Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Будгарант Груп» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку в розмірі 80888,36 грн. В обґрунтування вимог позивач вказує на наступні обставини. У період з 10 квітня 2018 року по 05 грудня 2018 року він перебував у трудових відносинах з ТзОВ «Будівельна компанія «Будгарант Груп». Роботодавцем була нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 31379,76 грн. 76 коп. Наказом від 04 грудня 2018 року позивача було звільнено на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, однак в день звільнення відповідач не здійснив виплату належних коштів. З врахуванням наведеного просить суд задовольнити позовні вимоги. Ухвалою судді від 20 лютого 2020 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Будгарант Груп»повторно у судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. За вказаних обставин судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, тому згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Судом встановлено, що [PERSON] згідно наказу №6 від 06.04.2018 року був прийнятий на роботу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Будгарант Груп»на посаду виконавця робіт. Відповідно до наказу № 26 від 04.12.2018 року, [PERSON] з 05.12.2018 року звільнено з роботи за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України, що також підтверджується відомостями із трудової книжки серії [NUMBER] . Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків № 118 від 29.01.2020 року, наданих Тернопільською державною податковою інспекцією, [PERSON] за період з 2 кварталу по 4 квартал 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Будгарант Груп» нараховано заробітну плату в сумі 31379,76 грн. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 травня 2020 року, постановлено витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Будгарант Груп», засвідчену в порядку, встановленому чинним законодавством довідку, що містить відомості про нараховану та виплачену заробітну плату [PERSON] за період з 01 квітня 2018 року по 05 грудня 2018 року. Однак, дана ухвала виконана не була. До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права. Строки виплати заробітної плати визначені ст. 115 КЗпП України. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 116 цього Кодексу при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до абз. 3, 4 п. 2. Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Згідно з п. 8 цієї Постановинарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, судом установлено, що ТОВ «Будівельна компанія «Будгарант Груп»нараховано, але не виплачено [PERSON] 31379,76 грн. заробітної плати за 2-й, 3-й, 4-й квартал 2018 року, яка повинна була бути виплаченою у день звільнення позивача - 04.12.2018 року, однак не виплачена по даний час. Зазначене є підставою стягнення заробітної плати в зазначеному розмірі в судовому порядку. Крім того, за затримку розрахунку відповідач повинен сплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки. Виходячи з виплат за 2 останні місяці роботи, що передували дню звільнення (жовтень та листопад 2018 року), розмір середньоденного заробітку [PERSON] становить 169,55 грн. (7460,00 грн. / 44 робочих днів). Обчислюючи розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, з урахуванням п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року, суд враховує середньоденний заробіток позивача (169,55 грн.) і кількість робочих днів за період затримки (05.12.2018 року - 04.02.2020 року), яка становить 292 робочих дні. Відтак, сума, що підлягає стягненню за час затримки розрахунку становить 49508,60 гривень (169,55 х 292). Відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження відсутності заборгованості по заробітній платі станом на день звільнення. З цих підстав позов [PERSON] підлягає до задоволення шляхом стягнення в його користь із відповідача 31379,76 грн. заборгованості із заробітної плати та 49508,60 гривень середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Outcome: approved