Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з уточненим позовом до [PERSON] вказавши, що згідно рішення Купянського міськрайонного суду Харківської області від 19.06.2014 року з [PERSON] на його користь стягнуто 10000 грн. суму боргу, 1500 грн. відшкодування моральної шкоди, 800 грн. витрати на правову допомогу. Дане рішення суду набрало законної сили 05 серпня 2014 року. На даний час ці суми йому не були виплачені. У звязку з вищевикладеним, позивач вважає, що має право на стягнення індексу інфляції з 05 серпня 2014 року по сьогоднішній день. Згідно рішення Купянського міськрайонного суду Харківської області загальна сума заборгованості складає 12300 грн., з яких 10000 грн. сума боргу, 1500 грн. моральна шкода, 800 грн. витрати на правову допомогу. Сума боргу складає 10000 грн., а індекс інфляції з 05 серпня 2014 року склав: з серпня по грудень 2014 року 10000 грн. х111,1%=11110 грн.; з січня по 1 вересня 2015 року 11110 грн. х 138,2%=15354,02 грн.; 15354,02 грн. -10000 грн. = 5354,02 грн., це саме та сума, яку, як вважає позивач, має право на стягнення. Крім того, позивач зазначає, що має право на стягнення 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення, за ч.2 ст. 625 ЦК України, що складає 15354,02 грн. х 3% = 460,62 грн., а всього: 5354,02 грн. +460,62 грн. = 5814,64 грн. Оскільки врегулювати дане спірне питання у позасудовому порядку не передбачається можливим, позивач звернувся до суду з уточненим позовом та просить суд стягнути з відповідача 5814,64 грн. індекс інфляції та 3% річних суми боргу. Позивач у судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, уточнений позов підтримує у повному обсязі та просить ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 60 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Крім того, дотримуючись принципу диспозитивності, передбаченого ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судовим розглядом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що рішенням Купянського міськрайонного суду Харківської області від 19.06.2014 року у цивільній справі №628/4212/13-ц позов [PERSON] до [PERSON] про повернення в натурі безпідставно набутого майна та стягнення моральної шкоди, задоволено частково та ухвалено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 10000 грн., а також 1500 грн. у відшкодування моральної шкоди та 800 (вісімсот) грн. понесених витрат, повязаних з оплатою правової допомоги адвоката.\~\~У іншій частині позовних вимог [PERSON] відмовлено. Згідно ухвали судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 05.08.2014 року дане рішення суду залишено без змін та яке 05.08.2014 року набрало законної сили. (а.с. 6, 7) \~Постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві від 15.09.2015 р. \~(а.с. 3) виконавчий лист №628/4212/14 виданий 18.09.2014 р. Купянським міськрайонним судом Харківської області\~про стягнення з [PERSON] боргу у сумі 12300 грн. на користь [PERSON] повернуто стягувачеві.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 2\~ст. 530 ЦК України\~якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Ст. 1050 ЦК України\~встановлено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Нормами Закону «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року № 1282-ХІІ передбачено, що індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній одиниці. Офіціальний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельну спроможність гривні, а не іноземної валюти. З урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання та відповідно до роз'яснення Верховного Суду України від 3 квітня 1997 року № 6.2.- 97 р. «Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» відповідач повинен сплатити позивачу індекс інфляції з 5 серпня 2014 року, який склав: з серпня по грудень 2014 року 10000 грн. х 111,1% = 11110 грн.; з січня по 1 вересня 2015 року 11110 грн. х 138,2% = 15354,02 грн.; 15354,02 грн. - 10000 грн. = 5354,02 грн. Крім того, позивач має право на стягнення 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення, за ч.2 ст. 625 ЦК України, що складає 15354,02 грн. х 3% = 460,62 грн., а всього 5354,02 грн. +460,62 грн. =5814,64 грн.. Суд, враховуючи вищевикладене, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. \~Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У відповідності до вимог ч.2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави. Матеріалами цивільної справи встановлено, що позивач [PERSON] є інвалідом війни 3 групи, а відповідач [PERSON] є інвалідом 2 групи, у звязку з чим судовий збір компенсується за рахунок держави.

Outcome: approved