Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Ломоносова, б. 97, що належала померлій 05.01.2015 року [PERSON], мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що відсутній правовстановлюючі документи на імя померлої, а саме не надано дозвіл на виконання будівельних робіт, документи, які підтверджують право власності на створений обєкт. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що [PERSON] належала 1/2 частина незакінченого будівництвом житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Ломоносова, б. 97 на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.07.2014 року та ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.09.2014 року про виправлення описки у зазначеному рішенні суду. Згідно довідки від 21.07.2014 року за № 844, наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Ломоносова, б. 97, побудований у 1990 році є завершений будівництвом та відповідно до Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства України № 95 від 19.03.2013 року «Про затвердження порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І-ІІ категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання конструкцій та інженерних мереж» не підлягає прийняттю в експлуатацію. Зазначений житловий будинок має самостійний адресний номер: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Ломоносова, б. 97. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 398272 від 12.01.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла 05.01.2015 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Ломоносова, б. 97. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 40175237 від 17.04.2015 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], відсутня. Згідно ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємицями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є: - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІV-ЖД № 275856 від 26.12.1985 року, виданого виконавчим комітетом Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області; - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІ-ЖД № 319489 від 11.02.1977 року, виданого виконавчим комітетом Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, та свідоцтвом про одруження серії 1-ВЛ № 187476 від 21.11.2003 року, виданого другим відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «Калініну». Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як було встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] у передбачений строк звернувся приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті матері [PERSON], що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 17.04.2015 року, тобто вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. В свою чергу відповідач [PERSON] будучи спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] спадщину не прийняла, оскільки на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживала та до нотаріальної контори із завою про прийняття спадщин не зверталась, тобто вважається такою, що не прийняла спадщину відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України. 09.10.2015 року за № 3481 приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області на імя [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що знаходиться в м. Ізмаїлі Одеської області, по вул. Ломоносова, 97, яка належала [PERSON] на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.07.2014 року та ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.09.2014 року. Таким чином, на підставі викладеного, приймаючи до уваги те, що спадковий житловий будинок згідно довідки КП «Ізмаїльське МБТІ» побудований у 1990 році є завершений будівництвом та не підлягає прийняттю в експлуатацію а також, те що частину спадкового майна позивач оформив, то суд вважає за необхідне позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Ломоносова, б. 97. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved