Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаске №1» про відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок ушкодження здоров`я на виробництві. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що він має 14 років стажу роботи у шкідливих та важких умовах праці з повним робочим днем під землею, які пов`язані з підприємством вугільної промисловості - ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» у період з 16 травня 2006 року по 19 травня 2020 року. При виконанні трудових обов`язків на підприємстві 19 січня 2020 року о 19 годині 45 хвилин з [PERSON] стався нещасний випадок, що підтверджується Актом спеціального розслідування нещасного випадку від 06.03.2020 року, що стався на Державному підприємстві «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», внаслідок якого позивачу завдано травму та встановлено діагноз: забиття поперекового відділу хребта, закритий компресійно-оскольчатий перелом тіла L1 хребця із компресією А3 ступеня та здавленням спинного мозку; забиття спинного мозку важкого ступеня, лівосторонній геміапарез, порушення чутливості кінцівок; перелом Th11 без зміщення; перелом поперечного відростку L4 хребця зліва; закритий 2-х щиколотковий перелом правої гомілки зі зміщенням відламків. Внаслідок нещасного випадку на виробництві 19.01.2020 року та отриманих травм за висновком Обласної профпатологічної медико-соціальної експертної комісії м. Краматорськ від 19.05.2020 року позивача визнано інвалідом ІІ групи та визначено ступінь втрати професійної працездатності у 80%. Внаслідок отриманих травм на виробництві [PERSON] 19 травня 2020 року було звільнено з підприємства за станом здоров`я на підставі п. 2 ст.40 КЗпП України. На даний час та в подальшому позивач не має можливості працювати, через значні травми, постійні больові страждання та переживання, які викликані порушенням функцій в органах руху, постійну головну біль, погіршився стан фізичного та психічного здоров`я останнього. Значний час [PERSON] змушений відвідувати медичні заклади, проходити постійне профілактичне лікування, обстеження та консультації у медичних спеціалістів, тобто знаходитись під постійним наглядом лікарів та приймати ліки. Внаслідок трудового каліцтва позивач постійно приймає знеболювальні ліки, через больові страждання погіршився його сон, що викликає у останнього відчуття тривоги, депресію, роздратованість. Позивач не може пересуватись самостійно без сторонньої допомоги. Враховуючи вказані обставини позивач просить стягнути з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаске №1» на його користь 100000,00 гривень моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров`я на виробництві. Ухвалою Вугледарського міського суду Донецької області від 04 серпня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін (а.с. 42). Від представника позивача [PERSON] на адресу суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності та відсутності її довірителя [PERSON] (а.с. 54). Від відповідача на адресу суду 26 серпня 2020 року, в межах строку, визначеного ухвалою Вугледарського міського суду Донецької області від 04 серпня 2020 року, тому суд вважає необхідним та доцільним прийняти відзив ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» до розгляду в межах даної цивільної справи. Згідно відзиву на позов відповідач просить суд розглянути справу за відсутності їх представника у відповідності до норм чинного законодавства. Зауважили, що згідно узагальненого аналізу судової практики у справах про відшкодування моральної шкоди роботодавцем завданої робітнику у зв`язку з ушкодженням здоров`я під час виконання трудових обов`язків розмір моральної шкоди визначається відповідно до відсотків втрати працездатності, так сума стягнення за кожні 10% втрати працездатності складає по 3000,00 гривень. Окрім того, зважили, що на даний час підприємство знаходиться в край тяжкому фінансовому стані, наявність заборгованості за відвантажену вугільну продукцію не дає змоги підприємству в першу чергу сплачувати своєчасно заробітну плату. Також, введення простою на підприємстві з грудня 2019 року різко погіршило фінансовий ста підприємства. Тому, стягнення в повному обсязі пред`явленої суми моральної шкоди призведе до ще гіршого стану підприємства (а.с. 46-47). Від відповідача не надходило клопотань про розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, передбачених ч. ч. 5, 7 ст. 279 ЦПК України, від сторін не надходило. Суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, дослідивши які вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 01 грудня 2009 року по 19 травня 2020 року працював на Державному підприємстві «Шахтоуправління «Південнодонбаске №1», та був звільнений 19 травня 2020 року внаслідок невідповідності стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується трудовою книжкою серії [NUMBER] від 16 травня 2006 року (а.с.10-11). Відповідно до Акту спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 19 січня 2020 року о 19 годині 45 хвилин в Державному підприємстві «Шахтоуправління «Південнодонюаське №1» від 06 березня 2020 року, затвердженого Першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області, [PERSON] внаслідок зазначеного нещасного випадку отримав: ушиб поперекового відділу хребта; закритий компресійно-оскольчатий перелом тіла L4 хребця із компресією А3 ступеня та завданням спинного мозку; ушиб спинного мозку важкого ступеня, лівосторонній геміапарез, порушення чутливості кінцівок; перелом Th11 без зміщення; перелом поперечного відростку L4 хребця зліва; закритий 2-х щиколотковий перелом правої гомілки зі зміщенням відламків. Причинами нещасного випадку визнано: недосконалість технологічного процесу, його невідповідність вимогам безпеки; неякісна розробка або відсутність проектної документації на будівництво, реконструкцію виробничих об`єктів, будівель, споруд, інженерних комунікацій, обладнання та інше; порушення технологічного процесу; незадовільний технічний стан, у тому числі засобів виробництва тощо (а.с. 12-20). Згідно екстреного повідомлення про звернення потерпілого з посиланням на нещасний випадок [PERSON] 19.01.2020 року було госпіталізовано до Комунального некомерційного підприємства «Мар`їнська центральна районна лікарня», визначено попередній діагноз та встановлено попередній висновок про ступінь тяжкості травми померлого як вища (а.с. 23). Відповідно до висновку ЛКК №50 від 20.01.2020 року та виписки з історії хвороби №134, виданих Комунальним некомерційним підприємством «Мар`їнська центральна районна лікарня», позивачу встановлено діагноз: ушиб поперекового відділу хребта; закритий компресійно-оскольчатий перелом тіла L4 хребця із компресією А3 ступеня та завданням спинного мозку; ушиб спинного мозку важкого ступеня, лівосторонній геміапарез, порушення чутливості кінцівок; перелом Th11 без зміщення; перелом поперечного відростку L4 хребця зліва; закритий 2-х щиколотковий перелом правої гомілки зі зміщенням відламків. Визначене медикаментозне лікування, після проведення КТ поперекового відділу хребта через наявність компресії спинного мозку кістковими фрагментами хворому показано подальше оперативне лікування перелому. Для подальшого лікування хворий по лінії санавіації переведений в нейрохірургічне відділення м. Лиман (а.с. 24, 25). Згідно направлення Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна травматологічна лікарня» [PERSON] направлено на госпіталізацію до ЦРЛ м. Волноваха у травматологічне відділення з діагнозом виробничої травми: компресійно-уламковий нестабільний перелом тіла L4 хребця із стенозом хребтового каналу помірний нижній парапарез з порушенням чутливості у кінцівках, компресійно-неускладнений перелом тіла Th11 хребця; двохладижечний перелом правої гомілки із підвивихом стопи ззовні. Порушення функцій тазових органів. Операція була здійснена 27 січня 2020 року (а.с. 26). Діагноз [PERSON] , а саме: ушиб поперекового відділу хребта; закритий компресійно-оскольчатий перелом тіла L4 хребця із компресією А3 ступеня та завданням спинного мозку; ушиб спинного мозку важкого ступеня, лівосторонній геміапарез, порушення чутливості кінцівок; перелом Th11 без зміщення; перелом поперечного відростку L4 хребця зліва; закритий 2-х щиколотковий перелом правої гомілки зі зміщенням відламків, також підтверджується наданим до суду виписками з медичної карти стаціонарного хворого №48, комп`ютерною томографією №2952/20 від 20 січня 2020 року, магнітно-резонансною томографією від 21 січня 2020 року, випискою з історії хвороби №1145/87, виписки з історії хвороби №4498/395 (а.с. 27-28, 29, 30, 31, 33, 34, 55). Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною комісією серії 12ААб №416961 від 19 травня 2020 року та довідки по результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №090516 від 19 травня 2020 року [PERSON] первинно 80% втрати професійної працездатності з 14 травня 2020 року по 01 червня 2021 року за наслідками трудового каліцтва від 19.01.2020 року та визначено другу групу інвалідності з 14 травня 2020 року до 01 червня 2021 року. Визначена потреба [PERSON] у медикаментозному, санітарно-курортному лікуванні, реабілітаційного лікування в умовах санаторія, палиця, ортопедичне взуття, фіксаційний пояс (а.с. 21, 22). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 жовтня 2017 року, виданого Виконкомом Микільської сільської ради Волноваського району Донецької області, [PERSON] має малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 35). Згідно довідок №488 та №489 від 05 червня 2020 року, виданої Микільською сільською радою, [PERSON] разом з дружиною [PERSON] та донькою [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8, 9). Згідно актів про початок цілозмінних простоїв по ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» від 08 грудня 2019 року, 02 січня 2020 року, від 03 лютого 2020 року, від 19 березня 2020 року та акту про продовження цілозмінних простоїв від 02 квітня 2020 року, від 25 червня 2020 року, від 01 липня 2020 року через відсутність розрахунків збоку ДП «Даржвуглепостач» та «ПАТ «Центренерго» за відвантажену вугільну продукцію відповідач не має змоги сплатити заробітну плату. З 19 березня 2020 року ПрАТ ДТЕК «ПЕМ-ЕНЕРГОВУГІЛЛЯ» припинило постачання електроенергії відповідачу через заборгованість за спожиту електроенергію, у зв`язку з чим були розпочаті цілозмінні простої підприємства (а.с. 50-53). Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням здоров`я. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно з п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до ст. 237-1 КЗпП (набрала чинності 13 січня 2000 р.) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Згідно з п.4.1 Рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 р. №1-9 рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров`я тощо. У випадку втрати потерпілим працездатності він зазнає значно більше моральної шкоди, ніж яка заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Право на відшкодування моральної шкоди з урахуванням практики Європейського суду з прав людини повинно носити ефективний характер, і має на меті не тільки покриття шкоди завданої потерпілій стороні, а також є засобом попередження з боку відповідача вчинення порушень прав, отже має бути відчутним не тільки для позивача, але й для відповідача, що спонукало б останнього вживати заходів щодо зміни практики нехтування положеннями законодавства, і зокрема, сприяло б зменшенню кількості і обсягів скарг і позовних заяв які надходять на адресу національних судів та Європейського суду з України. В судовому засіданні встановлено, що внаслідок нещасного випадку на виробництві, пошкоджено здоров`я позивача, чим завдано моральну шкоду, яка обумовлена моральними та суттєвими фізичними стражданнями з приводу пошкодження здоров`я, кардинальне погіршення життєвих умов, що потребує від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Викладене є підставою для відшкодування позивачеві моральної шкоди відповідачем у відповідності зі ст. 237-1 КЗпП. Так, за наслідками нещасного випадку на виробництві [PERSON] встановлено діагноз: ушиб поперекового відділу хребта, закритий компресійно-оскольчатий перелом тіла L1 хребця із компресією А3 ступеня та здавленням спинного мозку; ушию спинного мозку важкого ступеня, лівосторонній геміапарез, порушення чутливості кінцівок; перелом Th11 без зміщення; перелом поперечного відростку L4 хребця зліва; закритий 2-х щиколотковий перелом правої гомілки зі зміщенням відламків. Внаслідок отриманих виробничих травм було проведено оперативне втручання: відкрита репозиція, МОС зовнішньої щиколотки правої гомілки, пластиною з кутовою стабільністю та гвинтами; відкрита репозиція, МОС внутрішньої щиколотки правої гомілки гвинтами та спицями; декомпресивна лямінектомія L4, частково L3, L5 хребців, ревізія утворень хребетного каналу, видалення клину Урбана L4 хребця, ТП металоспондилодез L2- L3, L5-S1. Також, встановлено, що відповідач не заперечує проти того, що позивач отримав втрату професійної працездатності підчас роботи на Державному підприємстві «Шахтоуправління «Південнодонбаске №1». Вирішуючи питання щодо суми відшкодування матеріальної шкоди суд, враховує вимоги розумності та справедливості, постійний характер негативних наслідків. З огляду на викладене, суд вважає за можливе та необхідне стягнути з відповідача Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаске №1» на користь позивача [PERSON] в порядку відшкодування моральної шкоди 80000,00 (вісімдесят тисяч) гривень, що буде цілком еквівалентним завданим моральним стражданням. Згідно зі ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави. З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд дійшов висновку про доцільність часткового задоволення вимог позову [PERSON] в частині стягнення моральної шкоди, а останній у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, суд вважає необхідним, на виконання вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави в особі Державної судової адміністрації України витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволеної частини вимог у розмірі 800,00 гривень (80000,00 грн.*1000,00 / 100000,00 = 800,00 грн). Оскільки, відповідно до вимог статті 279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, тому, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного,

Outcome: partial