Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа: Комунальне підприємство «СЕЗ м. Селидове», про зняття арешту з нерухомого майна. В обґрунтування позову зазначено, що 12.03.2013 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/43/1705/12 (543/5001/12), виданого Селидівським міським судом Донецької області, про стягнення на користь КП «СЕЗ м. Селидове» заборгованості з оплати квартирної плати у розмірі 2527 грн. 15 коп., ТВП 131,20 грн., судового збору 107,30 грн. 13.12.2013 року та 10.04.2014 року постановами державного виконавця ДВС Селидівського міського управління юстиції було накладено арешт на все майно, що належить позивачу. 07.08.2015 року головним державним виконавцем відділу Селидівського міського управління юстиції було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку з тим, що майна в рахунок погашення боргу не виявлено. Крім того, в п. 2 вищевказаних постанов зазначено, що заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику, лише в межах боргу та арешт накласти з моменту надходження постанови. Також, інспекторами ДВС Селидівського управління юстиції 27.03.2014 року було конфісковано у позивача ксерокс Canon NP 7161, який належав йому на праві приватної власності. Кошти від реалізації даного ксероксу вистачило б для погашення боргу за зазначеним виконавчим листом. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 02.03.2020 року, накладено арешт на нерухоме майно позивача, а саме: гараж за адресою: [ADDRESS] ; квартиру за адресою: [ADDRESS] ; комп`ютерний центр за адресою: [ADDRESS] , на підставі постанов про накладення арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП 38886153 від 13.12.2013 року та ВП 38886153 від 10.04.2014 року відділу Державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції. Після чого, позивач звернувся до начальника Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з заявою про зняття арешту, однак йому було відмовлено в знятті арешту. Повторно виконавчий лист не пред`являвся та строк його пред`явлення закінчився в серпні 2018 року. Накладені арешти не дають позивачу можливості розпорядитися своїми правами власника майна. Просить визнати протиправною бездіяльність Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо не зняття арешту з всього рухомого та нерухомого майна та зняти арешт з усього рухомого та нерухомого майна, накладеного постановою державного виконавця ДВС Селидівського міського управління ВП 38886153 від 13.12.2013 року та постановою державного виконавця ДВС Селидівського міського управління ВП 38886153 від 10.04.2014 року. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 10.03.2020 року зазначену справу залишено без руху. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 19.03.2020 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання та залучено до участі у справі третю особу КП «СЕЗ м. Селидове». Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, надані до суду заперечення, в яких позовні вимоги не визнаються та в яких зазначено, що у Відділі на виконанні перебував виконавчий лист № 2/43/1705/12, виданий 09.01.2013 року Селидівським міським судом Донецької області про стягнення з [PERSON] на користь КП «СЕЗ м. Селидове» боргу у розмірі 2527,15 грн., ТВП 131,20 грн., судового збору 107,30 грн. На підставі Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади термін зберігання завершених виконавчих проваджень складає 3 роки, після закінчення 3 річного строку зберігання завершені виконавчі провадження включаються до Акту про вилучення проваджень для знищення. Відповідно до Акту про вилучення проваджень ВП 38886153 включено для знищення. Відповідно до Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень це окремий спецрозділ, який є архівною складовою частиною автоматизованої системи виконавчого провадження та містить відомості про виконавчі провадження, зареєстровані до запровадження Системи, відповідно до наказів Міністерства юстиції України від 20.05.2003 року № 43/5, від 28.04.2015 року № 614/5, функція внесення акту опису й арешту майна проведена не була. Просять суд відмовити у задоволені позовної заяви. Представник третьої особи КП «СЕЗ м. Селидове» в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 3, 4\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ст. 15 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. За частиною 2\~статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для реєстрації обтяження є в тому числі й рішення суду, що набрало законної сили. Статтею 41 Конституції України\~\~передбачено непорушність права приватної власності. Непорушність права власності полягає в його недоторканості, а в водночас і в недоторканості самого майна власності. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди. Частиною 2\~статті 16 Цивільного кодексу України\~встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. Відповідно до положень вказаної статті, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, згідно заочного рішення Селидівського міського суду Донецької області від 28.12.2012 року, позовні вимоги КП «СЄЗ м. Селидове» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості на утримання будинку та прибудинкової території задоволено, солідарно стягнуто з [PERSON] , [PERSON] на користь КП «СЄЗ м. Селидове» заборгованість за оплату з обслуговування будинку та прибудинкової території в сумі 2527,15 грн., вивозу твердих побутових відходів в сумі 131,20 грн., судовий збір у розмірі 170,30 грн. Згідно постанови серії ВП № 38886153 від 12.02.2013 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції, відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2/43/1705/12; 543/5001/12, виданого Селидівським міським судом від 09.01.2013 року стягнуто з [PERSON] борг на користь КП «СЕЗ м. Селидове» борг у розмірі 2527,15 грн., ТПВ 131,20 грн., судовий збір 107,30 грн. (солідарно). Згідно постанови серії ВП № 38886153 від 13.12.2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції, накладено арешт на все майно боржника [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] у межах суми звернення стягнення у розмірі 2765,65 грн. Заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику [PERSON] , лише в межах боргу. Арешт накласти з моменту надходження постанови. Згідно постанови серії ВП № 38886153 від 10.04.2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції, накладено арешт на все майно боржника [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] у межах суми звернення стягнення у розмірі 2765,65 грн. Заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику [PERSON] , лише в межах боргу. Арешт накласти з моменту надходження постанови. Згідно акту опису й арешту майна від 27.03.2014 року, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції, при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/43/1705/12; 543/5001/12, виданого Селидівським міським судом від 09.01.2013 року, про стягнення з [PERSON] боргу на користь КП «СЕЗ м. Селидове» у розмірі 2527,15 грн., ТПВ 131,20 грн., судового збору 107,30 грн., описано та накладено арешт на майно ксерокс Canon NP 7161 б/у сірого кольору, який має незначні пошкодження на корпусі. Згідно постанови серії ВП [NUMBER] від 07.08.2015 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції, виконавчий лист № 2/43/1705/12; 543/5001/12, виданий Селидівським міським судом від 09.01.2013 року про стягнення з [PERSON] боргу на користь КП «СЕЗ м. Селидове» у розмірі 2527,15 грн., ТПВ 131,20 грн., судового збору 107,30 грн. (солідарно), повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження». Припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру\~\~речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 202540695 від 02.03.2020 року, вид обтяження: арешт нерухомого майна [PERSON] на: гараж за адресою: [ADDRESS] (свідоцтво про право власності, на гараж від 11.03.2009 р. р. № 45, 23.03.2009, видане на підставі рішення виконавчого комітету Селидівської міської ради); квартиру за адресою: [ADDRESS] (договір купівлі-продажу від 05.06.2003 р. № 1373, посвідченого приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу Нечипоренко Т.І.); комп`ютерний центр за адресою: [ADDRESS] (свідоцтво про право власності від 09.04.2003 р. № 96, 25.07.2003, видане на підставі рішення виконавчого комітету Селидівської міської ради), на підставі постанов про накладення арешту майна боржника та оголошення на його відчуження ВП 38886153 від 13.12.2013 року та ВП 38886153 від 10.04.2014 року відділу Державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції. Згідно листа № 38886153/3509 від 11.03.2019 року, Селидівський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), повідомив, що згідно перевірки бази даних АСВП встановлено, у відділі на виконанні перебувало виконавче провадження ВП № 38886153 за виконавчим листом № 2/43/1705/12, 543/5001/12 від 09.01.2013 р., виданого Селидівським міським судом про стягнення з [PERSON] на користь КП «СЕЗ м. Селидове» боргу у розмірі 2527,15 грн., ТПВ 131,20 грн., судового збору 107,30 грн. 07.08.2015 р. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції 21.04.1999 року, державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. В перебігу виконавчих дій, державним виконавцем накладено арешти на все рухоме та нерухоме майно, яке на праві власності належить боржнику. Станом на 11.03.2019 борг за вказаним документом не сплачено. Згідно перевірки бази даних АСВП на виконанні перебувало виконавче провадження ВП № 54058749 за постановою АР № 226021 від 20.04.2017 року, виданого взводом № 2 РРПП ГУНП в Донецькій області штраф у розмірі 510,00 грн. 19.08.2017 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції 2016 року, державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Станом на 11.03.2019 року борг за вказаним виконавчим провадження не сплачено. Для зняття арешту з рухомого та нерухомого майна [PERSON] необхідно надати підтверджуючі документи про сплату боргу. Відповідно до ст.ст.316,\~317\~\~ЦК України\~\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.ст.\~319,\~321 ЦК України\~\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд, право власності є непорушним. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За положеннями\~ст. 391 ЦК України\~\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1, 2\~ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»\~арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Частиною 2 цього\~Закону\~передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Стаття 59 Закону України «Про виконавче провадження»\~передбачає підстави та випадки для зняття арешту з майна, а саме: особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно ч. 4\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»\~підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій\~статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Відповідно до ч. 5\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»\~у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно із\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму ВССУ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Таким чином, накладення арешту та внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна обмежує права позивача як власника, щодо вільного розпорядження вищевказаним майном. Право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахуванням принципів ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Держави-учасниці Конвенції зобов`язані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий лист № 2/43/1705/12\~(543/5001/12), виданий Селидівським міським судом Донецької області про стягнення з [PERSON] боргу на користь КП «СЕЗ м. Селидове», повернутий стягувачу відповідною постановою державного виконавця від 07.08.2015 року, тому будь-які юридичні підстави для збереження арешту майна відсутні. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що обтяження у виді арешту майна, яке належить позивачу [PERSON] \~на праві власності, створює перешкоди в здійсненні права володіння, користування та розпорядження майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, оскільки виконавчий лист повернутий стягувачу та протягом тривалого часу повторно не пред`являвся до виконання, а тому право позивача підлягає судовому захисту шляхом звільнення майна з-під арешту.

Outcome: approved