Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів про виділення долі володіння у спільно сумісній власності земельної ділянки та визнання права власності на частину земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. У своєму позові та у судовому засіданні позивач пояснив, що 27.12.2007 року він прийняв в дар 11/25 частин житлового будинку [ADDRESS] від відповідача [PERSON], що підтверджується договором дарування, який зареєстровано в ОП ЗМБТІ. Вищевказаний житловий будинок знаходиться на земельній ділянці площею 2011 кв.метрів. На момент укладання договору дарування земельна ділянка була не приватизована. Після прийняття в дар 11/25 частин житлового будинку [ADDRESS], позивач разом з сім'єю вселився в будинок, де і мешкає по теперішній час. Відповідач [PERSON] виїхала з будинку до грудня 2007 року і на теперішній час проживає в іншому постійному місці. 19.05.2008 року [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку про те. що вона є власником на праві спільної сумісної власності з відповідачем [PERSON] земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування спірного житлового будинку та земельної ділянки понад 1000 кв.метрів ,яка надана [PERSON] та [PERSON] в оренду на 10 років для городництва. Цей факт було приховано від позивача. Позивач вважає, що до нього, як до особи, яка набула право власності на житловий будинок, перейшло і право власності на земельну ділянку, та право користування. На сьогоднішній час відповідачка відмовляється передати позивачу частину належної земельної ділянки і тому він змушений звернутися до суду з позовом. Позивач у своєму позові просить визнати за ним право власності на 11/25 частин земельної ділянки, що належить на праві власності [PERSON], яка розташована по [ADDRESS] та визнати право користування за ним на 11/25 частин земельної ділянки, переданої в оренду на 10 років для городництва [PERSON]. У судовому засіданні позивач свій позов підтримав і просить його задовольнити. Представник позивача - [PERSON] вважає позов обґрунтованим і тому просить його задовольнити, оскільки згідно ст..120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Представники відповідачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні заперечують проти позову і суду пояснили, що позивач [PERSON] просить виділити йому частину земельної ділянки, яка знаходиться в спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] , при цьому питання щодо припинення права власності за відповідачам права власності на земельну ділянку, позивач не ставить. На момент укладання договору дарування спірна земельна ділянка не була приватизована. Позивач не мав права пред'являти вимоги до відповідача [PERSON], а також не має право на користування земельною ділянкою, яка передана в оренду. Просять у задоволенні позову [PERSON] відмовити у повному обсязі. Третя особа - Головне управління Держземагенства у Запорізькій області в судове засідання не з'явилася, але надала до суду письмові пояснення, в яких вказало, що відповідачем [PERSON] на момент укладання договору дарування було приховано факт передачі Запорізької міською радою земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] і цим самим вона порушила права позивача [PERSON], а саме право власності на землю. Дослідивши докази по справі, заслухавши пояснення сторін, їх представників, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, позивач [PERSON] є власником 11/25 частин житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування від 27.12.2007 року (зареєстрований в реєстрі за № 1369), укладений між [PERSON] та [PERSON] Своє право він зареєстрував в ОП ЗМБТІ 22.01.2008 року, про що свідчить витяг ОП ЗМБТІ про реєстрацію права власності серії СС1 № 586810. На момент укладання договору дарування земельна ділянка , на якій розташований вищевказаний житловий будинок, не приватизована. Із державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 284540 від 19 травня 2008 року вбачається,що [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], площею 0,1000 га на підставі рішення восьмої сесії п'ятого скликання Запорізької міської ради від 31.01.2007 року № 61/155, для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд. Згідно даного рішення [PERSON] передано в оренду земельна ділянка. Відповідно до ст.120 Земельного кодексу у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Із наданого до заперечень відповідачів договору про поділ земельної ділянки, що є спільною сумісною власністю від 08.10.2012 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали договір про поділ земельної ділянки, яка розташована за адресою:[ADDRESS]. Згідно даного договору встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на підставі державних актів належить право власності на спірну земельну ділянку, та на право постійного користування землею на підставі договорів оренди землі. Відповідачами не на надано доказів того, що даний договір пройшов державну реєстрацію і тому суд вважає, що даний договір не був вчинений, оскільки відповідно до ст.210 ЦК України правочин підлягає державний реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Судом таким чином встановлено, що на момент укладання договору дарування між [PERSON] та [PERSON] від 27.12.2007 року, [PERSON] передано Запорізькою міською радою земельну ділянку за адресою: [ADDRESS]. на підставі рішення ЗМР від 21.01.2007 року № 61/155. Цей факт нею було приховано від [PERSON] На момент отримання державного акту на спірну земельну ділянку [PERSON] вже не була власником 11/25 частини вищевказаного житлового будинку і тому отримувати державний акт на землю не мала права. Далі, приховуючи цей факт і від нотаріуса, [PERSON] і [PERSON] уклали договір про поділ земельної ділянки у 2012 році, але на державну реєстрацію цей договір не подали, оскільки [PERSON] вже не була співвласником житлового будинку [ADDRESS]. Пояснення представників відповідачів про те, що [PERSON] було відомо про те, що [PERSON] було передано земельну ділянку, суперечать доказам, зібраним по справі: договір дарування між [PERSON] та [PERSON] був укладений у грудні 2007 року, а державний акт на землю [PERSON] отримала у травні 2008року. Згідно ст.381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач набув право власності на частину спірного будинку на підставі договору дарування і тому згідно закону, а саме ст.120 ЗК України, він має право і на земельну ділянку, відповідно своєї частки у спірному житловому будинку. А також має право на користування земельною ділянкою, яка передана [PERSON] в оренду згідно договору про оренду № 01082601089 ( згідно тексту договору про поділ земельної ділянки (а.с.45). Цей факт також приховано [PERSON] від позивача [PERSON] Таким чином, позов [PERSON] повністю знайшов своє обґрунтування у судовому засіданні і тому підлягає у повному обсязі

Outcome: approved