Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом ( з урахуванням як збільшення позовних вимог так і зміни позовних вимог під час розгляду справи ) та просить суд стягнути з Департаменту екології та природних ресурсів Донецької обласної державної адміністрації заборгованість по заробітній платі у розмірі 85 124,42 гривень з утриманням з вказаної суми при виплаті передбачених законом податків та інших обов'язкових платежів і зборів, а також моральної шкоди у розмірі 100 000,00 гривень посилаючись на те, що працює з 01.12.2000 року по теперішній час на посаді заступника директора регіонального ландшафтного парку «Меотида», який був створений рішенням Донецької облради. Згідно до Положення «Про РЛП «Меотида» парк підпорядковується Донецькі обласній раді, а фінансування здійснюється за рахунок обласного бюджету. Окремими розпорядженнями голови Донецької ОДА визначено головного розпорядника коштів обласного бюджету для РЛП «Меотдиа» - департамент екології та природних ресурсів облдержадміністрації, який відповідальний за утримання бюджетних установ, розташованих на тимчасово неконтрольованих територіях, та які утримувалися за рахунок обласного бюджету, видатки по яких включені до складу інших витрат по відповідних галузях, після перереєстрації таких установ на підконтрольних органам державної влади територіях. До серпня 2014 року належна йому заробітна плата сплачувалась своєчасно, однак з цього ж часу зарплатня взагалі не сплачується, внаслідок чого виникла заборгованість, яка становить у розмірі 85 124,42 гривні без врахувань з утриманням з вказаної суми при виплаті передбачених законом податків та інших обов'язкових платежів і зборів за період з серпня 2014 року по серпень 2015 року включно. На даний час заборгованість не ліквідовано, тому він вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Крім того, вважає, що протиправними діями відповідача йому спричинена моральна шкода, яку він оцінює в 100 000,00 гривень, оскільки відповідач залишив його без коштів для існування у мовах проведення антитерористичної операції та змушений позичати грошові кошти у рідних та друзів для того, щоб прогодувати себе та свою родину, у зв'язку з чим утворились великі заборгованості по комунальним послугам, що потребувало від нього додаткових зусиль для організації свого життя, у зв'язку з чим приносить моральні стражданні. Позивач в судове засідання не з'явився, хоча про день і час слухання справи був сповіщений належним чином судовою повісткою, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач, Департамент екології та природних ресурсів Донецької обласної державної адміністрації позов [PERSON] не визнав та показав суду що є неналежним відповідачем в даній справі, а належним відповідачем є Регіональний ландшафтний парк «Меотида», який є юридичною особою, де між позивачем та парком склалися трудові відносини, а саме укладений трудовий договір. Відповідно до п.3.5 Положення про РЛП «Меотида» знаходиться на самостійному балансі і звітує про свою діяльність перед органами державної виконавчої влади в порядку і в строки, встановлені державною звітністю. Третя особа, Донецька обласна державна адміністрація також проти позову заперечує посилаючись на те, що відновлення фінансування парку можливо, якщо керівник РЛП «Меотида» забезпечить функціонування цієї юридичної особи на підконтрольній території, але до цього часу заходів, які свідчили, що директор парку забезпечує функціонування юридичної установи, виконання працівниками своїх обов'язків, цього не зроблено, тому правових підстав відновлювати фінансування цієї юридичної особи не вбачається. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини: - [PERSON] перебуває у трудових відносинах з Регіональним ландшафтним парком «Меотида» з 01.12.2000 року, з 01.10.2007 року переведений на посаду заступника директора (а. с. 5-7,а.с.9 ); - згідно довідки про заборгованість заробітної плати ( а.с.8), а також з урахуванням довідок як № Р-57 від 10.11.2015року так № Р-58 від 10.11.2015 року (а.с. 109-110 ) заборгованість по заробітній платі у РЛП «Меотида» перед [PERSON] складає 85 124,42 гривень без врахувань з утриманням з вказаної суми при виплаті передбачених законом податків та інших обов'язкових платежів і зборів за період з серпня 2014 року по серпень 2015 року; - згідно виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, серія АБ, № 674839 станом на 23.04.2015 року ( а.с.19) та п.1.8 Змін до Положення про РЛП «Меотида» (а.с.21) видно, що РЛП «Меотида» зареєстрований та розташовується в смт. Ялта Першотравневого району Донецької області, тим самим переміщений на територію, підконтрольну українській державній владі; Відповідно до ч. 1 ст. 43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за труд захищається законом. Згідно ст.1 Закону України »Про оплату правці»,заробітна плата це винагорода, обчислена як правило у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до вимог, викладених у ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Трудовий договір між позивачем та РЛП «Меотида» породжує її прямий обов'язок виплачувати заробітну плату робітнику. Відповідно до ст. 23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пленум ВСУ у п.3 своєї Постанови № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначає, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Статтею 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником моральної шкоди, заподіяної працівнику внаслідок порушення його законних прав. На думку суду зазначений позивачем розмір відшкодування є надмірним. Вирішуючи даний спір, заслухавши пояснення відповідача, третьої особи, дослідивши та оцінивши надані докази, за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що належним відповідачем по справі повинен бути Регіональний ландшафтний парк «Меотида», а з позовної заяви вбачається, що позивач з вимогами про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди до РЛП «Меотида» не звертався. Під час розгляду справи суд обговорював питання щодо заміни відповідача, або притягнення іншої особи в якості співвідповідача, але позивач [PERSON] у позові послався про те, що за його власним переконанням заборгованість по заробітній платі та моральної шкоди повинен відшкодовувати, а саме Департамент екології та природних ресурсів Донецької обласної державної адміністрації. Однак суд вважає доводи позивача [PERSON] неспроможними, так як відповідач, Департамент екології та природних ресурсів Донецької обласної державної адміністрації не може нести відповідальність за даним позовом як юридична особа, так як останній перебуває у трудових відносинах з Регіональним ландшафтним парком «Меотида» з 01.12.2000 року, де з 01.10.2007 року працює в якості заступника директора по теперішній час. Відповідно до п.1.7 Положення про РЛП «Меотида», затвердженого наказом державного управління екології та природних ресурсів в Донецькій області № 256 від 19.10.2004 року, РЛП «Меотида» є юридичною особою, має печатку встановленого зразку, штамп, емблему, торгівельний знак та рахунки в установах банків, в тому числі в іноземній валют. Крім того, відповідно до п. 3.5 даного Положення парк знаходиться на самостійному балансі і звітує про свою діяльність перед органами державної виконавчої влади в порядку і в строки, встановлені державною звітністю. З урахуванням принципу диспозитивності суд немає права замінити первісного відповідача належним відповідачем або притягнути до участі у справі на іншу особу як співвідповідача без відповідного клопотання позивача, не отримавши на це згоди позивача. Оскільки зазначений позивачем відповідач не є належним відповідачем по справі за даним позовом, то суд приходить до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed