overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому просить визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що в смт.Микулинці, вул.Балканська,1, Теребовлянського району Тернопільської області, в порядку спадкування. Позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність державної реєстрації вказаного нерухомого майна. У судове засідання позивач [PERSON] не з»явився, у позові вказав про розгляд справи за його відсутності. Позов просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог. Суд, дослідивши та оцінивши докази, встановив Позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON]. 27 червня 2014 року [PERSON] посвідчила в користь позивача заповіт, відповідно до якого заповіла йому усе майно, яке за законом належатиме їй на день смерті. Відповідно до реєстраційного посвідчення Тернопільського міжміського бюро технічної інвентаризації від 8 липня 1968 року за реєстровим номером 546 [PERSON] була власником ? частини житлового будинку з надвірними будівлями № 1 по вул.Балканська в смт.Микулинці Теребовлянського району Тернопільської області. Згідно із свідоцтвом про смерть серії І-ИД № 215187 [PERSON] померла 6 грудня 2016 року, що є часом відкриття спадщини на належне їй майно. На день смерті [PERSON] складений нею заповіт не змінювався і не скасовувався. Після смерті [PERSON] залишилась ? частина житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що в смт.Микулинці, вул.Балканська,1, Теребовлянського району Тернопільської області. Відповідно до висновку про вартість майна вартість спадкового майна станом на жовтень 2017 року складає 68140 грн. Постановою Теребовлянської державної нотаріальної контори від 18 жовтня 2017 року № 1478/02-14 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з підстав відсутності державної реєстрації нерухомого майна, розбіжності в нумерації будинку, яка зазначена в договорі дарування, на підставі якого спадкодавець стала власником частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (смт.Микулинці, вул.Балканська,3), із його нумерацією, яка зазначена в довідці Теребовлянського БТІ (смт.Микулинці, вул.Балканська,1). Спадкоємець майна померлої [PERSON] [PERSON] подав нотаріусу заяву, відповідно до якої прийняв спадщину. Інших спадкоємців, які мають право на спадкування майна [PERSON] та які б прийняли спадщину, немає. Судові витрати позивач просить покласти на нього за його згодою. Відповідно до ст.1223,1268 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти її. На підставі викладеного, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги позивача слід задовольнити, визнавши за [PERSON] право власності на ? житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що у смт.Микулинці, вул.Балканська,1, Теребовлянського району Тернопільської області, після смерті 6 грудня 2016 року [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому просить виключити відомості про нього, як батька з актового запису про народження дитини [PERSON], [INFO], посилаючись на мотиви викладені в позовній заяві. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач у позовній заяві вказав, що з відповідачем в шлюбі не перебував, спільним сімейним життям не проживав та не проживає, а тому не може бути батьком, записаного зі слів матері [PERSON] в свідоцтві про народження серія [NUMBER] від 13 листопада 2013 року виданого Струсівською сільською радою Теребовлянського району, дитини [PERSON], [INFO]. Крім того, зазначив, що він із матір»ю проживає в [ADDRESS], а [PERSON] із своїм сином в с.Варваринці Теребовлянського району. Також зазначив, що з нього стягуються аліменти, однак він їх не сплачує. Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнала повністю та не заперечує щодо виключення [PERSON], із актового запису як батька дитини [PERSON], [INFO]. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 13 листопада 2013 року в графі «Батьки» батьком записано [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Із довідки про отримання аліментів виданої відділом державної виконавчої служби Теребовлянського районного управління юстиції від 08.02.2016 року № 655 вбачається, що [PERSON] отримала аліменти від [PERSON] за жовтень 2015 року по січень 2016 року в розмірі 200 грн. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] разом не проживають та не проживали спільним сімейним життям, а тому останній не може бути батьком дитини [PERSON], [INFO], про що відповідач не заперечує та не заперечує щодо виключення позивача із актового запису як батька дитини [PERSON] Відповідно до ст.136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статті 122 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини [PERSON], [INFO], підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому просить виключити відомості про нього, як батька з актового запису про народження дитини [PERSON], [INFO], посилаючись на мотиви викладені в позовній заяві. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач у позовній заяві вказав, що з відповідачем спільним життям не проживає, в тому числі і не проживав на протязі року, до розірвання шлюбу 07 вересня 2011 року, а тому не може бути батьком дитини [PERSON], [INFO]. Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнала повністю та не заперечує щодо виключення [PERSON], з актового запису як батька дитини [PERSON], [INFO]. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 14 січня 2006 року Бурканівською сільською радою Теребовлянського району, актовий запис № 1. Рішенням Теребовлянського районного суду від 07 вересня 2011 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 02 серпня 2012 року в графі «Батьки» батьком записано [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 21 червня 2014 року Бурканівською сільською радою Теребовлянського району, актовий запис № 3. Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач [PERSON] та [PERSON] разом не проживають та не проживали спільним сімейним життям протягом року, до розірвання шлюбу 07 вересня 2011 року, а тому останній не може бути батьком дитини [PERSON], [INFO], про що відповідач не заперечує. Відповідно до ст.136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статті 122 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини [PERSON], [INFO], підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить винести рішення, яким визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями згідно договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] , укладений 12 квітня 2020 року. Свої вимоги обґрунтував тим, що він домовився із [PERSON] про купівлю будинку за адресою [ADDRESS] , про що 12 квітня 2020 року між сторонами укладений усний договір купівлі-продажу будинку та складено розписку, у якій відображено всі істотні умови договору та виконання зобов`язань між сторонами. [PERSON] . передав [PERSON] ключі від будинку та правовстановлюючі документи на нього. Відповідно до розписки відповідач отримала в рахунок продажу будинку кошти в розмірі 25 000 гривень та зобов`язалася його оформити нотаріально. [PERSON] , є єдиним спадкоємцем, згідно заповіту складеному 22.02.2011 року на її користь матірю [PERSON] , на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташований у [ADDRESS] ), яка померла [INFO] . Спадщину прийняла шляхом проживання разом на день смерті з померлою, не подавала заяву про відмову від прийняття спадщини, але ухиляється від оформлення договору купівлі-продажу будинку. В звязку з чим, позивач вимушений звернутись з позовом до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, відповідно до якої просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи, вимоги позову підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відзиву на позову не подавала. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, якою щодо задоволення позовних вимог не заперечує, просить розглядати справу у його відсутності. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. З огляду на неявку в судове засідання відповідачів, повідомлених належним чином, згоду позивача, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем по справі, який був зареєстрований у Жорнищській сільській Раді Іллінецького району 21 січня 1984 року, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено запис № 1. За період шлюбу в подружжя народилося двоє дітей, які на сьогоднішній день є повнолітніми. В позовній заяві позивач вказує, що спільне життя між ним та відповідачем не склалося і протягом 20 років сторони проживають окремо, оскільки відповідач залишила його із малолітніми дітьми та виїхала із їх спільного помешкання. Тривалий період позивач проживає з іншою жінкою від фактичних шлюбних відносин з якою є дитина п'ятнадцятирічного віку. На даний час позивач має намір укласти шлюб з іншою жінкою, але офіційний шлюб із відповідачем є для цього перепоною. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, проте надіслав до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, однак була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить повернене рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Враховуючи зазначені обставини, зважаючи позицію позивача по справі, який не заперечував проти винесення заочного рішення по справі, судом ухвалено провести заочний розгляд справи за наявними у ній доказами, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В ході дослідження позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом відповідно до ч. 1 ст. 112 СК з'ясовано фактичні взаємини подружжя, а також те, що подана до суду позовна заява відповідає дійсній волі позивача та його бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним. Так, судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався 20 років тому, існує формально, ведення спільного господарства припинено і подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам сторін, тому шлюб між сторонами слід розірвати, а позов - задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який зареєстровано 04.09.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що в книзі реєстрації шлюбів 04.09.2005 року зроблено відповідний актовий запис №2101. Позовна заява мотивована тим, що спільне життя подружжя не склалося через несумісні характери, різне уявлення про сімейний устрій та взаємовідносини подружжя. З грудня 2014 року подружжя проживає окремо, сторони не підтримують будь-яких сімейних відносин, не ведуть спільного господарства. Сімя фактично перестала існувати, шлюб існує формально. На примирення та відновлення подружніх відносин позивач не згоден, подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечить його інтересам. Від шлюбу у подружжя є малолітня дитина донька [PERSON], [INFO]. Спору про поділ спільного майна подружжя та місце проживання дитини між сторонами немає. Вказані обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з вказаною позовною заявою. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.05.2015 року сторонам надався строк для примирення, однак призначений судом строк не приніс будь яких результатів для примирення подружжя. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив його задоволити. Вказав, що розлад сімейних відносин відбувся через часті сварки та непорозуміння. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, вказала, що вона вважає, що сімейні відносини завжди можливо відновити, враховуючи також те, що у сторін по справі є спільна неповнолітня дитина. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення позивача та відповідача приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ході дослідження позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом, відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, з'ясовано фактичні взаємини подружжя, а також те, що подана до суду позовна заява відповідає дійсній волі позивача, його бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним. За призначений судом для налагодження сімейних відносин час, примирення не відбулось, та спроб відновити сімейні відносини як з однієї так і з іншої сторони не було. Так, судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, існує формально та подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам позивача, відбувся непоправний розлад сімейних відносин, тому шлюб між сторонами слід розірвати, а позов задовольнити. Судові витрати позивач просив залишити за ним. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який зареєстровано 10.08.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що 10.08.2014 року складено відповідний актовий запис №2037. Позовна заява мотивована тим, що спільне життя позивача та відповідача не склалося, оскільки за характерами вони є абсолютно різними людьми, їх погляди на майбутнє не співпадають. Відповідач постійно влаштовує безпідставні скандали, тому позивач втратив до неї почуття любові і поваги та бажає якнайшвидше припинити подружні відносини та спільне проживання, вважає, що шлюб втратив сенс. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому він дійшов висновку про необхідність розірвання шлюбу. Спільних дітей у позивача та відповідача немає. Майнових спорів між сторонами немає. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надіслав на адресу суду заяву в якій просив провести розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. В судове засідання відповідач [PERSON] також не з'явилась, подала до суду заяву в якій позов визнає та проти його задоволення не заперечує. За таких обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність сторін по справі на підставі наявних доказів. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ході дослідження позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України з'ясовано фактичні взаємини подружжя, а також те, що подана до суду позовна заява відповідає дійсній волі позивача та відповідача, їх бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним. Так, судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, існує формально, ведення спільного господарства фактично припинено та подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам сторін, тому шлюб між сторонами слід розірвати, а позов - задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який зареєстровано 22.10.2006 року виконкомом Суворівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, про що 22.10.2006 року в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №11. Позовна заява мотивована тим, що позивач з відповідачкою близько трьох років не проживають разом. З самого початку сімейного життя у них виникали непорозуміння, у кожного з них були свої погляди на сімейне життя. Весь час виникали сварки, зясування стосунків. Позивач та відповідач періодично проживали окремо один від одного, щоб перевірити почуття один до одного, проте після примирення родиною не стали, перестали розуміти один одного, ніхто не бажав поступатися. Після останньої гучної сварки позивач та відповідач розїхалися, проживають окремо. Примирення між сторонами неможливе, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не має намірів проживати з відповідачем однією сімєю. Від шлюбу у подружжя дітей немає. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надіслала на електронну адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, розглянувши матеріали справи, зважаючи на зміст заяв позивача та відповідача, дослідивши представлені докази в їх сукупності приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ході дослідження позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України з'ясовано фактичні взаємини подружжя, а також те, що подана до суду позовна заява відповідає дійсній волі позивача, його бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним. Так, судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, існує формально, ведення спільного господарства фактично припинено та подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам сторін, тому шлюб між сторонами слід розірвати, а позов задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який зареєстровано 30.07.1983 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що 30.07.1983 року складено відповідний актовий запис №1742, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-АМ №162215, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 13 травня 2015 року. Позовна заява мотивована тим, що спільне життя позивача та відповідача не склалося, відсутність порозуміння призвела до фактичного припинення спільного проживання подружжя ще з 2009 року. Протягом останніх шести років позивач з сімєю не проживає, спільне господарство сторони не ведуть, кожен свої життєві питання вирішує на власний розсуд, не цікавлячись думкою іншого. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки він бажає створити нову сімю, тому він дійшов висновку про необхідність розірвання шлюбу. Неповнолітніх дітей у позивача та відповідача немає. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, в прохальній частині позовної заяви просив провести розгляд справи у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена завчасно у встановлений законом спосіб. Враховуючи зазначені обставини, зважаючи на зміст заяви позивача, судом ухвалено провести заочний розгляд справи за наявними у ній доказами, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ході дослідження позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом, відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, з'ясовано фактичні взаємини подружжя, а також те, що подана до суду позовна заява відповідає дійсній волі позивача, його бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним. Так, судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, існує формально, ведення спільного господарства фактично припинено та подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам сторін, тому шлюб між сторонами слід розірвати, а позов задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved