Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 15.07.2013 року ним було досягнено домовленості з відповідачем [PERSON] про продаж належного їй будинку, який знаходиться за адресою: м. Херсон, [ADDRESS], з залученням іпотечного кредиту. Між Позивачем та Відповідачем 15.07. 2013 року було укладено договір авансу, згідно з яким Позивачем було передано Відповідачу суму грошей у розмірі 500 (доларів США в рахунок майбутніх платежів за договором купівлі-продажу, який сторони повинні були укласти у майбутньому. Оскільки купівля-продаж будинку не відбулася Позивач неодноразово звертався з усною вимогою до Відповідача про повернення суми, внесеної в рахунок купівлі будинку у розмірі 500,00 доларів США, повернути яку Відповідач відмовляється, у зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача на її користь суму боргу у розмірі 15005,00 грн. та судові витрати у розмірі 243,60 грн. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, просив позов задовольнити, надав пояснення, аналогічні тим, що викладені ним у позовній заяві, та пояснив, що розписки про передачу грошей [PERSON] складено не було, при цьому був укладений договір авансу, у якому зазначена сума авансу у розмірі 4060,00 грн. В доларовому еквіваленті сума авансу в договорі сторонами не визначалася. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала частково у розмірі 1/3 частини від суми визначеної договором авансу, який було укладено нею з Позивачем, при цьому не заперечувала про отримання нею грошових коштів та зазначила, що продаж Позивачеві належного їй будинку не відбувся, оскільки установою банку було відмовлено Позивачу у видачі кредитних коштів. Крім того вона понесла певні витрати з оформлення необхідних для вчинення продажу документів. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона була присутня при передачі її чоловіком [PERSON] грошових коштів у розмірі 500,00 доларів США [PERSON] в рахунок продажу будинку, а також їй відомо від чоловіка про передачу [PERSON] ще 200,00 доларів США. У судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що в його присутності [PERSON] передав [PERSON] в рахунок продажу будинку грошові кошти у розмірі 500 доларів США. Оскільки він знаходиться у дружніх відносинах з [PERSON] та має певний досвід в роботи з відчуженням нерухомості, він безоплатно допоміг скласти договір авансу, при підписанні якого він особисто був присутній. Сума авансу визначена сторонами у розмірі 4060,00 грн. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та покази свідків, а також дослідивши надані докази, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та підтверджується наявною в матеріалах справи копією договору авансу, що 15.07.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договору авансу, зі змісту якого вбачається, що [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти у розмірі 4060,00 (чотири тисячі шістдесят) гривень, визначені сторонами як аванс за продаж будинку розташованого у м. Херсоні, [ADDRESS] (а.с. 6). Згідно з ч.1,3 ст.635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановлений попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до частини 4 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Згідно з ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Відповідно до частини 2 ст. 570 ЦК України зазначена у договорі укладеному між сторонами від 15.07.2013 року сума у розмірі 4060,00 грн. є авансом. В судовому засіданні встановлено, і сторони про це не заперечують, що договір купівлі-продажу між сторонами укладений не був, їх домовленість була оформлена лише договором авансу від 15.07.2013 року. Оскільки договір купівлі-продажу будинку, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, то сплачена в рахунок виконання договору Відповідачу сума авансу повинна бути повернута в тому розмірі, в якому вона передавалася. При цьому доводи Відповідача про відсутність її вини в неукладені договору правового значення не мають і не можуть бути прийняті судом. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про наявність достатніх підстав для часткового задоволення позову. Крім того, позивачем документально підтверджена платіжним дорученням сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в сумі 243,60 грн., яка відповідно до положень ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: partial