Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» про визнання договору недійсним та повернення коштів, у якому просить визнати недійсним договір фінансового лізингу № 01/14-00450 з додатками від 12 листопада 2014 року укладений між ним та ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс», а також просить стягнути з ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» в його користь кошти сплачені в розмірі 22030 грн. 00 коп. вартість предмета лізингу, стягнути з ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» в його користь кошти сплачені в розмірі 110000 грн.00 коп. сума лізингу, стягнути з ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» в його користь кошти сплачені в розмірі 6609 грн.00 коп. комісія за передачу ПЛ, стягнути з ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» в його користь кошти сплачені в розмірі 150 грн.00 коп., стягнути з ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» в його користь комісію за прийом платежів згідно тарифів банку в розмірі 176 грн. 24 коп., стягнути з ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» в його користь комісію за прийом платежів згідно тарифів банку в розмірі 880 грн.00 коп., стягнути з ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» в його користь комісію за прийом платежів згідно тарифів банку в сумі 52 грн. 87 коп. та 10 грн. 00 коп., та судові витрати, посилаючись на мотиви викладені в позовній заяві. Позивач [PERSON] подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, в якій вказав про те, що позовні вимоги не визнає та заперечує проти задоволення позову, посилаючись на мотиви викладенні в запереченні. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити частково, оскільки судом встановлено наступне : 12 листопада 2014 року між [PERSON] та ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» через представника ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» укладений договір № 01/14-00450 з додатками фінансового лізингу, згідно якого предметом договору є автомобіль. Відповідно п.1.1 предметом лізингу по даному договору є Hyundai Tucson 2.0 МТ GL в додатку № 3 вказана вартість 220300 грн. 00 коп. Також згідно додатку №2 передбачений авансовий платіж 110150 грн. 00 коп. комісія за передачу ПЛ - 6609 грн. 00 коп., щомісячний платіж 2620 грн. 46 коп. Згідно із ч. 1, 2, 3 ст. 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобовязується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг) або майно спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг) на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахування особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин повязаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом. Згідно ч. 1, 2 ст. 799 Цивільного кодексу України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. У відповідності до ч.3 ст. 640 Цивільного кодексу України договір який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації. Відповідно ч. 1 ст. 220 Цивільного кодексу України у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такі договори є нікчемними. Також, в даному випадку, слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст. 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Згідно ч. 1, 2 ст. 215 Цивільного кодексу України підстави недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою ст. 203 цього кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Те саме вказується в п. 2 ч.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. Відповідно до ч. 2 ст. 216 Цивільного кодексу України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Таким чином, оскільки без нотаріального посвідчення договір лізингу, де однією із сторін є фізична особа повинен бути нотаріально посвідченим, законом визнається нікчемним, а тому є недійсним. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочину недійсним» з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню. Як вбачається з позовної заяви компанія «АвтоФінанс» відмовилась передавати [PERSON] предмет лізингу з посиланням на те, що договором передбачено сплату 50% від вартості предмету лізингу, а сплачена [PERSON] сума в розмірі 22 030,00 грн. є комісією за організацію та оформлення договору. На вимогу компанії [PERSON] були здійснені платежі 17 листопада 2014 у розмірі 110 000,00 грн. з зазначенням призначення платежу за автомобіль згідно договору № 01 14-00450, 20 листопада 2014 у розмірі 6 609,00 грн. з зазначенням призначення платежу комісія за передачу 3%, та платіж у розмірі 150,00 грн. з зазначенням призначення платежу згідно договору № 01/14-00450 (копії квитанцій а.с. 23-26). Таким чином було виконані всі зобов'язання покладені угодою на лізингоодержувача до отримання предмету лізингу, а саме сплачені платежі «Комісія за організацію», «Авансовий платіж» та «Комісія за передачу предмета Лізингу». Компанія відмовилась виконувати покладені договором Фінансового лізингу № 01/14-00450 зобов'язання з посиланням на те, що у них не має можливості виконати умови договору, а саме придбати предмет лізингу Hundai Tucson 2.0 МТ GL у власність та передати предмет лізингу у користування лізингоодержувачу на строк та на умовах, передбачених договором. Повернути спалчені договором кошти компанія відмовилась за посиланням на пункт 10.11 Договору. Однак, посилання відповідача у справі на дані пункти договору 10.11 договору є незаконним, оскільки даний договір є нікчемним (недійсним). Відповідно до ч. 4 ст. 203 Цивільного кодексу України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позов слід задоволити визнавши недійсним договір фінансового лізингу № 01/14-00450 від 12 листопада 2014 року укладений між [PERSON]\~та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» та стягнувши з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» в користь [PERSON] кошти сплачені по недійсному договорі фінансового лізингу № 01/14-00450 від 12 листопада 2014 року в розмірі 22030 грн. 00 коп. вартість предмета лізингу, стягнувши з ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» в користь [PERSON] кошти сплачені по недійсному договорі фінансового лізингу № 01/14-00450 від 12 листопада 2014 року в розмірі 110000 грн.00 коп. сума лізингу, стягнувши з ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» в користь [PERSON] кошти сплачені по недійсному договорі фінансового лізингу № 01/14-00450 від 12 листопада 2014 року в розмірі 6609 грн.00 коп. комісія за передачу ПЛ, стягнувши з ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» в користь [PERSON] кошти сплачені по недійсному договорі фінансового лізингу № 01/14-00450 від 12 листопада 2014 року в розмірі 150 грн.00 коп., стягнувщи з ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» в користь [PERSON] комісію за прийом платежів згідно тарифів банку сплачену по недійсному договорі фінансового лізингу № 01/14-00450 від 12 листопада 2014 року в розмірі 176 грн. 24 коп., стягнувши з ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» в користь [PERSON] комісію за прийом платежів згідно тарифів банку сплачену по недійсному договорі фінансового лізингу № 01/14-00450 від 12 листопада 2014 року в розмірі 880 грн.00 коп., стягнувши з ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» в користь [PERSON] комісію за прийом платежів згідно тарифів банку сплачену по недійсному договорі фінансового лізингу № 01/14-00450 від 12 листопада 2014 року в сумі 52 грн. 87 коп. та 10 грн. 00 коп. Також слід стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» судовий збір в розмірі\~243 грн. 60 коп. в дохід держави.

Outcome: approved