Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся із позовом, в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 30 жовтня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції за актовим записом № 1769, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він уклав шлюб з відповідачем і від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] , який на теперішній час мешкає з дружиною. Спільне життя не склалося, відносини поступово псувалися, внаслідок втрати почуття любові і поваги один до одного. Почалися постійні сварки, у сторін різні погляди на подальше життя, це призвело до відчуження і розладу сім`ї та неможливості проживати спільно. З вересня 2018 шлюбні відносини припинилися, сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу та примирення подружжя неможливе, позивач має намір одружитися з іншою жінкою. Спору про поділ спільно нажитого майна не мають. Сім`я фактично розпалась, шлюб існує лише формально, тому просив суд, розірвати шлюб із відповідачем. Ухвалою судді від 03.10.2019 було відкрито загальне позовне провадження у справі про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав через канцелярію суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позов підтримав. Відповідач [PERSON] надала суду заяву в якій прохала слухати справу за її відсутністю, проти розірвання шлюбу не заперечувала, у зв`язку з неможливістю примирення сторін, просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно з ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.ст.\~110-112\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109\~СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30\~жовтня 2010\~року у\~Відділі реєстрації\~актів цивільного\~стану по\~м.\~Харкову Харківського\~міського управління\~юстиції за\~актовим записом\~№ 1769.(свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 30.10.2010). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . У позивача з відповідачем подружні відносини не склалися із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя, спільне господарство не ведуть, з вересня 2018 подружжя мешкає окремо, на примирення сторони не згодні, шлюб існує формально. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Згідно ч.2 ст.114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, тому вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Тому, після розірвання шлюбу прізвище відповідача слід залишити - « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved