Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Кондратівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку у зв'язку із втратою документів на підставі ст..392 ЦК України, за участю третьої особи : Міськрайонне управління Держземагенства у м. Джанкой, Джанкойському та Красногвардійському районах АР Крим, Реєстраційна служба Джанкойського МРУЮ. Свої вимоги мотивує наступним: на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку від 11.04.2008 року їй належить земельна ділянка на території Кіндратівської сільської ради Джанкойського району АР Крим, яка була передана на підставі розпорядження Джанкойської РДА від 19.10.2007 року № 1121-р. Площа ділянки - 3,38га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Але при невідомих обставинах в неї зник оригінал державного акту на земельну ділянку, залишилася тільки копія. Посилаючись на ст.392 ЦК України просить визнати за нею право власності на земельну ділянку за кадастровим номером 0121181700:05:001:0279 розташованої на території Кіндратівської сільської ради Джанкойського району АР Крим, яка була передана на підставі розпорядження Джанкойської РДА від 19.10.2007 року № 1121-р. Площа ділянки - 3,38га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду телеграму, з якої вбачається, що справу просить слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник відповідача, Кіндратівської сільської ради Джанкойського району АР Крим, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, з якої вбачається, що справу просить слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Представник третьої особи, Міськрайонне управління Держземагенства у м. Джанкой, Джанкойському та Красногвардійському районах АР Крим, не з'явився, надав суду заяву, з якої вбачається, що справу просить слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Представник третьої особи, Реєстраційна служба Джанкойського МРУЮ, не з'явився, надав суду заяву, з якої вбачається, що справу просить слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. У відповідності зі ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених особами вимог і на підставі представлених сторонами доказів, а ст.ст.10, 60 ЦПК України, визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст..197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, судом встановлено, що [PERSON] на підставі державного акту серії ЯЕ № 070121, про право власності на земельну ділянку від 11.04.2008 року , кадастровий номер 0121181700:05:001:0279 розташованої на території Кіндратівської сільської ради Джанкойського району АР Крим, яка була передана на підставі розпорядження Джанкойської РДА від 19.10.2007 року № 1121-р. Площа ділянки - 3,38га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва е власником (а.с.4). Однак даний державний акт при не відомих позивачці обставинах зник. Відповідно до частини 1 статті 3 Цивільного процесуального кодексу України особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК України, якою встановлений принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При розгляді справи, суд керується ст.ст.10,60 ЦПК України, згідно якої сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статі 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. У відповідності зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зазначене підтверджується письмовими доказами, що знаходяться в матеріалах справи, а саме копією державного акту серії ЯЕ №070121, витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, довідкою про викрадення майна. У зв'язку із набранням чинності ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно і їх обтяжень» печать бланків державних актів, а також державна реєстрація і видача державних актів на право власності на земельні ділянки скасовано, повноваження по державній реєстрації прав на нерухоме майно територіальними органами земельних ресурсів припинені. Підтвердити право власності [PERSON] на земельну ділянку в іншому порядку ніж в судовому не виявляється за можливе. Таким чином, відсутність документу, що підтверджує право власності позивача на земельну ділянку, перешкоджає здійсненню ним цього права власності і це його право підлягає судовому захисту, бо відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Саме у такий спосіб позивач просить захистити його право власності на земельну ділянку. Статтею. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, що не заборонений законом. За таких обставин, у суду є законні та обгрунтовані підстави для задоволення позову, а обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є ефективним для його захисту. У зв'язку з задоволенням позову судові витрати відшкодуванню не підлягають. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved