Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Чернівецького обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» (надалі «Ощадбанк») про визнання кредитного договору недійсним. В своїй заяві посилався на те, що він звертається з позовом в порядку захисту прав споживача. 27.12.2013 р. на його адресу надійшло повідомлення про дострокове повернення кредиту в сумі 9 596,12 грн. за договором № 180004895.980 від 12.05.2008 р., який він не підписував, а тому і не планував повертати кредит, який не був ним отриманий. Договір № 180004895.980 від 12.05.2008 р. є правочином, який згідно чинного законодавства повинен бути вчинений у письмовій формі. Даний договір не містить його підпису та підпису начальника облуправління АТ «Ощадбанк» Теслюк Г.В. В договорі використано факсимільне відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису, без відповідного погодження з ним (позивачем), тобто не додержано письмову форму правочину, що робить його неукладеним. Отже, факт укладення договору № 180004895.980 від 12.05.2008 р. між Позивачем та Відповідачем викликає сумнів. Серед матеріалів, які були надані Банком, є ряд звітів про стан рахунку [NUMBER], зокрема з 26.03.2008р. по 26.04.2008 р. , що свідчить про те, що даний рахунок було відкрито для отримання саме заробітної плати задовго до представленого Банком договору № 180004895.980 від 12.05.2008 р. Просив визнати недійсним кредитний договір № 180004895.980 від 12.05.2008 р. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в заяві та на висновок судової почеркознавчої експертизи і просив позов задовольнити. Позивач заперечив факт підписання ним спірного договору, пояснивши, що в договорі стоїть факсимільний підпис, який він не ставив. Печатка з факсиміле знаходилася у нього в службовому кабінеті філії - Чернівецьке обласне управління ВАТ «Ощадбанк» і до неї був вільний доступ працівників філії. Він використовував факсиміле лише для резолюцій на службових документах. Про укладення від його імені договору № 180004895.980 від 12.05.2008 р. він нічого не знав, оскільки на той час вже мав картковий рахунок та відкриту кредитну лінію, а на засіданні кредитного комітету було лише прийняте рішення про збільшення кредитного ліміту з 6000 грн. до 10500 грн. і для цього немає необхідності укладати новий договір про відкриття карткового рахунку, оскільки він вже був укладений 20.08.2007 р. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні. В разі, якщо суд дійде висновку про обґрунтованість позову, - застосувати строки позовної давності і відмовити в задоволенні позову за їх пропуском. В запереченнях на позов посилалася на те, що правочин є вчиненим у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами), а також, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Вважає, що волевиявлення [PERSON] було направлено на досягнення певного результату, а саме, на укладення договору про відкриття рахунку та видачу платіжної картки, тобто на отримання кредитних коштів по картковому рахунку в сумі 10500 грн. Договір був схвалений обома сторонами правочину, а саме, шляхом перерахування відповідачем АТ «Ощадбанк» кредитних коштів в розмірі, встановленому договором та сплатою позивачем процентів за користування кредитними коштами. Ці обставини відповідач підтверджує наявністю заяви-анкети на відкриття рахунку та видачу платіжної картки від 08.05.2008 р., а також заявою на кредитний комітет з проханням встановити ліміт кредиту по картковому рахунку на 500% його посадового окладу в сумі 10500 грн., заявою з проханням перераховувати щомісячну заробітну плату та інші виплати на картковий рахунок [NUMBER] , заявою про продовження терміну дії пластикової картки у відповідності до договору обслуговування БПК від 03.05.2012 р. Також тим, що сторони виконували умови договору протягом певного часу, а саме Банк перераховував кошти, а відповідач їх отримував та використовував, що підтверджує виписка з рахунку. [PERSON] протягом 2007-2012 років працював в філії - Чернівецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на посаді начальника відділу по роботі з проблемними активами та був членом кредитного комітету (копія наказу № 45-к від 26.03.2008 р. про призначення на посаду начальником відділу по роботі з проблемними активами та особиста карточка з зазначенням окладу). Під час розгляду питання щодо збільшення йому ліміту по картковому рахунку в розмірі 5-ти окладів, що складає суму 10500 грн., він був присутній на засіданні кредитного комітету від 08.05.2008 р. та підтримав рішення про надання йому кредиту про що свідчить підпис в протоколі засідання кредитного комітету від 08.05.2008 р. У зв'язку з цим є безпідставним твердження позивача, що він не знав про наданий йому кредит. Судова експертиза від 18.03.2014 р. надала висновок, що в договорі № 180004895.980 від 12.05.2014 р. зображення підписів в графі «клієнт» та в графі «банк» нанесені флексографським способом високого друку з використанням еластичного кліше (факсиміле). Однак, з доказів, що були предметом дослідження в судовому засіданні, вбачається, що оспорюваний договір був схвалений сторонами договору, а саме, відповідачем - шляхом перерахування АТ «Ощадбанк» кредитних коштів в розмірі, встановленому договором, а позивачем - користування кредитними коштами та сплатою процентів. Представник відповідача вважає, що відсутність власноручного підпису [PERSON] при наявності факсимільного підпису, який був, на думку відповідача, проставлений самим [PERSON], у випадку вчинення дій по виконанню договору, не може бути умовою недійсності виконаного правочину. Вважає, що договір № 180004895.980 від 12.05.2014 р. не порушує прав позивача [PERSON], як споживача, а [PERSON], у свою чергу, не визначив які його права споживача порушені. Банк вважає безпідставним твердження позивача [PERSON] про його необізнаність щодо наявності зазначеного договору, оскільки починаючи з 12.05.2008 р. користувався платіжною карткою, отримуючи по ній грошові кошти, в тому числі і кредитні. Крім цього, представник зауважила, що відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. АТ «Ощадбанк» вважає, що позивач [PERSON] пропустив строк позовної давності щодо звернення до суду з вимогою про визнання недійсним договору №180004895.980 від 12.05.2008 р. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні щодо тверджень позивача, уточнила, що розрахунок наданий не до рахунку, а до номера договору. В договорі є картковий рахунок. В банку на той час видавалась одна карточка, і на зарплату, і на відкриття кредитної лінії. У [PERSON] спочатку ( в 2007 р.) була голдкартка, а потім - інша. [PERSON] знав про порядок надання банком кредитів, згідно якого коли кредитний комітет збільшував ліміт. Спочатку комітет писав заяву, потім брав довідку про доходи, а потім йшов на кредитний комітет. При цьому, ніхто крім [PERSON] не міг скористатись його факсиміле. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що на даний час вона працює у філії - Чернівецькому обласному управлінні ПАТ «Ощадбанку» на посаді головного спеціаліста сектору обслуговування юридичних осіб. Станом на 08.05.2008 р. вона працювала у відділі платіжних карток. Договір з [PERSON] укладався згідно заяви [PERSON], яка розглядалася перед кредитним комітетом. Коли у відділ платіжних карток повертаються документи, оформляється кредитний договір. 08.05.2008 р. засідав кредитний комітет. Договір був укладений 12.05.2008 р. Спочатку Договір підписала начальник відділення, після чого передала договір [PERSON], він його забрав і повернув підписаним. Якщо не оформляється кредит, то договір про збільшення ліміту є додатком до основного договору про відкриття карткового рахунку. Згідно протоколу засідання кредитного комітету, стояло питання про збільшення ліміту. Для оформлення платіжної картки є обов'язковим оформлення договору. На 19.05.2008 р. - заборгованість 10470 грн., що вказує на користування [PERSON] цією кредитною лінією і раніше. В розрахунку заборгованості не вказано номер рахунку, а лише номер угоди, на підставі якої виникла заборгованість. Якщо клієнт продовжує дію картки, кредитна лінія продовжується автоматично. Якщо клієнт відмовлявся, то договір не укладався. [PERSON] в даному випадку не відмовлявся, а тому кредитна лінія була звільнена. В даному випадку [PERSON] був працівником банку, а тому він взяв договір з собою, а потім повернув підписаним. Вона особисто це переглядала. А також свідок підтвердила свій підпис, де вказано, що в її ( [PERSON].), присутності підписано [PERSON] А також пояснила, що на той момент згідно постанов їх банку у них не було передбачено додаткових угод, а брався той самий договір, де набиралася інша сума. Новий рахунок - не відкривався. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20 серпня 2007 року між ВАТ «Ощадбанк» в особі заступника начальника з роздрібного бізнесу філії - Чернівецьке обласне управління ВАТ «Ощадбанк» Дарійчук Г.В., з однієї сторони, та [PERSON], з другої сторони, укладено договір №180005471.980 про відкриття працівнику ВАТ «Ощадбанк» карткового рахунка для платіжної картки та здійснення розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою (а. с. 181-185). У судовому засіданні сторони визнали, що підписи в договорі виконані кожною із сторін правочину особисто, тому ця обставина не підлягає доказуванню. Згідно з п. 1.1 договору № 180005471.980 банк відкриває клієнту картковий рахунок (далі - Картрахунок) [NUMBER] в гривнях. Відповідно до п. 7.1 договору № 180005471.980 банк відкриває клієнту кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 6 тис. грн. Пунктом 12.2 договору № 180005471.980 визначено, що договір набуває чинності з дати підписання його сторонами та діє до закриття Картрахунка і завершення всіх розрахунків за Картрахунком відповідно до п. 11.1 цього договору. У судовому засіданні позивач також визнав, що особисто підписував заяву-анкету на відкриття зазначеного вище рахунка та видачу платіжної карти, в якій зазначено номер балансовою рахунка - [NUMBER] та [NUMBER] із зазначенням дати відкриття - 13 серпня 2007 року, виправленої ці 16 серпня 2007 року (а. с. 179). [PERSON] також визнав, що особисто ознайомлювався і власноручно підписував повідомлення про умови кредитування від 16 серпня 2007 року (а. с. 180). З оспорюваного договору від 12 травня 2008 року № 180004895.980 про відкриття працівнику ВАТ «Ощадбанк» карткового рахунка для платіжної картки та здійснення розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою вбачається, що 12 травня 2008 року між ВАТ «Ощадбанк» в особі начальника філії - Чернівецьке обласне управління ВАТ «Ощадбанк» Теслюк Г.В., яка діє на підставі довіреності від 23 березня 2008 року, з однієї сторони, та [PERSON], з другої сторони, укладено цей договір (а. с. 8-12). Згідно з п. 1.1 договору № 180004895.980 банк відкриває клієнту картковий рахунок [NUMBER] в гривнях. Відповідно до п. 7.1 договору № 180005471.980 банк відкриває клієнту кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 10 500 грн. Умови щодо припинення дії раніше укладеного договору № 180005471.980 або внесення до нього відповідних змін відсутні. Згідно з висновком судової почеркознавчої експертизи від 18 березня 2014 року № 551 -К зображення підписів у графах «Клієнт» (від імені [PERSON]) та «Банк» (від імені начальника філії Чернівецького обласного управління AT «Ощадбанк» Теслюк Г.В.) договору від 12 травня 2014 року № 180004895.980 про відкриття працівнику ВАТ «Ощадбанк» карткового рахунка для платіжної картки та здійснення розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою нанесені флексографським способом високого друку з використанням еластичного кліше (факсиміле). Заявляючи позов про визнання недійсним спірного договору, позивач має довести наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 Цивільного Кодексу України, а саме: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Предметом оспорюваного договору від 12 травня 2008 року, як і предметом договору від 16 серпня 2007 року є відкриття карткового рахунка для обліку коштів до запитання і здійснення операцій за ним на умовах договору із використанням /платіжної картки (п. п. 1.1, 1.2 обох договорів). Відносини банківського рахунка, предметом яких є дії банку, спрямовані на виконання зобов'язання щодо належного надання фінансової послуги з відкриття та ведення рахунка, регулюються главою 72 ЦК України, а параграфами 1 і 2 глави 71 (позика і кредит) визначаються лише права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка (ч. 2 ст. 1069 ЦК України). Договір банківського рахунка є консенсуальним та двостороннім. Недійсність такого договору в разі наявності порушень щодо письмової форми законом не встановлена. Про наявність банківського рахунка та користування ним ще до укладання оспорюваного договору [PERSON] зазначав ще в позовній заяві (із вказівкою про відкриття рахунка для отримання заробітної плати). Крім цього, судом встановлено, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 21 травня 2013 року було задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №180004895.980 від 12.05.2008 року про відкриття працівнику ВАТ «Ощадбанк» карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою, укладений від імені ВАТ «Ощадбанк» в особі начальника філії -Чернівецьке обласне управління ВАТ «Ощадбанк» Теслюк Ганною Володимірівною з однієї сторони і [PERSON] з другої сторони відповідно до якого [PERSON] було відкрито кредитний ліміт на суму 10500 грн. Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 30 жовтня 2013 року апеляційну скаргу [PERSON] на заочне рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 21 травня 2013 року відхилено. [PERSON] в касаційному порядку зазначене рішення не оскаржував. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 21 травня 2013 року було встановлено обгрунтованість позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №180004895.980 від 12.05.2008 року з встановленим кредитним лімітом 10500 грн. Зібраними по справі доказами встановлено, що [PERSON] було відомо про прийняття рішення відповідачем про збільшення йому кредитного ліміту 08 травня 2008 року, оскільки він був членом кредитного комітету, який приймав зазначене рішення та був присутній на засіданні кредитного комітету 08 травня 2008 року. А також, судом встановлено, що позивачем виконувались умови оспорювального договору. За наведених обставин в задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed