Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з 17.04.1999 року вона з відповідачем [PERSON] знаходиться у шлюбі, зареєстрованому Комінтернівським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 186. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем на даний час припинені з 2012 року, майнового спору, а також спору щодо проживання неповнолітньої дитини не має. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, залишила суду заяву, в якій просила розгядати справу у її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, залишив суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя .Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Як встановлено у судовому засіданні, 17.04.1999 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Комінтернівському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 186 (а.с. 4). Від шлюбу позивач та відповідач мають спільного сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 5) Спільне життя у сторін не склалося, сімейні стосунки фактично припинені, спільного господарства сторони не ведуть, спор щодо поділу майна, а також місця проживання дитини відсутній, що є підставою для задоволення позову. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Суд вважає, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги пояснення позивача та відповідача, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати за розірвання шлюбу суд покладає на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved