Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачів - [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра», в обґрунтування якого вказав, що 30.07.2017 р. в м. Миколаєві трапилася ДТП за участю автомобіля «HYUNDAI» H200 р/н [NUMBER] під його керуванням, та автомобіля «ВАЗ» 21099 р/н [NUMBER] під керуванням відповідача по даній справі - [PERSON] На місце ДПТ був викликаний наряд поліції, і за порадою інспекторів поліції учасники ДТП вирішили скласти євро протокол. Винним у цій ДТП визнав себе відповідач [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПрАТ «Європейський Страховий Союз». За договором добровільного комбінованого страхування наземного транспорту ОСАГО+ від 13.02.2017 р., який був укладений між позивачем та відповідачем по даній справі - ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра», відповідач зобов'язувався відшкодувати позивачеві шкоду, завдану внаслідок ДТП з вини інших осіб. Дотримуючись умов цього договору, позивач подав відповідачу - ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» заяву разом з усіма необхідними документами, однак отримав відмову. Позивач також зазначив, що за наявною у нього інформацією, ПрАТ «Європейський Страховий Союз», у якій застрахував свою цивільно-правову відповідальність винуватець ДТП, перебуває у процесі ліквідації, а тому отримати страхове відшкодування від неї неможливо. Посилаючись на викладене, і з урахуванням змін до предмета позову, проведених позивачем відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України, позивач просив суд: -визнати [PERSON] винним у скоєнні ДТП, яка сталася 30.07.2017 р. у м. Миколаєві за участю автомобілів «HYUNDAI» H200 р/н [NUMBER] та «ВАЗ» 21099 р/н [NUMBER]; -стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» на користь позивача матеріальну шкоду внаслідок ДТП, у розмірі 29 562, 02 грн., витрати за складення звіту про оцінку збитку у розмірі - 1 000 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 1 400 грн., та сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 640 грн. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12.09.2018 р. було закрито провадження в частині вимог позивача про визнання [PERSON] винним у скоєнні ДТП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали у повному обсязі позовні вимоги з вищевикладених підстав та просили їх задовольнити. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник відповідача - ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» у судовому засіданні, проведеному у режимі відео конференції, позовні вимоги не визнав та пояснив, що за договір добровільного комбінованого страхування наземного транспорту ОСАГО+ від 13.02.2017 р., який включає в себе такі види страхування: -страхування наземного транспорту (крім залізничного); -страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту (включаючи відповідальність перевізника); -страхування відповідальності перед третіми особами. Для отримання страхового відшкодування за умовами цього договору, позивач мав надати документи, визначені п. 10.1 договору, у тому числі, копію схеми місця ДТП, складену поліцейським та /або оригінал довідки органів поліції, які він не надав. Посилаючись на таке та на безпідставність вимог позивача, представник відповідача просив відмовити у задоволенні вимог. Відзив відповідача долучений до матеріалів даної справи. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - ПрАТ «Європейський Страховий Союз» у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін та дослідивши здобуті судом письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частина 3 ст. 12 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судовим розглядом встановлено, що 30.07.2017 року у м. Миколаєві, на перехресті вулиці Садової та Пограничної сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «HYUNDAI» H200 р/н [NUMBER] під керуванням позивача по даній справі - [PERSON] та автомобіля «ВАЗ» 21099 р/н [NUMBER] під керуванням відповідача по даній справі - [PERSON] За погодженням обох учасників ДТП, ними було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), у якому вони досягли згоди щодо обставин ДТП. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Із матеріалів справи вбачається, що 13.02.2017 р. між [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» був укладений договір обов'язкового добровільного комбінованого страхування наземного транспорту ОСАГО+ № 04-1.0059694.0001 (далі - договір). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ст. ст. 5. 6 Закону України «Про страхування», страхування може бути добровільним або обов'язковим. Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Зі змісту договору ОСАГО+ № 04-1.0059694.0001 від 13.02.2017 року вбачається, що страховими ризиками за цим договором є: -ДТП з вини водія (Страхувальника); -ДТП без вини водія, винна особа встановлена; -стихійні лиха (пункти 4.3.1- 4.3.3 договору). Пунктом 3.1 договору визначено, що його предметом є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням, розпорядженням застрахованим транспортним засобом, а також з відшкодуванням шкоди, заподіяної майну потерпілих внаслідок експлуатації застрахованим транспортного засобу - автомобіля марки «HYUNDAI» H200 р/н [NUMBER]. Стаття 38 Закону України «Про страхування» визначає, що уповноважений орган видає страховикам ліцензію на проведення конкретних видів страхування. Із наявних у матеріалах справи копій ліцензій серії АГ № 569187 та серії АГ № 569189, виданих Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг відповідачеві по даній справі - ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра», вбачається, що останній має право на проведення страхування відповідальності перед третіми особами (крім цивільної відповідальності власників наземного транспорту, відповідальності власників повітряного транспорту, відповідальності власників водного транспорту (включаючи відповідальність перевізника), а також страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту (включаючи відповідальність перевізника). Враховуючи викладене, та умови укладеного позивачем договору, суд приходить до висновку, що він узгоджується з вимогами ст. 6 Закону України «Про страхування» та вимогами діючого законодавства, а відтак доводи позивача та його представника про невідповідність договору вимогам законодавства, суд знаходить безпідставними. Відповідно до п. 4.4 Договору (Секція 2), - страховим випадком є пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу марки «HYUNDAI» H200 р/н [NUMBER] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди без вини водія, коли винна особа встановлена та внаслідок стихійного лиха (пункти 4.3.2 та 4.3.3.). Відповідно до п. 10.1 Договору для отримання страхового відшкодування страхувальник - [PERSON] повинен надати страховику наступні документи: -письмову заяву про настання страхового випадку; -копію схеми ДТП, складену поліцейським та/або оригінал довідки органів поліції, ДСНС, МОЗ, відомчих аварійних служб, пожежної охорони, метеорологічної або сейсмологічної служби або інші документи відповідно до характеру події, які підтверджують факт події, яка має ознаки страхового випадку (пункт 10.1.2); У разі настання страхового ризику, вказаного у п. 4.3.1 та 4.3.2. Страховик приймає рішення про визнання події страховим випадком, виключно за умови надання Потерпілим або Страхувальником копії схеми місця ДТП або офіційної довідки компетентних органів поліції, яка підтверджує настання ДТП; -протокол медичного огляду (у разі направлення на медичне обстеження для встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння водія, що керував застрахованим транспортним засобом у момент скоєння ДТП); -свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; -та інші документи. Пунктом 10.1.9 договору передбачено право страховика обґрунтовано вимагати у страхувальника інші документи, що уточнюють причини, обставини та розмір збитку, обставини та розмір збитку. Відповідно до п. 1.2 Порядку видачі довідки про дорожньо-транспортну пригоду, затвердженого Наказом МВС України 04.07.2011 року № 389, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 липня 2011 р. за № 927/19665, довідка про дорожньо-транспортну пригоду - це документ затвердженої цим наказом форми, який містить відповідну інформацію про оформлену за участю працівників Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС дорожньо-транспортну пригоду та її учасників. Між тим, із матеріалів справи вбачається, що для отримання страхового відшкодування позивачем було надано до ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» лист № 3-705/41/16/02-2017 від 04.08.2017 року за підписом т.в.о. начальника Таранової О.Ю., яким підтверджується факт дорожньо-транспортної пригоди та виїзд у зв'язку з цим наряду патрульної поліції на місце ДТП, а також складення учасниками ДТП повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол). Цим же листом позивачу надається роз'яснення про те, що розгорнута довідка надається виключно у разі якщо факт дорожньо-транспортної пригоди оформлений співробітниками поліції та відповідна інформація внесена до бази даних ППС «Армор» підсистема «ДТП». У судовому засіданні представник позивача посилалася на те, що цей лист є саме тією довідкою, яка передбачена п. 10.1 Договору. Однак суд вважає такі доводи помилковими з огляду на те, що цей лист не відповідає формі, затвердженій Наказом МВС України № 389 від 04.07.2011 р. та п. 10.1.2. Договору добровільного комбінованого страхування наземного транспорту ОСАГО+ № 04-1.0059694.0001 від 13.02.2017 року. Відповідно до п. 15.4 Договору страхувальник - [PERSON] підтвердив, що підписання цього Договору також означає, що він ознайомлений з Правилами добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) від 20.11.2008 року та Правилами добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту (включаючи відповідальність перевізника) від 11.06.2008 року. Відповідно до п.п. 12.1.9. п. 12.1 Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) від 20.11.2008 року, визнання події страховим випадком провадиться Страховиком на підставі постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності винної у ДТП особи. Пунктом 7.7 Договору ОСАГО+ № 04-1.0059694.0001 від 13.02.2017 року визначено, що потерпілими особами за цим Договором вважаються юридичні та фізичні особи, майну яких заподіяна шкода внаслідок ДТП з використанням забезпеченого ТЗ. Юридична або фізична особа вважається потерпілою особою, якщо рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено винуватість водія ТЗ у настанні ДТП, в результаті якого була заподіяна шкода майну такої юридичної або фізичної особи. Страховиком може бути визнано потерпілою особою юридичну або фізичну особу, майну якої заподіяна шкода, до прийняття судом рішення про винуватість водія ТЗ. Якщо у Страховика не виникає сумнівів стосовно винуватості водія транспортного засобу. Страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування у випадках передбачених цим Договором (п. 8.4.10 Договору). Відповідно до пп. 13.1.4. та 13.1.5 Договору ОСАГО+ № 04-1.0059694.0001 від 13.02.2017 року, не надання передбачених Договором документів, що підтверджують факт настання страхового випадку, причин та розмірів збитку, а також не надання страхувальником копії схеми місця ДТП або офіційної довідки компетентних органів МВС. яка підтверджує настання ДТП є підставами для відмови у виплаті страхового відшкодування. Враховуючи викладене і те, що позивачем не було надано до ПрАТ «CK «Саламандра-Україна» усіх необхідних для виплати страхового відшкодування документів (зокрема, копії схеми місця ДТП або копії офіційної довідки компетентних органів поліції, яка підтверджує настання ДТП, рішення суду, яким встановлено винуватість водія ВАЗ 21099. д.н.з. [NUMBER]) то суд приходить до висновку, що рішення ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» про відмову у виплаті страхового відшкодування відповідає вимогам Договору добровільного комбінованого страхування наземного транспорту ОСАГО+ № 04-1.0059694.0001 від 13.02.2017 року та Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) від 20.11.2008 року та Закону України «Про страхування». Крім цього, суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до ст. 33.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного. наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов'язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. Як вбачається з матеріалів справи, учасники дорожньо-транспортної пригоди досягли згоди щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди та склали на місці ДТП повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол). Однак, факт складення Європротоколу жодним чином не впливає на зобов'язання ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» за умовами Договору добровільного комбінованого страхування наземного транспорту ОСАГО+ № 04-1.0059694.0001 від 13.02.2017 року, оскільки Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулюються відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і він спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Судовим розглядом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] застрахована в ПрАТ «СК «ЄСС» згідно з Полісом АКЛ984302. Таким чином, факт складення Європротоколу є підставою для звернення позивача із заявою про страхове відшкодування до страхової компанії винуватця ДТП - ПрАТ «СК «ЄСС», який не є відповідачем по даній справі і вимог до нього позивач не заявляє, або ж безпосередньо до винуватця ДТП - [PERSON], однак таких вимог позивачем також не заявлено. З огляду на таке суд знаходить позовні вимоги необґрунтованими і не вбачає підстав для їх задоволення. На підставі ст. 141 ЦПК України суд не відшкодовує позивачу понесені ним судові витрати через те, що йому відмовлено у задоволенні позову у повному обсязі.

Outcome: dismissed