Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що він є власником земельної ділянки № 359 площею 5,9721 га, кадастровий номер 3523183200:02:000:0359, яка розташована на території Мануйлівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. На підставі договору оренди землі від 31 серпня 2007 року орендодавець [PERSON] передав в оренду СТОВ «Славутич» власну земельну ділянку площею 5,97 га на строк до 31 серпня 2013 року. Позивач зазначив, що відповідач надав йому договір оренди землі від 2 жовтня 2015 року, який укладено нібито орендодавцем [PERSON] з орендарем СТОВ «Славутич» щодо строкового платного користування земельною ділянкою площею 5,97 га, проте [PERSON] помер 30 листопада 2014 року. Позивач вважає, що відповідач незаконно заволодів та користується даною спірною земельною ділянкою. 2 березня 2016 року позивач [PERSON] подав уточнення до позовної заяви, вимагаючи визнати недійсним договір оренди землі від 02 жовтня 2014 року, укладений між [PERSON] та СТОВ «Славутич», який зареєстровано державним реєстратором реєстраційної служби Маловисківського районного управління юстиції Кіровоградської області [PERSON] 2 жовтня 2014 року, скасувати державну реєстрацію зазначеного договору та зобовязати СТОВ «Славутич» передати позивачеві спірну земельну ділянку, посилаючись на те, що даний договір не відповідає чинному законодавству та Примірному договору оренди землі, а саме у вступній частині договору повністю не зазначено прізвище, імя та по батькові фізичної особи-орендодавця; у спірному договорі відсутня інформація про обєкт оренди, а саме відсутній кадастровий номер земельної ділянки, відомості про місце розташування земельної ділянки; у договорі не зазначена орендна плата, її розмір, форми платежу, порядок її внесення та відповідальність за її несплату. Позивач стверджує, що [PERSON] не складав та не підписував акт передачі земельної ділянки в оренду 02.10.2014 року та не укладав договір оренди. Позивач вважає, що акт є неналежним, тому, що не містить інформації щодо обєкта оренди, а саме яку земельну ділянку та якого розміру на підставі договору отримав орендар СТОВ «Славутич», крім того [PERSON] не тільки не підписував даний акт, але і не передавав земельну ділянку, тому, що за станом здоровя не розумів такі дії та вчинити їх. Позивач вважає, що орендодавець не міг розуміти зміст пунктів 32, 41, 42 договору оренди землі, не укладав спірний договір та не домовлявся з відповідачем з приводу істотних умов договору, які передбачені статтею 15 Закону України «Про оренду землі» та Типовим договором про оренду землі. Позивач вважає, що спірний договір оренди землі зареєстровано державним реєстратором реєстраційної служби Маловисківського районного управління юстиції Кіровоградської області [PERSON] у порушення приписів Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». 19 вересня 2016 року ухвалою суду проведено заміну неналежних відповідачів [PERSON] служби Маловисківського районного управління юстиції Кіровоградської області, державного реєстратора [PERSON] служби Маловисківського районного управління юстиції Кіровоградської області [PERSON] на належного Управління економіки та розвитку інфраструктури Маловисківської районної державної адміністрації, а також 30 вересня 2016 року ухвалою суду залучено до участі в справі Маловисківську районну державну адміністрацію Кіровоградської області як третю особу на стороні відповідача, , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. У судовому засіданні представник позивача підтримав предявлений позов, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на те, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами обставини, які викладено у позовній заяві. Представник третьої особи у судовому засіданні пояснила, що Маловисківська районна державна адміністрація Кіровоградської області не є правонаступником [PERSON] служби Маловисківського районного управління юстиції Кіровоградської області, а Управління економіки та розвитку інфраструктури Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області не наділено цивільними правоздатністю і дієздатністю юридичної особи. Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача і третьої особи та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов до Управління економіки та розвитку інфраструктури Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області про визнання недійсним договору оренди землі, скасування державної реєстрації договору оренди землі і витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння не підлягає задоволенню. Як вбачається з Положення, затвердженого розпорядженням голови Маловисківської районної державної адміністрації від 28 січня 2013 року № 25-р, Управління економіки та розвитку інфраструктури Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області є структурним підрозділом районної державної адміністрації та не наділено цивільною правоздатністю і дієздатністю юридичної особи, які передбачені статтями 91, 92 ЦК України (а.с. 186-191). Управління економіки та розвитку інфраструктури Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області не може бути позивачем та відповідачем у суді, а тому не має законних підстав для задоволення позову до зазначеного відповідача. Між тим, позов [PERSON] до СТОВ «Славутич» про визнання недійсним договору оренди землі, скасування державної реєстрації договору оренди землі і витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки № 359 площею 5,9721 га, кадастровий номер 3523183200:02:000:0359, яка розташована на території Мануйлівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 жовтня 2015 року та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09 жовтня 2015 року (а.с. 6, 8). 31 серпня 2007 року між орендодавцем [PERSON] і орендарем СТОВ «Славутич» укладено договір оренди землі на шість років, обєктом якого є земельна ділянка площею 5,97 га (а.с. 9-11). 2 жовтня 2014 року від імені орендодавця [PERSON] і орендаря СТОВ «Славутич» укладено договір оренди землі строком на пять років, обєктом якого є земельна ділянка площею 5,97 га (а.с. 36-38). 02 жовтня 2014 року [PERSON] службою Маловисківського районного управління юстиції Кіровоградської області зареєстровано право оренди СТОВ «Славутич» земельної ділянки загальною площею 5,9721 га, кадастровий номер 3523183200:02:000:0359, яка розташована на території Мануйлівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області; підставою виникнення речового права є договір оренди землі, без серії та номера, виданий 02.10.2014 року, субєктами якого є орендар Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Славутич», а орендодавцем [PERSON], що вбачається з копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с. 34). Державна реєстрація права оренди земельної ділянки на підставі договору оренди землі від 02 жовтня 2014 року проведена з порушенням статей 18, 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме у примірнику договору оренди землі, який долучено до заяви про державну реєстрацію прав, відсутня дата укладання договору, а також не зазначено прізвище, імя, по батькові орендодавця у вступній частині договору; у примірнику акту приймання-передачі земельної ділянки в оренду відсутня дата, що підтверджується матеріалами реєстраційної справи. 30 листопада 2014 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). Відповідно до висновку спеціаліста № 55 від 01 вересня 2016 року підписи від імені [PERSON], розташовані в графах «Орендодавець» у: - договорі оренди землі від 02.10.2014 року, укладеному між орендодавцем «Касян Олдр Миколайовичем» та орендарем СТОВ «Славутич», щодо оренди земельної ділянки загальною площею 5,97 га; - двох екземплярах акту приймання-передачі земельної ділянки в оренду від 02.10.2014 року, згідно якого громадянин [PERSON] передає СТОВ «Славутич» земельну ділянку в оренду строком на пять років; - договорі оренди землі від 02.10.2015 року, укладеному між орендодавцем «Касян Олдр Миколайовичем» і орендарем СТОВ «Славутич» щодо оренди земельної ділянки загальною площею 5,97 га; - договорі оренди землі без дати, укладеному між орендодавцем без зазначення його особи та орендарем СТОВ «Славутич» щодо оренди земельної ділянки загальною площею 5,97 га; - акті приймання-передачі земельної ділянки в оренду без дати, відповідно якому громадянин [PERSON] передає СТОВ «Славутич» земельну ділянку в оренду строком на пять років виконані не [PERSON], а іншою, однією й тією ж особою (а.с. 142-170). Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року N 9 «Про судову практику з розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Відповідно частини 3 статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною 1 статті 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 2 ст. 207 ЦК України). Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відповідно до частини 1 статті 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Оцінюючи в сукупності зібрані у справі докази на підставі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження у судовому засіданні, а саме копію примірника договору оренди землі від 02.10.2015 року, укладеному між орендодавцем «Касян Олдр Миколайовичем» і орендарем СТОВ «Славутич» щодо оренди земельної ділянки загальною площею 5,97 га, наданого позивачем, копію примірника договору оренди землі від 02.10.2014 року, укладеному між орендодавцем «Касян Олдр Миколайовичем» та орендарем СТОВ «Славутич», щодо оренди земельної ділянки загальною площею 5,97 га і акту приймання-передачі земельної ділянки в оренду від 02.10.2014 року, наданих представником відповідача, оригіналів примірника договору оренди землі без дати, укладеному між орендодавцем без зазначення його особи та орендарем СТОВ «Славутич» щодо оренди земельної ділянки загальною площею 5,97 га і акту приймання-передачі земельної ділянки в оренду без дати, відповідно якому громадянин [PERSON] передає СТОВ «Славутич» земельну ділянку в оренду строком на пять років, які долучені до заяви про державну реєстрацію прав, висновку спеціаліста № 55 від 01 вересня 2016 року та матеріали реєстраційної справи, суд дійшов висновку, про те, що громадянин [PERSON] власноручно не підписував договір оренди землі від 02 жовтня 2014 року і акт приймання-передачі земельної ділянки, тому даний договір не створює юридичних наслідків , крім тих, що повязані з його недійсністю. Суд вважає помилковим твердження представника відповідача про те, що висновок спеціаліста № 55 від 01 вересня 2016 року є недопустимим доказом і таким, який отримано незаконним шляхом. Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до частини 1 статті 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. На виконання вимог статей 10 і 60 ЦПК України відповідачем не спростовано іншими доказами фактичні дані, які викладено у висновку спеціаліста № 55 від 01 вересня 2016 року, а посилання представника відповідача на положення Інструкції «Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», суд вважає помилковим, оскільки даний висновок не відноситься до категорії висновків експерта. Між тим, в уточненні до позовної заяви від 2 березня 2016 року , як на підставу недійсності договору оренди землі від 2 жовтня 2014 року, укладеного від імені орендодавця [PERSON] і орендаря СТОВ «Славутич», позивач посилається як на окрему підставу недійсності договору, відсутність у спірному договорі оренди землі істотних умов, які передбачені статтею 15 Закону України «Про оренду землі» в редакції, яка була чинна на момент укладання договору та державної реєстрації, а саме у договорі відсутня інформація про обєкт оренди (кадастровий номер), відомості про місце розташування земельної ділянки, відомості про державний акт; у договорі не зазначена орендна плата, її розмір, форми платежу, порядок її внесення та відповідальність за її несплату; орендодавець не міг розуміти зміст пунктів 32, 41, 42 договору оренди землі; у спірному договорі відсутні і такі істотні умови, як умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки; відсутні план або схема земельної ділянки, кадастровий план, акт визначення меж земельної ділянки в натурі. Вирішуючи спір у цій частині позову, суд враховує вимоги статті 3 ЦПК України та статті 15 ЦК України. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Аналізуючи зміст договору оренди землі від 2 жовтня 2014 року, суд дійшов висновку про те, що даний договір не містить усіх істотних умов, які передбачені статтею 15 Закону України «Про оренду землі» в редакції, яка була чинна на момент укладання правочину. Виходячи з того, що відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України та статті 3 Цивільного процесуального кодексу України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, позивач не зазначив у чому саме полягало порушення законних прав орендодавця [PERSON] у звязку з відсутністю в договорі оренди умов, передбачених статтею 15 Закону України «Про оренду землі» та не надав докази порушення прав орендодавця. Тому, у цій частині суд вважає помилковим твердження позивача про наявність підстав для визнання недійсним договору оренди землі від 2 жовтня 2014 року у звязку з відсутністю усіх істотних умов, які передбачені статтею 15 Закону України «Про оренду землі» в редакції, яка була чинна на момент укладання правочину. Суд вважає правомірною вимогу позивача про покладання обовязку на СТОВ «Славутич» щодо повернення позивачеві земельної ділянки № 359, площею 5,9721 га, кадастровий номер 3523183200:02:000:0359, яка розташована на території Мануйлівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. Відповідно до частини 1 статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Враховуючи недійсність договору оренди землі від 02 жовтня 2014 року, укладеного від імені орендодавця [PERSON] і орендаря Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Славутич» щодо користування земельною ділянкою № 359, площею 5,9721 га, кадастровий номер 3523183200:02:000:0359, яка розташована на території Мануйлівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, право позивача підлягає судовому захисту шляхом зобовязання СТОВ «Славутич» повернути позивачеві земельну ділянку, яка належить йому на праві власності. На теперішній час функції державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на території Маловисківського району здійснює сектор з питань державної реєстрації Управління економіки та розвитку інфраструктури Маловисківської районної державної реєстрації Кіровоградської області, тому необхідно зобовязати Маловисківську районну державну адміністрацію Кіровоградської області скасувати державну реєстрацію договору оренди землі від 02 жовтня 2014 року, укладеного від імені орендодавця [PERSON] і орендаря Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Славутич» щодо користування земельною ділянкою № 359, площею 5,9721 га, кадастровий номер 3523183200:02:000:0359, яка розташована на території Мануйлівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, зареєстрованого [PERSON] службою Маловисківського районного управління юстиції Кіровоградської області 02 жовтня 2014 року, номер запису 7197118, враховуючи недійсність договору оренди землі від 02 жовтня 2014 року. Розподіл судових витрат слід провести з дотриманням вимог, передбачених статтею 88 ЦПК України.

Outcome: approved