Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з онуком та участі у його вихованні, в обгрунтування якого вказав, що 03.03.2010 року народився його онук [PERSON], батьками якого є його син [PERSON] та відповідач. За рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 22.01.2015 року шлюб між батьками дитини розірвано. Його онук постійно проживає зі своєю матірю за адресою: [ADDRESS], і відвідує дошкільну установу дитячий садок «Іскорка», до цього відвідував дитячий навчальний заклад № 19 «Веселка». Відповідач весною 2015 року вийшла заміж, перевела онука до іншого дитячого садка і з травня 2015 року перешкоджає йому як дідові спілкуватись з онуком і не дає можливості брати участь у його вихованні. Окрім того, відповідач заборонила вихователям у дитячому садку давати йому дитину, ізолювала дитину від нього та бабусі, на їх прохання дати їм онука для спілкування відповідає категоричною відмовою і скандалом, на телефонні дзвінки від нього та його дружини, яка є бабусею онука, не відповідає. За період перебування дитини в ДНЗ № 19 піклуванням про онука займався він з дружиною та їх син, який є батьком дитини. Вони водили та забирали онука з дитячого садка, оплачували батьківські внески за дитячий садок, додаткові заняття (англійська мова, хореографія, квіллінг). Мати дитини легковажно відносилась та відноситься до виховання дитини, вживає спиртні напої, ображає дитину нецензурними словами, не відвідує з дитиною лікарню, не робить профілактичні щеплення, тощо. Дитина дуже гарно відноситься до нього та бабусі, хоче з ними спілкуватись і любить їх. Перешкоди, що чиняться відповідачем у спілкуванні з онуком, призводить до порушення як його прав, так і прав його онука. Тому, позивач просить суд зобовязати відповідача усунути перешкоди у його спілкуванні з онуком та визначити спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дитиною шляхом систематичних побачень щосуботи та щонеділі з відвідуванням дитиною місця проживання позивача. У судовому засіданні позивач [PERSON] уточнив свої позовні вимоги, звернувшись до суду з проханням зобовязати відповідача надати йому можливість спілкування з онуком в такому порядку: забирати дитину о 15.30 год. кожної пятниці з дитячого садку, з тим, щоб онук знаходився у нього за місцем його проживання безперервно з ночівлею з пятниці на суботу, суботу цілодобово, неділю цілодобово, з ночівлею з неділі на понеділок і до 07.30 год. ранку понеділка, з тим, щоб він відвів його до дитячого садка. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнала вимоги позивача частково, погодившись з порядком спілкування дідуся з онуком у спосіб, запропонований органом опіки та піклування, пояснивши, що з 2009 року по січень 2015 року вона знаходилася у зареєстрованому шлюбі з сином позивача [PERSON], що є батьком їх сумісного сина [PERSON], 2010 року народженняю. Фактично зі [PERSON] сімейні стосунки були припинені у 2013 році. З того часу вона стала проживати з сином окремо у своєї бабусі. З 2014 року вона з сином стала мешкати у Коробуо за адресою: м.Димитров, м-н «Молодіжний», 45/15, з яким 21.02.2015 року уклала шлюб і з яким має доньку Софію, [INFO]. З 2013 року по 2015 рік син навідував дитячий садок «Іскорку», у звзяку зі зміною місця проживання та її вагітностю дитина була переведена в інший садок «Веселка». Рік тому стосунки з родиною відповідача були нормальни, син міг знаходитися у бабусі та дідуся по тижню. Але коли вони стали не віддавати їй дитину і вона стала випрошувати у них сина, стосунки між ними погіршилися. Крім того, після події у травні 2015 року, коли бабуся з дідусем на вулиці відібрали у неї дитину, а вона на той час була на сьомому місяці вагітності, і після втручання міліції сина було повернуто додому, вона взагалі перестала дозволяти спілкуватися позивачу з онуком. З колишнім чоловіком вона домовилася, що він буде сплачувати за садок, а вона не буде подавати на аліменти. У дитини є ще дідусь і бабуся з її сторони, крім того дитина повинна спілкуватися у вихідні дні з матірю, в сімї багато своїх планів, тому забирати сина майже на три дні вона не погоджується. Дитина ще мала, з 12.00 год до 14.30 год. вона відпочиває. На обліку у лікарів психіатра і нарколога вона не перебуває, до адміністративної і кримінальної відповідальності не притягалася, дитині зроблені всі щеплення. Представник третьої особи відділу опіку і піклування виконавчого комітету Димитровської міської ради [PERSON] частково підтримала позовні вимоги, пославшись на висновок органу опіки та піклування. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є батьком [PERSON], який до 22.01.2015 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], у якому народився син [PERSON], [INFO]. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про народження, рішення Димитровського міського суду від 22.01.2015 року, яке набрало чинності, (а.с.5, 5а, 6). Згідно довідки приватного підприємства «ПЖФ Гарант-Сервіс» від 28.09.2015 року позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], разом зі своєю дружиною [PERSON] (а.с.9). Позивач [PERSON] має задовільний стан здоровя, що підтверджується довідкою комунального закладу «Димитровський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 24.09.2015 року (а.с.8). Відповідно до довідок комунального закладу «Димитровський центр первинної медико-санітарної допомоги» та дошкільного навчального закладу № 19 «Веселка» від 29.05.2015 року дитина [PERSON], [INFO], здоров, за період перебування у дитячому садку з 03.06.2013 року по травень 2015 року вихованням та піклуванням здебільше займалися його батько дитини, бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON], які вносили плату за дитячий садок, за додаткові заняття дитини (а.с.7, 12, 13). Відповідно до заключення Димитровського МВ ГУМВС України в Донецькій області від 29.05.2015 року 28.05.2015 року до міліції звернулася [PERSON] з приводу того, що [PERSON] не бажає повертати їй сина [PERSON]. Після втручання у конфлікт працівників міліції дитина була повернута матері, а з [PERSON] була проведена профілактична бесіда. Згідно інформації дошкільного навчального закладу № 4 «Іскринка» від 25.12.2015 року дитина [PERSON], [INFO], відвідує даний заклад з 12.05.2015 року систематично. Дитина охайна, чиста, до садка її приводить мати [PERSON], яув цікавиться життям своєї дитини, групи, завжди відвідує батьківські збори, контактує з вихователями закладу, викону. Свої батьківські обовязки у повному обсязі (а.с.44). Орган опіки та піклування виконавчого комітету Димитровської міської ради у своєму висновку від 20.01.2016 року встановив, що мати дитини [PERSON] чинить перешкоди протягом останніх місяців відповідачу та його дружині у побаченні з онуком через те, що останні негативно впливають на свідомість дитини: у спілкуванні з малолітнім дозволяють собі ображати її, вказувати на її недоліки у вихованні дитини. Проте, [PERSON] розуміє, що дідусь та бабуся мають право спілкуватися зі своїми онуками, брати участь у їх вихованні, тому не заперечує проти проведення [PERSON] дозвілля у колі своїх рідних у будь-який вихідний день тижня. Тому орган опіки та піклування вважає за доцільне встановити наступний спосіб участі позивача у вихованні малолітнього [PERSON]: у вихідний день тижня (переважно субота) дідусь о 10.00 год. забирає онука за місцем його проживання та о 17.00 год. повертає дитину у родину матері. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН\~\~20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року) батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси\~\~дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Згідно ст. 263 Сімейного Кодексу України спір щодо участі баби, діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 цього Кодексу. За приписами\~ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відповідач через конфліктні стосунки, які склалися між сторонами, обмежувала право позивача спілкуватися з дитиною у тій мірі,\~\~в якій воно необхідно для дитини.\~\~ Позивач має бажання брати активну участь у вихованні онука, піклуватися про нього. Врахувуючи взаємну привязаність дідуся і онука, особливості розвитку шестирічної дитини, суд вважає, що спілкування у спосіб, запропонований органом опіки та піклування, не перешкоджатиме нормальному розвитку дитини і буде відповідати якнайкращому забезпеченню її інтересів і реалізації одночасно обовязку і права діда і баби щодо спілкування і виховання їх онука. До того ж на прикінці судового засідання сторони прийшли до взаємної згоди щодо порядку спілкування, встановленого третьою особою.

Outcome: partial