Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Комунального автотранспортного підприємства 052910 про захист прав споживача послуг з вивезення твердих побутових відходів шляхом визнання такими, що не підлягають сплаті, рахунків за дані послуги, до моменту укладення договору, посилаючись на наступні обставини. Він мешкає у житловому будинку за адресою: м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, 23 ,кв. 7 і отримав довідку про заборгованість від КАТП 052810, яку вважає явно завищеною, що підтверджується наступним. Позивач 01 листопада 2010 року уклав договір на надання послуг з Комунальним автотранспортним підприємством 052810, який діє з 01.11.2010 року по теперішний час. Відповідач - КАТП 052810 ігнорує договір і вимагає оплату в розмірі 222,95 гривень. Тобто, рахунок до сплати завищений. Просив постановити рішення про визнання такими, що не підлягають сплаті, рахунків з вивозу твердих побутових відходів, які не відповідають договору на надання послуг. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Пояснив, що дійсно користується послугами відповідача з 2004 року, але послуги не є якісними. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Статтею 5 Закону України «Про житлово комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги з поводження з побутовими відходами. Згідно зі статтею 7 Закону України «Про житлово комунальні послуги», індивідуальний споживач зобовязаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Судом встановлено наступні обставини. Позивач [PERSON] є мешканцем квартири 7 будинку номер 23 по бульвару Машинобудівників в місті Краматорську. [PERSON] є споживачем послуг відповідача - Комунального автотранспортного підприємства 052910, а саме послуг з вивезення твердих побутових відходів. 01 листопада 2010 року між позивачем та відповідачем було укладено договір на вивіз твердих побутових відходів. Згідно даного договору виконавець зобовязується згідно з графіком надавати послуги з вивезення побутових відходів, а споживач зобовязується своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбаченим цим договором. Відповідно до умов договору п. 3.1 вартість послуг вивезення твердих побутових відходів на одного мешканця [INFO], разом з ПДВ становить 5 гривень 59 копійок в місяць, або 67 гривень 08 копійок в рік. На момент звернення до суду відповідачем були здійснення нарахування позивачу за спожиті послуги з вивезення та розміщення твердих побутових відходів відповідно до кількості зареєстрованих осіб і діючих тарифів за період часу з серпня 2004 року. Сума нарахування склала 284 гривні 06 копійок. Підставою для звернення позивача до суду із позовом стало те, що , на його думку рахунок до сплати завищений, оскільки договір на вивіз твердих побутових відходів був укладений лише 1 листопада 2010 року Тому просив постановити рішення про визнання такими, що не підлягають сплаті, рахунки з вивозу твердих побутових відходів, які не відповідають Договору на надання послуг позивача з відповідачем. Зобовязати відповідача видати позивачу довідку про заборгованість з урахуванням рішення суду. На думку позивача сума, яка нарахована за спожиті до 1 листопада 2010 року послуги з вивезення твердих побутових відходів 222 гривні 95 копійок є такою, що не підлягає сплаті. В той же час [PERSON] в судовому засіданні не заперечувалася та обставина, що фактично ним споживалася послуга відповідача і до укладення договору, а саме з 2004 року до 1 листопада 2010 року. Але оскільки послуга надавалася неякісна, то він вважає, що вона не підлягає сплаті. Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а пунктом 5 частини 3 тієї ж статі Закону передбачений обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово комунальні послуги», Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п. 13 Правил надання послуг з вивезення побутових відходів, плата за надані послуги нараховується щомісяця відповідно до умов договору і тарифів, що формуються відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 2006 р. N 1010. Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Отже, обовязок позивача по оплаті послуг з вивезення твердих побутових відходів виникає після фактичного надання та споживання таких послуг , а тому виходячи з вищевказаного позивач має сплатити за послугу, яка йому фактично надавалася. Таким чином, судом встановлено, що відповідач з 2004 року надає позивачу послуги на вивіз твердих побутових відходів, а позивач користується послугами відповідача, але ця послуга за період часу з 2004 року до 1 листопада 2010 року не оплачується позивачем. В звязку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Комунального автотранспортного підприємства 052810 про визнання такими, що не підлягають сплаті, рахунків з вивозу твердих побутових відходів, які не відповідають договору на надання послуг позивача з відповідачем та зобовязання відповідача надати позивачу довідку про заборгованість з урахуванням рішення суду є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі ст. 11 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: dismissed