Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк», в якому з урахуванням уточнень, просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Паракуди І.В. від 24 травня 2013 року, зареєстрований під [NUMBER], про звернення стягнення на земельну ділянку, площею 2,59 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], що на праві власності належить [PERSON], таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 05 лютого 2008 року між ним та АК БСР «Укрсоцбанк» укладено Кредитний договір № 405/5/08-1.Також 05 лютого 2008 року в якості забезпечення виконання зобов'язань між [PERSON] та відповідачем укладений договір іпотеки № 04/І/-27, посвідчений 05.02.2008 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П., відповідно до якого він передав у іпотеку земельну ділянку загальною площею 2,59 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. 24 травня 2013 року вчинений виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В., зареєстрований за [NUMBER], яким запропоновано звернути стягнення на земельну ділянку, площею 2,59 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. Про наявність виконавчого напису нотаріуса він дізнався із постанови про відкриття виконавчого провадження №41079741 від 04 грудня 2013 року. Вважає, що виконавчий напис нотаріуса не підлягає виконанню, оскільки із пояснень, наданих представником позивача та долучених у судовому засіданні документів, вбачається, що між іпотекодержателем ПАТ «Укрсоцбанк» та іпотекодавцем [PERSON] був укладений договір про розірвання Іпотечного договору № 04/І-27, посвідченого Ковальчуком С.П., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 05 лютого 2008 року та зареєстрованого у реєстрі за № 968. Крім того, вважає, що відповідачем пропущений строк позовної давності на дострокове задоволення банком вимог за основним зобов'язанням. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечував, оскільки дійсно іпотечний договір було розірвано. Треті особи [PERSON] та Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області в судове засідання не з'явилися, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлено, що 05 лютого 2008 року між [PERSON] та АК БСР «Укрсоцбанк» укладено Кредитний договір № 405/5/08-1. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між [PERSON] та Банком був укладений іпотечний договір № 04/І/-27, посвідчений 05.02.2008 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П., предметом якого є: земельна ділянка загальною площею 2,59 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення - будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. У зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 405/5/08-1 від 05.02.2008 року перед ПАТ«Укрсоцбанк», приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В. вчинено 24 травня 2013 р. виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за [NUMBER], відповідно до якого запропоновано звернути стягнення на вищевказану земельну ділянку та з якого вбачається, що загальна сума заборгованості позивача перед відповідачем за період з 10 травня 2010 року по 10 травня 2011 року становить 653 860, 06 грн. 04.12.2013 року постановою Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Київській області відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 1129, виданого 24.05.2013 року. Згідно із ч.ч.1, 2 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи; закладом є застава рухомого майна, що передається у володіння заставодержателя або за його наказом - у володіння третій особі. У відповідності до ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно до умов договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 405/5/08-1 від 05.02.2008 року право Банку (Кредитора) вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту, сплати відсотків, штрафних санкцій, виникає після надіслання Банком на адресу Позичальника вимоги про виконання Позичальником зобов'язань за договором, та невиконання останнім вимоги протягом встановленого строку. Проте, всупереч ст. 35 Закону України «Про іпотеку» та умовам кредитного договору ПАТ «Укрсоцбанк» відповідну письмову вимогу позивачу не направляв. На момент вчинення виконавчого напису № 1129 від 24.05.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В. у Кредитора відсутнє право вимоги дострокового виконання Позивачем зобов'язань за кредитним договором (повернення всієї суми кредиту, сплата відсотків, штрафних санкцій). Дані обставини свідчать про те, що між ПАТ «Укрсоцбанк» та громадянином [PERSON] існує спір щодо відносин, які виникли із укладеного ним договору про надання відновлювальної кредитної лінії №405/5/08-1 від 05.02.2008 року, а нотаріус, вчинивши оспорюваний позивачем виконавчий напис, не переконався про наявність для цього підстав, передбачених ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Згідно із ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 18 ЦК нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 1 Закону N 606-XIV виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження та примусового виконання рішень інших органів. Відповідно до зазначеного Закону одним із виконавчих документів є виконавчий напис нотаріуса, який підлягає примусовому виконанню державною виконавчою службою. Виконавчий напис про звернення стягнення на вищевказану земельну ділянку було вчинено нотаріусом 24 травня 2013 року, у зв'язку з наявною заборгованістю [PERSON] перед банком за період з 11 травня 2010 року по 10 травня 2011 року, тобто, в тому числі, і поза межами трьохрічного та річного строку давності, встановленого ст. 88 ЗУ «Про нотаріат». Пунктом 2 договору про розірвання іпотечного договору № 04/І-27, посвідченого Ковальчуком С.П., приватним нотаріусом КМНО 05 лютого 2008 року та зареєстровано в реєстрі за № 968, встановлено, що він є підставою для припинення іпотеки земельної ділянки. Іпотекодержатель, відповідно до п. 4 договору, зобов'язується не здійснювати дій, пов'язаних із зверненням стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором. З моменту укладення договору, іпотекодержатель не має права на задоволення своїх вимог, що були забезпечені іпотекою згідно з іпотечним договором, за рахунок предмета іпотеки. Відповідно до п. 6 вказаного договору, іпотечний договір вважається розірваним з моменту підписання договору, тобто, з 13.03.2015 року. Згідно із ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. З огляду на той факт, що зобов'язання сторін за іпотечним договором № 04/І/-27, посвідчений 05.02.2008 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П., є припиненим, в силу розірвання іпотечного договору, починаючи з дати розірвання іпотечного договору, тобто з 13.03.2015, відсутні будь-які правові підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки за виконавчим написом [NUMBER], вчиненим 24 травня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В., а сам виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, виходячи вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved