Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся до суду із позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 23 грудня 2014 року ухвалою господарського суду Чернівецької області у справі № 10/206/6 призначено арбітражного керуючого Кукула Івана Ярославовича ліквідатором Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальність «Агро -Прогрес». 25 грудня 2015 року в межах виконання ліквідаційної процедури у справі про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Прогрес», відбувся аукціон предметом продажу якого було нежитлове приміщення площею 25,50 м. кв. по [ADDRESS] що належить Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Агро-Прогрес» на підставі реєстраційного посвідчення на домоволодіння, яке належить державним, кооперативним і суспільним установам, підприємствам і організаціям виданому Чернівецьким державним обласним бюро технічної інвентаризації колгоспу «Прикордоник», правонаступником якого є Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Прогрес», від 23 листопада 1993 року на підставі рішення Порубнянської сільської ради № 33 від 23 листопада 1994 року. Відповідно до протоколу про проведення аукціону від 25 грудня 2016 року переможцем аукціону став [PERSON], який придбав спірне майно за 36499,60 грн. 28 грудня 2015 року було складено акт про передання права власності на нерухоме майно відповідно до якого сторони посвідчили, що Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Прогрес», в особі ліквідатора Кукул Івана Ярославовича, що діяв на підставі ухвали господарського суду Чернівецької області у справі № 10/206/6 від 23 грудня 2014 року, через організатора аукціону Мале приватне підприємство «Інтердизайн», передав [PERSON] у власність придбане ним на проведеному 25 грудня 2015 аукціоні, нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення загальною площею 25,50 м.кв. по [ADDRESS] Проте, позивач не може оформити у нотаріальному порядку право власності на придбане на аукціоні приміщення площею 25,50 м. кв. по [ADDRESS], так як у реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також у реєстрі права власності на нерухоме майно не внесені відомості про реєстрацію права власності на це приміщення за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Прогрес». Зважаючи на викладене, просить суд визнати за ним прав власності на спірне майно. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені в позовній заяві. Представник відповідача Тереблеченської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області в судове засідання не з'явився проте подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає. Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Агро -прогрес» - ліквідатор Кукул І.Я. в судове засідання не з'явився, про він подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Представник відповідача малого приватного підприємства «Інтердизайн» в судове засідання не з'явився, проте він надав суду відзив на позов, в якому просить задовольнити позовні вимоги, а справу розглянути у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, проходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що ухвалою господарського суду Чернівецької області від 23 грудня 2014 року у справі № 10/206/6 призначено арбітражного керуючого Кукула Івана Ярославовича ліквідатором Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальність «Агро -Прогрес», а ухвалою від 10.09.2008 року уведено процедуру розпорядження майном, відкрито ліквідаційну процедуру. На даний час процедура ліквідації не завершена. 25 грудня 2014 року Малим приватним підприємством «Інтердизайн» було організовано аукціон з продажу майна ТОВ«Агро - Прогрес», зокрема, нежитлових приміщень, загальною площею 25,5 кв.м., які знаходяться на першому поверсі двоповерхової цегляної будівлі, що розташована в [ADDRESS] до складу яких входять: коридор № 1-1, площею 5,6 кв.м., підсобне приміщення № 1-2 площею 2,3 кв.м., коридор № 1-3 площею 1,8 кв.м., приміщення № 1-4 площею 14,2 кв.м., підсобне приміщення № 1-5 площею 1,6 кв.м. Переможцем аукціону визнано [PERSON] - позивача по справі. Ним було здійснено розрахунок за придбане майно на суму 30416,34 гривень, а також в рахунок вартості за придбане майно було зараховано гарантійний внесок, який був ним сплачений для прийняття участі в аукціоні в сумі 6083,26 грн. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (стаття 5 ЦК). За змістом ст. 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі-Закон) до складу ліквідаційної маси включаються усі види майнових активів банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі і гуртожитків, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад. Статтею 30 (яка була чинна на день укладення договору) цього ж Закону врегульовано порядок проведення продажу майна банкрута. Відповідно до вимог цієї статті продаж майна проводиться на відкритих торгах, а в разі надходження двох і більше пропозицій щодо придбання майна банкрута шляхом проведення конкурсу (аукціону) згідно з Законом України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)». За результатами проведених торгів чи аукціону продаж майна оформляється договорами купівлі-продажу, які укладаються між ліквідатором і покупцем відповідно до законів України. Із матеріалів справи вбачається, що позивач є переможцем аукціону, який проводився із реалізації спірного майна. Разом із тим, протокол не дає права власності на майно, а є лише підставою для проведення розрахунків та укладення договору купівлі - продажу. Отже, позивач [PERSON] не набув права власності на майно. За правилами статті 392 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 18 лютого 2015 року № 6-244цс14. Підстави набуття права власності визначені законодавством, а тому суд відхиляє доводи позовної заяви про те, що позивач набув право власності на спірний об'єкт, проте воно підлягає сумніву у відносинах з третіми особами, а тому є підстави для визнання права власності на майно в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до ст.16 ЦК України особа обирає той спосіб захисту, який відповідає характеру порушення її права чи інтересу. Враховуючи вищенаведене та те, що право власності у позивача не виникло, суд приходить до висновку, що підстав для застосування такого способу захисту як визнання права власності за відсутності підстав, з якими закон пов'язує можливість застосування судом вказаного способу захисту цивільних прав та інтересів не вбачається, а тому у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 334, 392 ЦК України, ст. ст. 26, 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»,

Outcome: dismissed