а.с. 15) На підставі вказаного рішення, на ім'я [PERSON] 24 листопада 1999 року Котелевською селищною радою Полтавської області, був виданий державний акт серії [NUMBER] на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,5559 га, що розташована на території Котелевської селищної ради Полтавської області та передана для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства. ( а.с. 13) [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане виконкомом Котелевської селищної ради Полтавській області від 19.12.2000 року ( а.с. 12). Спадщина, яка відкрилась після смерті [PERSON] складається з нерухомого майна, що розташоване в [ADDRESS] Родинні відносини позивача [PERSON], з померлою підтверджуються його свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Котелевським відділом ЗАГС Полтавської області від 19.11.1980 року, актовий запис № 176, відповідно до якого його матір'ю є [PERSON] ( а.с. 11). Родинні відносини третьої особи [PERSON] з [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим Котелевським відділом ЗАГС Полтавської області від 03.02.1974 року, актовий запис № 10 ( а.с. 10). Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області № 4094 від 16.10.2015 року, [PERSON], яка померла [INFO] року була зареєстрована за адресою[ADDRESS], при цьому на час відкриття спадщини [INFO] року з [PERSON] проживали: чоловік - [PERSON] та син - [PERSON]. ( а.с. 9). Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, [PERSON] Та [PERSON] прийняли спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON], як спадкоємці, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, і протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не заявили про відмову від неї. Згідно з ст. 1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Як вбачається з листа про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 783/01-16 від 09 вересня 2015 року, до Котелевської державної нотаріальної контори звернулись [PERSON] та [PERSON] з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований в смт. Котельва, [ADDRESS], нотаріусом було встановлено, що державний акт на земельну ділянку на якій розташований вищезазначений спадковий будинок, який виданий 24.11.1999 року на ім'я [PERSON], тоді як власником будинку з 1996 року була [PERSON], що є порушенням статтей 377 ЦК України та 120 ЗК України, тому нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом, рекомендовано звернутися до суду. ( а.с. 8) Відповідно до роз'яснень наданих Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 N 7 « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 2 ( v0002700-10 ) від 19.03.2010 п. 18 ґ) при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК ( 2768-14 ) до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження, з необхідністю подальшого оформлення переходу права власності. У відповідності до статті 30 Земельного кодексу України від 18.12.1990 № 561-XII, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. Відповідно до ч.1 ст. 155 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року № 2768-ІІІ, вказано, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Таким чином, рішення Котелевської селищної ради Полтавської області від 31 березня 1998 №94, яким були внесені зміни до рішення виконавчого комітету Котелевської селищної ради Полтавської області № 86 «Про приватизацію земельних ділянок громадян Котелевської селищної ради» від 31 березня 1997 року, в частині передачі земельної ділянки площею 0,55 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] у власність [PERSON], слід визнати недійсним, оскільки за вказаною адресою, на момент його прийняття, знаходилося нерухоме майно, що перебувало у власності [PERSON]. Вимога про те, що скасування державного акту на право приватної власності є похідною і залежить від доведеності незаконності рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого виданий оспорюваний державний акт, міститься в правових позиціях Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року (справа № 6-12цс13) та від 23 жовтня 2013 року (справа № 6-93цс13). Враховуючи те, що вказане рішення було прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, тому й виданий на підставі нього Державний акт на право власності на земельну ділянку серії серії серії [NUMBER], зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №1282 також слід визнати недійсним та скасувати його державну реєстрацію. Відповідно до ч.1 ст.152, ч.1 ст.155 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з порушенням права володіння земельною ділянкою. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Враховуючи наведене, зібрані по справі докази, суд вважає, що визнання позову відповідачами відповідає закону, не суперечить їх інтересам та не порушує їх прав та прав, свобод чи інтересів інших осіб. Тому суд приймає визнання позову, а позов є обґрунтованим та доведеним, а тому він підлягає до задоволення в повному обсязі, оскільки позивач є спадкоємцем за законом , а вищезазначені обставини перешкоджають належним чином оформити спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved