Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з цивільним позовом до відповідачів в якому просить визнати за ним право власності на 1/2 земельної ділянки площею в цілому 0.1228 га, кадастровий 4623686600:01:002:0429, яка розташована на території с. Солонка Пустомитівського району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], який помер 15.03.2011 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 15.03.2011 року помер його батько [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 240889, виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, до складу, якої увійшла 1/2 земельної ділянки площею в цілому 0.1228 га, кадастровий 4623686600:01:002:0429, яка розташована на території с. Солонка Пустомитівського району Львівської області, яка набута спадкодавцем на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого 14.06.2010 року приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] за реєстровим № 1029 та Державним актом попереднього власника, мати спадкодавця [PERSON], серія ЯД № 464839 з відміткою про відчуження земельної ділянки. Державним нотаріусом Шостої Львівської державної нотаріальної контори по смерті [PERSON], який помер 15.03.2011 року заведено спадкову справу № 138/2013. Однак, звернувшись з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на земельну ділянку, у звязку з тим, що за життя спадкодавець не здійснив реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку. Позивач вказує, що у звязку зі смертю спадкодавець не встиг провести державну реєстрацію земельної ділянки та виготовити державний акт на право власності на своє імя, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22.06.2015 за № НВ-460227В532015. З аналогічних причин відповідач [PERSON], як дружина померлого та спадкоємець першої черги, також не оформила право власності на спадкове майно. А тому у нього є всі підстави передбачати можливість порушення його права відповідачем [PERSON] сільською радою, шляхом подання до суду заяви про визнання спадщини відумерлою у відповідності до ст. 1277 ЦК України. На підстав наведеного з метою захисту та недопущення порушення свого права на спадкове майно, позивач просить суд позов задоволити. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак від нього надійшла заява в якій він позовні вимоги підтримує та просить суд справу слухати у його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак від неї надійшла заява в якій вона позовні вимоги визнає та просить суд справу слухати у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] ради Пустомитівського району Львівської області у судове засідання не зявився, однак від сільського голови надійшла заява в якій вказує, що сільська рада позовні вимоги позивача підтримує та при розгляді покладається на розсуд суду. Судовий розгляд просить проводити у відсутності представника сільської ради. Третя особа : державний нотаріус Шостої Львівської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, однак від нього надійшла заява в якій вказує, що позовні вимоги позивача підтримує та при розгляді покладається на розсуд суду. Судовий розгляд просить проводити у його відсутності. Відповідно до вимог ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 15.03.2011 року помер позивача батько [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 240889, виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, до складу, якої увійшла 1/2 земельної ділянки площею в цілому 0.1228 га, кадастровий 4623686600:01:002:0429, яка розташована на території с. Солонка Пустомитівського району Львівської області, яка набута спадкодавцем на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого 14.06.2010 року приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] за реєстровим № 1029 та Державним актом попереднього власника, мати спадкодавця [PERSON], серія ЯД № 464839 з відміткою про відчуження земельної ділянки. По смерті [PERSON], який помер 15.03.2011 року державним нотаріусом Шостої Львівської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу № 138/2013. Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є його син, позивач [PERSON], дружина спадкодавця, відповідачка [PERSON]М,, та мати спадкодавця, [PERSON], яка відмовилася від прийняття спадщини після смерті сина [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] про що подала відповідну нотаріально посвідчену заяву. Відповідачка [PERSON] спадкове майно у виді спірної земельної ділянки після смерті чоловіка не прийняла та на даний час не претендує та відмовляється на користь свого сина, позивача [PERSON] про, що подала до суду відповідну заяву. Інших спадкоємців першої черги немає. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 5 ст.1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приписами ст.328 ч.2 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки спадкодавець [PERSON] за життя не встиг зареєструвати своє право власності на належну йому на підставі договору дарування земельну ділянку, позивач змушений звертатися із позовом в порядку ст. 392 ЦК України. За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право власності на спадкове майно; те, що позивач вчинив дії, що свідчать про прийняття ним спадщини після смерті спадкодавця; те, що відповідачі безумовно визнають позовні вимоги заявлені позивачем та ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved