Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 116130,87 грн., в якому посилається на те, що у період з 15.11.2016 по 30.07.2018 він працював на різних посадах в АТ «Завод «Маяк», наказом генерального директора ПАТ «Завод «Маяк» від 30.07.2018 № 231к був звільнений у зв`язку зі скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Його звільнення відбулося з грубим порушенням норм трудового законодавства України, відповідачем не проведений з ним остаточний розрахунок. Фактично розрахунок з ним здійснено 21.08.2019, виплачено компенсацію за невикористану відпустку, вихідну допомогу за період з 01.01.2018 по 30.07.2018 у розмірі 105042,63 грн., а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31.07.2018 по 02.11.2018 у розмірі 38710,29 грн. У зв`язку з наведеним, з урахуванням вже сплаченої суми середнього заробітку, просить стягнути на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.11.2018 по 21.08.2019 у розмірі 116130,87 грн. Ухвалою суду від 10.12.2019 відкрито спрощене позовне провадження. 11.02.2020 року судом отримано відзив відповідача на позов, в якому відповідач позовні вимоги не визнав з тих підстав, що на банківські рахунки АТ «Завод «Маяк» накладено арешт Оболонським районним відділом державної виконавчої служби м. Київ ЦМУ МЮ (м.Київ) і відповідач не мав можливості провести розрахунок з позивачем. Позивач та представник відповідача у судове засідання не з`явились з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Позивач у поданій заяві просить суд розглянути справу за його відсутності. Суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно з записами у трудовій книжці серії [NUMBER] [PERSON] у період з 15.11.2016 по 30.07.2018 працював на різних посадах в АТ «Завод «Маяк». Наказом генерального директора ПАТ «Завод «Маяк» від 30.07.2018 № 231к [PERSON] був звільнений у зв`язку зі скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Згідно з довідкою від 31.07.2018 за № 184/1 АТ «Завод «Маяк» належна до виплати при звільненні [PERSON] сума становила 105042,63 грн. За рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21.02.2019 з ПАТ «Завод «Маяк» на користь [PERSON] стягнуто заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 105043,63 грн., а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31.07.2018 по 02.11.2018 у розмірі 38710,29 грн. На виконання вказаного рішення 05.04.2019 Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчі листи. Як вбачається з виписки по особовому рахунку [PERSON] у ПАТ «Державний ощадний банк України» стягнуті за рішенням Оболнського районного суду м. Києва від 21.02.2019 суми виплачено [PERSON] АТ «Завод «Маяк» 21.08.2019. Тобто остаточний розрахунок з позивачем здійснено 21.08.2019. Частиною 1 ст. 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. За приписами ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення працівником вимоги про розрахунок. Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Враховуючи вказані вимоги чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково. При цьому суд виходить з наступного. Розрахунок розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні має бути здійснений відповідно до вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100. Як вже зазначалося вище, з відповідача на користь позивача за рішенням суду було стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31.07.2018 по 02.11.2018, а остаточний розрахунок з позивачем здійснено 21.08.2019. Таким чином, враховуючи, що наступним робочим днем після 02.11.2018 (кінцева дата періоду, за який стягнуто середній заробіток за попереднім рішенням суду) є 05.11.2018, з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні саме за період з 05.11.2018 по 21.08.2019 (день фактичного розрахунку). Як вбачається з довідки АТ «Завод «Маяк» середньоденна заробітна плата за останні два місяці роботи [PERSON] становить 805,87 грн. Кількість днів прострочення за період з 05.11.2018 по 21.08.2019 складає 199 робочих дні. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за даний період становить 160368,13 грн. (199 х 805,87). Разом з тим, відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином,

Outcome: approved