Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання дітей до відповідачки [PERSON], де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору виступає Служба у справах дітей Чернівецької міської ради, мотивуючи свої вимоги тим, що 17 липня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції зареєстровано шлюб між ним [PERSON] та [PERSON], актовий запис №791. Під час шлюбу в сторін народились малолітні діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Як вказує позивач, фактично шлюбні стосунки з відповідачкою припинені ще з травня 2014 року, протягом останніх десяти місяців він із дітьми проживав у себе за адресою своєї прописки, а саме в [ADDRESS], в той же час відповідачка з ними не проживає. Не дивлячись на те, що позивач був категорично проти, відповідачка виїхала за кордон до Італії на роботу та нещодавно приїздила, однак проживала окремо. Вихованням та утриманням дітей займається позивач, в чому йому допомагають батьки, відповідачка іноді навідується до доньок. Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Зазначає, що він на даний час має стабільний, самостійний, постійний дохід, яким може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дітей, задовольнити гармонійний розвиток їх особистостей в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. В той же час відповідачка не має постійного доходу для матеріального забезпечення умов проживання дочок [PERSON] і [PERSON], під час тимчасового перебування в Україні, мешкає у зйомній квартирі, яка не облаштована в повному обсязі всім необхідним для розвитку та проживання дітей, а тому не може забезпечувати умови для потрібного розвитку та навчання дітей. В свою чергу позивач проживає у комфортабельній квартирі, де створені всі належні умови із сучасним ремонтом для проживання, виховання та утримання дітей. В цій квартирі також обладнана кімната для дітей, де є місце для сну (окремі ліжко та диван), місце для підготовки уроків( письмовий стіл), та всі необхідні речі відповідно до віку дівчат, щоб вони могли мати здоровий сон, навчатися, відпочивати. Як вказує позивач з самого дитинства він постійно піклується про доньок, їх здоров'я, розвиток, утримує матеріально, купує одежу, продукти харчування, засоби особистої гігієни тощо. Крім того на протязі всього часу, з моменту відсутності відповідачки старша донька [PERSON] постійно вказує на своє бажання жити разом з батьком, у зв'язку з тим, що дуже прив'язана до нього, вони разом займаються спортом, окрім того є можливість культурного розвитку дитини та важливо те, що неможливо роз'єднання двох рідних сестер. Таким чином, на думку позивача проживання малолітніх дітей разом з ним відповідає їх інтересам та у нього є можливість забезпечити їм належні умови проживання та навчання. Разом з тим, він не чинитиме жодних перешкод для спілкування відповідачки з дітьми і готовий зі свого боку усіма силами сприяти тому, щоб діти через розлучення батьків не були позбавленні піклування з боку матері. На основі викладеного позивач просить суд ухвалити рішення, яким визначити місце проживання малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], народжених в місті Чернівці з ним - [PERSON], [INFO] за місцем його проживання. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд визначити місце проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] з ним - [PERSON], за місцем його проживання. Пояснив, що вони з відповідачкою не розлучались. В травні 2014 року вона виїхала за кордон на роботу. Він в свою чергу є приватним підприємцем, займається ремонтом автомобілів, при цьому отримує стабільний доход - близько 8000 грн. в місяць, а тому спроможний забезпечити належні умови для проживання, виховання, розвитку та навчання малолітніх дітей, в цьому йому також допомагають його батьки. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, проте до початку розгляду справи судом від неї надійшла нотаріально завірена заява, в якій вона дає свою згоду на визначення місця проживання своїх малолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], разом з їх батьком - [PERSON], [INFO]. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову та вказала, що в січні 2015 року прийшов запит адвоката, на виконання якого працівники служби у справах дітей здійснили перевірку та склали акт проживання дітей з батьком. Квартира [PERSON] двохкімнатна, в ній проживають фактично сам позивач та двоє його дітей. Зі слів батька дружина виїхала за кордон на роботу, він в свою чергу з нею не розлучався, оскільки ще має надію на збереження сім'ї. Як вказала представник третьої особи, діти дуже прив'язані до батька, старша донька займається з ним спортом, загалом діти доглянуті, охайні, здорові. Вважала, що задоволення позову буде відповідати інтересам дітей. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] вказав, що являється батьком позивача. Пояснив, що доньки проживають з позивачем, він постійно водить їх в школу. Відповідачка з позивачем не проживає разом уже майже рік, її місцеперебування йому невідоме. Його дружина - мати позивача постійно сидить з малолітньою онукою, доглядає її. Його син, будучи приватним підприємцем, має достатній матеріальний заробіток, щоб забезпечити своїх доньок, а також допомагає син і йому. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказав, що працює слюсарем у позивача. Він часто буває в квартирі позивача, де останній фактично проживає самий з його малолітніми доньками. Дружину позивача не бачив з весни минулого року. Був хресним батьком у однієї з доньок позивача. Зі слів позивача - дружина виїхала за кордон. Мати [PERSON] допомагає позивачу доглядати за дітьми, у них все є. Діти доглянуті та здорові. Вихованням та матеріальним утриманням дітей займається позивач. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Так судом встановлено, що 17 липня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №791, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.44). Під час шлюбу в сторін народились малолітні діти: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.42) та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.43), які проживають з позивачем, що підтверджується довідкою ПП «Ремжитлосервіс» від 22.01.2015 року № 209 (а.с.12). На час звернення до суду позивач зареєстрований приватним підприємцем, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця серії В02 [NUMBER] (а.с.14). Позивач проживає у [ADDRESS], що належить йому на праві приватної власності на підставі договору дарування квартири від 03.01.2011 року (а.с.10-11). Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов від 29.01.2015 року (а.с.15) у вказаній квартирі створено всі належні умови для повноцінного виховання та розвитку дітей та наявна окрема кімната для них з усіма побутовими зручностями. З Висновку органу опіки та піклування Чернівецької міської ради (а.с.46-47) вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], разом з їх батьком - [PERSON], [INFO], не порушуючи права матері [PERSON] брати участь у вихованні та спілкуванні з дітьми. Відповідно до ч.7 ст.7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст.141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини. Відповідно до ст.157 ч.З СК України, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Частиною 1 ст. 161 СК України встановлено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.1 Європейської Конвенції про здійснення прав дітей (1991р), предметом цієї Конвенції є підтримка у найвищих інтересах дітей їхніх прав. Зі змісту ст. 3 Конвенції вбачається, що першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Взявши до уваги вищевикладене, суд на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. При цьому судом також враховано, що від матері [PERSON] надійшла до суду нотаріально засвідчена заява (а.с.13), в якій вона дає свою згоду на визначення місця проживання своїх малолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], разом з їх батьком - [PERSON], [INFO]. На підставі наведеного,

Outcome: approved