Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Провіта» про стягнення несплаченої суми страхового відшкодування на проведення відновлювального ремонту, пені, інфляційних витрат, трьох відсотків річних. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 18 грудня 2013, у м. Львові на пл. Міцкевича,10, за участю автомобіля [NUMBER], що належить комунальному підприємству «Львівська станція швидкої медичної допомоги», під керуванням [PERSON], страховий поліс серія АС/2309058, виданий ТДВ «СК «Провіта»» від 30.04.2013 року, та автомобіля [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON], під його ж керуванням, страховий поліс серія АС/8775611, виданий ТДВ «СТ «Домінанта» від 18.12.2013 року, відбулася ДТП. Відповідач у добровільному порядку не визнав майнові вимоги Позивача і безпідставно відмовив Позивачу у виплаті страхового відшкодування, у звязку з чим останній змушений був звертатися із позовною заявою від 24.04.2014р. до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. 11.08.2014 року рішенням Галицького районного суду м. Львова позовні вимоги Позивача задоволено у повному обсязі, а саме вирішено стягнути із Відповідача на користь позивача 15026,11 грн. несплаченого страхового відшкодування, 500,00 грн. понесених витрат на проведення автотоварознавчого дослідження та сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн. 27.11.2014 року Апеляційний суд Львівської області апеляційну скаргу ТДВ «СК «Провіта» задовольнив частково, і змінив рішення суду першої інстанції лише в частині визначення суми страхового відшкодування, зменшивши її розмір на суму франшизи (500,00 грн.), та постановив стягнути з Відповідача 14526,11 грн. страхового відшкодування та 500,00 грн. понесених витрат на проведення автотоварознавчого дослідження та сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн. Вказані кошти позивач отримав лише 24.02.2015року. Затримування ТДВ «СК «Провіта» виплати коштів на користь Позивача для проведення відновлювального ремонту його автомобіля, призвело до суттєвого збільшення вартості відновлювального ремонту автомобіля [PERSON] Просить стягнути з відповідача на його користь 15473,89 грн. несплаченої суми страхового відшкодування на проведення відновлювального ремонту, 3138,08 грн. пені, 4588,98 грн. інфляційних втрат, 378,42 грн. три відсотки річних, та 243,60 грн. сплаченого судового збір. 11.08.2015р., позивач уточнив позовні вимоги та з огляду на те, що відповідно до судової автотоварознавчої експертизи вартість відновлювального ремонту в цінах станом на дату проведення експертизи становить 33369,75 грн., що значно перевищує розмір виплаченого страхового відшкодування (14526,11грн.), просить стягнути з відповідача різницю між вартістю відновлювального ремонту з урахуванням зносу на час проведення експертизи та фактично сплаченою сумою на відновлювальний ремонт у розмірі 18343,64грн. У зв'язку з простроченням відповідачем виплати страхового платежу позивач звернувся до суду про стягнення на його користь несплаченого відшкодування на проведення відновлювального ремонту, пені, інфляційних втрат, 3% річних та збитків понесених в результаті \~відновлення свого порушеного права. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні до позову. Просить такий задовольнити. Відповідач в судове засідання викликався рекомендованим повідомленням. Але, з довідок поштового робітника про причини невручення на рекомендованих листах вбачається, що лист повернутий у звязку з тим, що вибув з місця знаходження. Ч.8 ст.74 ЦПК України, передбачає, що судова повістка юридичній особі направляється за її місцемзнаходженням або за місцезнаходженням її представництва, філії. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обовязки та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 11.08.2014 року з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Провіта» на користь [PERSON] стягнуто 15026, 11 грн. страхового відшкодування, 500грн. оплати за проведення експертного авто товарознавчого дослідження, 243,60грн. сплаченого судового збору. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 27.11.2014року рішення Галицького районного суду м. Львова від 11.08.2014 року змінено та вирішено стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Провіта» на користь [PERSON] 14526, 11 грн. страхового відшкодування. В решті рішення залишено без змін. Даними рішеннями встановлено, що 18.12.2013 року трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], що належить комунальному підприємству «Львівська станція швидкої медичної допомоги», під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON], під його ж керуванням. Згідно виписки по картці/рахунку [PERSON] платіж в сумі 15269,71 грн. по страховому відшкодуванню проведено 24.02.2015 року. Відповідно до Висновку №155 судового експертного авто товарознавчого дослідження від 20.06.2015року вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в цінах станом на дату проведення експертизи становить 33369,75грн. Відповідно до абз. 4 п. 14 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, у разі якщо на час виконання рішення суду про відшкодування шкоди, виправлення пошкодження за одержані за рішенням суду кошти зросли ціни на майно або роботи, на придбання чи проведення яких було присуджено відшкодування, потерпілий із цих підстав може заявити додаткові вимоги до особи, відповідальної за шкоду, якщо не було його вини в тому, що виконання проводилося вже після зростання цін і тарифів. Як вбачається із матеріалів справ, в діях позивача відсутня така вина. А тому, суд вважає підставними вимоги [PERSON] щодо стягнення із відповідача різниці між встановленою експертизою вартістю відновлювального ремонту з урахуванням зносу на теперішній час та фактично сплаченим за рішенням суду страховим відшкодуванням. Відповідно до ч.ч.3, 4\~ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Згідно ч.1\~ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог\~ст.526 ЦК України\~\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. У відповідності до п.9.1.\~ст.9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до\~ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику відповідну заяву та додає до неї певний, визначений цим Законом, пакет документів. Згідно із п. 36.2\~ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у\~статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Відповідно до\~ст. 992 ЦК України\~у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. За правилами\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2\~ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3\~ст. 549 ЦК України). Відповідно до ч.1\~ст. 550 ЦК України\~право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Таким чином, пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення виконання зобов'язання й до того дня, доки зобов'язання не буде виконано. Пунктом 36. 5\~ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів»\~визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до даних роз'яснень у п.21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4 при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття\~526, частина друга статті\~625 ЦК України). Суд приймає подані представником позивача розрахунки розміру суми страхового відшкодування на проведення відновлювального ремонту, пені, трьох процентів річних, як такі, що проведені у відповідності до вимог закону та є правильними. Суми страхового відшкодування на проведення відновлювального ремонту дорівнює: 33369,75 грн. 14526, 11 500 грн. (франшиза) = 18343,64 грн. Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012р. №01-06/928/2012р. «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права,» сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, дефляція). Відповідно до листа Верховного Суду України від 03.04.1997р. №62-97р «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ», якщо сума боргу повинна бути сплачена в період з 1 по 15 числа відповідного місяця, то вона індексується з рахунком цього місяця, а якщо сума повинна бути сплачена з 16 по 31 число відповідного місяця, то вона індексується з наступного місяця. Щодо методики нарахування суми індексу інфляції, слід зазначити, що згідно Інформаційного листа ВГС України від 17.07.2012р. № 01-06/928/2012р. «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справі окремих норм матеріального права», сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція - постанова Вищого господарського суду України від 05.04.2011 № 23/466 та лист Верховного Суду України «Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» від 03.04.1997 № 62-97р). При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (судова практика\~постанова Вищого господарського суду України від 01.02.2012 № 52/30). Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи, що період прострочення становить з 13.04.2014р. по 23.02.2015 р. вона індексується з врахуванням квітня 2014 р. та з врахуванням лютого 2015 р. Індекси інфляції за період, в якому виникла заборгованість (у відсотках): МісяцьДо попереднього місяця Квітень 2014 р.103,301,033 Травень 2014 р.103,801,038 Червень 2014 р.101,01,01 Липень 2014 р.100,41,004 Серпень 2014 р. 100,81,008 Вересень 2014 р.102,91,029 Жовтень 2014 р. 102,41,024 Листопад 2014 р.101,91,019 Грудень 2014 р.103,01,03 Січень 2015 р.103,11,031 Лютий 2015 р.105,31,053 1,033х1,038х1,01х1,004х1,008х1,029х1,024х1,019х1,03х1,031х1,053= 1,316х100=131,6 Величина приросту споживчих цін (інфляції): 131,6 100 =31,6 Інфляційні втрати: 31,6 (величина приросту споживчих цін) х 14526,11 (сума боргу за період з 13.04.2014 р. по 23.02.2015 р.) : 100 = 4590,25 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 4588,98 грн. Тому суд відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України щодо диспозитивності цивільного судочинства приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача саме цю суму, тобто 4588,98 грн. інфляційних витрат. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення та з відповідача слід стягнути 18\~343,64 грн. несплаченого відшкодування на проведення відновлювального ремонту, 3138,08 грн. - пені, 4588,98 грн. - інфляційних втрат, 378,42 грн. - три відсотки річних. На підставі\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачені судові витрати в розмірі 1410, 40 грн., які підтверджені наявними в справі квитанціями (243,60 грн. +121,80 грн. + 45 грн. +1000 грн.).

Outcome: approved