Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, до [PERSON], про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочином. Свої позовні вимоги позивач [PERSON] мотивує тим, що 17.02.2012 року близько 17:00 год. під час виконання своїх обов'язків дільничного інспектора міліції Винниківського міського управління міліції він разом із іншими співробітниками Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] здійснювали оперативно розшукові заходи по вул. Медової Печери у м. Львові із встановлення місця перебування безвісти зниклої особи. В ході цих заходів ними проводилось встановлення особи [PERSON] Відповідач, з метою перешкодити дільничним інспекторам виконувати свої службові обов'язки - наніс удар в лице [PERSON], та втікаючи - здійснив постріл із невстановленої вогнепальної зброї, заподіявши позивачу наскрізне вогнепальне поранення вушної раковини, після чого втік. Своїми діями відповідач [PERSON] заподіяв позивачу тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я. В подальшому [PERSON] був затриманий та притягнутий до кримінальної відповідальності. Вироком Личаківського районного суду м. Львова від 27.12.2012 р. за вчинені ним дії він був визнаним винним за ч.2 ст. 342, ч.2 ст.345, ч.1 ст.263 КК України, та обрано покарання у відповідності до вимог ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань у вигляді 7 років позбавлення волі з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі. Ухвалою галицького районного суду м. Львова від 11.07.2014р. [PERSON] було звільнено від покарання на підставі п. «В» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році». Таким чином, відповідачем вчинено злочин, в якому його було визнано винним та засуджено у відповідності до вимог чинного законодавства. Позивач зазначає, що вчиненим відносно нього злочином, йому спричинені моральні та фізичні страждання, що позначили негативні зміни у його житті: щоденні думки та спогади про подію, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні, важкість виконання повсякденних та службових обов'язків, тимчасова відірваність від активного соціального життя, емоційна напруга, почуття образи, обурення, приниженої гідності. В момент отримання тілесних ушкоджень, [PERSON] переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, тривоги, страху за своє життя. В подальшому, позивач проходив лікування з оперативними втручаннями, витерплював болісні лікувальні та діагностичні процедури, отримував неприємне медикаментозне лікування. Впродовж всього періоду лікування почувався незручно, з необхідністю пристосовуватись до негативних умов існування. Позивач зазначає, що внаслідок суспільно-небезпечних дій відповідача, які проявились у вчиненні умисних дій, небезпечних для життя та здоров'я в момент їх заподіяння, у вчиненні яких його було визнано винним вироком Личаківського районного суду м. Львова від 27.12.2012р., позивачу були заподіянні психологічні (моральні) страждання, розмір відшкодування яких, враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань, характеру немайнових втрат просить відшкодувати відповідачем 100 000 грн. у повному обсязі. Позивач [PERSON] 04.03.2015р. направив на адресу суду доповнення до позовної заяви, відповідно до якої вказує, що внаслідок суспільно-небезпечних дій відповідача, які проявились у вчиненні ним умисних дій, небезпечних для життя та здоров'я в момент їх заподіяння, позивачу були заподіянні психологічні (моральні) страждання, розмір відшкодування яких, враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань, характеру немайнових втрат, становить 50 000 грн., які підлягають відшкодуванню (компенсації) відповідачем у повному обсязі. Зокрема: фізичний біль - 40 000 грн., емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги, страху за своє здоровя та життя - 20 000 грн., порушення нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя - 20 000 грн., необхідність проходження тривалого лікування та пост лікувальної реабілітації, що супроводжувалось психічним навантаженням пов'язаним із складними процедурами, систематичними відвідуваннями лікувальних заходів, необхідність суворого дотримання призначених медичних рекомендацій, і як наслідок неможливістю приділяти увагу звичним життєвим та трудовим справам - 20 000 грн. Просить позов задоволити та стягнути з відповідача на його користь компенсацію завданої моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. Окрім того, оскільки завдана моральна шкода на велику суму, просить суд накласти арешт (заборону на відчуження) на майно (нерухоме та рухоме) та кошти, що належать відповідачеві на праві власності, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Як вбачається із матеріалів справи, вироком Личаківського районного суду м. Львова від 14.04.