Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» в особі Рівненської обласної дирекції НАСК «ОРАНТА» про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 36\~927, 27 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 24 липня 2014 року [PERSON] в м. Рівне керуючи автомобілем [NUMBER] допустив зіткнення з автомобілем марки «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] під його керуванням, внаслідок чого автомобіль «Мерседес» д.н.з. [NUMBER], зазнав механічних пошкоджень. У зв'язку з тим, що цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент ДТП була застрахована за Договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у страховій компанії НАСК «ОРАНТА» позивачу було виплачено лише 13072,73 грн. страхового відшкодування. Вважає, що виплачена сума страхового відшкодування є значно заниженою та не відповідає дійсності. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги збільшив, просив стягнути з ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» на користь [PERSON] 21 811,33 грн. невиплаченої суми страхового відшкодування, 2900 грн. понесених витрат за проведення судової авто товарознавчої експертизи, пені за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 13286,39 грн., три відсотки річних від простроченої суми страхового відшкодування в розмірі 837,20 грн., втрати від інфляції в розмірі 10384,89 грн., а всього - 49219,81 грн. та судові витрати по справі. Просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. [PERSON] В попередніх судових засіданнях позовні вимоги не визнав та зазначив, що сума виплаченого страхового відшкодування є обґрунтованою та підтверджується безпосередньо проведеним Дослідженням від 07.08.2014 року №ВК1234АН-07.08/5, страховим актом від 29 вересня 2014 року № ОЦВ-14-6658/1 та розрахунком страхового відшкодування від 18 вересня 2014 року. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 20 серпня 2014 року вбачається, що 24 липня 2014 року о 19 год. 00 хв. гр. [PERSON] в м. Рівне, на перехресті вулиць [PERSON] - [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «Нісан Пріма» д.н.з. [NUMBER] в порушення вимог п. 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України виїжджаючи з другорядної дороги на головну не дав переваги в русі транспортному засобу «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався по головній дорозі, внаслідок чого допустив зіткнення транспортних засобів. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Відповідно до ч. З ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до Полісу № АІ/1529263 від 27.05.2014 року цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована за Договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у страховій компанії ПАТ НАСК «ОРАНТА». Згідно зазначеного полісу страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну майну на одного потерпілого становить 50 000 грн. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. 11 вересня 2014 року позивачем було надано заяву про страхове відшкодування до страхової компанії ПАТ «НАСК «ОРАНТА», внаслідок чого 17 листопада 2014 року позивачу було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 13072,73 грн., що підтверджується страховим актом від 29 вересня 2014 року № ОЦВ-14-6658/1 та розрахунком страхового відшкодування від 18 вересня 2014 року. Не погоджуючись із розміром матеріального збитку встановленого страховою компанією ПАТ «НАСК «ОРАНТА», представником позивача було подано до суду письмове клопотання про призначення у справі автотоварозначої експертизи. Згідно висновку судової авто товарознавчої експертизи від 19 січня 2016 року № 13 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Мегзесіез-Вепг 200Б, реєстраційний номер [NUMBER]. пошкодженого в ДТП 24 липня 2014 року становить 47897,14 грн. Ринкова вартість даного автомобіля з урахуванням пошкоджень наявних після ДТП становить 13013,08 грн. Вартість відновлювального ремонту (95975,01 грн.) перевищує ринкову вартість автомобіля до його пошкодження в ДТП (47897,14 грн.), а тому автомобіль відновлювати економічно недоцільно. Відповідно до п. 30.1., 30.2 ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП становить 47897,14 грн. - 13013,08 грн. = 34884,06 грн. Враховуючи фактично виплачену суму страхового відшкодування в сумі 13072,73 грн., суд приходить до висновку, що вимога позивача щодо стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 21811,33 грн. підлягає до задоволення. Згідно п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Період прострочення з 17.11.2014 року по 26.02.2016 року становить 467 днів. 21811,33 грн. * (14,0%*19.5%*30.0%*27.0%*22.0%*22.0%*22,0%) * 2 / 100% / 365 * 467 =13286,39 грн. Згідно ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. Втрати від інфляції за період з 17.11.2014 року по 26.02.2016 року = 10384,89 грн. Три відсотки річних за період з 17.11.2014 року по 26.02.2016 року = 837.20 грн. Тому вимоги позивача щодо стягнення пені, втрат від інфляції та трьох процентів річних є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Позивач оплатив юридичні послуги (правову допомогу) в розмірі 2400,00 грн., що підлягає стягненню з відповідача в якості судових витрат. Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ст.79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору і витрат, пов'язаних із розглядом справи. Враховуючи фактичну кількість затраченого часу представником позивача на ознайомлення з матеріалами справи, на підготовку та на представництво у судовому процесі, задоволенню підлягає сума 2400 грн. за 5 годин послуг, вартість 1 години яких становить 480 грн.. що не перевищує 40 % мінімальної заробітної плати. Також позивач зазнав витрат на проведення судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 2900 грн., згідно квитанції від 08.12.2015 року, що є також судовими витратами по справі та підлягають до стягнення з відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» на користь держави підлягає стягненню 551,20 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved