Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , третьої особи - органу опіки та піклування Глибоцької РДА Чернівецької області, про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів. У позовній заяві посилається на те, що з 10.08.2012 року по 16.09.2014 року вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає з нею та перебуває на її утриманні. Рішенням Шевченківського районного суду від 16.09.2014 року із відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання доньки у розмірі 400 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Однак визначений судом розмір аліментів на утримання дитини є вкрай недостатнім, оскільки дитина росте, її потреби зростають, а тому і зростають витрати на її утримання, крім того дитини хворіє, що потребує додаткових витрат на її лікування. У зв`язку з тим, що відповідач не цікавиться життям дитини, її здоров`ям та вихованням вона звернулася до органу опіки та піклування про вирішення питання щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно їхньої доньки. Зважаючи на вищевикладене, просить суд позов задовольнити, позбавити відповідача батьківських прав відносно їхньої доньки - [PERSON] , [INFO] , а також збільшити розмір аліментів, який був встановлений рішенням Шевченківського районного суду від 16.09.2014 року, з 400 гривень на 2200 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, з щорічною індексацією відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, підтверджує обставини, викладені в позовній заяві та просить суд позов завдовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи та не повідомив суд про причину своєї неявки. Представник третьої особи Чоботар В.І. в судове засідання не з`явився, однак надав суду висновок органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав [PERSON] , в якому вирішено вважати за доцільне позбавити в судовому порядку батьківських прав відповідача відносно малолітньої дитини [PERSON] . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши пояснення сторін учасників процесу та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Рішенням Шевченківського районного суду Чернівецької області від 16.09.2014 року шлюб зареєстрований 10.08.2012 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Також рішенням вказаного суду стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у сумі 400 гривень щомісячно. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] . Її батьками вказані сторони по справі. Відповідно до довідки - розрахунку про заборгованість по сплаті аліментів №44891975 сума заборгованості [PERSON] станом на 31.10.2018 року становить 26379,50 грн. Згідно довідки №01-23/55 від 03.02.2020 року [PERSON] навчається в Чернівецькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №5 в 1-Б класі. Як вбачається із довідки №126 від 05.03.2020 року, виданої КНП «Центр первинної медико - санітарної допомоги «Садгора» Чернівецької міської ради», [PERSON] хворіє та перебуває на «Д» обліку. Відповідно до довідок №622 та №833 [PERSON] на обліку у нарколога та психіатра не знаходиться. Згідно характеристики №241 від 05.02.2020 року, виданої Глибоцькою селищною радою Чернівецкої області, [PERSON] характеризується з позитивної сторони. Як вбачається із довідки № 251 від 07.02.2020 року, [PERSON] тимчасово не працює. Відповідно до довідки №189 від 03.02.2020 року та акту обстеження житлово - побутових умов [PERSON] дійсно зареєстрована та проживає по [ADDRESS] , до складу сім`ї входить її дочка - [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При визначенні розміру та способу стягнення аліментів суд враховує всі обставини справи, вимоги розумності, виваженості, співмірності (пропорційності) і справедливості, майновий стан сторін, розмір їх доходів та їх стан здоров`я, а також стан здоров`я дитини. З п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів аліменти у новому розмірі стягуються з дня набрання чинності рішенням суду. За таких обставин суд дійшов висновку збільшити розмір стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1800 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Вирішуючи питання про позбавлення батьківських прав, суд приходить до наступного. Так, відповідно до ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини. Стаття 150 цього Кодексу перелічує обов`язки батьків щодо виховання дитини. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] . Згідно висновку органу опіки та піклування №01.12-106 від 24.03.2020 року вирішено вважати за доцільне позбавити в судовому порядку батьківських прав [PERSON] відносно дочки [PERSON] . У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно пункту 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, оскільки такі обставини підтверджені належними та допустимими доказами по справі. На підставі викладеного,

Outcome: partial