Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], товариства з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» (далі за текстом СТДВ «Глобус») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди. Після неодноразових уточнень позивач в обґрунтування заявлених вимог вказав, що за вироком Димитровського міського суду Донецької області від 24.10.2012 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України за фактом ДТП, що сталося 12.02.2012 року о 19.05 годині. Внаслідок цієї ДТП йому були завдані тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої поєднаної травми тіла: відкритий вдавлений осколковий перелом лобовов-тім'яно-скроневої кості зліва, котрий супроводжувався проявами забиття головного мозку 1-2 ст.; закриті перелами ребер справа 6, 7, 8, 9, злів 2, 3, 7, ускладнені лівостороннім пневмотораксом; закриті скалкові перелами вертикальної та горизонтальної гілок лівої лобкової кості; закритий внутрішньо-суглобовий перелом проксимального епіфізу та зовнішнього виростка великогомілкової кості зліва; рани та садна м'яких тканей голови, тупа травма лівого ока з гематомою вік, кон'юктивитом, рани м'яких тканин в області внутрішнього надмищелка лівої плечової кістки, садна правої кістки та передньої поверхні грудної клітини зліва. Через отримані тілесні ушкодження він перебував на лікуванні у Димитровській центральній міській лікарні (далі за текстом ДЦРБ): з 12.02.2012 року по 05.03.2012 року в травматологічному відділенні, а з 15.03.2012 року по 19.03.2012 року в неврологічному відділенні, лікування триває до теперішнього часу. За висновком МСЕК м.Донецьк від 09.01.2013 року його визнано інвалідом другої групи за загальним захворюванням, з ураженням нервової системи та опорно-рухового апарату. Йому рекомендовано лише легкий труд, без психоемоційних навантажень та спостерігання у невропатолога. На лікування ним було витрачено 20880,37 грн., з яких відповідачем компенсовано 16000 грн., тому залишок некомпенсованої шкоди складає 4880,37 грн. Крім цього, в наслідок ДТП був пошкоджений його одяг на загальну суму 1100 грн., а саме: куртка вартістю 600 грн., светр - 250 грн., брюки - 250 грн., які при наданні йому первинної медичної допомоги були пошкоджені з метою доступу до травмованих місць тіла. З заявами про відшкодування йому нанесеної матеріальної шкоди він звертався до [PERSON] та СТДВ «Глобус», проте його вимоги обома відповідачами залишилися без розгляду. За висновком судово-медичної експертизи № 483 йому встановлено 80% втрати професійної працездатності у зв'язку із одержаними тілесним ушкодженнями 12.02.2012 року у результаті ДТП. Оскільки на час ДТП він не працював, йому належить відшкодувати втрачений заробіток, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати та втраченої ним працездатності: 100% з 12.02.2012 року до 08.11.2012 року та 80% з 09.11.2012 року по 09.01.2014 року, що у грошовому розмірі згідно наданому розрахунку складе 22651,54 грн. Внаслідок протиправних дій [PERSON] йому також заподіяна моральна шкода, тому що, перебуваючи на лікуванні, він не міг вести повноцінний спосіб життя, протягом тривалого часу відчував і відчуває фізичні страждання,обумовлені тяжкістю травми, почуття страху перед смертю, психологічний дискомфорт він випробовує до дійсного моменту. Після травми він став обмежений в русі, швидко стомлюється при незначних навантаженнях. До травми він самостійно виконував всю необхідну чоловічу роботу у побуті, чого зараз у зв'язку зі станом здоров'я робити не може, вся вага домашньої роботи лягла на плечі його дружини [PERSON], це його соромить як чоловіка. Також йому за гроші доводиться наймати людей, що негативно позначається на його матеріальному стані і жадає від нього додаткових моральних і матеріальних зусиль. До травмування він регулярно займався огородництвом, захоплювався риболовлею та охотою. Внаслідок травми він не може здійснювати свої захоплення, від чого почуває постійний психологічний дискомфорт, став замкнутий, мало товариський, втратив який або інтерес до життя. Будь-яка грошова сума не може повернути його у первісний стан та компенсувати йому те, що він переніс та переносить кожного дня, тому сума у 80000 грн. могла б хоч як-то задовольнити його первинні потреби. Тому позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та СТДВ «Глобус» на його користь у відшкодування матеріальної шкоди за пошкоджений одяг 1100 грн., за понесені витрати на лікування 4880,37 грн.; втрачений заробіток за період з 12.02.2012 року по 08.01.2014 року одноразово в розмірі 22651,54 грн. та у відшкодування моральної шкоди 80000 грн. Позивач [PERSON] до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, письмово сповістив суд про розгляд справи у його відсутність. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтримали у повному обсязі уточнені позовні вимоги в останній редакції. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, оскільки заявлені позивачем у відшкодування шкоди суми для нього, як для студента, дуже великі. Представник відповідача [PERSON] підтримала позицію свого довірителя. Представник відповідача СТДВ «Глобус» до судового засідання не з'явився, повідомив суд про розгляд справи у його відсутність, надавши судові письмові заперечення, за якими позов не визнає, так як поліс № АВ/7638784 був укладений, але не діяв за станом на 12.02.2012 року, у зв'язку з чим позивач безпідставно посилається на даний документ, як на підставу стягнення страхового відшкодування з страхового товариства. Крім того, за змістом вказаного полісу забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки «Volkswagen Caddy» з державним номером [NUMBER], який не співпадає з учасником зазначеної ДТП із транзитним номером [NUMBER]. Також необґрунтована і не ґрунтується на законі позовна вимога про стягнення з товариства 22651,54 грн. втраченого заробітку позивача, який був непрацюючою особою, та вимога про стягнення 1100 грн. за пошкоджений одяг, оскільки не було надано акт про оцінку матеріального збитку. Заслухавши сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що за вироком Димитровського міського суду Донецької області від 24.10.2012 року відповідача [PERSON] притягнуто до кримінальної відповідальності за ст.286 ч.2 КК України за фактом ДТП, що сталося 12.02.2012 року о 19.05 годині під час керування відповідачем автомобілем марки «Volkswagen Caddy», транзитний номер [NUMBER]. Внаслідок скоєння [PERSON] наїзду на пішохода [PERSON] останньому було завдано тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для життя, у вигляді: тяжкої поєднаної травми тіла: відкритий вдавлений осколковий перелом лобовов-тім'яно-скроневої кості зліва, котрий супроводжувався проявами забиття головного мозку 1-2 ст.; закриті перелами ребер справа 6, 7, 8, 9, злів 2, 3, 7, ускладнені лівостороннім пневмотораксом; закриті скалкові перелами вертикальної та горизонтальної гілок лівої лобкової кості; закритий внутрішньо-суглобовий перелом проксимального епіфізу та зовнішнього виростка великогомілкової кості зліва; рани та садна м'яких тканей голови, тупа травма лівого ока з гематомою вік, кон'юктивитом, рани м'яких тканин в області внутрішнього надмищелка лівої плечової кістки, садна правої кістки та передньої поверхні грудної клітини зліва, що підтверджується відповідним вироком суду (а.с.17-19 т.1). Даний вирок набрав чинності. Цивільний позов [PERSON] у кримінальному провадженні не розглядався. Через отримані під час ДТП тілесних ушкоджень [PERSON] перебував на лікуванні у ДЦРБ: з 12.02.2012 року по 05.03.2012 року у травматологічному відділенні; з 05.03.2012 року по 19.03.2012 року, з 04.11.2012 року по 07.11.2012 року, з 24.12.2012 року по 31.12.2012 року у неврологічному відділенні, з 2012 року перебуває на обліку у лікаря невропатолога, на теперішній час стан хворого середньої тяжкості, [PERSON] рухається в межах кімнати із сторонньою допомогою, що підтверджується історіями хвороб позивача, інформацією лікарні від 03.06.2013 року (а.с.28, 29, 30, 31, 32-33, 34-35 т.1). З медичних документів позивача вбачається, що він постійно скаржиться на головний біль, погіршення пам'яті, слуху, приступи з втратою свідомості, біль у лівій нозі. За інформацією Димитровської міської лікарні від 30.05.2013 року та від 03.06.2013 року позивач через наслідки від ДТП з 2012 року перебуває на обліку у невропатолога; 24.12.2012 року позивач був оглянутий лікарем-психіатром, яким йому було рекомендовано продовжувати лікуванні у невропатолога та призначено лікування психотропними та заспокійливими препаратами; стан хворого середньої тяжкості, він пересовується в межах кімнати із сторонньою допомогою (а.с.143, 146, 147 т.1). Позивач [PERSON] з 2010 року перебував у членстві Українського товариства мисливців і рибалок, про що свідчать копії посвідчення мисливця, членського квитка, через погіршення здоров'я в наслідок ДТП позивачем 20.08.2012 року здана мисливська зброя на реалізацію (а.с.108, 109, 110, 111 т.1). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно за ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренді тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Оскільки вироком суду доведено вину [PERSON] у скоєнні ДТП, що сталася між сторонами 12.02.2012 року, суд вважає, що між неправомірними діями відповідача, який на правовій підставі користувався джерелом підвищеної небезпеки, та спричиненою потерпілому [PERSON] шкодою, наведеною у позові, є причинний зв'язок, а тому відповідач [PERSON] повинен нести відповідальність перед позивачем за спричинену шкоду. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] під час ДТП керував автомобілем марки «Volkswagen Caddy», транзитний номер [NUMBER], власником якого на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] є [PERSON]. Відповідно до полісу № АВ/1072428 про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів СТДВ «Глобус» застрахована цивільно-правова відповідальність на забезпечений транспортний засіб автомобіль марки «Volkswagen Caddy», номерний знак [NUMBER], 2007 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] (а.с.160 т.1). Згідно за укладеним 09.02.2012 року між СТДВ «Глобус» і [PERSON] договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілому, становить 100000 грн.; за шкоду, заподіяну майну потерпілого, - 50000 грн.; франшиза, на суму якої зменшується заподіяна майнова шкода, становить 510 грн.; строк дії договору з 10.02.2012 року по 09.04.2012 року, що підтверджується полісом № АВ/1072428 (а.с.160 т.1). ДТП, під час якої позивачеві заподіяна шкода, визнана СТДВ «Глобус», як подія, що є страховим випадком, що встановлено на підставі листів страхової компанії від 12.02.2013 року та від 26.12.2013 року (а.с.126, 127 т.1). З огляду на приведені докази суд не погоджується з позицією СТДВ «Глобус» про те, що укладений договір страхування не діяв за станом на 12.02.2012 року. Також автомобіль, який був учасником ДТП із транзитним номером [NUMBER], та забезпечений автомобіль із державним номером [NUMBER] є одним і тим же транспортним засобом. Ця обставина підтверджується, а позиція СТДВ «Глобус» з приводу неспівпадання ідентифікаційних ознак автомобілів спростовується, довіреністю власника автомобілю [PERSON] від 14.07.2011 року на право користування автомобілем, даними полісу № АВ/1072428 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії та № САА989377. Відповідно до цих документів державний номерний знак [NUMBER] автомобілю марки «Volkswagen Caddy», 2007 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER], зданий в Черкаське РЕП ВДАІ, замість нього видані транзитні номера [NUMBER] від 13.07.2011 року. Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-1У (далі за текстом Закон № 1961-1У) обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди,заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно за ст.5 Закону № 1961-1У об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільна-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяно життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. За приписами ст.6 Закону № 1961-1У страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до ст.