Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 23 лютого 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкова, реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 118. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON],[INFO]. В обґрунтування позову позивач зазначив, що сімейне життя з відповідачем погіршилося, так як між ними відсутнє взаєморозуміння та спільні погляди на життя, відповідач постійно пред'являла до нього претензії що він мало заробляє, ховає від нею гроші і тому між ними виникали конфлікти та сварки і тому він 23.08.2013року пішов з сім'ї. Після чого питався наладити відношення з дружиною, але вона не бажає нічого змінювати. Наміру зберегти сім'ю в подальшому не має. Стосунки, які склалися між ним та відповідачкою, перешкоджають їх подальшому спільному проживанню, тому примирення між ними неможливо, а подальша наявність юридичного факту реєстрації шлюбу суперечить його інтересам, тому позивач просить суд розірвати шлюб. У судове засідання позивач надав заяву про слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] також надала письмову заяву про слухання справи за її відсутністю і не заперечує проти пред'явлених вимог щодо розірванню шлюбу.. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 23 лютого 2013 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкова, реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 118. ( свідоцтво від 23.02.2013р., серія [NUMBER] Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON],[INFO]. Як встановлено у судовому засіданні, згідно з викладеним у позові, причиною розірвання шлюбу стали різні погляди на життя. Позивач втратив до відповідача почуття поваги та кохання та не має наміру в подальшому проживати з відповідачем однією сім'єю. На сьогоднішній час сторони мешкають окремо з вересня 2013 р., не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе і тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Післяшлюбне прізвище відповідача визначити як - «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved