Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що подружні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, фактично сім`я припинила своє існування. Позивач вважає, що збереження сім`ї неможливе та суперечить її інтересам та інтересам дитини. Просить після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду позов прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою від 13.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання сторони не з`явилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином /а.с. 18/. Від позивача 06.11.2019 надійшла заява, в якій просить розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] правом подання відзиву не скористався, інших заяв, клопотань, суду не надав. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послалася як на підставу своїх вимог, прийшов таких висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.06.2013, про що зроблено відповідний актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 29.06.2013 виконавчим комітетом Коричинецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області /а.с.8/. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження видане 04.11.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гребінківського районного управління юстиції у Полтавській області /а.с. 9/. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Згідно із ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, зокрема те що подружні відносини припинені, спільне господарство не ведеться - дійсні причини розірвання шлюбу, наявність малолітньої дитини, яка зростають в атмосфері конфліктних ситуацій між батьками, що є недопустимим, суд приходить висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін та малолітньої дитини. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Отже, наявні підстави для залишення позивачу прізвища зміненого у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб (ч. 2 ст. 115 СК України). Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат між сторонами, правове регулювання якого міститься в положеннях ст.ст. 141, 142 ЦПК України. За заявою позивача суд не здійснює розподіл судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved