Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом та просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання спільного сина [PERSON], [INFO] у твердому грошовому розмірі 1200 грн., кожного місяця з дня подачі заяви до суду і до повноліття сина. В обґрунтування позову позивач зазначила, що відповідач є батьком дитини, що стверджується свідоцтвом про народження. Також, зазначила що відповідач постійної добровільної допомоги на утримання сина не надає, що і змусило її звернутися з позовом до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, заперечень не має. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до повного задоволення, оскільки вимоги позивача є законними і ґрунтуються на доказах, які безпосередньо були дослідженні в судовому засіданні. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З свідоцтва про народження дитини серія 1-СР № 224062 вбачається, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO].(а.с.3). Факти надання добровільної грошової або іншої допомоги відповідачем судом не встановлені. Договір між батьками про сплату аліментів на дитину згідно ст. 189 СК України не укладався. Заява про добровільне відрахування аліментів згідно ст. 187 СК України відповідачем за місцем роботи не подавалась. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів виконання батьківського обовязку, щодо утримання дітей відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, є сплата аліментів за рішенням суду. Згідно ст. 182 ч. 2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків визначення аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для їх повного задоволення, оскільки судом встановлено, що відповідачем визнані позовні вимоги в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене, суд ухвалює рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітнього сина: [PERSON], [INFO], в розмірі 1200 гривень на дитину, щомісячно, починаючи з моменту подання позову, тобто з 16.06.2016 року і до його повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати від сплати яких позивача було звільнено згідно п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.ст.180,181,182,183 СК України ,

Outcome: approved