Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 4,62 га., яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області, й на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І- ПЛ № 021198, від 12 січня 2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №765, до дня смерті належала померлому [PERSON], який помер 11 квітня 2015 року. Обґрунтовуючи свій позов тим, що він став спадкоємцем за законом на майно батька [PERSON]. В теперішній час він бажає оформити спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 4,62 га., яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області. Але нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене майно, оскільки спадкоємцем не надано нотаріусу оригінал документа, який підтверджує право власності спадкодавця на вищевказане майно земельну ділянку та не надано витяг з Державного земельного кадастру, тому рекомендовано звернутися до суду (а.с. 10). Позивач [PERSON] у відкрите судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. [PERSON] надав до суду заяву від 18.01. 2017 року в якій просить розгляд справи провести без його участі, зазначивши що позовні вимоги підтримує повністю (а.с.29). Представник відповідача Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області у відкрите судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Котелевська селищна рада Котелевського району Полтавської області надала до суду листа від 17.01.2017 року, в якому просить розгляд справи провести без участі їх представника, зазначивши що позовні вимоги [PERSON] визнають в повному обсязі (а.с. 26). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області у відкрите судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку, але надали заяву від 16.01.2017 року, в якій просить провести розгляд справи без їхньої участ, зазначивши що у прийнятті рішення покладаються на розсуд суду (а.с.25). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] у відкрите судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку, але надала до суду заяву від 17.01.2017 року, в якій просить розгляд справи провести без її участі (а.с. 27-28). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] у відкрите судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку, але надала до суду заяву від 18.01.2017 року, в якій просить розгляд справи провести без її участі зазначивши що проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує (а.с. 30). У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, системно дослідивши матеріали даної цивільної справи (а.с.1-42), вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини [PERSON] являється сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON]М . (а.с. 9). [PERSON] помер 11 квітня 2015 року, про що свідчить світлокопія свідоцтва про смерть, серії 1-КЕ № 290549, видане відділом ДРАЦС РС Котелевського РУЮ Полтавської області від 14.04.2015 року (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом. Син [PERSON] став єдиним спадкоємцем першої черги за законом, оскільки [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини як за законом, так і за заповітом на користь [PERSON], про що подала відповідну письмову заяву до нотаріуса (а.с. 10). Спадкове майно складається із земельної ділянки площею 4,62 га., яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (сільськогосподарського використання), що розташована на території Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області, й на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І- ПЛ № 021198, від 12 січня 2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №765, до дня смерті належала померлому [PERSON], який помер 11 квітня 2015 року (а.с. 13) . При цьому, з вказаного державного акту ( а.с. 13) вбачається, що земельна ділянка загальною площею 4, 62 га. була надана [PERSON] з цільовим призначенням для сільськогосподарського використання, тоді як на сьогодні це суперечить ст. 22 ЗК України. В свою чергу відповідно до вимог п. а ч.3 ст. 22 ЗК України ( в редакції що діє на момент розгляду справи) землі сільськогосподарського призначення передаються у власність на надаються у користування громадянам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як вбачається з листа про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1615/02-14 від 16.12.2016 року, до нотаріуса звернувся [PERSON] з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, на земельну ділянку, яка до дня смерті належала на праві приватної власності [PERSON] . Але нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене майно, оскільки спадкоємцем не надано нотаріусу оригінал документа, який підтверджує право власності спадкодавця на вищевказане майно земельну ділянку та не надано витяг з Державного земельного кадастру, тому рекомендовано звернутися до суду (а.с. 10). Це знайшло своє підтвердження у листі Відділу Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області від 07.12.2016 року відповідно якого, до автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру земельна ділянка [PERSON] не занесена, кадастровий номер не визначався. ( а.с. 11-12). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Відповідно до п.115 постанови КМУ « Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 року державна реєстрація земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації за заявою власників. Так, як власник спірної земельної ділянки [PERSON], а сама земельна ділянка не занесена до автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру, кадастровий номер не визначений, то позивач [PERSON] позбавлений можливості як спадкоємиць за законом на майно померлого батька отримати свідоцтво про право власності на спадщину за законом. Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до змісту повідомлення приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] № 38/01-16 від 17.01.2017 року, в провадженні знаходиться спадкова справа № 147/2015 на майно [PERSON], померлого 11 квітня 2015 року. В спадковій справі знаходяться заяви: про прийняття спадщини за законом, що надійшла від [PERSON], сина померлого; заява про відмову від прийняття спадщини як за законом, так і за заповітом на користь [PERSON] що надійшла 29.09.2015 року від імені [PERSON]; Інших заяв у спадковій справі не міститься. Дані про інших спадкоємців у спадковій справі відсутні. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 28). Ч.1 ст. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Задовольняючи позовну заяву [PERSON] до Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON], відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області, [PERSON], суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України. Підсумовуючи все вище викладене суд, вважає, що [PERSON], як спадкоємець за законом на майно померлого [PERSON], дійсно має законне право на земельну ділянку площею 4 ,62 га., яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та розташована на території Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати позивачу присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved