Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до територіальної громади м. Заставна Чернівецької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій просить визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці після набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], який помер 23.09.2011 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 29.09.2011 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно до складу якого входить земельна для ока площею 3,40 га у межах згідно з планом, що розташована на території Заставнівської міської ради, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії 11-ЧВ №015087, виданого Заставнівською міською радою 03.07.2002 року. Заповіту померлий [PERSON] не залишив, він є єдиним спадкоємцем його майна законом. З метою отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно він у грудні 2015 року звернувся до Заставнівської державної нотаріальної контори, проте у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено, бо він пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. У встановлений законом термін він не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки ще з 1996 року з батьком не проживав, на момент його смерті йому не було відомо, що в батька є якесь майно (оскільки він був бідний) та в нього був відсутній оригінал державного акта на право приватної власності на землю серії 11-ЧВ №015087. Вважає, що він пропустив строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини із поважних причин, а тому просить встановити йому додатковий строк. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, обґрунтували вищенаведеним та просили задовольнити. Представник відповідача територіальної громади м. Заставна Чернівецької області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу у його відсутності. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, врахувавши заяву представника відповідача, заслухавши пояснення свідка [PERSON] вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.ч. 1,1 ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Судом встановлено, що 29.09.2011 року помер [PERSON], який був батьком позивача [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-МИ №153989 від 02.10.2015 (а.с. 13) та копією свідоцтва про народження серії ІІІ-МИ №280723 від 22.10.1991 року (а.с. 9). Після смерті останнього відкрилася спадщина на все належне йому майно, до складу якого входить земельна ділянка, загальною площею 3,40 га у межах згідно з планом, що розташована на території Заставнівської міської ради з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що складається з двох ділянок площею 3,18 га та 0,22 га з кадастровими №7321510100:02:007:0044 та №7321510100:02:015:0207, що належала померлому згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЧВ №015087 від 03.07.2002 року (а.с. 20). Відповідно до ст.ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Заповіту померлий [PERSON] не вчиняв. Позивач [PERSON], який є його сином, є єдиним спадкоємцем його майна за законом. Вказане підтверджується довідкою Виконавчого комітету Веренчанської сільської Заставнівського району Чернівецької області від 22.03.2016 року №1043 (а.с. 13). Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З метою прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно позивач 17.12.2015 року звернулася до Заставнівської державної нотаріальної контори, проте у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено, бо він пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, що видно із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №42496821 та постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №259/02-31 від 10.03.2016 року (а.с. 21-22). Відповідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини, після смерті батька з наступних причин. Батько позивача [PERSON] та його мати [PERSON] проживали в зареєстрованому шлюбі та були зареєстровані [INFO]. Після розірвання між ним шлюбу, [PERSON] був зареєстрований та проживав до смерті по вул. Грушевського, 37 в м. Заставна Чернівецької області. Вказане вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-МИ №019028 від 13.02.1997 року (а.с. 10), довідки адресно-довідкового бюро (а.с. 15) та копії домової книги (а.с. 17 зворот). На момент розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] позивачу було 4, 4 роки і після розірвання шлюбу його батьків та по даний час він проживає з матірю [PERSON], що підтверджується довідкою Заставнівської міської ради (а.с. 16). Аліменти на його утримання з покійного [PERSON] не стягувались, що вбачається з довідки ДВС (а.с. 24), спілкуватись з батьком позивачу забороняла матір. В звязку із вказаними обставинами позивач на момент смерті батька [PERSON] не знав, що йому на праві власності належить земельна ділянка, оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку він також немає. Про існування майна у спадкодавця [PERSON] позивач дізнався у вересні 2015 року від [PERSON] Останній допитаний в судовому засіданні як свідок пояснив, що [PERSON] працював в колишньому колгоспі ім. Кірова в м. Заставна, в звязку із чим йому на праві власності належала земельна частка (пай), згідно сертифікату на право власності на земельну частку (пай), а у 2002 році взамін сертифікату йому було видано державний акт на право власності на земельну ділянку. Про існування земельної ділянки та її належність [PERSON] на момент його смерті позивачу не було відомо, а про її існування позивач дізнався у 2015 році. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що вказані позивачем причини пропущення строку для прийняття спадщини є поважними, а тому позовну заяву слід задовольнити і встановити йому додатковий строк для прийняття спадщини. На підставі ст.ст. 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved