Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Харківської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини [PERSON], [INFO], після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]., та визнання за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом 26/100 частин домоволодіння [ADDRESS], а саме житловий будинок літ. «В-1», тамбур «в» з надвірними будівлями та спорудами у вигляді сараю «И», вбиральні «Т» після смерті [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона прийняла у спадщину після смерті батька [PERSON] належні особисто йому речі побутового вжитку, техніку (фотоапарат) та особисті речі. Я також вступила в управління та володіння будинком літ. «В-1», що розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до рішення Червонозаводської райради народних депутатів № 223/38 від 09.06.1988 року затверджено акт приймання житлового будинку літ. «В-1», тамбур «в», розміром 7,20*7, 10+3, 0*1,30 м, корисною площею 38,5 кв.м., в тому числі жилою площею 30,20 кв.м. з надвірними побудовами сараю «И», вбиральні «Т», але у БТІ не був зареєстрований. У призначене судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Відповідачі - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]., надади заяву про розгляд справи за їх відсутністю, проти задоволення позову не заперечували Представник Харківської міської ради у призначене судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступне. У відповідності до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до положень ч.1, п.п. 1, 3, 7, 10 ч.2 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтями 12, 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON], є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 14.10.1952 р. [PERSON] помер [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER]. [PERSON], [PERSON] є доньками померлого [PERSON], спадщину не прийняли, спадкова справа не заводилась, заповіт не складався. Відповідно до письмових заяв на адресу суду вважають, що право власності має отримати [PERSON], оскільки саме вона постійно мешкала з батьком. З матеріалів справи вбачається, що спадкове майно складається з 26/100 частин домоволодіння по [ADDRESS]. За життя [PERSON] господарським способом побудував будинок літ. «В-1» у домоволодінні за адресою [ADDRESS]. Будинок складався з житлового будинку літ. «В-1», тамбур «в», корисної площі 38,5 кв.м., в т.ч. жилою площею 30,2 кв.м. з надвірними будівлями сараю «И», вбиральні «Т». Наведений будинок побудований на відведеній у законному порядку земельній ділянці, яка виділялася квартально під забудову, і має адресу: [ADDRESS], що підтверджується рішенням виконкому. Відповідно до рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.07.2008 року визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом по 37/100 частин на кожною наступних будівель: на будинок літ.Б-1 з прибудовою літ. Б1-1, на гараж літ У, сарай літ М, сарай літ А/1, вбиральню літ П, навіс літ В/1, погріб літ S/1, огорожу № 4,8,10,11,12, розташованих за адресою : [ADDRESS], після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Відповідно до матеріалів справи , а саме плану будівельного кварталу № 2725 на земельну ділянку [ADDRESS] також зазначено житловий будинок В-1, тамбур « в» з надвірними будівлями та спорудами у вигляді сараю « И», вбиральня « Т». Відповідно до листа КП «ХМБТІ» від 08.07.2013 р. №2410061, що станом на 31.12.2012 р. житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] по праву власності належить: - [PERSON] - 37/100 частин, згідно рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.07.2008 р. справа №3174/08; - [PERSON] - 37/100 частин, згідно рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.07.2008 р. справа №3174/08; 26/100 частин в КП «Харківське бюро технічної інвентаризації» не зареєстровано. Загальна площа земельної ділянки [ADDRESS] згідно рішення Виконкому Червонозаводської районної ради депутатів трудящихся м. Харкова №39 від 19.06.1956 р., складала 2819 кв.м. Фактична площа земельної ділянки [ADDRESS] станом на 22.10.2009 р. складає 1344 кв.м. Згідно рішення Виконкому Червонозаводської районної ради народних депутатів від 09.06.1988 р. №223/38 «Про забудову гаражу і затвердження акту прийому по [ADDRESS]», домоволодіння [ADDRESS], належить на праві особистої власності гр.гр. [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Гр. [PERSON] просив прийняти в експлуатацію житловий будинок літ. «В-1», тамбур «в», розміром 7,20*7, 10+3, 0*1,30 м, корисною площею 38,5 кв.м., в тому числі жилою площею 30,20 кв.м. з надвірними побудовами сараю «И», вбиральні «Т», виконаною її чоловіком гр. [PERSON] Відповідно до рішення Червонозаводської райради народних депутатів № 223/38 від 09.06.1988 року затверджено акт приймання житлового будинку літ. «В-1», тамбур «в», розміром 7,20*7, 10+3, 0*1,30 м, корисною площею 38,5 кв.м., в тому числі жилою площею 30,20 кв.м. з надвірними побудовами сараю «И», вбиральні «Т». У БТІ не був зареєстрований. У відповідності до ст. 524 ЦК України, спадкування здійснюється за законом і по заповіту. Спадкування за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. 01.12.1978 року Першою державною нотаріальною конторою [PERSON] в видачі свідоцтва на право власності на частину будинку [ADDRESS] після смерті батька [PERSON] було відмовлено. Згідно із ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. У відповідності до ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. У відповідності до ст. 551 ЦК УРСР, якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). У відповідності до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. За змістом цієї статті ЦК, фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б не знаходилася. Згідно абзацу 59 пункту 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001 N 127 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10 липня 2001 р. за N 582/5773, не належать до самочинного будівництва: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року. З матеріалів справи вбачається, що позивач прийняла у спадщину після смерті батька [PERSON] належні особисто йому речі побутового вжитку, техніку (фотоапарат) та особисті речі вона вступила в управління та володіння будинком літ. «В-1», що розташований за адресою: [ADDRESS], що не заперечується [PERSON], [PERSON]. Згідно звіту про оцінку майна ТОВ «Харківська інвестиційна агенція нерухомості» 26/100 частин житлового будинку літ. «В-1» з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 42,2 кв.м. за адресою: [ADDRESS] становить 90 000,00 грн. Враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]., вступила в управління та володіння будинком літ. «В-1», що розташований за адресою: [ADDRESS], що не заперечується [PERSON], [PERSON]. У відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України якщо спадкоємиць за законом постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину. На підставі викладеного та

Outcome: approved