Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 15.08.2013 року ухвалено стягувати з нього, [PERSON] , на користь [PERSON] аліменти на утримання їх дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 30.07.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що з часу ухвалення судом рішення про стягнення з нього в користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] змінився його (позивача) сімейний та майновий стан. Зокрема, він (позивач) вдруге одружився та від даного шлюбу у нього народилася дитина - син [PERSON] , [INFO] . Крім того, на даний час він офіційно не є працевлаштованим, а отримує дохід від тимчасових заробітків, відтак немає фінансової можливості надалі сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/3 частки від усіх видів його доходів щомісячно. З огляду на зміну сімейного та майнового стану, а також фінансову неспроможність сплачувати аліменти у зазначеному вище розмірі, просив суд ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього (позивача) на користь [PERSON] на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Мостиського районного суду Львівської області від 15.08.2013р., а саме з 1/3 частини з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до 1/8 частини від його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 10.11.2020р. відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, а скерував на адресу суду письмову заяву про зменшення позовних вимог, у якій зазначив, що він дійшов згоди з відповідачкою [PERSON] з приводу розміру аліментів на утримання їхньої дочки [PERSON] та ними погоджено аліменти у розмірі 1/7 частини від його (відповідача) доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття; він (відповідач) підтримує позовні вимоги про зменшення розміру аліментів на утримання їх дитини - дочки [PERSON] , [INFO] саме до 1/7 частини від його доходів та просить здійснювати розгляд даної цивільної справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, а подала письмову заяву, в якій вказала, що визнає позовні вимоги [PERSON] , зазначені ним у письмовій заяві про зменшення позовних вимог від 05.03.2021р., зокрема про зменшення розміру аліментів на утримання їх дитини - дочки [PERSON] , [INFO] саме до 1/7 частини від доходів відповідача та просить здійснювати розгляд даної цивільної справи за її відсутності. У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Судом встановлено, що від шлюбу в сторін народилася дитина: дочка [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з матір`ю - відповідачкою [PERSON] , яка несе витрати на її утримання. Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 15.08.2013 року (по справі ЄУН №448/1158/13-ц, 2/448/327/13) розірвано шлюб між сторонами по справі. Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 15.08.2013 року (по справі ЄУН №448/1163/13-ц, 2/448/331/13) ухвалено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 30.07.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини, що стосуються обов`язку батька та матері утримувати дитину, які регулюються главою 15 Сімейного кодексу України (надалі - СК України). Як відомо із змісту ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Крім того, згідно із роз`ясненнями, викладеними у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З наведеного вбачається, що особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Звертаючись до суду із позовом про зміну розміру аліментів - зменшення розміру таких, позивач [PERSON] як платник аліментів в позовній заяві, як на підставу такого зменшення відповідно до ст.192 СК України, покликався на зміну сімейного стану та матеріального становища. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.ч.1, 5, 6 ст.81 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Таким чином, при вирішенні даного спору, суд виходить з наступних обставин, зокрема: - при ухваленні судового рішення від 15.08.2013р. за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів судом було враховано те, що [PERSON] має постійне місце праці та регулярний дохід, взято до уваги розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та те, що [PERSON] погодився на розмір аліментів, зазначений у позовних вимогах; - з моменту винесення судового рішення від 15.08.2013р. змінився матеріальний стан платника аліментів - позивача [PERSON] , зокрема 31.01.2019р. його звільнено з посади електромеханіка МПП «Мостцентрсервіс», де такий працював з 02.01.2008р. по 31.01.2019р. Наведені обставини віднайшли своє підтвердження в судовому засіданні наступними доказами: копією трудової книжки [PERSON] ; - з моменту винесення судового рішення від 15.08.2013р. змінився сімейний стан платника аліментів - позивача [PERSON] , зокрема 06.06.2015р. такий зареєстрував шлюб з [PERSON] , а за час подружнього життя у них народилася дитина - син [PERSON] , [INFO] . Дані обставини віднайшли своє підтвердження в судовому засіданні наступними доказами: копією свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] та копією свідоцтва про народження дитини [PERSON] серії [NUMBER] . Також суд враховує ті обставини, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що платник аліментів [PERSON] на даний час офіційно є працевлаштованим; він є працездатною особою та отримує нерегулярні доходи; окрім цього слід зазначити, що стягувач аліментів [PERSON] визнала даний позов. Виходячи з наведеного, враховуючи зміну сімейного стану та (погіршення) матеріального становища платника аліментів, а також необхідність захисту права дитини на належне утримання, з урахуванням її віку та потреб,

Outcome: approved