Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , який зареєстрований 24.04.2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 412 (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] ). В підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що від спільного життя дітей немають. Починаючи з квітня 2006 року у них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння. Вони втратили почуття любові один до одного, спільного господарства не ведуть. З квітня 2006 року вони проживають окремо, тому вважає, що їх шлюб фактично припинив існувати, збереження шлюбу суперечить його інтересам, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні. А тому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, представив суду заяву, в якій просить суд справу слухати у його відсутності. Позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, від неї не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності на підставі наявних у ній доказів. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 24.04.2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 412 (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] ). Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст. 111 СК України). Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до змісту п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і\~збереження шлюбу суперечитиме інтересам\~одного з них\~чи\~інтересам\~їх дітей.\~Із цією метою\~суди повинні уникати; формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, позивач не бажає їх поновляти, подальше сімейне життя подружжя і примирення неможливе та шлюб існує формально, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, який наполягав на розірванні шлюбу. За таких обставин, з урахуванням зібраних доказів, повно та всебічно з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, обставини життя подружжя, суд вважає, що шлюб слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved