Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання дитини. В своєму позові позивач зазначив, що відповідно до рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 14.11.2005 року з нього було стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частина з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 19.04.2017 року з нього було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання його доньки від другого шлюбу [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частина з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилаючись на те, що він має невелику заробітну плату, в зв'язку з чим виникла заборгованість по аліментам на першу дитину, а також за рішенням суду з нього стягуються аліменти на другу дитину, позивач просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 14.11.2005 року на утримання сина [PERSON], [INFO] з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до 1/16 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня набрання рішенням суду законної чинності. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити із зазначених в позові підстав. Крім того пояснив, що ним також було подано до суду позов про зменшення розміру аліментів на утримання другої дитини. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала повністю та пояснила, що позивач має велику заборгованість по аліментам, вона та її син перебувають на диспансерному обліку у сімейного лікаря Пронозівської АЗПСМ, дитину утримувати на 1/16 частку від доходу неможливо, оскільки син на даний час навчається у місті Кременчук і потрібні кошти на поїздки на навчання, на його проживання. Третя особа в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала. Вислухавши пояснення сторін, третьої особи, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об'єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Відповідно до рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 14.11.2005 року з позивача було стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частина з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на підставі якого було видано виконавчий лист(а.с. 6,8). Як вбачається з Розрахунку заборгованості по аліментах від 14 березня 2017 року, складеного станом на 01.03.2017 року державним виконавцем Глобинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області, [PERSON] має заборгованість по аліментам в розмірі 55770,00 грн. (а.с. 20-22). Згідно довідок виданих Комунальним закладом «Центр первинної медико-санітарної допомоги у Глобинському районі» Амбулаторією загальної практики сімейної медицини с. Пронозівка № 122 від 10.07.2017 року та № 11 від 10.07.2017 року, [PERSON] та [PERSON] перебувають на диспансерному обліку у сімейного лікаря зазначеного закладу (а.с. 23-24). Згідно рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 19.04.2017 року з позивача було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частина з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на підставі якого було видано виконавчий лист (а.с.7.9). Як вбачається з довідки про доходи, [PERSON] працює в ПП «Галактика» водієм автотранспортних засобів та отримав заробітну плату за період з лютого 2017 року по квітень 2017 року без урахування аліментів 7928,27 грн. (а.с.5). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Як зазначено в ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів суд має враховувати обставини, зазначені у ст. 182 СК України, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Приймаючи до уваги те, що після винесення рішення суду у позивача змінився сімейний стан, народилася друга дитина, на утримання якої стягуються аліменти за рішенням суду, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру аліментів, разом з тим, 1/16 частка, яку просить стягувати з нього позивач є занадто незначною у порівнянні зі встановленим розміром прожиткового мінімуму та не може забезпечити належні умови життя дитини, необхідні для неї, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та зменшує розмір аліментів до 1/6 частки.

Outcome: partial