Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на кооперативну квартиру [ADDRESS], жтловою площею 36,8 кв.м, загальною 57,0 кв.м. В обгрунтування позову позивачка посилається на те, що згідно ордеру, виданого на підставі рішення виконкому Жданівської міської ради № 84/3 від 06 березня 1991 року, вона отримала у користування квартиру [ADDRESS] і була членом ЖБК «Орджонікідзевський-170» Свій пайовий внесок за квартиру сплатила у повному обсязі, отже набула право власності на неї. Однак у реєстрації права власності на спірну квартиру їй було відмовлено у звязку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на квартиру. Вважає, що є власником вказаної квартири та звертається з даним позовом до суду за захистом своїх прав. Позивач до зали суду не прибула, надавши заяву, якою позовні вимоги підтримує, на їх задоволенні наполягає, просить судове засідання провести за її відсутності. Представники відповідачів до суду не прибули з невідомих причин, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно, належним чином. Третя особа, [PERSON] до зали судових засідань не прибув, через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що внески за квартиру сплачувала [PERSON], він внески не платив, претензій щодо квартири не має. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно ч.1, ч.4\~ст. 182 ЦК України\~право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Згідно\~ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрація прав є обов'язковою, права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно\~ст. 334 ч.4 ЦК України\~права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності на встановлена судом. Згідно\~ст. 384 ЦК України\~при викупі квартири член житлово-будівельного кооперативу є її власником. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] на підставі ордеру № 000014, серія КО від 25 березня 1991 року, виданого на підставі рішення виконкому Маріупольської міської ради № 84/3 від 06 березня 1991 року, отримала у користування квартиру [ADDRESS]. На момент отримання ордеру склад сім'ї [PERSON] [PERSON] чоловік, [PERSON] - донька. З копій паспортів позивача [PERSON] та третьої особи [PERSON] вбачається, що з 28 травня 1981 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Згідно довідки голови Житлово-будівельного кооперативу «Орджонікідзевський-170» від 23 березня 1992 року № 000014, виданої на імя [PERSON], повна вартість квартири [ADDRESS], виплачена у повному обсязі. Відповідно п.6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року №5 вбачається, що суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства. За положеннями п. 5-1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 вересня 1987 року №9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи»\~член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, і вчиняти відносно неї інші угоди, не заборонені законом. Таким чином, вирішуючи справу, приймаючи до уваги, що спірна квартира була придбана в період шлюбу [PERSON] та [PERSON], однак її вартість (пайові внески) сплачувала позивач [PERSON] за свої власні кошти, що підтверджує [PERSON] у своїй заяві, суд дійшов висновку, що позивачка набула право приватної власності на кооперативну квартиру за вказаною вище адресою у встановленому законом порядку. За даними технічного паспорту, квартира за адресою: [ADDRESS], складається з трьох кімнат житловою площею 36,8 кв.м, загальна площа квартири 57,0 кв.м. Враховуючи той факт, що на теперішній час право власності позивача не визнається, проте таке право вона набула на законних підставах, суд вважає необхідним захистити її права та визнати за нею право власності на вказану квартиру в судовому порядку, задовольнивши тим самим позовні вимоги у повному обсязі. На підставі ч.1, ч. 4 ст.\~182, ч.4 ст.334, ст.328, ст.384 ЦК України,

Outcome: approved