Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був 15.02.1981 року Палацом одруження «Орджонікідзевський», актовий запис № 403. Від шлюбу спільних дітей не мають. В обґрунтування позову позивач зазначав, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри, різні погляди на життя. Шлюбно-сімейні відносини припинені з 2001 року, проживають окремо з відповідачем з 2002 року, спільне господарство не ведуть. Вважає, що поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сім'ї не можливе. Майнового спору не мають. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов в повному обсязі, зазначивши, що з 17.04.2001 року відповідачка прописана та фактично мешкає окремо від нього, з цього часу вони припинили сімейні стосунки. Ведення сімейного бюджету, стали один до одного чужими людьми та не спілкуються взагалі. Від шлюбу з відповідачкою спільних дітей вони не мали. Зараз в нього нова родина. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні фактично проти розірвання шлюбу не заперечувала. Проте зазначала, що на даний час має майнові претензії до позивача з приводу поділу квартири та меблі в ній, які вони купували за час шлюбу. Просить після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 15.02.1981 року Палацем одруження «Орджонікідзевський», актовий запис № 403 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]) (а.с. 3). Від шлюбу спільних дітей не мають. Судом встановлено, що між сторонами шлюбно-сімейні відносини припинені з 2001 року, з цього часу вони проживають окремо, спільне сумісне господарство не ведуть. Відповідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення . Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони тривалий час не мешкають разом, не ведуть спільне господарство, у них відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, не мають від шлюбу спільних дітей, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. Майновий спір між сторонами з приводу поділу спільного сумісного майна подружжя підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства шляхом пред'явлення відповідного позову зацікавленою стороною. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Клопотання відповідачки про залишення після розірвання шлюбу без змін її прізвища «[PERSON]» підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Згідно квитанції № 0.0.322060060.1 від 01.12.2014 року позивачем при пред'явленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved