Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась до суду з позовом, відповідно до якого просить визнати за нею право власності на домоволодіння [ADDRESS], яке складається з наступних будівель та споруд, визначених у технічному паспорті спеціальними позначками: - будинок - «А» із приміщеннями: 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-8 площею 86,8 кв.м.; - прибудова до будинку - «А» площею 19,7 кв.м.; - погріб - «пд. А» площею 3,3 кв.м.; - гараж - «З» площею 29,9 кв.м.; - сарай - «М» площею 30,0 кв.м.; - літній душ - «Н» площею 3,0 кв.м.; - вбиральня - «Р» площею 2,1 кв.м.; - хвіртка - «№1»; - ворота - «№2»; - огорожа - «№3-4»; - свердловина - «№5», які розташовані на земельній ділянці Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.12.2000р. позивач та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS], що належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 22.03.1991р. Виконавши всі умови договору та здійснивши всі розрахунки позивач отримала всі необхідні документи на вказане домоволодіння та стала постійно проживати в ньому, робити необхідні ремонтні роботи. Інші співвласники спірного домоволодіння відсутні. В подальшому позивач прийняла рішення зареєструвати своє право власності на спірне домоволодіння, як того вимагає чинне законодавство, але так і не змогла в зв'язку з тим, що в договорі купівлі-продажу зазначена 1/2 частина домоволодіння, хоча вона фактично є єдиним законним власником придбаного будинку. На підставі викладеного позивач просить визнати за нею право власності на спірний будинок. В судове засідання позивач не з'явилась, подала заяву, відповідно до якої просить розглянути справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача та третьої особи також в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, до суду надійшли заяви, відповідно до яких просять розглянути справу у відсутність їх представників, не заперечують проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.12.2000 року [PERSON], як продавець, з однієї сторони, та [PERSON], як покупець, з іншого боку, уклали договір купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 6). Відповідно до технічного паспорту на ? частини житлового будинку [ADDRESS] власником зазначеної частини житлового будинку є [PERSON] (а.с. 8-10). Сектор містобудування та архітектури Петропавлівської районної державної адміністрації висновком № 20 від 21.11.2013р. вважає можливим розподіл будинку: частина [PERSON] згідно техпаспорта: будинок літ. «А» (лінійні розміри 9,99м х 9,75м), літня кухня літ. «П» (лінійні розміри 6,50м х 3,07м); та господарчі будівлі сарай літ. «Е» (лінійні розміри 2,0м х 2,35м), сарай 2,00м х 1,80м, сарай «М» 3,5м х 7,00м, гараж «З» 6,50м х 4,65м, душ «Н» 1,60м х 2,00м, убиральня «Р» та рекомендує присвоїти відповідну поштову адресу: [ADDRESS] (а.с. 14). Рішенням виконавчого комітету Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області № 108 від 28.11.2013р. змінено поштову адресу житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 63,6 кв.м., житловою площею 53,9 кв.м., що складається із приміщень: 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, ганок, погріб - пд. «А» та господарчих споруд, що визначені літерами: літня кухня - «П», гараж - «З», сараї - «Е», «Д», «М», баня - «Н», вбиральня - «Р», колодязь - «К», частина огорожі по [ADDRESS] громадянці [PERSON] (а.с. 13). Згідно довідки Петропавлівської селищної ради № 1993 від 11.04.2014р. дійсно будинок по [ADDRESS] складається з двох помешкань - [ADDRESS] - власник [PERSON], співвласників немає (а.с. 24). Позивач зазначає, що на сьогоднішній день вона не може належним чином оформити правовстановлюючі документи на придбаний нею будинок, що і є причиною спору. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 321 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (ч. 3 ст. 319 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 657 ЦК України зазначено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, сторони договору дійсно досягли згоди щодо всіх істотних умов договору. Так, позивач повністю здійснила всі розрахунки щодо вартості придбаного майна, а відповідач в свою чергу отримала належні їй грошові кошти. Обставини, які склались в зв'язку з укладенням договором купівлі-продажу, свідчать про наявність укладення договору між сторонами. Об'єктивно сторони договору купівлі-продажу порушили вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, але позивач та відповідач, як сторони договору, домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося фактичне виконання договору. Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, як вбачається зі змісту ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, є правомірними та підлягають задоволенню заявлені позивачем позовні вимоги щодо визнання за нею права власності на вказане домоволодіння, оскільки своє право на нього вона придбала у встановленому законом порядку, воно ніким не оспорюється, спор щодо нього відсутній. Оскільки суд не вбачає винних дій відповідача у виникненні спору, згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved