Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача [PERSON], в якому просить позбавити його батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем проживали у зареєстрованому шлюбі з 2014 року, [INFO] вона народила дочку [PERSON]. 03.05.2017 шлюб між нею і чоловіком було розірвано. З дня народження дитини відповідач відносин з ними не підтримує, мешкає окремо, у вихованні дитини участі не приймає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, згідно з його заявою від 16.12.2016, посвідченою приватним нотаріусом, він відмовляється від своєї малолітньої дочки [PERSON] Дочка мешкає з нею, знаходиться на її повному утриманні. Просила суд позбавити відповідача батьківських прав стосовно [PERSON], [INFO], стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх доходів (заробітку) щомісячно, але не менш ніж 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавством України, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги повністю та просила їх задовольнити. Дала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Також пояснила, що відповідач не є біологічним батьком дитини і знає про це. Однак, дитина народжена у шлюбі, тому була зареєстрована на нього. Представник позивача [PERSON] також підтримала позовні вимоги і наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у передбачений цивільним процесуальним законодавством спосіб, жодних заяв або клопотань суду не надав. Одночасно з цим, позивачем надана нотаріально посвідчена заява відповідача про його згоду на позбавлення батьківських прав та розгляд справи судом, в разі звернення [PERSON], без його участі. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради на підставі довіреності [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги повністю та просила їх задовольнити. Пояснила, що органом опіки та піклування наданий висновок про те, що позбавлення відповідача батьківських прав є доцільним та відповідає інтересам дитини. Дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Малолітня [PERSON] народилася [INFO] в м. Донецьку, за даними свідоцтва про народження - від батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Згідно з довідкою від 07.02.2017 № 0000014426 (а.с. 15), [PERSON] структурним підрозділом з питань соціального захисту населення у м. Мирнограді Донецької області взято на облік як особу, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції. Такою ж довідкою за № 0000014465 від 07.02.2017 року (а.с. 13) взято на облік і малолітню дитину позивача - [PERSON], [INFO]. За відомостями зазначених вище довідок, зареєстроване місце проживання [PERSON] та її дитини - [ADDRESS], фактичне місце проживання - [ADDRESS] Згідно з довідкою Мирноградського міського відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області від 14.02.2017, будь-який виконавчих листів про стягнення аліментів з [PERSON] на виконанні у відділі не знаходиться (а.с.36). За висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради № 030 від 09.08.2017, позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дочки [PERSON] доцільне та відповідатиме інтересам дитини з огляду на те, що батько свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню і утриманню дочки, чим порушує вимоги ст.ст. 141, 150 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 59 Закону України «Про освіту» (а.с. 45-46). Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. У відповідності до положень ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, а також протягом шести місяців не виявили відносно дитини батьківської опіки. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, як виходить зі змісту ст. 165 СК України, надане, зокрема, одному з батьків, тобто [PERSON] має таке право та реалізувала його. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Пунктами 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Оскільки відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не повідомив суд про намір в подальшому здійснювати піклування над нею, суд дійшов висновку про те, що він фактично самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, а тому, захищаючи права та інтереси дитини, суд має позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітньої [PERSON], [INFO]. На даний час малолітня дитина проживає разом з матір'ю [PERSON], остання повністю займається її вихованням, розвитком, піклується про стан здоров'я, утримує, у тому числі матеріально. Відповідно до частини другої статті 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі статтею 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, незважаючи на позбавлення відповідача батьківських прав відносно дочки, він зобов'язаний виконувати свої батьківські обов'язки з утримання дитини до досягнення нею повноліття, сплачуючи аліменти на її утримання. Посилання позивача в судовому засіданні на те, що відповідач не є біологічним батьком дитини, не можуть братися судом до уваги як підстава для звільнення його від сплати аліментів, оскільки відповідач внесений до актового запису саме як батько дитини і відомості, які б спростовували його батьківство, не досліджувалися судом, оскільки не є предметом розгляду у цій справі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Вирішуючи питання про спосіб стягнення аліментів з відповідача та їх розмір, суд враховує, що відомості про наявність у відповідача на утриманні інших осіб або непрацездатного стану відповідача відсутні, відповідач перебуває у працездатному віці. З огляду на наведене, вимогу позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання дитини в розмірі ? частині всіх видів доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати у справі в сумі 640 гривень на користь позивача [PERSON]. На підставі викладеного, ст.ст. 150, 164-166, 180-182, 243, 244, 247 СК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 60, 63 ЦК України,

Outcome: approved