Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняти його з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] . При цьому позивач посилається на те, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло та на підставі Договору дарування частки квартири він є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] , який є братом позивача, будучи зареєстрованим за зазначеною адресою, в квартирі з травня 2012р. не проживає, особистих речей не утримує, будь-яких витрат по оплаті комунальних послуг не несе, що погіршує матеріальний стан позивача, оскільки комунальні платежі нараховуються згідно зареєстрованих осіб, чим створює йому перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном, а тому він вимушений звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження у порядку загального або спрощеного провадження. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24.02.2021 року провадження по справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, що передбачено ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки дана справа підпадає під ознаки малозначної справи. Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та, відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства, відповідачам був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень та подання зустрічного позову. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позивач у судове засідання не з`явився, повідомлявся, представник позивача - адвокат Мангул П.М., надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, у зв`язку з чим, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 04.01.1999р. за №19-ІІІ74 та на підставі Договору дарування частки квартири від 14.10.2011р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Масаловим В.В., р.№1667, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Згідно довідки Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради №Б4-25995-ф/л від 05.10.2021р., за адресою: [ADDRESS] зареєстровані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] .. Відповідно до Акту про фактичне проживання особи від 02.02.2021р., за підписами сусідів позивача: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які засвідчені належним чином головою ОСББ «Варненьска 7/4», відповідач [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , не проживає з травня 2012р.. Згідно ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Нормами ч.1 ст. 317 та ч.1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України власник майна вправі вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відповідач, залишаючись зареєстрованим у квартирі, створює позивачу перешкоди у реалізації своїх прав, оскільки розрахунок платежів за комунальні послуги здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою осіб, у зв`язку з чим позивач вимушений сплачувати комунальні послуги за відповідача, що погіршує його матеріальний стан. При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованим та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved