Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визнання за ним права власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті його доньки - [PERSON], яка померла [INFO] року. Заява мотивована тим, що помер спадкодавець - донька позивача [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на 1/6 частину спірної квартири, єдиним спадкоємцем якої є позивач. Між тим, при зверненні до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач отримав відмову, оскільки право власності на належну померлій 1/6 частину вказаного нерухомого майна не було зареєстровано у встановленому законом порядку. При цьому, позивач вже є власником 4/6 часток вказаної квартири. З урахуванням викладеного, посилаючись на вимоги ст.ст.321, 392, 1223, 1296 ЦК України позивач просив суд задовольнити викладені ним в позові вимоги, визнавши за ним право власності в порядку спадкування за законом на незареєстровану за життя спадкодавцем 1/6 частину вказаної квартири. В судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з викладених у позові підстав. Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, про причин неявки суд не повідомили, а тому суд вважає за можливе розглядати справу без їх участі, ухваливши за згодою представника позивача, відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України, заочне рішення. Вислухавши пояснення представника та позивача, дослідивши наявні письмові докази і спадкову справу, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що [INFO] року померла спадкодавця [PERSON] (а.с.6). Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 17.10.2015 року та свідоцтва про переміну прізвища від 21.02.2003 року, то дошлюбне прізвище спадкодавці було «[PERSON]», а після реєстрації шлюбу це прізвище було записано як «[PERSON]», яке в подальшому було перейменоване на «[PERSON]» (а.с.8-9). При цьому, батьком [PERSON], [INFO] є позивач по справі [PERSON] (а.с.7). Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/6 частину спірної квартири за адресою: [ADDRESS], на яку остання отримала за життя свідоцтво про право власності на спадщину за законом (а.с.10). Між тим, при зверненні до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач отримала відмову, оскільки право власності на 1/6 частину вказаної квартири не було зареєстровано за спадкодавцем у встановленому законом порядку (а.с.14). Таким чином, встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла та не зареєструвала за собою право власності у реєстраційних органах БТІ та реєстраційної служби на 1/6 частини належної їй згідно свідоцтва про право власності на спадщину за законом спірної квартири та правовстановлюючі документи не отримав. Як вбачається із матеріалів справи, спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її батько - позивач по справі [PERSON] та донька [PERSON], які у встановлений законом строк звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини на спадкове майно, що підтверджується копії матеріалів спадкової справи №13/2015 щодо майна померлої [PERSON] Крім того, між іншим спадкоємцем - донькою спадкодавці [PERSON] та позивачем у відповідності до вимог ст.1278 ЦК України було укладено договір про поділ спадщини, з якого вбачається, що 1/6 частина спірної квартири переходить до позивача, що вказує на домовленість між ними та про відсутність у доньки померлої заперечень щодо визнання за позивачем права власності на таку частину квартири в порядку за законом та яка приймається і вважається судом як відмова у прийнятті спадщини на користь позивача. Оскільки спадкоємець за законом першої черги - донька померлої [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь позивача, тому спірну 1/6 частину вищевказаної квартири, яка належала померлому, успадковує її батько позивач - [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що судом достовірно встановлено, що право власності на квартиру адресою: [ADDRESS] спадкодавцем не було оформлено у органах реєстрації нерухомого майна за життя, суд вважає за необхідне, відповідно до ст. 392 ЦК України, визнати за позивачем [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на 1/6 частину вказаної квартири після померлої [INFO] [PERSON]. З огляду на викладені обставини, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved