Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті [PERSON]» (далі ТзОВ «Сіті [PERSON]»), в якому з врахуванням уточнень позовних вимог від 29.06.2017 р., просить стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за період затримки розрахунку з 09.04.2016 року по 08.06.2017 року в сумі 34\~785 грн. 08 коп. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 08.04.2016 року був задоволений її позов та вирішено стягнути із ТзОВ «Сіті [PERSON]» на її користь середній заробіток за час затримки виплати за період з 27.09.2013 р. по 08.04.2016 р. в сумі 72\~502,32 грн. Однак зазначає, що по сьогоднішній день вказане рішення суду не виконане, на підставі ст. ст. 116,117 КЗпП України просить стягнути середній заробіток за період затримки розрахунку з 09.04.2016 року по 08.06.2017 року. В судове засідання позивач не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не зявився, причин своєї неявки не повідомив, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно\~\~із\~ст.116 КЗпП\~України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач [PERSON] з 29 квітня 2013 р. працювала на посаді провідного інженера-технолога в арматурно-механообробного цеху відокремленого структурного підрозділу ТзОВ «Сіті [PERSON]» та 26 вересня 2013 р. була звільнений із займаної посади на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 08.04.2016 р. вирішено стягнути з ТзОВ «Сіті [PERSON]» на користь [PERSON] 11 599,77 грн. заборгованості із невиплаченої заробітної плати та 72 502,32 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27 вересня 2013 р. по 8 квітня 2016 р., а всього 84 102,09 грн. з відрахуванням від цієї суми передбачених законодавством податків і зборів (а.с.3-4). На підставі зазначеного судового рішення, Сихівським районним судом м.Львова був виданий виконавчий лист та старшим державним виконавцем Соломянського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві [PERSON] 20.07.2016 р. відкрито виконавче провадження №51627764 (а.с.6). За умовами\~ст.117 КЗпП\~України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п.20, 25\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 р. №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»\~не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої\~ст.117 КЗпП України. Суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум, власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Оскільки станом на 08.06.2017 року відповідачем не виплачено належні позивачу при звільненні суми заробітної плати, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09.04.2016 року по 08.06.2017 року ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підлягають задоволенню. Суд приймає до уваги наданий позивачем [PERSON] розрахунок середнього заробітку, оскільки такий не спростований відповідачем. Відповідно до вказаного розрахунку, розмір середнього заробітку за період затримки розрахунку з 09.04.2016 року по 08.06.2017 року становить 34\~785 грн. 08 коп. З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку в розмірі 34\~785,08 грн. є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст.88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої\~\~сторони\~\~понесені\~\~нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору при подачі позову до суду, з відповідача в дохід держави слід\~ стягнути\~ 640 грн. судового збору.

Outcome: approved