Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з даним позовом до [PERSON], третя особа служба у справах дітей Борщівської районної державної адміністрації, в якому просить зобов'язати відповідачку не чинити йому перешкод брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином [PERSON], [INFO], встановити час та дні для його зустрічей із сином, а саме: у другий вівторок місяця з 9 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. та в день народження сина з 12-00 до 16-00 год. Позивач вказав, що від шлюбу, укладеного 30 січня 2013 року між ним та відповідачкою [PERSON], у них народився син [PERSON], [INFO]. Однак, з відповідачкою життя не склалося і рішенням Борщівського районного суду від 17 жовтня 2016 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу він жодного разу не бачив свого сина, який проживає разом з матірю. Відповідачка повністю ізолювала дитину від нього. На неодноразові прохання надати йому можливість бачитись з сином відповідачка відмовляє йому в цьому. Посилаючись на те, що створення перешкод відповідачкою його спілкуванню з сином порушує його права як батька та суперечить інтересам дитини і, зважаючи на те, що врегулювати все мирним шляхом йому не вдалося, просить зобов'язати відповідачку не чинити йому перешкоди брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином [PERSON] та встановити час та дні для його зустрічей з сином. Відповідачка [PERSON] подала заперечення на позов, в якому просить в задоволенні позову відмовити, оскільки вважає його необґрунтованим. Вказує, що позивачем на підтвердження наведених у позовній заяві фактів не надано жодних доказів та не доведено, що є рішення органу опіки та піклування про спілкування з дитиною. З моменту розірвання шлюбу позивач, як батько, жодного разу не поцікавився як росте його син, жодного разу в добровільному порядку не надавав матеріальної допомоги на його утримання. Відповідачка зазначила, що натомість, починаючи з 23 листопада 2016 року позивач телефонував до неї та погрожував фізичною розправою за те, що вона звернулась із заявою до поліції про побиття ним її старшої доньки [PERSON], у звязку з чим вона змушена була звернутися із заявою до поліції. Позивач у судове засідання не зявився, в поданій до суду письмовій заяві просить слухати справу у його відсутності. Позов просить задовольнити в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не зявилася, подавши суду письмову заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності, позов не визнає в повному обсязі. Представник відповідачки адвокат [PERSON] в судовому засіданні просить відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав наведених відповідачкою [PERSON] у запереченнях на позов. Пояснив, що позивач не бачився з дитиною з липня 2016 року, коли відповідачка переїхала на постійне проживання в м.Борщів. Вказав, що між сторонами було досягнуто згоди щодо місця проживання дитини, однак позивач не приїжджав у м.Борщів та не намагався з дитиною зустрітися, хоча відповідачка не заперечувала позивачу щодо його зустрічей з дитиною. Зазначив, що позивачем не надано доказів того, що відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною і таких не існує, а також позивачем не надано доказів того, що він звертався до органу опіки і піклування. Представник третьої особи - служби у справах дітей Борщівської районної державної адміністрації [PERSON] підтримав висновок Борщівської райдержадміністрації щодо участі позивача у вихованні дитини, вважає, що позивачу слід надати зустрічі з дитиною, однак він не повинен ці зустрічі використати на шкоду дитині. Звернень від позивача до служби у справах дітей Борщівської районної державної адміністрації не було, тільки був дзвінок від представника позивача, який зясовував, які потрібні документи та якому було надано відповідну консультацію. З пояснень [PERSON] відомо, що вона не чинить перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною. Службою у справах дітей Борщівської районної державної адміністрації було зясовано, що умови проживання дитини добрі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що являється батьком відповідачки. Спочатку вона з позивачем, їхнім спільним сином [PERSON] та дочкою від першого шлюбу проживала в м.Полтаві, а в липні 2016 року разом із дітьми та позивачем приїхала до нього в м.Борщів. Однак, потім дочка з відповідачем посварилися і через короткий час він поїхав і більше не приїжджав, дитиною не цікавився. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідачка [PERSON] являється її племінницею. Їй відомо, що позивач минулого року приїжджав один раз до дитини, в липні 2016 року, хоча йому ніхто не перешкоджає бачити дитину. Дослідивши матеріали справи, докази, надані сторонами, суд встановив наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 30 січня 2013 року, який було розірвано рішенням Борщівського районного суду від 17 жовтня 2016 року (а.с.8-11). Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], 07 липня 2015року народження ( а.с.15), який проживає разом з відповідачкою [PERSON] Довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданої виконкомом Володарської сільської ради 24.01.2017 року підтверджується, що [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою [INFO] з 25 листопада 2016 року (а.с.14). Відповідачка [PERSON] разом з дитиною, сином [PERSON] проживає за адресою: [INFO], що підтверджується актом обстеження умов проживання №20 від 15.03.2017 року (а.с.42), за даними якого зі слів відповідачки [PERSON] встановлено, що вона самостійно займається матеріальним утриманням сина, не чинить жодних перешкод для участі батька [PERSON] у вихованні сина [PERSON] та є одержувачем одноразової допомоги при народженні дитини у розмірі 860,00 грн. щомісячно. За даними довідки, виданої Управлінням соціального захисту населення Борщівської райдержадміністрації №05-061/288 (а.с.48) [PERSON] є одержувачем одноразової допомоги при народженні дитини у розмірі 860,00 грн. щомісячно і яка за період з жовтня 2016 року по лютий 2017 року становить 4300,00 грн. [PERSON] працює у Полтавському кооперативному коледжі Полтавської облспоживспілки на посаді викладача юридичних дисциплін з 30.08.1999 року по сьогодення. З 15.08.2016 року по 07.07.2018 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку (довідка Полтавського кооперативного коледжу Полтавської облспоживспілки від 01.03.2017 року №82 (а.с.47). З наданого відповідачкою [PERSON] витягу з кримінального провадження №12016170030001260, відносно [PERSON] внесено дані до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 серпня 2016 року за ч.1 ст.125 КК України за фактом спричинення тілесних ушкоджень [PERSON], [INFO] (а.с.33). Згідно із вимогами\~ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За нормами ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний приймати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною і приймати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Правило ч.2\~ст. 157 СК України\~додатково підкреслює обов`язок того з батьків, хто проживає окремо від дитини, брати участь у її вихованні, хоча збереження у нього цього обов`язку прямо випливає зі\~ст. 141 СК України. Право на спілкування з дитиною та участі у її вихованні того з батьків, хто проживає окремо від дитини, кореспондує обов`язок того, з ким проживає дитина, не чинити перешкод у здійсненні свого права. На підставі\~ст. 153 СК України\~передбачено право батьків на безперешкодне спілкування з дітьми, крім випадків, коли таке право обмежене законом.\~\~\~\~ Відповідно до ч. ч. 1-3\~ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.\~\~\~\~\~\~\~\~ Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, перешкоджає тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоровя дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи (ч.ч. 1, 2 ст.159 СК України). Позивач у позовній заяві посилається на те, що він звернувся з відповідною заявою до служби у справах дітей Борщівської райдержадміністрації щодо побачень та спілкування з дитиною, однак будь-яких дій службою у справах дітей не проводилося. Проте, представником служби у справах дітей Борщівської районної державної адміністрації [PERSON] в судовому засіданні спростовано факт письмового звернення до служби у справах дітей Борщівської районної державної адміністрації з приводу побачень та спілкування з дитиною. Відповідно до ч.5\~ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розяснення спору на підставі відомостей , одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку Борщівської районної державної адміністрації від 21.04.2017 року №01-584/2-23 про визначення порядку участі батька [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON] позивач [PERSON] до служби у справах дітей не зявлявся та додаткових пояснень, окрім тих, що зазначені у позовній заяві, не надав. Згідно даного висновку Борщівська райдержадміністрація, що діє як орган опіки та піклування, враховуючи вік дитини та діючи в її інтересах, вважає за доцільне визначити наступний спосіб участі у вихованні та порядок побачення батька [PERSON] із сином: у другий вівторок кожного місяця та в день народження сина з 14.00 до 18.00 за місцем проживання матері та в її присутності по вул.Нова,21 в м.Борщів Тернопільської області. Час побачення попередньо узгоджувати з громадянкою [PERSON] При цьому застерегти матір хлопчика не вчиняти перешкод батьку у вихованні та спілкуванні з сином та застерегти батька хлопчика не вчиняти агресивних та аморальних дій стосовно матері та її близьких родичів під час спілкування з дитиною. Згідно ст. ст. 11, 15 Закону Україну «Про охорону дитинства» № 2402 від 26.04.2001р. кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Допитані в судовому засіданні свідки стверджували, що відповідачка жодних перешкод у спілкуванні з дитиною позивачу не чинить, відповідач до дитини не приїжджає та не цікавиться нею. Враховуючи встановлені обставини справи, суд не бере до уваги висновок органу опіки та піклування в справі, оскільки позивач не довів суду жодними доказами факт перешкоджання йому відповідачкою у спілкуванні з дитиною, сином [PERSON], а тому суд вважає, що в задоволенні позовних вимог позивача про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкування з нею, слід відмовити. На підставі ст.141,151,153,157,158,159 СК України, ст. ст. 11, 15 Закону Україну «Про охорону дитинства», ст.ст.2-11,58-61,208,209,212-215,218 ЦПК України, суд-

Outcome: dismissed