Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення коштів за договором банківського вкладу, нарахованих відсотків та моральної шкоди Посилається на те, що 12 травня 2014 року між ним та публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений договір про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» №300131/48976/1-14. Згідно договору банк прийняв від нього, як вкладника, грошові кошти в розмірі 130000 гривень на вкладний рахунок [NUMBER], строком з 12 травня 2014 року по 12 червня 2014 року з відсотковою ставкою 24% річних. Строк дії договору закінчився 12 червня 2014 року, банк виплатив нараховані відсотки в сумі 2564 грн. 57 коп. Цього ж дня суму 125000 грн. пролонгував на аналогічних умовах. Так , договором про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» №300131/66498/1-14 від 12 червня 2014 року , згідно якого банк прийняв грошові кошти в розмірі 125000 гривень на вкладний рахунок [NUMBER], строком з 12 червня 2014 року по 12 липня 2014 року відсотковою ставкою 22% річних. 14 липня 2014 року йому було виплачено нараховані відсотки в сумі 2260 грн. 52 коп. 15 серпня 2014 року на неодноразові його звернення до банку з приводу повернення депозиту, йому було відмовлено, вклад не повернуто. Просить стягнути з публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на його користь банківський вклад в сумі 125000 гривень згідно договору №300131/66498/1-14, відсотки в розмірі 6931 грн. 50 коп. та моральну шкоду в розмірі 6500 грн. 00 коп. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] та позовні вимоги підтримав, підтвердивши обставини, які викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідача Будей І.В. в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений судовою повісткою про час, день та місце рогляду справи, про що свідчить розписка. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно вимог ст. 1058 ч. 1 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), яка прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1060 КК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу ( вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку ( строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Судом встановлено, що позивач [PERSON] 12 травня 2014 року уклав із публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» строковий договір №300131/48976/1-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік». Згідно п.1 договору він вніс, а банк прийняв грошові кошти в національній валюті у сумі 130000 гривень на вкладний рахунок [NUMBER] на строк з 12 травня 2014 року по 12 червня 2014 року з відсотковою ставкою 24% річних. Позивач вніс на вкладний рахунок банку грошові кошти в сумі 130000 гривень, що підтверджується квитанцією про здійснення операції №9 від 12 травня 2014 року( а.с.11). Строк дії даного договору закінчився 12 червня 2014 року. Згідно п.6 договору №300131/48976/1-14 від 12 травня 2014 року повернення суми вкладу здійснюється у день закінчення строку договору. 12 червня 2014 року позивачу виплачено нараховані відсотки в сумі 2564 грн. 57 коп., що підтверджується заявою про видачу готівки № 9 від 12.06.2014 року (а.с. 12), частину вкладу було повернуто [PERSON] в розмірі 5000 грн. 00 коп. відповідно до заяви про видачу готівки №5 від 12.06.2014 року (а.с.13), а суму коштів у розмірі 125000 грн. 00 коп. було пролонговано на аналогічних умовах. 12 червня 2014 року позивач уклав із публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» строковий договір №300131/66498/1-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік». Згідно п.1 договору він вніс, а банк прийняв грошові кошти в національній валюті у сумі 125000 гривень на вкладний рахунок [NUMBER] на строк з 12 червня 2014 року по 12 липня 2014 року з відсотковою ставкою 22% річних, що підтверджується квитанцією про здійснення касової операції №9 від 12.06.2014 року (а.с. 14-15). 14 липня 2014 року позивач отримав відповідно до заявки про видачу готівки №03 від 14.07.2014 року кошти в сумі 2260 грн. 52 коп. - нараховані відсотки за договором (а.с.16). Незважаючи на звернення позивача, публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» 125000 грн. 00 коп. депозитного вкладу позивачу так і не повернув. Відповідно до ст. 1061 ч.1 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Норма ст.1061 ч.6 ЦК України передбачає, що у разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані, слід стягнути з АТ «Банк «Фінанси та кредит» на користь позивача кошти в сумі 131931 гривню згідно договору №300131/66498/1-14 про банківський строковий вклад ( депозит) «Класік» від 12 червня 2014 року, яка складається із банківського вкладу в сумі 125000 гривень, відсотків в розмірі 6931 грн. 50 коп., задовольнивши позовні вимоги в цій частині. Крім того, позивач також просить стягнути з відповідача 6500,00 грн. у відшкодування моральної шкоди. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому, суд зазначає, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягають з'ясуванню наступні обставини: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Суд вважає,що позивачем не доведено наявність моральної шкоди та причино-наслідковий зв'язок між діями відповідача та моральною шкодою позивача, отже, правові підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні. При цьому, суд також зазначає, що між позивачем та відповідачем існують зобов'язальні правовідносини, які виникли на підставі договору №300131/66498/1-14 про банківський строковий вклад ( депозит) «Класік» від 12 червня 2014 року, яким не передбачено відшкодування моральної шкоди. За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 6500,00 грн. є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1319 гривень 31 копійку та витрати на правову допомогу в розмірі 1500 гривень. На підставі викладеного, ст.ст. 15, 16, 1058, 1059, 1060, 1061, 1066, 1068 ЦК України,

Outcome: partial