Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, згідно яких просить суд зменшити розмір аліментів стягуваних з нього на користь [PERSON] на утримання його дитини, сина [PERSON] , [INFO] з 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на те, що з відповідачем [PERSON] він перебував у шлюбі з 06.02.2005 року, від даного шлюбу мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 01.09.2009 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28.08.2009 на позивача покладено обов`язок по сплаті аліментів в користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.07.2009 року і до його повноліття. Відповідно до ухваленого рішення суду, а саме визначення аліментів в розмірі 1/4 заробітку (доходу) батька, суд враховував ту обставину, що він мав постійне місце роботи в ВП РАЕС на посаді слюсаря-ремонтника. Влітку 2018 року позивач звільнився з роботи за власним бажанням. Станом на сьогодні він перебуває в шлюбі із [PERSON] , від даного шлюбу у нього народилась донька - [PERSON] [INFO] . З часу звільнення з роботи він є безробітнім, змушений перебувати у постійних пошуках тимчасових заробітків, проте заборгованості по сплаті аліментів не має, оскільки в пріоритеті для нього першочергове задоволення повсякденних потреб його дітей. Його дружина [PERSON] перебуває у декретній відпустці по догляду за їх малолітньою донькою. Дані життєві обставини спричинили досить скрутне матеріальне становище для нього та його сім`ї. Вважає, що для забезпечення потреб дитини, сина [PERSON] доцільним буде змінити розмір аліментів шляхом стягнення з нього, аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Позивач у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, у зв`язку з чим зі згоди позивачів та на підставі ч.1 ст.280, ст. 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. 25.10.2019 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 06.02.2005 року, від даного шлюбу мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 01.09.2009 року шлюб між сторонами розірвано. (а.с. 11) Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28.08.2009 року з позивача стягнуто аліменти в користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.07.2009 року і до його повноліття.(а.с. 12) Станом на сьогодні позивач перебуває в шлюбі із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, актовий запис 105. (а.с. 9) Від даного шлюбу у нього народилась донька - [PERSON] [INFO] .(а.с. 10) Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тількист.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу(ч. 2ст. 182 СК України). При подачі позову позивач посилається на ту обставину, що з нього стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку, проте 2018 року позивач звільнився з роботи за власним бажанням та з часу звільнення з роботи він є безробітнім, змушений перебувати у постійних пошуках тимчасових заробітків, також позивач перебуває в шлюбі із [PERSON] , від даного шлюбу у нього народилась донька - [PERSON] [INFO] , його дружина [PERSON] перебуває у декретній відпустці по догляду за їх малолітньою донькою. Дані життєві обставини спричинили досить скрутне матеріальне становище для нього та його сім`ї. Таким чином, суд вбачає зміну матеріального стану у платника аліментів, тобто у позивача в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно,що відповідно до положеньст.192СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 на утримання неповнолітнього сина, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав малолітньої дитини. Разом з тим, 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, виходячи з вищезазначеного, суд вбачає зміну матеріального стану у платника аліментів, тобто у позивача, а тому вважає, що заявлені останнім позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів з 1/4 частини на 1/6 частину підлягають задоволенню. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved