overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує наступним. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.10.1995 року. Від шлюбу мають спільного неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя подружжя не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини, внаслідок чого сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, проживають окремо, до примирення не прагнуть. Фактично їх сім?я розпалась. Подальше збереження сім?ї є неможливим та суперечить інтересам позивача. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню за наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.10.1995 року, про що у Галицькій сільській раді Ніжинського району Чернігівської області складено актовий запис №14, відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 5). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6), від шлюбу сторони по справі мають спільного неповнолітнього сина- [PERSON], [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини і спільне господарство не ведуть. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання подружжя і збереження шлюбу, оскільки збереження їхньої сім?ї суперечить інтересам подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Абзацом 6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК постановлено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Судом встановлено, що між сторонами склалися негативні стосунки, оскільки сторони по справі мають різні погляди на життя, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, до примирення не прагнуть, практично їх сім'я повністю розпалася і її збереження стало неможливим та суперечить інтересам подружжя, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15 січня 2015 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції за актовим записом №33. Від спільного подружнього життя у сторін народилася дитина [PERSON], [INFO]. Вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Причиною розпаду сімї є різні характери та погляди на життя. Фактично шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. На примирення не згідний. Просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив позовну заяву задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, просила задовольнити позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції за актовим записом №33, що підтверджується свідоцтвом серії І-МИ №104291 (а.с.5). Від спільного подружнього життя у сторін є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 19.05.2015 року за актовим записом №1067. (а.с.4). Причиною розірвання шлюбу є непорозуміння, різні погляди на життя, несумісність характерів, відсутність спільних інтересів, що призвело до розпаду сімї. На примирення сторони не згідні, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їм інтересам, в звязку з чим шлюб належить розірвати. На підставі викладеного ст.ст. 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23 липня 2004 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Чернівецьким відділом реєстрації актів цивільного стану, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №836. Від спільного подружнього життя у сторін є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначає, що діти знаходяться з ним та знаходяться на його утриманні і вихованні. Вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Причиною розпаду сім'ї є різні характери та погляди на життя. Фактично шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. На примирення не згідний. Просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про день і час розгляду справи, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечувала проти розірвання шлюбу а також просила змінити прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 23 липня 2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького обласного управління юстиції, за актовим записом № 836, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] (а.с.12). Причиною розірвання шлюбу є постійні сварки, різні погляди на життя, несумісність характерів, відсутність спільних інтересів, що призвело до розпаду сім'ї. На примирення позивач не згідний, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, в зв'язку з чим шлюб належить розірвати. На підставі викладеного ст.ст. 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що він 01.11.1998 року уклав шлюб з відповідачкою, який був зареєстрований виконкомом Погорилівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області за актовим записом №06 від 01.11.1998 року. В цьому шлюбі у них народилось двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що їх сімейне життя не склалось. Одразу після одруження відносини були добрі, однак з кожним роком стосунки між ними погіршувались, часто почали виникати сварки та непорозуміння. Наслідком цього є те, що вони припинили ведення спільного господарства, спільне проживання. Вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер. З цих підстав просив шлюб розірвати Позивач в судове засідання не зявився, подав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не зявилась, подала суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в її відсутності. На розірвання шлюбу згідна. Після розірвання шлюбу просила змінити її прізвище з «Зайцевої» на «Бойчук». Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд вважає, що позов доведений та обґрунтований, а тому є підстави для його задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.11.1998 року, що стверджується копією свідоцтва про одруження серії І-МИ №028328 від 16.01.2001 року (а.с.7). В шлюбі у сторін народилось двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що вбачається з копій свідоцтв про їх народження (а.с. 8,9). Причиною розпаду сімї є те, що спільне життя сторін не склалось, між ними постійно виникали сварки та скандали, внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. На даний час вони проживають окремо, будь-яких відносин не підтримують. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їхнім інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. На виконання вимог ст. 235 ч.8 ЦПК України та зважаючи на вибір відповідачки [PERSON], прізвище останньої слід змінити із «Зайцевої» на «Бойчук». На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що він 01.12.2000 року уклав шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Кострижівською селищною радою Заставнівського району Чернівецької області за актовим записом №14. Від шлюбу дітей не мають. Позивач посилається на те, що їх сімя розпалася. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між ними. Два роки вони не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. З цих підстав вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просив його розірвати. Позивач в судове засідання не з»явився, подав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, подала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, вказала, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.12.2000 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-МИ №028242 від 01.12.2000 року. Від спільного проживання у сторін дітей немає. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між сторонами. Два роки вони не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Відповідачка ухиляється від подачі спільної заяви про розірвання шлюбу через орган реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що він 02.09.2000 року уклав шлюб з відповідачем, який був зареєстрований виконавчим комітетом Горошовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області за актовим записом №06. Від шлюбу дітей вони не мають. Позовні вимоги мотивує тим, що їх з відповідачем спільне проживання не склалось із-за розбіжностей поглядів на життя. Вони перестали розуміти одне одного, між ними втрачено почуття любові та поваги. На протязі останніх двох місяців сторони припинили спільне проживання. Враховуючи те, що втрачена моральна основа їхнього шлюбу, позивач вважає, що їх шлюб носить формальний характер та просив його розірвати, оскільки подальше його продовження за таких відносин суперечить його інтересам. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, обґрунтувавши вищенаведеним, наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02.09.2000 року, що стверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії І-МИ №131647 від 08.09.2017 року (а.с.5). Від шлюбу дітей вони не мають. Причиною розпаду сімї є те, що сторони не могли найти спільної думки між собою, перестали розуміти один одного, через що між ними виникали сварки та непорозуміння. В них різні характери, різні погляди на життя. Протягом останніх двох місяців вони проживають окремо, будь-яких стосунків не підтримують. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір відповідача, прізвище останньої слід залишити без змін. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що він 03.01.2006 року уклав шлюб з відповідачем, який був зареєстрований виконавчим комітетом Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей. Позивач посилається на те, що їх сімя розпалася. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між ними. З весни 2017 року вони не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. З цих підстав вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просив його розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та розірвати шлюб між ними. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала. Крім цього вказала, що після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03.01.2006 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-МИ №008637 від 03.01.2006 року. Від спільного проживання у сторін народилось троє синів 12.08.2000 року [PERSON], 27.01.2004 року [PERSON], 12.11.2009 року [PERSON]. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між сторонами. Більше пяти місяців вони не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи заяву відповідачки [PERSON] згідно якої остання просить залишити її прізвище яке вона отримала під час реєстрації шлюбу, суд вважає відповідачу слід залишити вказане прізвище. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що він 07.01.2007 року уклав шлюб з відповідачем, який був зареєстрований виконкомом Погорілівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області за актовим записом №01. В шлюбі у них 27.09.2007 року народилась донька [PERSON], яка на даний час проживає з відповідачем. Позивач посилається на те, що їх сімейне життя не склалось. Причиною розпаду сімї сварки та конфлікти які виникали між ними. Наслідком цих подій є те, що з грудня 2015 року вони проживають окремо спільного господарства не ведуть, будь - яких стосунків не підтримують. З цих підстав вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просила його розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, на розірвання шлюбу згідна. Після розірвання шлюбу просила залишити її прізвище без змін, про що надала відповідну заяву. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07.01.2007 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-МИ №018638 від 07.01.2007 року (а.с.7). Від спільного проживання у сторін 27.09.2007 року народилась донька [PERSON], що видно із копії свідоцтва про народження серії 1-МИ №054290 від 09.10.2007 року (а.с. 7). Причиною розпаду сімї є те, що сімейне життя сторін не склалось через сварки та конфлікти. З грудня 2015 року сторони проживають окремо спільного господарства не ведуть, будь - яких стосунків не підтримують. Враховуючи відсутність між сторонами будь-яких відносин, відсутність у сторін бажання зберегти сімю, а також те, що наданий судом строк для примирення результату не дав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір відповідача, прізвище останньої слід залишити без змін.

Outcome: approved