Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТА «СГ «Ю.БІ.АЙ» [PERSON], третя особа: [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди в якому просить стягнути на його користь з ТА «СГ «Ю.БІ.АЙ» 16071,53 грн. розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, згідно Висновку експертного авто товарознавчого дослідження, 1200,00 грн. за проведення авто товарознавчого дослідження, 850,00 грн. за проведення додаткового технічного обстеження, 350,00 грн. за огляд та оцінку автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди, 122,98 грн. за повідомлення відповідача та його страховика про проведення експертного огляду, та з [PERSON] 9002,09 грн. різниця між фактичним розміром вартості відновлювальних робіт з ремонту автомобіля у сервісному центрі ПАТ «Завод Фрунзе» та розміром матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за Висновком авто товарознавчого дослідження, 3000,00 грн. моральної шкоди, а також покласти на відповідачів судовий збір у розмірі 487,20 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України. Представник відповідача ТА «СГ «Ю.БІ.АЙ» в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України. Третя особа, [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, судом було досліджено чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до наданих сторонами доказів судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 27 червня 2015 року 0 10:27 годині [PERSON] керуючи автомобілем Mitsubishi Lanser, державний номер [NUMBER], по вул. Новгородській в м. Харкові, на перехресті з вул. Клочківською не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу» та допустив зіткнення з автомобілем ЗАЗ Lanos, державний номер [NUMBER], що був під керуванням [PERSON], в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Зазначена дорожньо-транспортна подія сталася з вини відповідача [PERSON], який внаслідок порушення п. 10.9 Правил дорожнього руху України (ПДР України) своїми діями допустив зіткнення свого автомобіля з автомобілем, яким керував позивач. Дана обставина підтверджується постановою Дзержинського районного суду міста Харкова від 06 серпня 2015 року у адміністративній справі №638/11756/15-п. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність повязана з використанням чи збереженням, або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, збереженням хімічних, радіоактивних, вибухо - небезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак і собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, що цю діяльність здійснює та інших осіб. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання, або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 1166 ЦК України, зокрема, передбачено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Разом з тим, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, пояснень позивача по справі та договору купівлі-продажу автомобіля №412341-586/3 від 25.12.2013 року - автомобіль марки ЗАЗ Lanos, державний номерний знак [NUMBER], належить на праві власності [PERSON], [ADDRESS]. Згідно п. 13 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року, враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Разом з тим, суду не було надано належних доказів тому, що позивач по справі [PERSON] володіє транспортним засобом - автомобілем марки ЗАЗ Lanos, державний номерний знак [NUMBER] на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором, а тому має право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Та обставина, що власником транспортного засобу було надано [PERSON] право на керування зазначеним транспортним засобом, не дає йому право на відшкодування шкоди, завданої власнику автомобіля [PERSON]. Крім того, відповідно до копії листа №1228 від 20 серпня 2015 року, що міститься в матеріалах цивільної справи, власник транспортного засобу [PERSON] звертався до ТА «СГ «Ю.БІ.АЙ» з заявою щодо надання розрахунку страхового відшкодування та інформації про суму нарахованого відшкодування, і йому не було відмовлено у відшкодуванні шкоди, а навпаки, ТА «СГ «Ю.БІ.АЙ» було замовлено Звіт про розмір матеріальної шкоди та проведено розрахунок суми матеріального збитку, який склав 10597,13 грн. Таким чином, правом на відшкодування шкоди, завданої майну [PERSON] володіє сам [PERSON], який, про, що свідчать матеріали справи та надані позивачем докази, скористався своїм правом на відшкодування матеріальної шкоди та отримав від ТА «СГ «Ю.БІ.АЙ» суму матеріального збитку і страхового відшкодування в розмірі 10597,13 грн., а не позивач по справі [PERSON]. Крім того, матеріали справи не містять інформації про те, що [PERSON] передав [PERSON] право представляти його інтереси, право вимоги на відшкодування завданої його майну шкоди, а також те, що позивач є правонаступником [PERSON]. Доказів тому, що саме [PERSON] поніс майнові втрати в звязку з ДТП, яка сталася 27 червня 2015 року о 10-27 год. на вул. Новгородській у м. Харкові за участі водія [PERSON], який керував автомобілем Mitsubishi Lanser, державний номерний знак [NUMBER] та автомобілем марки ЗАЗ Lanos, державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] суду надано не було. За таких обставин, суд прийшов до висновку про відмову в позові [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed