Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 05 березня 2005 року Утківською селищною радою Харківського району Харківської області, актова запис № 01. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Позовні вимоги мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ним , мають різні погляди на життя, у зв'язку з чим виникали сварки, зникло почуття любові та поваги. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO], яка мешкає з позивачем та після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. З літа 2017 року сторони припинили сімейно - шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що збереження сім'ї неможливо. Спору щодо спільного майна між сторонами немає, згода про утримання дитини досягнута. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 квітня 2018 провадження по справі за позовом[PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу відкрито в порядку загального позовного провадження та призначене підготовче засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08 травня 2018 провадження по вказаній справі зупинено, сторонам наданий строк для примирення терміном 3 (три) місяці, до 08 серпня 2018. 08 серпня ухвалою Харківського районного суду Харківської області провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу відновлено. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08 серпня 2018 року підготовче провадження у вищевказаній справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. 06 вересня 2018 року за наслідками повторного автоматичного розподілу справ автоматизованої системи документообігу, який було здійснено згідно розпорядження керівника апарату Харківського районного суду Харківської області №01-02/101 від 06 вересня 2018 року у зв'язку з розглядом Вищою радою правосуддя 28.08.2018 заяви про звільнення судді Харківського районного суду Харківської області [PERSON] та відповідно до наказу голови Харківського районного суду Харківської області від 05.09.2018 №05-05/99 «Про відрахування судді Харківського районного суду Харківської області [PERSON]», зазначена справа була передана в провадження судді Харківського районного суду Харківської області Шинкарчука Я.А. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області Шинкарчука Я.А. цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу прийнята до провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», а також судові витрати залишити за її рахунок. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, якою просить справу розглядати без його участі, проти позову не заперечує та зазначає, що з літка 2017 року між ним та позивачем були припинені сімейно - шлюбні відносини. В зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 05 березня 2005 року Утківською селищною радою Харківського району Харківської області, актова запис № 01, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 05 березня 2005 року. В зв'язку з реєстрацією шлюбу дошлюбне прізвище позивача «[PERSON]» змінено на «[PERSON]». Від даного шлюбу подружжя має малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 02 серпня 2005 року Південноміською радою Харківського району Харківської області. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Відповідно до ст. 111 СК України судом надавався сторонам строк для примирення, але по закінченню строку від жодної із сторін не надійшло повідомлення про досягнення примирення. Отже, судом були вживті всі необхідні та достатні заходи для примирення подружжя. З матеріалів даної справи вбачається, що сторони продовжувати шлюбні відносини не бажають та стверджують у письмових заявах, що сімейно - шлюбні відносини припинені з літа 2017, сім'я існує формально, відповідач не заперечує проти задоволення позову, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що потягне за собою неприпустиме порушення права одного з подружжя або обох на вільний вибір. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, згідно чинного законодавства, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, а також те, що з матеріалів справи не вбачається спору між сторонами щодо майна, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України. Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, наполягання сторін на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Крім того, відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, таким чином прохання позивача про те, щоб після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «[PERSON]» є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судові витрати зі сплати судового збору залишити за рахунок позивача - [PERSON].

Outcome: approved