Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача «Індастріал-Транс-Агро», в якому просив стягнути з останнього на свою користь 750 000, 00 грн. в рахунок повернення боргу за договором поворотно-фінансової допомоги від 25.07.2016 року. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25 липня 2016 року між ним та відповідачем було укладено договір поворотно-фінансової допомоги, за умовами якого він (позивач) надав відповідачу ТОВ «Індастріал-Транс-Агро» позику в сумі 750 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1 від 25.07.2015 року, яку останній зобовязався повернути у строк до 03.08.2016 року, що передбачено п 3.1 Договору, однак станом на 08.08.2016 року відповідачем кошти у сумі 750 000, 00 грн. не повернуті, у звязку з чим він змушений звернутися до суду за захистом порушених прав. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позові, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 30.09.2016 року, надав через канцелярію суду заяву за вх. № 25919 від 03.10.2016 року, в якій зазначив, що дійсно, 25.07.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики на суму 750 000,00 грн., строк повернення позики минув 03.08.2016 року та після вказаної дати позивачу неодноразово повідомлялося про скрутне фінансове становище у товаристві, яке на даний час унеможливлює повернення коштів в сумі 750 000, 00 грн., та пропонувалося укласти додаткову угоду щодо встановлення іншого графіку виплат вказаної суми, у звязку з чим підприємство не має можливості повернути позивачу кошти в сумі 750 000,00 грн., на підставі чого позовні вимоги не визнаються, додаткових пояснень та доказів не має. Також, просив суд проводити розгляд справи без участі представника відповідача. Заслухавши пояснення представника позивача на обґрунтування позовних вимог, враховуючи подану відповідачем заяву, дослідивши матеріали справи та докази по справі в їх сукупності, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, ґрунтуються на вимогах закону, які регулюють спірні правовідносини, та є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 25 липня 2016 року між [PERSON] та ТОВ «Індастріал-Транс-Агро» було укладено договір поворотно-фінансової допомоги, за яким [PERSON] надав ТОВ «Індастріал-Транс-Агро» позику в національній валюті України в сумі 750 000,00 грн. на безоплатній основі терміном на 10 днів, а ТОВ «Індастріал-Транс-Агро», в свою чергу, зобовязався повернути надані грошові кошти у строк до 03.08.2016 року. (п.п. 1.1, 2.1, 2.2, 2.3, 3.1 Договору). За умовами зазначеного Договору, укладеного між сторонами, поворотно-фінансова допомога (позика) за цим Договором, це сума позики грошових коштів в національній валюті України, передана фізичною особою субєкту господарської діяльності у користування на визначений строк відповідно до даного Договору. Також судом встановлено, що відповідно до платіжного доручення №1 від 25.07.2016 року [PERSON] на виконання умов зазначеного договору здійснив перерахунок коштів на рахунок ТОВ «Індастріал-Транс-Агро» у сумі 750 000, 00 грн. з призначенням платежу: надання поворотно-фінансової допомоги згідно договору від 25.07.2016 року. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст.1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.2 ст.1047 ЦК України). Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі №6-63цс13 від 18 вересня 2013 року письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно до п.п. 3.2, 4.1 Договору повернення грошових коштів проводиться шляхом їх перерахування на особовий рахунок позикодавця в установі банку, або шляхом повернення коштів готівкою, про що складається розписка позикодавця, про отримання ним виконання Договору позики у повному розмірі, або частково (в разі отримання коштів частинами), сторони несуть відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх зобовязань за даним Договором відповідно до чинного законодавства України, крім того, відповідно до п. 8.1 Договору даний Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за даним Договором. Договір може бути скасовано (припинено) за домовленістю сторін. Судом встановлено, що у строк, визначений сторонами за договором поворотно-фінансової допомоги від 25.07.2016 року, а саме: 03 серпня 2016 року, відповідач ТОВ «Індастріал-Транс-Агро» отримані в позику кошти в розмірі 750 000,00 грн. не повернув, про що представник відповідача не заперечував у наданій до суду заяві від 03.10.2016 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги, що строк повернення відповідачем ТОВ «Індастріал-Транс-Агро» боргу за договором поворотно-фінансової допомоги від 25 липня 2016 року на суму 750 000,00 грн. минув, відповідач в порядку п. 3.2 Договору, борг не повернув, що не заперечувалося відповідачем в заяві від 03.10.2016 року, чим порушив право позивача як позикодавця за договором позики на його повернення, при цьому, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, виходячи з положень ст.ст.1046-1049 ЦК України, які регулюють спірні правовідносини, та розглядаючи зазначену цивільну справу на підставі ст.ст.10, 11 ЦПК України в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд приходить до висновку, що відповідач ТОВ «Індастріал-Транс-Агро», як позичальник, не виконав зобовязання перед позивачем [PERSON], як позикодавцем, щодо повернення суми позики в розмірі 750 000,00 грн., на підставі чого позовні вимоги про стягнення боргу за договором поворотно-фінансової допомоги від 25.07.2016 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати, понесені позивачем при пред'явленні позову до суду, які складаються з судового збору, та підтверджені документально (квитанція № 16119220 від 08 серпня 2016 року на суму 6 890 грн. 00 коп.), підлягають стягненню з відповідача в порядку ч.1 ст.88 ЦПК України. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 525, 526, 530, 1046, 1047, 1049 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved