Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суд уз даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в шлюбі з 26 травня 2018 року. Шлюб зареєстрований в виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис№224. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . В даний час позивач не працює, доглядає за малолітнім сином та дитиною від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] . У кінці травня 2020 року відповідач залишив сім`ю та проживає за іншою адресою. Він не надає ніякої допомоги на утримання дитини, чим ставить позивача в тяжке матеріальне становище. Позивачу відомо, що відповідач зареєстрований як приватний підприємець та орендує приміщення для магазину в [ADDRESS] . Стан його здоров`я задовільний. У відповідача немає інших неповнолітніх дітей та непрацездатних утриманців. Тому позивач просила стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Києва, зареєстрованого [ADDRESS] на користь [PERSON] ( РНОКПП [NUMBER] ) на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту подачі заяви в суд до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Києва, зареєстрованого [ADDRESS] на утримання позивача 3000,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною 3-х річного віку. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у письмовому провадженні. Зазначив що його довіритель визнає позовні вимоги частково, а саме що стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від заробітку та сплати аліментів на дружину в розмірі 15 000 грн. У відповідності до ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд дослідивши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] . Малолітній [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] , та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 17.07.2020 року № 299. Згідно з ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом\~ч. 1\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Стаття 183 СК України передбачає що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, відповідно до вимог ч. 1\~ст. 191 СК України. Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків. Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7\~ст.7 СК України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. У відповідності до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, посувати її до самостійного життя та праці (ч.1\~ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Стан здоров`я та матеріальний стан відповідача дозволяють йому утримувати свого малолітнього сина. Доказів про сплату на інших дітей аліментів або стягнень за виконавчими документами відповідачем не надано. Як зазначалось вище, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений рівною мірою на обох батьків, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких умов, беручи до уваги рівномірність обов`язку батьків щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття, та враховуючи прожитковий мінімум для дітей відповідного віку встановлений державним бюджетом, суд, приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно,\~але не\~менше 50\~%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~починаючи з\~20.07.2020\~року і до досягнення дитиною повноліття. Статтею 84 СК України, разом з іншим, встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на таке утримання дружини не залежить від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Зважаючи на те, що відповідач є батьком дитини, яка проживає з позивачем, якій на час розгляду справи судом, не виповнилося трьох років, позивач має право на отримання аліментів від відповідача. Беручи до уваги викладені обставини, визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд враховує, що відповідач має працездатний вік, має можливість сплачувати аліменти та з урахуванням всіх встановлених обставин справи та наявних доказів, приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у твердій грошовій сумі 2000 грн., починаючи з дня пред`явлення позову до суду, до досягнення дитиною трирічного віку. Такий розмір є справедливим, з урахуванням того, що докази спроможності відповідача за його матеріальним станом сплачувати аліменти на утримання дружини в більшому розмірі, в матеріалах справи відсутні. Судові витрати, суд стягує з відповідача в дохід держави в силу ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial