Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась 28.09.2018 року до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду й до закінчення донькою навчання в Харківському національному університеті імені В.Н.Каразіна, але не більше як до досягнення нею 23 років. В обґрунтування поданого позову зазначає, що з 03.03.2000р. перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який було розірвано 10.12.2002р. На теперішній час повнолітня донька [PERSON], батьком якої є відповідач [PERSON] проживає разом з нею та знаходиться на її забезпеченні. З 2017 р. донька навчається в Харківському національному університеті імені В.Н.Каразіна, стипендії не отримує та потребує матеріальної допомоги. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, вважає вимоги позивача необґрунтованими, частково заперечує проти позову. Розуміє свій обов'язок та не має наміру ухилятися від сплати аліментів, однак сплата аліментів у розмірі ј від його доходу є непосильною, у зв'язку наявністю інших фінансових зобов'язань. Зазначає, що від другого шлюбу має сина [PERSON], 2009 року народження, який є учнем 3 класу та знаходиться на його утриманні. Його батьки похилого віку є непрацездатними та мають статус внутрішньо переміщених осіб, у зв'язку з чим постійно потребують фінансової допомоги. Батько відповідача є інвалідом 2 групи та потребує проведення коштовної операції. Вважає доцільним стягнення аліментів на користь повнолітньої дочки, що продовжує навчання, у фіксованому розмірі 2500 гривень щомісяця, але без урахування часу канікул. З урахуванням доводів, викладених відповідачем у відзиві на позовну заяву, позивачем уточнені позовні вимоги та надано відповідь на відзив. Враховуючи наявність утриманців, що знаходяться на забезпеченні відповідача та інших форс-мажорних обставин, вважає, що аліменти повинні сплачуватися у розмірі 1/7 частини доходу, оскільки відповідач працює та має постійний дохід, який буду в подальшому проіндексовано. Також, посилається на практику Верховного Суду та зазначає, що доводи відповідача про відсутність підстав стягнення аліментів в період канікул є необґрунтованими та помилковими. Позивач приводить відповідний розрахунок середньомісячних витрат на дитину та просить стягнути з відповідача на користь доньки, яка продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/7 частки з усіх видів заробітку, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подання позову, до закінчення дочкою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років та з урахуванням часу канікул. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву щодо розгляду справи за її відсутністю, з урахуванням пояснень, наведених у відповіді на відзив, уточнені позовні вимоги підтримує, просить прийняти рішення, яке захистить інтереси дитини. Відповідач надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його присутності, позовні вимоги визнає та згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/7 частки з усіх видів заробітку, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до закінчення дочкою навчання. Суд, дослідивши докази, надані сторонами в обґрунтування свої вимог та заперечень, вивчивши матеріали справи у сукупності, доходить висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені належними доказами, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З 03.03.2000р. [PERSON] до [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано (актовий запис про розірвання шлюбу №832 від 10.12.2002р. виконано відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції м.Харкова, свідоцтво [NUMBER] від 10.12.2002р.). Сторони є батьками [PERSON], яка народилась[INFO], про що в книзі актів громадянського стану про народження 17.10.2000 року згорблено відповідний запис за № 3009, що підтверджено даними свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова. Після розірвання шлюбу та на теперішній час повнолітня донька [PERSON] зареєстрована проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS], на підтвердження чого позивачем надано довідку про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 21.09.2018р. На теперішній час повнолітня дитина [PERSON] є студенткою Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна з денною формою навчання. (довідка №516 від 10.09.2018р.). Судом встановлено та не заперечувалося сторонами, що повнолітня донька перебуває на утриманні матері та у зв'язку із навчанням потребує матеріальної допомоги. Положеннями ст.199 Сімейного кодексу України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення для справи. Також в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз ст.ст.199, 200 Сімейного кодексу України вказує на те, що законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Відповідач офіційно працевлаштований у Військовому інституті танкових військ НТУ «ХПІ», отримує пенсію, тобто має регулярний дохід, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу доньці. Вирішуючи питання про розмір частки аліментів, суд бере до уваги те, що обов'язок утримувати повнолітню дитину на період навчання мають нести однаково як батько, так і мати дитини та враховуючи матеріальне становище відповідача, знаходження на його утриманні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], непрацездатних батьків похилого віку, які мають статус внутрішньо переміщених осіб та постійно потребують фінансової допомоги, приходить до висновку, що розмір частки аліментів, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача має становити 1/7 частину від заробітку (доходу) відповідача,що буде відповідати принципам співмірності, розумності та справедливості, і задоволення цих позовних вимог не ставить відповідача в скрутне матеріальне становище та відповідає інтересам дитини. На підставі викладеного, ст. ст. 182, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved