Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Собківської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами у порядку спадкування за законом. В позовній заяві посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яка є його матір?ю, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований на неприватизованій земельній ділянці по [ADDRESS] , який рахується за нею в погосподарській книзі № 8. Враховуючи те, що інший спадкоємець брат позивача [PERSON] відмовився від прийняття своєї частки у спадщині, позивач звернулася з відповідною заявою до Уманської районної державної нотаріальної контори з метою прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] та отримання свідоцтва про право на спадщину, проте йому було відмовлено у зв?язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Оскільки власник будинку померла, а іншим шляхом дане питання вирішити неможливо, тому він звернувся з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] , будучи повідомленим належним чином про підготовче засідання у справі - не з`явився, проте надав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та справу розглянути у його відсутність. Представник відповідача Собківської сільської ради Уманського району Черкаської області в підготовче засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце підготовчого засідання. Однак на адресу суду подав заяву, в\~ якій вказано, що він просить розглянути справу у відсутність представника\~\~і проти задоволення позову не заперечує. \~\~ Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] в с. Собківка Уманського району Черкаської області померла [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є рідною матір?ю позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований на неприватизованій земельній ділянці по [ADDRESS] , який рахується за нею в погосподарській книзі № 8, що підтверджується Довідкою Собківської сільської ради Уманського району Черкаської області № 01-30/565 від 15.09.2016 року. Відповідно до Довідки КП «ЧООБТІ» № 436 від 07.03.2018 року, станом на 01.01.2013 року в Уманському відділку ЧООБТІ право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано. Слід зауважити, що на момент завершення будівництва житлового будинку та інших споруд (житловий будинок, веранда, погріб, прибудова, літня кухня, гараж, сарай, гараж, убиральня, сарай, огорожа, ворота з хвірткою) чинним законодавством не була передбачена процедура введення завершеного будівництва приватного житлового будинку в експлуатацію. 12 березня 1981 року Радою Міністрів Української РСР була прийнята постанова № 125 «Про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів». Відповідно до п.п. «к» п. 2 Постанови передбачалося прийняття в експлуатацію державними приймальними комісіями (призначеними виконкомами районних, міських або районних у містах Рад народних депутатів) жилих будинків, гуртожитків, будинків дитячих дошкільних закладів, загальноосвітніх шкіл, незалежно від їх відомчої незалежності, а також усіх об`єктів житлово-цивільного призначення, які збудовані на кошти міжгосподарських підприємств (організацій) у сільському господарстві, а також колгоспів, інших кооперативів та інших господарських організацій або замовниками (забудовниками) яких є виконкоми районних, міських або районних у містах Рад народних депутатів . Постановою КМУ від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» було вперше встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва». Таким чином, станом на момент закінчення будівництва житлового будинку, зокрема станом на 1985 рік, чинним законодавством не була передбачена процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1961 року, що діяла на момент завершення будівництва, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ. Записи в по господарських книгах сільських рад визнавалися в якості актів органів влади, що підтверджують право власності. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.11.2016 року, з урахуванням того, що інший спадкоємець [PERSON] відмовився від прийняття своєї частки у спадщині після своєї матері [PERSON] , позивач [PERSON] успадкував земельну ділянку площею 0,2027га, розташовану в адміністративних межах Собківської сільської ради Уманського району, що належала спадкодавцю. Позивач [PERSON] , як спадкоємець за законом, звернувся з відповідною заявою до Уманської районної державної нотаріальної контори з метою прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] та отримання свідоцтва про право на житловий будинок, проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.08.2017 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв?язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України\~визначено,\~що цивільне\~судочинство здійснюється\~на засадах\~змагальності сторін.\~Учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обов`язків,\~передбачених законом. Кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна\~сторона несе\~ризик настання\~наслідків,\~пов`язаних із\~вчиненням чи\~не вчиненням\~нею процесуальних\~дій. Згідно\~ч.2 ст. 77 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України\~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2\~ст. 1220 ЦК України\~часом відкриття\~спадщини є\~день смерті особи. Для прийняття спадщини спадкоємцями встановлено строк у шість місяців з часу відкриття спадщини (ч.1\~ст. 1270 ЦК України). Статтею 1268 ЦК України\~визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку у шість місяців, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1\~ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з п.3.1. Роз`яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»\~ - визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втирати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).\~\~\~\~ Відповідно п.23\~постанови Пленуму Верхового суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців,\~\~які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.\~ Умовою для\~переходу в\~порядку спадкування\~права власності\~на об`єкти\~нерухомості,\~в тому\~числі житловий\~будинок,\~інші споруди,\~земельну ділянку\~є набуття\~спадкодавцем зазначеного\~права у\~встановленому законодавством\~України порядку. Згідно ч.1\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином,\~оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні підлягають задоволенню.

Outcome: approved