Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з цивільним позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Пустомитівського району Львівської області, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок № 70 вул. Без назви в с. Тарасівка Пустомитівського району Львівської області, загальною площею 45,8 кв.м., житловою площею 23,4 кв.м.з усіма господарськими будівлями та спорудами, а саме: Б сарай, №1 ворота, №2 огорожа, земельну ділянку площею 1,5541 га кадастровий номер 4623687200:14:000:0367 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташована на території [PERSON] сільської ради Пустомитівського району Львівської області, земельну ділянку площею 0,2714 га кадастровий номер 4623687200:14:000:0366 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованих на території [PERSON] сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Свої вимоги мотивує тим, що 20.01.2015 року померла його баба [PERSON], внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу, якої увійшли житловий будинок № 70 вул. Без назви в с. Тарасівка Пустомитівського району Львівської області, загальною площею 45,8 кв.м., житловою площею 23,4 кв.м.з усіма господарськими будівлями та спорудами, а саме: Б сарай, №1 ворота, №2 огорожа, технічні характеристики підтверджуються технічним паспортом виданим Товариством з обмеженою відповідальністю Технічне Бюро «Фаєрмур» від 20.02.2015 року, земельна ділянка площею 1,5541 га кадастровий номер 4623687200:14:000:0367 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташована на території [PERSON] сільської ради Пустомитівського району Львівської області, право власності підтверджується державним актом серія ЛВ №043942 від 06.04.2005 року виданого на підставі розпорядження РДА від 31.10.2003 року, земельна ділянка площею 0,2714 га кадастровий номер 4623687200:14:000:0366 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташована на території [PERSON] сільської ради Пустомитівського району Львівської області, право власності підтверджується державним актом серія ЛВ №043942 від 06.04.2005 року виданого на підставі розпорядження РДА від 31.10.2003 року. Зазначає, що згідно заповіту від 02.01.2015 року, посвідченого секретарем Чорнушовицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, [PERSON] все своє майно де б воно не знаходилося і з чого б не складалося заповіла позивачу. Наголошує на тому, що на момент смерті спадкодавця, він постійно проживав разом із нею за адресою вул. Без назви, 70, с. Тарасівка Пустомитівського району Львівської області, вони вели спільне господарство, у шестимісячний строк після її смерті із заявою про відмову від свого права на спадкування до нотаріальної контори позивач не звертався. Таким чином, зважаючи на постійне проживання із спадкодавцем на момент смерті, вважає, що він фактично прийняв спадщину та набув право власності на спадкове майно після смерті баби. Наголошує на тому, що право власності спадкодавця на земельні ділянки підтверджується державним актом на право приватної власності на землю, серія ЛВ №043942 від 06.04.2005 року, однак оригінал такого було втрачено, що унеможливлює реалізацію його права на спадкування через нотаріальну контору. У судове засідання позивач не зявився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Пустомитівського району Львівської області у судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав суду заяву у якій просить позов задовольнити, а судовий розгляд проводити у його відсутності. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заяви про визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.01.2015 року померла баба позивача [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія 1-СГ № 383009, виданим [PERSON] сільською радою Пустомитівського району Львівської області, 21.01.2015 року. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу, якої увійшли житловий будинок №70 вул. Без назви в с. Тарасівка Пустомитівського району Львівської області, загальною площею 45,8 кв.м., житловою площею 23,4 кв.м., технічні характеристики будинку підтверджуються технічним паспортом на індивідуальний житловий будинок № 70 в с. Тарасівка Пустомитівського району Львівської області виданим Товариством з обмеженою відповідальністю Технічне Бюро «Фаєрмур» від 20.02.2015 року, згідно якого будинковолодіння складається із А-1 житлового будинку, Б сарай, №1 ворота, №2 огорожа, а також земельна ділянка площею 1,8255 га яка складається з двох земельних ділянок, а саме: перша, площею 1,5541 га кадастровий номер 4623687200:14:000:0367; друга, площею 0,2714 га кадастровий номер 4623687200:14:000:0366 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованих на території [PERSON] сільської ради Пустомитівського району Львівської області, право власності підтверджується державним актом серія ЛВ №043942 від 06.04.2005 року виданого на підставі розпорядження РДА від 31.10.2003р. На момент смерті спадкодавця, позивач постійно проживав разом із нею за адресою вул. Без назви, 70, с. Тарасівка Пустомитівського району Львівської області, вони вели спільне господарство, що підтверджено довідкою №58 від 04.02.2015 року, виданою [PERSON] сільською радою Пустомитівського району Львівської області. У шестимісячний строк, встановлений ст. 1270 ЦК України із заявою про відмову від свого права на спадкування до нотаріальної контори позивач не звертався. У відповідності до положень ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. З наведеного випливає висновок про те, що зважаючи на постійне проживання із спадкодавцем на момент смерті, позивач фактично прийняв спадщину та набув право власності на спадкове майно після смерті своєї баби [PERSON] Право власності [PERSON] на земельну ділянку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серія ЛВ №043942 від 06.04.2005 року виданого на підставі розпорядження РДА від 31.10.2003р., однак оригінал такого було втрачено, що унеможливлює реалізацію права позивача на спадкування через нотаріальну контору. Статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приписами ст.328 ч.2 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, що зокрема підтверджено їх збереженою копією, проте були втрачені, та не можуть бути відновлені у встановленому законодавством порядку, позивач змушений звертатися із цим позовом в порядку ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути предявлено зокрема у разі втрати правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Аналогічна позиція викладена також у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Таким чином, з врахуванням наведеного вище, а також того факту, що позивач постійно проживав разом із спадкодавцем на момент її смерті, він фактично набув право власності на спадкове майно.

Outcome: approved