ст.9, 12 Закону № 1961-1У страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування в межах обов'язкового ліміту відповідальності страховика. При цьому страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, яка не застосовується при відшкодуванні шкоди, завданої життю або здоров'ю потерпілого. За приписами п.24.1 ст.24 Закону № 1961-1У у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовується обгрунтовані витрати, які пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров'я. Кримінальним злочином [PERSON] було завдано матеріальної шкоди, що складається з витрат на лікування у Димитровській центральній міській лікарні. Позивачем надано до суду фіскальні чеки та квитанції на загальну суму 20880,37 грн. (а.с.36-81 т.1 та інші). Згідно копій епікризів історії хвороби №№ 15/45/164, 7946-861, 1736-191, копій лікарських оглядів у лікарів психіатра, терапевта, кардіолога з медичними призначеннями за період амбулаторного лікування від 24.12.2012 року, від 03.02.2013 року позивачу були призначені наступні медичні препарати: реополіглюкін, реосорбілакт, ель-лизін есцинат, церебралізин, нейромедін, гліцин, пірацетам, кальцій глюконат, вітамін С, кеторол, анальгін, димедрол, дексаметазон, лінкоміцин і бліц еф позит проба, розчин Зінгера, магнезія сульфат, метрогіл, терцеф на фіз.розчині, амінокапронова кислота, альбумін, сульфокамфоркаін, актовегін, орзон, цитікалін, цераксон, метілпрокломід, супрастін, вітамін В6, тіоцетам, єтмазілат натрія, вітамін В1, глево, галоперідол, маніт, фуросемід, дібазол, корветін, луцетам, лактеале, нейробіон, нейромідін, алое, нікотін, серміон, Зінгер-лок, міль гамма, карбомазепін, мема, мовекс, мукосат. Після виписки позивачу рекомендовано МРТ головного мозку, прийом медичних препаратів: аторис, магне В6, карбомазепін, мема, кавінтон, клопідогрель, серміон, нейровітан, цераксон, кальцій утримуючі препарати, (а.с.28, 29, 32-33, 34-35 т.1). Перевіривши надані позивачем платіжні документи на придбання ним ліків під час лікування, проходження МРТ головного мозку, наступної реабілітації судом встановлено, що зазначені у історіях хвороб препарати були придбані на суму 19143,64 грн. Зазначені витрати підтверджені Димитровською центральною міською лікарнею. Відповідно до письмової інформації даного лікувального закладу без дат на лікування у травматологічному та неврологічному відділеннях [PERSON] за кошт пацієнта було придбано та використано медикаменти, витратні матеріали та медичні приналежності, які знайшли своє відображення у наданих позивачем суду платіжних документах. Решта препаратів і витрат, зокрема, на добровільне пожертвування документами не підтверджена. Також суми чеків із зазначенням назв загальних груп медикаментів «анальгетики», «протикашлеві», «гормони полові», «серцеві», «збуджуючі засоби», «спазмолітині» не підлягають відшкодуванню, оскільки в них не конкретизовано назв придбаних ліків, деякі з них є нечитабельні (а.с.36-46, 48, 50, 52, 54-56, 58 т.1). Суми за такими чеками підлягають виключенню із заявленого позивачем матеріального відшкодування і не полягають компенсації. За приписами п.4 ч.1 ст.991 ЦК України та п.4 ч.1 ст.26 Закону України «Про страхування» страховик має право відмовити від здійснення страхової виплати у разі одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка її завдала. Згідно вироку Димитрвського міського суду від 24.10.2012 року [PERSON] у відшкодування витрат на лікування передано потерпілому 16000 грн., даний факт сторонами не заперечується (а.с.17-19 т.1). З метою уникнення подвійного відшкодування дана сума підлягає відрахуванню із загальної суми понесених позивачем витрат на лікування від наслідків ДТП. Отже, з урахуванням наведених доказів не відшкодовані витрати позивача на лікування склали 3143,64 грн. (19143,64 грн. - 16000 грн.). Саме ця сума з огляду на вищеприведені договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та Закон № 1961-1У підлягає відшкодуванню в межах обов'язкового ліміту відповідальності страховика СТДВ «Глобус». Відповідно до записів з трудової книжки позивача останнє місце роботи [PERSON] є ДП «Красноармійськвугілля», де він працював електрослюсарем підземним 4 розряду, звільнення відбулося 15.05.2008 року за власним бажанням (а.с.9-12 т.1). З 25.06.1997 року позивач [PERSON] отримує пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ», має посвідчення водія та у власності автомобіль ВАЗ 2104 (а.с.13, 14, 15, 16 т.1). Відповідно до довідки управління Пенсійного фонду України в м.Димитрові Донецької області від 14.04.2014 року [PERSON] перебуває на обліку у даному управлінні, отримує пенсію за віком за списком № 1 (при повному пільговому стажі), розмір його пенсії за станом на лютий 2012 року складав 2466 грн., за станом на лютий 2014 року - 2947 грн. Згідно за довідкою до акту повторного огляду МСЕК № 5 м.Донецьк від 09.01.2013 року [PERSON] з 27.09.2012 року встановлена друга група інвалідності за загальним захворюванням з ураженням нервової системи та опорно-рухового апарату. Позивачу рекомендовано легкий труд без психоемоційних навантажень та спостерігання у невропатолога (а.с.20 т.1). Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 483 від 29.10.2013 року на теперішній час у [PERSON] є наслідки отриманої під час ДТП травми у вигляді залишкових явищ відкритої важкої ЧМТ: забія головного мозку, перелому кісток склепіння і основи черепу з правосторонньою пірамідною недостатністю у вигляді правостороннього геміпарезу, гемігипестезії, вираженими статико-локомоторними і координатор ними розладами з порушенням когнітивної функції; органічного розладу особи з помірно вираженим інтелектуально-мнестичним зниженням, епілептиформним синдромом в анамнезі, двосторонній сенсоневральній туговухості; неправильно зрощеного перелому зовнішнього виростка лівої великогомілкової кістки із слабкістю сумочно-зв'язкового апарату і нестабільністю в ньому, контрактури лівого колінного суглоба, посттравматичного деформуючого артрозу лівого колінного суглобу Ш ст. з помірним порушенням функції. Вказані наслідки травми дозволяють встановити [PERSON] 80% втрати професійної працездатності у зв'язку з одержанням ним тілесних ушкоджень 12.02.2012 року у результаті ДТП (а.с.180-188 т.1). За висновком додаткової судово-медичної експертизи № 794 від 23.01.2014 року з моменту одержання тілесних ушкоджень 12.02.2012 року, в період коли [PERSON] знаходився на лікуванні, до встановлення групи інвалідності 09.11.2012 року втрата професійної працездатності становила 100%. З 09.11.2012 року (первинного огляду МСЕК) до наступного переогляду МСЕК 09.01.2014 року втрата професійної працездатності позивача становить 80% (а.с.224-233 т.1). Частиною першою ст.1195 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодження здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності. Відповідно до ч.2 ст.1195 ЦК України у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. За приписами ч.3 ст.1195 ЦК України підлягає відшкодуванню шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я без урахування пенсії, призначеної у зв'язку з втратою здоров'я, або пенсії, яку вона одержувала до цього. Вони вважаються засобами соціального захисту, завдяки яким держава реалізує свою соціальну функцію. Оскільки позивач в момент завдання шкоди не працював, він просить застосувати при розрахунку втраченого заробітку внаслідок втрати ним професійної працездатності розмір мінімальної заробітної плати, яка з 01.01.2012 року складала 1073 грн., з 01.04.2012 року - 1094 грн., з 01.07.2012 року - 1102 грн., з 01.10.2012 року - 1118 грн., з 01.12.2012 року - 1134 грн., з 01.01.2013 року - 1147 грн., з 01.12.2013 року - 1218 грн., з 01.01.2014 року - 1218 грн. Таким чином, з урахуванням встановленого законодавчо розміру мінімальної заробітної плати та втратою позивачем працездатності 100% з 12.02.2012 року по 08.11.2012 року та 80% з 09.11.2012 року по 08.01.2014 року на користь [PERSON] належить стягнути втрачений в наслідок каліцтва заробіток у розмірі 22651,54 грн. Згідно за ст.26.1, 26.5 Закону № 1961-1У (у редакції, чинній на момент ДТП) у зв,язку зі стійкою втратою працездатності потерпілим страховиком відшкодовуються доходи, не отримані останнім у результаті стійкої втрати працездатності (інвалідності), які не відшкодовуються за рахунок іншого обов'язкового виду страхування. Потерпілим, які на момент настання страхового випадку не одержували доходів, у зв'язку із стійкою втратою працездатності відшкодовуються витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням та доглядом у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів. З огляду на приведену норму закону та те, що позивач не працював на момент скоєння ДТП, суд погоджується з позицією відповідача СТДВ «Глобус» і вважає, що страховик не може відповідати у цій частині заявлених вимог. Відшкодувати втрачений внаслідок каліцтва заробіток повинен відповідач [PERSON] Згідно за ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Як передбачено ч.2 ст.1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до п.22.3 ст.22 Закону страховик відшкодовує потерпілому моральну шкоду, передбачену п.п.1, 2 ч.2 ст.23 ЦК України у встановленому судом розмірі, але не більше 5% визначеного ліміту, різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні ДТП. Згідно за п.9.3 ст.9 Закону, в редакції, що діяла на момент страхового випадку, обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров,ю потерпілих, становив 51000 грн. на одного потерпілого. Позивач просить стягнути з відповідачів на її користь у відшкодування моральної шкоди 80000 грн. Суд вважає, що у позивача виникло право на відшкодування моральної шкоди у зв'язку з отриманням ним в наслідок ДТП тілесних ушкоджень, які призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер, обсяг, тривалість зазнаваних позивачем страждань, його стан здоров'я, зміни, що відбулися у його житті. Характер отриманих [PERSON] травм, віднесено до тяжких тілесних ушкоджень, безпечних для життя, вимагає від нього тривалого лікування, позивач постійно відчуває фізичний біль, за наслідками ДТП визнаний інвалідом другої групи з ураженням нервової системи та опорно-рухового апарату, втратив 80 % працездатності, йому протипоказані психоемоційні навантаження, він потребує стороннього догляду. Отримані ним фізичні вади викликають негативні життєві зміни його родини, заважають йому вести повноцінний спосіб життя та вимагає від нього продовження довготривалого лікування. Тому, виходячи з засад розумності та справедливості, суд вважає можливим визначити позивачу розмір моральної шкоди у 35000 грн. Таким чином, з урахуванням наведених норм Закону з СТДВ «Глобус» підлягає стягненню на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 2550 грн. (51000 грн. х 5%), решта суми 32450 грн. підлягає стягненню з [PERSON] Вартість пошкодженого в наслідок ДТП одягу позивача в сумі 1100 грн. не може бути стягнута з СТДВ «Глобус», оскільки відповідно до п.22.1 ст.22 Закону № 1961-1У при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому цим Законом порядку лише оцінену шкоду. У справі акт оцінки вказаних матеріальних збитків відсутній. Натомість, суд вважає, що дане відшкодування необхідно покласти на винуватця ДТП - відповідача [PERSON], як особу, яка несе відповідальність перед позивачем за спричинену шкоду відповідно до ст.1187 ЦК України. Відповідно до ч.4 ст.1193 ЦК України судом не враховується матеріальне становище відповідальної фізичної особи, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Враховуючи вищенаведене вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів спричиненої йому внаслідок ДТП шкоди у солідарному порядку є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки не грунтуються на законі. В силу ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог стосовно кожного відповідача, виходячи із розміру збору при зверненні до суду з вимогами майнового (1% від задоволеної суми) та немайнового характеру (114,70 грн.), який існував на момент подання позову до суду. Отже, з СТДВ «Глобус» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 67,22 грн. (35,52 грн. + 31,70 грн.), а з [PERSON] - 343,48 грн. (260,48 грн. + 83 грн.). На підставі ст.ст.23, 1166, 1167, 1193, 1195 ЦК України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Закону України «Про страхування»,

Outcome: partial