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345, ч.1 ст. 263 КК України та засуджено до покарання у виді 5 років позбавлення волі. Потерпілим у вказаному кримінальному провадженні є [PERSON]. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 11.07.2014 р. засудженого [PERSON] звільнено від відбування покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 14.04.2014 року на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року. Згідно висновку експерта №96/12 від 27.03.2012 року у [PERSON], за даними медичних документів, було одне наскрізне поранення лівої вушної раковини, котре заподіяне вистрілом із якоїсь зброї, зарядженої невідомою кулею. Воно могло утворитись 17 лютого 2012 року та відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров'я. В судове засідання позивач та представник позивача у судове засідання не з'явились, направили на адресу суду заяви від 24.03.2015р. про розгляд справи у їх відсутності та про відмову від вимог щодо накладення арешту на майно та кошти що належать відповідачу на праві власності. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про місце та час розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки на 18.02.2015р., яка повернулась на адресу суду за закінченням терміну зберігання. Окрім того відповідач [PERSON] викликався у судове засідання на 24.03.2015р. на 16:00 год. шляхом подачі позивачем оголошення у газету «Голос України» №48(6052) від 18.03.2015р. та у газету «Високий Замок» №26(5282) від 06.03.2015 р., проте у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Проаналізувавши обставини справи, з урахуванням позиції позивача та представника позивача, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Згідно ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч. 2 цієї статті, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частинами 3,4,5 зазначеної статті встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.ст. 10,11 та 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов'язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Як встановлено судом, вироком Личаківського районного суду м. Львова від 14.04.2014 року відносно [PERSON] визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні є [PERSON], якому заподіяно шкоду за ч.2 ст.345 КК України, тобто умисне, з метою перешкодити виконання працівником правоохоронного органу [PERSON] своїх службових обов'язків, здійснення пострілу в сторону потерпілого із невстановленої слідством зброї, заподіявши [PERSON] наскрізне поранення лівою вушної раковини, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров'я. Окрім того, висновком експерта №96/12 від 27.03.2012 року встановлено, що у [PERSON], за даними медичних документів, було одне наскрізне поранення лівої вушної раковини, котре заподіяне вистрілом із якоїсь зброї, зарядженої невідомою кулею. Воно могло утворитись 17 лютого 2012 року та відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров'я. Суд вважає доведеним факт завдання відповідачем [PERSON] тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості позивачу [PERSON] та моральної шкоди, заподіяної злочином. Згідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями, рішеннями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Оскільки винність відповідача знайшла своє підтвердження в ході провадження у справі, тому суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. При цьому суд враховує конкретні обставини справи, а також вимоги ст.23 ЦК України, зокрема те, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини фізичних та душевних страждань, позбавлення потерпілого можливості реалізації звичних для нього дій, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Згідно п. 9 Постанови Пленуму ВСУ від 31.05.1993 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», - розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Внаслідок вказаної позивачем події, а саме: здійснення пострілу із невстановленої вогнепальної зброї чим здоров'ю останнього було завдано шкоду, а саме наскрізне вогнепальне поранення вушної раковини, що відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров'я. Суд вважає, що внаслідок протиправних дій відповідача, позивачу завдано моральних страждань які, виражались в психологічному стресі, погіршенні фізичного та емоційного стану, порушенні звичного режиму життя. Оцінивши обсяг моральних страждань позивача, зокрема їх тривалість, враховуючи засади розумності, виваженості та справедливості суд приходить до переконання, що слід відшкодувати позивачу моральну шкоду, шляхом стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 80 000 грн., так, як такий розмір на думку суду є достатнім для компенсації позивачу його звичного морального стану.

Outcome: approved