Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що зареєстрував шлюб з відповідачем 28.02.1987 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають. Позивач вказує, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, їхнє сімейне життя не склалося через різні погляди на життя та часті сварки, які виникали між ними. Сторони втратили один до одного почуття поваги та любові, спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. На даний час сім'я повністю припинила існувати, шлюб носить формальний характер, сторони вже більше семи років спільно не проживають. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач не заперечував проти розгляду даної цивільної справи у відсутності відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 28.02.1987 року, який було зареєстровано виконавчим комітетом Горішньошеровецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, за актовим записом № 09 (а.с. 5). Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Причиною розпаду сімї є те, що спільне життя сторін не склалось, між ними постійно виникали сварки та скандали. Наслідком цього є те, що сторони протягом останніх семи років проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, вони не повязані спільним побутом, у них різні бюджети, шлюб фактично припинив існування і втратив будь який сенс. Враховуючи відсутність між сторонами будь-яких відносин, відсутність у позивача бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження сімї суперечить інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. Питання про прізвище відповідача [PERSON] після розірвання шлюбу в судовому засіданні не вирішувалось, оскільки від неї не надходило заяви про зміну прізвища після розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved