Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що він мав намір придбати у відповідача [PERSON] жилий будинок, який розташований в с. Мануйлівка Маловисківського району Кіровоградської області по вул. Набережна, 9. На виконання домовленості позивач 20 лютого 2015 року передав продавцеві [PERSON] гроші в сумі 25000 гривень, а 6 квітня 2015 року ще 3000 гривень. Згодом від сусідів позивач дізнався про те, що в будинку проживали особи, які страждали на інфекційне захворювання, тому запропонував продавцеві знизити ціну на придбання будинку до 10000 гривень. Позивач вважає, що сторони не дійшли згоди щодо ціни товару, тому вимагає повернення грошей в сумі 28000 гривень. В судовому засіданні позивач і його представник підтримали предявлений позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що 20 лютого 2015 року між сторонами була укладена письмова домовленість про купівлю-продаж жилого будинку по вул. Набережній, 9 в с. Мануйлівка Маловисківського району Кіровоградської області, ціна якого становила 30000 гривень. Позивач передав йому завдаток в сумі 25000 гривень, а решту в сумі 5000 гривень був зобовязаний виплатити до 15 травня 2015 року. Після сплати усієї суми коштів відповідач зобовязався звільнити будинок на протязі двох тижнів, віддати документи і ключ від будинку. У квітні місяці позивач передав йому ще 3000 гривень. Пятого травня позивач разом з матірю приїхав до нього додому і попросив повернути гроші, посилаючись на те, що його мобілізують для участі в антитерористичній операції. Отримавши відмову, позивач не телефонував і не зявлявся. Відповідач вважає, що позивач бажає обманним шляхом повернути гроші. Відповідач не визнає обставини, які повязані із захворюванням, вказавши, що він не проживає в спірному будинку з лютого 1999 року і на теперішній час захворюванням не страждає, а сума на дезінфекцію будинку в 7000 гривень, яка заявлена позивачем, є явно завищеною. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 20 лютого 2015 року між позивачем [PERSON] і відповідачем [PERSON] була досягнута домовленість про купівлю-продаж жилого будинку в с. Мануйлівка Маловисківського району Кіровоградської області по вул. Набережна, 9, що вбачається з пояснень сторін. Відповідач [PERSON] власноручно в простій письмовій формі виготовив договір про завдаток по купівлі будинку в с. Мануйлівка, вул. Набережна, 9, в якому зазначив, що він отримав за свій будинок гроші в сумі 25 тисяч гривень від громадянина [PERSON] в присутності свідків [PERSON] і [PERSON], що підтверджується оригіналом договору. Позивач [PERSON] власноручно в простій письмовій формі виготовив договір про виплату недоотриманих грошей в сумі 5 тисяч гривень за будинок в с. Мануйлівка, вул. Набережна, 9, відповідно якому він зобовязується виплатити борг в цій сумі до 15 травня 2015 року та за власний рахунок оформити документи на будинок, що підтверджується копією договору. Крім того, в судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав, що в квітні 2015 року отримав від [PERSON] ще 3000 гривень в рахунок оплати за будинок. З пояснень сторін в судовому засіданні вбачається, що договір купівлі-продажу будинку № 9 по вул. Набережна в с. Мануйлівка Маловисківського району Кіровоградської області, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладений не був, а сторони лише домовилися про укладання такого договору в майбутньому після сплати позивачем [PERSON] відповідачеві [PERSON] грошей в сумі 30 тисяч гривень. Відповідно до статті 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. (стаття 570 ЦК України). Згідно із частиною 1 статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобовязання може мати місце лише в разі наявності зобовязання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу будинку. Оскільки договір купівлі-продажу будинку, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам статті 657 ЦК України, між сторонами у справі укладений не був, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передана відповідачу [PERSON] грошова сума в розмірі 28000 гривень є авансом, який підлягає поверненню позивачеві [PERSON]. Твердження відповідача [PERSON] про те, що отримані кошти за договором від 20.02.2015 року, який укладено в простій письмовій формі, є завдатком, суд вважає помилковим. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача [PERSON].

Outcome: approved