Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради про визнання права власності на капітальну будівлю загальною площею 44,6 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS] та використовується під гараж [NUMBER]. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що ним була здійснена реконструкція приміщення для покращення умов експлуатації, технічний стан будівельних конструкцій знаходиться в задовільному стані, що забезпечує несучу здатність, необхідну для подальшої експлуатації. Спеціалістом з інвентаризації виготовлено технічний паспорт. Однак, у зв'язку з тим, що будівництво було проведено без належного дозволу та вбачаючи можливість порушення своїх прав в майбутньому, він вимушений звернутися до суду. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності, позов підтримує і просить його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав до суду свої заперечення, в яких зазначає, що відповідно до ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після повідомлення про початок виконання робіт відповідний орган, реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт щодо будівництва 1-Ш категорії складності, видачі дозволу на виконання робіт для будівництва, що належить до 1У і У категорії складності. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видача сертифіката. У позивача відсутні дозвільні документи на право виконання будівельних робіт та вводу об'єкта в експлуатацію, тому вважає, що експлуатація такого будівництва забороняється. З урахуванням факту будівництва та в подальшому реконструкції, яку позивач здійснив до набрання чинності цим законом 12.03.2011 р., з огляду на приписи ст. 376 ЦК України, набуття у власність нежитлової будівлі позивачем породжує його обов'язок в майбутньому оформлення правових підстав користування земельною ділянкою та введення нерухомого майна в експлуатацію. Представник відповідача просить також розглядати справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, суд приходить до висновку про наступне. Як встановлено судом, позивач [PERSON] відкрито використовував гараж по [ADDRESS], 1990 року побудови. В процесі експлуатації зазначеного гаражу позивач здійснив його реконструкцію, під час якої було створено капітальну споруду. Згідно технічного висновку про стан будівельних конструкцій та можливість експлуатації нежитлової будівлі гаражу [NUMBER] по [ADDRESS], виконаного на замовлення позивача ТОВ «НТК Енерго-Тайм» (ліцензія АВ №591993) визнана такою, що технічний стан будівельних конструкцій знаходиться в задовільному стані. Будівля відповідає вимогам надійності та безпечності в подальшій експлуатації. Конструктивні елементи та планування обстеженої будівлі в цілому не протирічать будівельно-технічним, протипожежним та санітарно-гігієнічним вимогам. Зовнішній огляд приміщень та фасадів будівлі на момент обстеження не виявив наявності ушкоджень та деформацій несучих і огороджуючих конструкцій або відхилень від архітектурно-будівельних норм. Використані при будівництві матеріали та конструктивні елементи (в межах обстежених приміщень) мають достатню міцність і відповідають вимогам будівельних норм по несучій здатності. Ступінь зносу перетинів несучих та огороджуючих конструкцій не перевищує гранично допустимих параметрів. Будівництво велося за особисті кошти позивача, будівництво закінчено, що підтверджується технічним паспортом. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є його визнання. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Вищевказані приміщення закінчені будівництвом. Судом не встановлено, що здійсненим будівництвом було порушено будь-чиї права. Частиною 5 ст. 376 ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. З урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, що закріплений ст.ст. 10, 60 ЦПК України, суд вважає, що відповідачем не надано належних доказів які б спростовували доводи позивача. Таким чином, з урахуванням викладеного суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved