Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким визначити, що частка померлої 26 липня 2015 року [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, що розташована по вулиці Дружинницькій, будинок 11 в місті Кременчуці, площею 0,1 га (цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель (присадибна ділянка), кадастровий номер: 5310436500:09:003:0900, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 16 січня 2015 року, складає ? частку. Свої вимоги мотивував тим, що 26 липня 2015 року померла його дружина, [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно, яке складається з ? частини житлового будинку з господарськими будівлями та приватизованої земельної ділянки площею 0,1 га, що розташовані по вулиці Дружинницькій, будинок 11 в місті Кременчуці. Право спільної сумісної власності на 0,1 га земельної ділянки, що передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за вказаною адресою належить позивачу та померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 16 січня 2015 року, кадастровий номер: 5310436500:09:003:0900. Позивач зазначає, що після смерті дружини в установлений законом шестимісячний строк спадщину прийняли він та їхня донька [PERSON], про що у Другій державній нотаріальній конторі міста Кременчука була заведена спадкова справа №159/2017. 02 серпня 2017 року позивачу та його доньці, [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку у спадщині, що складається із ? частки житлового будинку з господарськими будівлями №11 по вулиці Дружинницькій в місті Кременчуці. Однак, постановою від 04 серпня 2017 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку в порядку спадкування після померлої [PERSON] у звязку із невизначеністю часток земельної ділянки, що знаходиться в спільній сумісній власності. У звязку із викладеними обставинами, а саме із тим, що позивач не має можливості здійснити в даний час реєстрацію права власності та отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування після померлої дружини [PERSON] на належну йому частину земельної ділянки без визначення часток співвласників, він і вимушений звернутись до суду. В судове засідання позивач, [PERSON], не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак завчасно надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі та зазначив, що на позовних вимогах наполягає. Представник позивача [PERSON] [PERSON], в судове засідання не зявилась, при цьому надала до суду заяву, згідно якої просила розглянути справу без її участі та без участі позивача, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак надала до суду заяву, згідно якої просила розглянути справу без її участі та зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи, Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори, в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, його представником [PERSON] надано до суду клопотання, згідно якого остання просить розглянути справу без участі нотаріуса та зазначила, що при ухваленні рішенні покладається на розсуд суду. Представник третьої особи, Управління Держгеокадастру у місті Кременчуці Полтавської області в судове засідання не зявився, при цьому був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини неявки. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як вбачається зі статті 60 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Так, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно за індексним номером 32287878 від 16 січня 2015 року, земельна ділянка, що розташована у місті Кременчуці по вулиці Дружинницькій, будинок 11, кадастровий номер 5310436500:09:003:0900, цільове призначення: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1 га, належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] Факт належності вказаної земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №32288932 від 16 січня 2015 року, а також витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-5306034872017 від 21 липня 2017 року. Зі свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ВГ №464490 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є чоловіком та дружиною. 26 липня 2015 року померла дружина позивача, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ №335087, видане повторно 09 серпня 2016 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області. Після смерті [PERSON] у Другій Кременчуцькій державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа №159/2017. Як встановлено в судовому засіданні, після смерті [PERSON] до нотаріуса звернулись спадкоємці померлої донька [PERSON] та чоловік [PERSON] із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 02 серпня 2017 року на імя [PERSON] та [PERSON] державним нотаріусом Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої [PERSON], зареєстроване в реєстрі за номером 1-796, на спадкове майно, що складається із ? частки житлового будинку з господарськими будівлями №11 по вулиці Дружинницькій в місті Кременчуці, яке належить померлій [PERSON] та [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу будинку від 26 лютого 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі за номером 1582. Однак, постановою державного нотаріуса Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори [PERSON] від 04 серпня 2017 року [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, розташовану у місті Кременчуці по вулиці Дружинницькій, будинок 11, з підстав невизначеності часток земельної ділянки між співвласниками, що знаходиться у спільній сумісній власності. Відповідно до частини 1 статті 368 Цивільного кодексу України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно із частиною 1 статті 369 Цивільного кодексу України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Положеннями статті 370 Цивільного кодексу України передбачено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом; у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно із частиною 1 статті 86 Земельного кодексу України, \~земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). За положеннями статті 89 Земельного кодексу України, \~земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки, зокрема, подружжя. Частиною 4 статті 89 Земельного кодексу України передбачено, що співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Відповідно до частини 5 статті 89 Земельного кодексу України, поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до правових позицій, викладених в узагальненні судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Згідно із пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1222 Цивільного кодексу України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, позивач являється спадкоємцем після померлої [PERSON] за законом. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги обставини справи, оскільки земельна ділянка, розташована у місті Кременчуці по вулиці Дружинницькій, будинок 11, належить позивачу [PERSON] та померлій [PERSON] на праві спільної сумісної власності, приймаючи до уваги відсутність заперечень зі сторони відповідача щодо позову, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача, у зв'язку із чим вони підлягають задоволенню.

Outcome: approved