Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача державного підприємства «Красноармійськвугілля» (далі за текстом ДП «Красноармійськвугілля») про стягнення нарахованої заробітної плати, в обгрунтування якого вказав, що з відповідачем по справі він знаходився у трудових відносинах з 20.08.1994 року по 06.10.2015 року, працюючи прохідником підземним та був звільнений за станом здоровя за ст.40 ч.2 КЗпП України. Про нараховані суми при звільненні відповідач не повідомив його всупереч ст.116 КЗпП України. 01.12.2015 року та 23.02.2016 року він та його представник звернулися до відповідача щодо надання довідки про розмір заборгованості. На що 23.03.2016 року відповідачем надано відповідь, згідно якої останній має перед ним заборгованість із заробітної плати у розмірі 20393 грн 06 коп. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість із заробітної плати в сумі 20393 грн 06 коп. Позивач [PERSON] до суду не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, письмово повідомив суд про розгляд справи у його відсутність за участю його представника [PERSON] Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні 29.04.2016 року уточнив позовні вимоги і просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість із заробітної плати в сумі 6 грн 10 коп. У наступне судове засідання [PERSON] не зявився, просив суд розглянути справу у його відсутність, наполягаючи на заявлених позовних вимогах. Представник відповідача ДП «Красноармійськвугілля» [PERSON] до суду також не зявився, письмово сповістив суд про розгляд справи у його відсутність, надавши письмове заперечення, відповідно до якого нараховані позивачу виплати в сумі 19527 грн 43 коп. за жовтень 2015 року сплачені 22.12.2015 року в сумі 3104 грн 63 коп., 23.12.2015 року в сумі 656 грн 92 коп, 11.02.2016 року в сумі 15766 грн 69 коп. Твердження позивача про те, що 17.03.2016 року заборгованість перед ним склала 865 грн 37 коп., не відповідає дійсності , оскільки ця заборгованість за вересень 2015 року була йому сплачена 22.12.2015 року. За станом на 11.02.2016 року розрахунок з позивачем було здійснено у повному обсязі. Виключенням є нарахована у грудні 2015 року компенсація за несвоєчасно виплачену заробітну плату в сумі 49 грн 94 коп., яка виплачена частками: 25.02.2016 року в сумі 5 грн 09 коп., 04.03.2016 року 7 грн 34 коп., 21.03.2016 року 30 грн 75 коп., 29.04.2016 року 3 грн 02 коп. та 11.05.2016 року 3 грн 74 коп. Оскільки предмет спору вичерпано, просить провадження у справі закрити. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], з 20.08.1994 року по 06.10.2015 року працював у відокремленому підрозділі «Шахта «Стаханова» ДП «Красноармійськвугілля» в якості прохідника пятого розряду з повним робочим днем у шахті і був звільнений за станом здоровя (інвалідність ІІІ групи) за ч.2 ст.40 КЗпП України, що встановлено на підставі записів з трудової книжки позивача, наказів підприємства від 19.08.1994 року № 307к та від 06.10.2015 року № 02/1252к про прийняття та звільнення [PERSON] (а.с.4-5, 8, 9). Згідно за довідкою відповідача від 10.12.2015 року заборгованість по заробітній платі [PERSON] за станом на 10.12.2015 року складала: за вересень 2015 року в сумі 865 грн 37 коп., за жовтень 2015 року в сумі 19527 грн 69 коп., а всього 20393 грн 06 коп. (а.с.10). Відповідно до довідки ВП «Шахта «Стаханова» ДП «Красноармійськвугілля» від 28.04.2016 року заборгованість із заробітної плати в сумі 19527 грн 69 коп., яка нарахована у жовтні 2015 року і складається з відпускних сум, компенсації за невикористану відпустку, допомоги за станом здоровя, вихідної допомоги у звязку з виходом на пенсію згідно п.12.15 Галузевої угоди, виплачена позивачу 22.12.2015 року в сумі 3104 грн. 63 коп., 23.12.2015 року в сумі 656 грн 92 коп. та 11.02.2016 року в сумі 15766 грн 14 коп. Також позивачу у грудні 2015 року нарахована компенсація за несвоєчасно виплачену заробітну плату в сумі 49 грн 94 коп, яка 25.02.2016 року сплачена підприємством в сумі 5 грн 09 коп., 04.03.2016 року в сумі 7 грн 34 коп., 21.03.2016 року в сумі 30 грн 75 коп., а всього в сумі 43 грн. 18 коп. Заборгованість за станом на 28.04.2016 року склала 6 грн. 76 коп. (а.с.26-27). Представником позивача були уточнені позовні вимоги, згідно за якими, як зазначено вище, просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість із заробітної плати в сумі 6 грн. 76 коп. Вказана сума відповідно до довідки підприємства від 12.05.2016 року була виплачена позивачу: 29.04.2016 року у розмірі 3 грн 02 коп. та 11.05.2016 року у розмірі 3 грн 74 коп. За приписами ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення провести з працівником розрахунок у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України. Згідно за ст.116 КЗпП України при звільнені робітника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться у день звільнення. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити неоспорювану ним суму. Оскільки на день постановлення даного рішення відповідачем добровільно погашена заборгованість із заробітної плати позивача у повному обсязі, що вказує на відсутність між сторонами спору, позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.47, 115, 116 КЗпП України,

Outcome: dismissed