Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком. Посилалась на те, що вона є власницею житлового будинку, який знаходиться за адресою [ADDRESS] , який належить їй на підставі Договору дарування об`єкта незавершеного будівництва, житлового будинку від 30 листопада 2013 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕАН №636347 від 30.11.2013 року. У її будинку окрім неї, також зареєстровані відповідачі, її родичі, а саме [PERSON] (її племінниця), [PERSON] (її брат), [PERSON] (її сестра), [PERSON] (її сестра) та [PERSON] (її племінниця). Хоч останні і зареєстровані у її будинку, але в ньому не проживають. Так, її племінниця [PERSON] не проживає у будинку з 2013 року, [PERSON] з [PERSON] не проживають у будинку з 2000 року, [PERSON] з 1999 року, а племінниця [PERSON] не проживає з 2013 року, що підтверджується Актом про не проживання від 03 листопада 2020 року за №730. З часу відколи відповідачі не проживають у її будинку, вони жодним чином не приймали участь в утриманні будинку, його ремонті, оплаті комунальних послуг тощо. Вважає, що інших альтернативних способів забезпечення реалізації її прав як власника, ніж як визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним житлом, у даній ситуації немає, оскільки саме так бажає захистити свої права і має на це право. У зв`язку з тим, що відповідачі у її будинку не проживають понад встановленні нормами законодавства строки, вважає, що слід визнати їх такими, що втратили право на користування її житловим будинком, тому просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Представник позивач [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити, посилався, що основною причиною визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком позивачки є те, що остання не може оформити субсидію, крім цього у всіх відповідачів є свої будинки в яких вони проживають і їх реєстрація в будинку позивача є формальною, ні один з відповідачів не допомагав позивачці утримувати будинок та сплачувати комунальні послуги, тому реєстрація відповідачів у її будинку носить обтяжливий для неї характер. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , будучи належним чином та завчасно повідомлені про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явились та не повідомили про причини їх неявки, а також не подали відзив на позов. Тому суд вважав м можливим розглянути справу у їх відсутності та винести по справі заочне рішення, оскільки проти такого порядку вирішення справи представник позивача не заперечував. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснили, що вона є племінницями [PERSON] , а відповідачі по справі є їх близькими родичами з якими позивачка знаходиться в гарних родинних відносинах. Всі відповідачі давно не проживають у будинку позивачки, однак зареєстровані, чому самостійно не виписуються не знають, кожен з них має свої будинки в яких проживають. Знає , що [PERSON] та [PERSON] не проживають в будинку позивача десь з 2013 чи 2014 року, решта ще раніше десь з 2000 чи 2001 року. Свідок [PERSON] надала суду аналогічні показання, також додала, що вона є донькою [PERSON] . Відповідачі по справі є відповідно дядею, тітками та двоюрідними сестрами. Позивачка не може оформити субсидію із-за такої кількості зареєстрованих осіб у її будинку і це на їх погляд основна причина звернення її до суду. Суд, вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою [ADDRESS] , який належить їй на підставі Договору дарування об`єкта незавершеного будівництва, житлового будинку від 30 листопада 2013 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕАН №636347 від 30.11.2013 року. Відповідно до копії будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] вбачається, що в будинку приписані власниця [PERSON] , її син [PERSON] , донька [PERSON] , брат [PERSON] , племінниця [PERSON] , брат [PERSON] , сестра [PERSON] , сестра [PERSON] та племінниця [PERSON] . З акту не проживання складеного комісією у складі секретаря Герцаївської міської ради Бодайку Н.К., керуючого справами Герцаївської міської ради Корчаковського І.В. та опитаних сусідів [PERSON] , [PERSON] вбачається, що [PERSON] є власницею будинку по [ADDRESS] , в даному будинку зареєстровані відповідачі [PERSON] (її племінниця), [PERSON] (її брат), [PERSON] (її сестра), [PERSON] (її сестра) та [PERSON] (її племінниця), однак останні тривалий час по вищевказаній адресі не проживають. Згідно зі ст. 71 ЖК Української PCP, жиле приміщення за наймачем або членами його сім`ї зберігається протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК Української PCP встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ч. 1 ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ст. 391 ЦК України - власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні довів та відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] жодними доказами не спростували, що тривалий час не проживають у будинку позивачки по [ADDRESS] без поважних на то причин. Отже, відповідно до зазначених вимог Закону відповідачі є особами, які втратили право на користування спірним житлом. За наведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають до задоволення, а саме слід визнати відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житлом.

Outcome: approved