Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулась до суду з вищезазначеним позовом до Обухівської міської ради Київської області, в якій просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , після померлої [INFO] [PERSON] та скасувати обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, зареєстрованого 25.10.2004 року за № 1352134 реєстратором: Обухівською районною державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н ОБ.Об`єд. громад. Харчування, накладеного на об`єкт: житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] , додаткові дані: архівний номер 4708054КІУV478 , архівна дата 18.06.2002, дата виникнення 28.05.1974, № реєстра 3, внутрішній номер 4F010Е3327F3542В2150, шляхом виключення запису про обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, до яскладу якої серед іншого майна ввійшов вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який належав померлій на підставі свідоцтва про право особливої власності на житловий будинок. Позивач, як єдиний спадкоємець першої черги звернулась протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України до Обухівської районної державної нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини, а після закінчення шестимісячного строку вона звернулась до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом, але у видачі свідоцтва про спадщину на вищезазначений житловий будинок їй було відмовлено, оскільки при перевірці було встановлено наявність заборони на його відчуження у вигляді арешту нерухомого майна. Арешт був накладений, оскільки у 1974 році мати позивача працювала в Об`єднанні громадського харчування Обухівської райспоживспілки та на будівництво житлового будинку вона, за місцем роботи, отримала позику, але після погашення позички Об`єднання громадського харчування Обухівської райспоживспілки не направило до нотаріальної контори відомості про це та на даний час вказане об`єднання ліквідовано. З огляду на викладені обставини та позивач неможе оформити свої спадкові права, а тому звернувся до суду та просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 03.07.2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за загальними правилами позовного провадження в підготовчому судовому засіданні. Ухвалою суду від 20.07.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовое засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити і розглядати справу без його участі. Представник відповідача Обухівської міської ради Київської області в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність та вказав, що покладається на розсуд суду при її розгляді згідно з чинним законодавством. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що [INFO] померла матір позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 26.03.2019 Обухівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 100, після смерті якої відкрилась спадщина. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина та до складу спадкового майна серед іншого увійшов житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав померлій на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 21.07.1978 року Обухівською сільською радою. Позивач, як єдиний спадкоємець першої черги звернулась протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України до Обухівської районної державної нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини, а після закінчення шестимісячного строку вона звернулась до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом, але в листі № 50/02-14 у видачі свідоцтва про спадщину на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , що належав померлій [PERSON] на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, що видане 21.07.1978 року Обухівською сільською радою, але позивачу було відмовлено, оскільки при перевірці було встановлено наявність заборони на його відчуження. Згідно довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав померлій [PERSON] , накладено обтяження у вигляді заборони відчуження, зареєстрованого 04.10.2004 року за № 1352134 реєстратором: Обухівською районною державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н ОБ.Об`єд. громад. Харчування, накладеного на об`єкт: житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] , додаткові дані: архівний номер 4708054КІУV478 , архівна дата 18.06.2002, дата виникнення 28.05.1974, № реєстра 3, внутрішній номер 4F010Е3327F3542В2150 В ході судового розгляду та дослідження матеріалів справи судом встановлено, що заборона на відчуження житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , був накладений, оскільки у 1974 році мати позивача працювала в Об`єднанні громадського харчування Обухівської райспоживспілки та на будівництво житлового будинку вона, за місцем роботи, отримала позику, але після повного погашення позички Об`єднання громадського харчування Обухівської райспоживспілки не направило до нотаріальної контори відомості про це та на даний час вказане об`єднання ліквідовано. У зв`язку з виявленням при оформленні спадщини, заборони відчуження спадкового майна, Обухівська районна державна нотаріаіьна контора не може видати свідоцтво про право на спадщину позивачу та рекомендує звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Основною метою ст. 1 Першого Протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини. Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено у статті 1 Першого Протоколу, зокрема, вказано на необхідність дотримання обґрунтованої пропорційності між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Оскільки вирішення питання шляхом нотаріального оформлення права на спадщину та видачу позивачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] неможливе, про що свідчить лист нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 16) в зв`язку з накладеною забороною на його відчуження, суд вважає позовні вимоги позивача в цій частині такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони законні, обґрунтовані та доказово підтверджені матеріалами справи. За переконанням суду, в такий спосіб захисту прав позивача як скасування обтяження у вигляді накладеної заборони об`єктивно не можуть бути порушені інтереси інших осіб, оскільки судом встановлено, що підстави для її існування відпали, так як спадкодавцем за життя було погашено позичку, яка була підставою для накладення заборони на спадковий будинок. Щодо вимоги позивача про визнання права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] суд виходить з наступного. Із матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до Обухівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у межах встановленого законодавством строку та йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] у зв`язку із накладеною на нього забороною. Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до п. 4.17 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за №296/5якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Таким чином, зі скасуванням арешту (заборони) на спадкове майно перестала існувати обставина, яка була перешкодою в реалізації прав позивача на набуття права власності на спадкове майно, оскільки спадкове майно належало спадкодавцеві на праві власності на підставі чинного Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, що видане 21.07.1978 року Обухівською сільською радою, яке ніким не оспорюється і не заперечується, а отже після зняття судом такої заборони (арешту), позивач не позбавлений права на отримання свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок у нотаріуса, а тому в задовленні позовних вимог в цій частині суд відмовляє за безпідставністю. Судові витрати пов`язані з розглядом справи суд не стягує з відповідача, оскільки позивач не просить про їх стягнення.

Outcome: approved