Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Новозаріцької сільської ради Захарівського району Одеської області про тлумачення заповіту, встановлення фактів належності правовстановлюючого документу та постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] в селі Новозаріцьке Фрунзівського району Одеської області померла [PERSON] . Відповідно до заповіту, посвідченого 01 березня 2002 року в реєстрі за № 3 [PERSON] , секретарем Новозаріцької сільської ради Фрунзівського району Одеської області, спадкодавець на випадок своєї смерті заповідала позивачу сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ОД № 0196319 виданий КСП «Перемога» Фрунзівського району Одеської області від 19 серпня 1996 року на підставі рішення Фрунзівської адміністрації від 13 серпня 1996 року № 326/96 розміром 8,77 га условно кадастрових гектарах. Згідно відмітки від 20.09.2019 року Новозаріцької сільської ради Захарівського району Одеської області на вказаному заповіті, він не змінений і не скасований. Рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області від 23 лютого 2009 року у справі № 2-48/2009, за позивачем в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , померлої [INFO] в с. Новозарицьке Фрунзівського району Одеської області, було визнано право приватної власності на право на земельну частку (пай) вартістю 56000 грн. у землях колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога» Фрунзівського району Одеської області розміром 8,77 в умовних кадастрових гектарах, яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0196319 виданого 19 серпня 1996 року Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 319. На підставі цього судового рішення, 17 березня 2009 року до зазначеного вище сертифіката у розділі «Зміни, які вносяться до сертифіката у зв`язку з передачею права на земельну частку (пай)» була внесена відповідна відмітка про передачу права на земельну частку (пай) від спадкодавця до позивача. Проте, як виявилося пізніше, за результатами розгляду технічної документації із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) в натурі із земель колективної власності колишнього КСП «Перемога» на території Новозаріцької сільської ради Фрунзівського району Одеської області, розпорядженням Фрунзівської районної державної адміністрації Одеської області від 03.11.2005 року № 621/2005 [PERSON] була передана безоплатно у власність земельна ділянка площею 6,09 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новозаріцької сільської ради Фрунзівського району Одеської області [ADDRESS] (пункт 10 додатку до розпорядження). На підставі цього розпорядження на ім`я [PERSON] 01 вересня 2006 року Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області був виданий державний акт серії ЯГ № 933789 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5125283200:01:001:0250, який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010653600021а. Вказана земельна ділянка з уточненою площею 6,0899 га на підставі зазначеного вище державного акта 01.09.2006 року була зареєстрована у Державному земельному кадастрі, що підтверджено витягом з нього від 17.09.2019 року. У зв`язку з наведеним, позивач позбавлений можливості на підставі вказаного вище судового рішення виділити в натурі (на місцевості) одержану за спадщиною земельну частку (пай) і зареєструвати за собою право приватної власності на отриману за цим виділом земельну ділянку, оскільки ще за життя спадкодавця за належною їй земельною часткою (паєм) вже була виділена земельна ділянка, яка зареєстрована у Державному земельному кадастрі і оформлена по праву власності за спадкодавцем. Позивач та його представник у судовому засіданні, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Новозаріцькою сільською радою Фрунзівського району Одеської області, актовий запис №8. Згідно заповіту, посвідченого 01 березня 2002 року в реєстрі за № 3 [PERSON] , секретарем Новозаріцької сільської ради Фрунзівського району Одеської області, спадкодавець на випадок своєї смерті заповідала позивачу сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ОД № 0196319 виданий КСП «Перемога» Фрунзівського району Одеської області від 19 серпня 1996 року на підставі рішення Фрунзівської адміністрації від 13 серпня 1996 року № 326/96 розміром 8,77 га условно кадастрових гектарах. Згідно рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області від 23 лютого 2009 року у справі № 2-48/2009, за позивачем в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , померлої [INFO] в с. Новозарицьке Фрунзівського району Одеської області, було визнано право приватної власності на право на земельну частку (пай) вартістю 56000 грн. у землях колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога» Фрунзівського району Одеської області розміром 8,77 в умовних кадастрових гектарах, яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0196319 виданого 19 серпня 1996 року Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 319. Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0196319 виданого 19 серпня 1996 року Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 319, [PERSON] належить право на земельну частку (пай) розміром 8,77 в умовних кадастрових гектарах у землях колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога» Фрунзівського району Одеської області. На підставі судового рішення, 17 березня 2009 року до зазначеного вище сертифіката у розділі «Зміни, які вносяться до сертифіката у зв`язку з передачею права на земельну частку (пай)» була внесена відмітка про передачу права на земельну частку (пай) від спадкодавця до [PERSON] . Згідно розпорядження Фрунзівської районної державної адміністрації Одеської області від 03.11.2005 року № 621/2005 [PERSON] була передана безоплатно у власність земельна ділянка площею 6,09 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новозаріцької сільської ради Фрунзівського району Одеської області [ADDRESS] (пункт 10 додатку до розпорядження). Згідно державного акта серії ЯГ № 933789, [PERSON] належить право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5125283200:01:001:0250, розміром 6,09 га, яка розташована на території Новозаріцької сільської ради Фрунзівського району Одеської області, [ADDRESS] . Згідно довідки Новозарізької сільської ради Захарівського району Одеської області № 02-274 від 10.09.2019 року, спадкодавець [PERSON] , [INFO]. з листопада 2005 року стала фактично без реєстрації постійно проживати разом з сім`єю [PERSON] у належному йому житловому будинку без номера по [ADDRESS] , з яким вела спільне господарство (витрати та бюджет) та була пов`язана спільним побутом (харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла). Позивач здійснював догляд за спадкодавцем, яка постійно проживала разом з ним у належному йому житловому будинку до дня її смерті, яка настала [INFO] . Довідка видана на підставі акта від 27 серпня 2019 року щодо фактичного проживання особи, складеного та підписаного депутатами IV-го скликання 2002-2006 років Новозаріцької сільської ради Фрунзівського (тепер Захарівського) району Одеської області Мемей Валентиною Іванівною та Кучерявим Сергієм Євгенійовичем з участю жителів села Новозаріцьке Захарівського району [PERSON] та [PERSON], які безпосередньо знали [PERSON] та яким ці обставини особисто відомі. Підписи осіб, що підписали вказаний акт, посвідчені секретарем Новозаріцької сільської ради. Згідно постанови державного нотаріуса Захарівської районної державної нотаріальної контори Одеської області Романової І.С., від 12 вересня 2019 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначену вище земельну ділянку спадкодавця, виходячи з того, що в заповіті спадкодавця розпорядження зроблено щодо сертифіката як бланка документа, а не самого права на земельну частку (пай) підтвердженого цим сертифікатом; в заповіті не зазначено вищевказаної земельної ділянки та не вказано, що заповідається все майно спадкодавця; в державному акті на право на земельну ділянку ім`я власника вказано як « [PERSON] », хоча в свідоцтві про смерть « [PERSON] »; не подано документів, які б підтверджували факт прийняття спадщини. Згідно довідки ( витягу з погосподарських книг за період з 1996 - 2006 роки) № 02-23/180 від 20.09.2019 р., про те, що [PERSON] була зареєстрована та проживала в с.Новозаріцьке Фрунзівського району Одеської області, номер об`єкта ПГО56 в погосподарській книзі №1 відкритий на гр. [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] /з про смерть №8. За домовою книгою по селу Новозаріцьке [PERSON] , яка народилась [INFO] в селі Нові-Проданешти Флорештського району Р.Молдова, громадянка України, неодружена, прибула на постійне місце проживання 26.08.1964 року з м. Котовськ Одеської області і проживала до дня смерті [INFO] . Згідно ст. 257 ЦК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно з листом ВСУ «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення у відповідності з п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що визначені в документі не збігаються з ім`ям по-батькові, прізвищам, місцем і часом народження цієї особи, визначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. В силу ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Таким чином суд приходить до висновку про те, що позовна заяв [PERSON] , обґрунтована та підлягає задоволенню. Частиною 1 статті 1223 Цивільного кодексу України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, а статтею 1256 передбачено, що тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Стаття 213 ЦК України встановлює, що зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 1218 ЦК визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина 1 і 2 статті 1220 цього Кодексу встановлює, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч.1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 3 статті 1268 ЦК визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Outcome: approved