Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів про скасування розпорядження про приватизацію квартири та визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним. Свої позовні вимоги мотивує тим, що в свідоцтві про право власності на житло від 31.12.1998 року, зазначено, що квартира [ADDRESS], належить на праві спільної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], при здійсненні приватизації даної квартири, помилково було вписано його брата - [PERSON], так як останній з 1996 року по 2001 рік проживав за адресою: [ADDRESS], а тому втратив право на приватизацію спірної квартири, в зв'язку з чим, позивач просить скасувати розпорядження відділу приватизації державного житлового фонду Ватутінської районної ради №8676 від 31.12.1998 року про приватизацію квартири та визнати приватизації квартири та свідоцтва про право власності на житло, видане 31.12.1998 року на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] недійсними. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги за викладеними в позові обставинами, просив суд задовольнити в повному обсязі та пояснив, що відповідача було помилково вписано в свідоцтво про право власності, оскільки на момент видачі свідоцтва [PERSON] проживав за іншою адресою та не мав права на приватизацію частини квартири. Про те, що квартира була приватизована в 1998 році, позивачу стало відомо тільки після того, як останній виявив бажання приватизувати свою частину квартири у лютому 2014 року. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Від [PERSON] та [PERSON] надійшли заяви про те, що предмет та підстави позову, останні вважають обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, просять проводити розгляд справи без їх участі. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 31.12.1998 року , квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних долях (а.с.6). На момент приватизації квартири [PERSON], [INFO] проживав (без реєстрації) за адресою [ADDRESS] з травня 1996 року по жовтень 2001 року, що підтверджується довідкою №79 виданої виконавчим комітетом Віто-Поштової сільської ради (а.с.7). Відповідно до довідки ЖЕК №312, в квартирі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], з 16.06.1988 року мешкають і прописані: [PERSON] (власник), [PERSON] (дружина), [PERSON] (син) (а.с.6). Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Частинами 1 та 2 ст. 64 ЖК України, передбачено, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються на рівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім]ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», до членів сім'ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігаються право на житло. Згідно з ч. 4 ст. 5 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 71 ЖК України, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадку взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї. Частиною 4 ст. 174 ЦПК, передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом достовірно встановлено, що на момент приватизації квартири, а саме: у 1998 році, відповідач виїхав на постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS] і проживав за даною адресою до 2001 року, тобто був відсутнім за адресою: [ADDRESS], більше 6 місяців, в зв'язку з чим, суд вважає, що оспорюване розпорядження Відділу приватизації державного житлового фонду Ватутінської районної ради є незаконним і підлягає скасуванню, а свідоцтво про право власності на житло - визнанню недійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved