Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом про стягнення моральної шкоди повязаної з травмою на виробництві до Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» і в обґрунтування позовних вимог зазначив, що у період з 12 вересня 2000 року по 09 червня 2016 року він перебував у трудових відносинах з відповідачем у справі Публічним акціонерним товариством «Шахтоуправління «Покровське». Відповідачем він був звільнений на підставі статті 40 Кодексу законів про працю України за станом здоровя. Під час виконання трудових обовязків, а саме 20.10.2015 року о 04 годині 00 хвилин, з позивачем стався нещасний випадок, в результаті якого позивач отримав тяжку травму, а саме: «множинна травма тіла: закритий уламковий перелом крижів справа зі зміщенням, розрив лонного зчленування, здавлювання грудної клітки; закритий перелом 1,2 ребра справа зі зміщенням, посттравматичний пневмоторакс праворуч, емфізема мяких тканин грудної клітки і тіл праворуч. Інтраорбітальний крововилив ліворуч, гематоми, субконьюктивальний крововилив обох очей». Після отриманої травми позивач тривалий час знаходився на лікуванні, але відновити здоровя позивач не зміг, в звязку з чим він пройшов МСЕК та позивачу була встановлена 3 група інвалідності та 60 % втрати працездатності первинно строком до 01.07.2017 року. Крім того, позивачу була протипоказана робота в підземних умовах, важка фізична праця, тривала ходьба. В результаті виробничої травми позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що змінився нормальний спосіб його життя, позивач позбавлений можливості повноцінно спілкуватися зі своєю сімєю, друзями, з цього приводу став дуже дратівливим, позивача постійно турбують сильні болі, позивач вже не може вести повноцінний спосіб життя, так як протягом тривалого часу відчуває фізичні страждання, обумовленні важкістю травми, психологічний дискомфорт і значне порушення спокою, яке він відчуває до теперішнього часу. У позивача зявилося почуття відчаю, систематичне послаблення організму, став достатньо критично відноситися до себе як до неповноцінного, в трудовому відношенні громадянина. Тому позивач просить суд, стягнути з відповідача на його користь грошову компенсацію у розмірі 100000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. В судове засідання позивач та його представник не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви з клопотанням розглянути справу за їх відсутності, наполягають на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача до судового засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, вимоги позову не визнала. У наданих суду запереченнях представник відповідача, не погодившись з вимогами позову, зазначила, що позивачем не надано суду даних, що позивач отримав внаслідок трудової травми психологічну травму, не довів суду, чому саме у розмірі 100000 гривень їм оцінена спричинена моральна шкода, а також, просили врахувати, що виробнича травма з позивачем сталась, у тому числі, внаслідок порушення ним правил охорони праці. У задоволенні позовних вимог просили відмовити. Представник третьої особи до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи третя особа повідомлена належним чином, суду надане клопотання про розгляд справи за відсутності представника, вирішення порушеного позивачем питання покладають на розсуд суду. Дослідивши надані суду докази, суд вважає встановленими у судовому засіданні наступні обставини. Позивач [PERSON] з 12 вересня 2000 року до 09 червня 2016 року включно працював на підприємстві відповідача у якості гірничого робітника очисного забою 4 та 5 розряду підземним з повним робочим днем в шахті, після чого був звільнений за пунктом 2 статті 40 Кодексу законів про працю за станом здоровя, що підтверджується його трудовою книжкою (а.с. 7-10). 20 жовтня 2015 року о 4.00 годині із [PERSON] під час виконання трудових обовязків стався нещасний випадок за наступних обставин: коли [PERSON] знаходився під секцією № 14, розташувавшись на деревяній стійці O 150 мм, 1=1100 мм, яка знаходилася на промбалці і контролював переміщення ел.кабелів по лаві з метою запобігання їх механічного пошкодження під час пересування секції № 15, при цьому, на секції № 14 у той час верхня стійка була в неробочому стані внаслідок порушення цілісності ніпеля DN20 на стієчному блоці ДМ.18.09.100У, під час пересування секції № 15 сталося руйнування ущільнювального кільця 0,30*0,38 на запобіжному клапані блоку ДМ.18.09.100У нижньої стійки секції № 14, у результаті чого нижня стійка злилася і верхнє перекриття секції мех.кріплення ДМ № 14 опустилося, внаслідок чого [PERSON] опинився затиснутий верхнім перекриттям секції № 14 до деревяної стійки. Особами, які допустили у даному випадку порушення законодавства про охорону праці, визнано [PERSON], гірника очисного вибою, [PERSON], в.о. помічника начальника дільниці № 4, [PERSON], заступника начальника дільниці № 4 та [PERSON], механіка дільниці № 4 ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», про що свідчить акт № 67 від 23 жовтня 2015 року про нещасний випадок, повязаний з виробництвом складений за формою Н-1, акт проведення розслідування за наслідками нещасного випадка (а.с. 11-20). У період з 20 жовтня до 20 листопада 2015 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Димитровської міської центральної лікарні з приводу отримання виробничої травми з діагнозом: множинна травма тіла: закритий осколковий перелам крижі зправа зі зміщенням, розрив лонного зчленування, здавлення грудної клітки, закритий перелам 1, 2 ребер зправа зі зміщенням. Посттравматичний пневмогематоракс зправа, емфізема мяких тканин грудної клітки і шиї зправа, інтраорбітальний крововилив зліва, гематоми, субконьюктивальний крововилив обох очей, з 25 листопада до 25 грудня 2015 року на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні Димитровської центральної міської лікарні з діагнозом: тромбоемболія сегментарних гілок легеневої артерії нижніх долей обох легенів (а.с. 26-28). 9 червня 2016 року вперше [PERSON] встановлено третю групу інвалідності у звязку з трудовим каліцтвом та 60% втрати професійної працездатності, що підтверджується довідками МСЕК. Позивачу протипоказана важка фізична праця, підземна праця, тривала ходьба. Рекомендоване медикаментозне лікування, оперативне лікування, тростина, санаторно-курортне лікування, медична реабілітація, встановлена індивідуальна програма реабілітації (а.с. 22-23). Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої їй внаслідок душевних страждань, яких вона зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Моральна шкода, завдана фізичній особі, неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується, на підставі положень частини першої статті 1167 Цивільного кодексу України, особою, яка її завдала, за наявності її вини. Завдана під час виконання своїх трудових (службових) обовязків шкода працівнику на підставі статті 2371 Кодексу законів про працю України, відшкодовується юридичною особою власником або уповноваженим ним органом у разі, якщо порушення законних прав працівника призвели до моральних страждань, втрати життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Про право на відшкодування моральної шкоди потерпілій особі внаслідок дій або бездіяльності юридичної особи висловився Конституційний суд України у своєму рішенні у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень підпункту „б підпункту 4 пункту 3 статті 7 Закону України «Про страхові тарифи на загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзаців другого, третього пункту 10, пункту 11 розділу І Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (справа про страхові виплати) від 8 жовтня 2008 року № 20-рп/2008. Враховуючи надані суду докази, суд вважає, що позивачеві спричинені моральні страждання, повязані із втратою ним 60% працездатності, отриманням ним фізичних страждань і болю, який він відчував протягом тривалого періоду та відчуває до цього часу, змінами, які настали в його житті внаслідок втрати роботи, необхідністю додатково організовувати своє життя, що є прямим наслідком нещасного випадку, який стався з позивачем 20 жовтня 2015 року, але сума, заявлена позивачем у 100000 гривень, механізм розрахунку якої позивачем суду не доведений, є завищеною і не відповідає отриманим ним моральним стражданням. З урахуванням ступеня вини позивача у нещасному випадку, який стався 20 жовтня 2015 року, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним у відшкодування позивачеві спричиненої йому моральної шкоди, стягнути з відповідача на його користь 30000 гривень. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України вважає за необхідне стягнути з відповідача в доход держави судовий збір в сумі 551,20 гривень, оскільки позивач на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VІ звільнений від зазначених витрат при подачі позову до суду, визначений на час звернення позивача за захистом свого права до суду. На підставі статей 1167, 1172 Цивільного кодексу України, статті 2371 Кодексу законів про працю України

Outcome: partial