Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON], у якому зазначив, що з відповідачем він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 1981 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З вересня 2014 року шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, з того часу вони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Припиненню шлюбних відносин послужив переїзд відповідача до іншої місцевості. Позивач неодноразово просив відповідача повернутися додому, але вона не повертається, його ж таке життя не влаштовує. В добровільному порядку відповідач відмовляється розірвати шлюб, що змушує позивача звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. Спору щодо спільного майна, придбаного ними під час перебування у шлюбі, немає. Просив розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач до судового засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, на позовних вимогах наполягав, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач до суду не з'явилась по невідомій суду причині, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з'явилися до суду. Враховуючи позицію позивача, який не заперечував проти розгляду справи заочно, те, що відповідач належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, суд дану справу розглядає у порядку заочного провадження. Судом встановлено, що 16 вересня 1981 року у палаці урочистих подій м.Донецька між сторонами зареєстрований шлюб, актовий запис № 2070 (а.с. 4). Сторони зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Вiдповiдно до частини другої статті 104 Сiмейного кодексу України, шлюб припиняється внаслiдок його розiрвання. Вiдповiдно до частини другої статті 112 Сiмейного кодексу України, суд постановляє рiшення про розiрвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б iнтересам одного з них, iнтересам їхнiх дiтей, що має iстотне значення. Таким чином, оцiнивши зiбранi по справi докази, суд вважає, що шлюб мiж сторонами слiд розiрвати, так як сторони створити мiцної сім'ї за час спiльного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подружнi стосунки припинилися, подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цієї підстави суд вважає, що оскільки від відповідача не надійшла заява про відновлення дошлюбного прізвища, відповідачу необхідно залишити прізвище «[PERSON]». На пiдставi ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved