Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Роганської селищної ради Харківського району Харківської області, голови Роганської селищної ради Харківського району Харківської області Шевченка Ф.С., в якому в остаточних вимогах просив скасувати розпорядження селищного голови Роганської селищної ради № 12 від 30 січня 2014 року про його звільнення за скороченням штатів працівників згідно п.1 ст.40 КзПП України, поновити його на посаді сторожа кладовищ, підпорядкованих Роганській селищній раді, стягнути з Роганської селищної ради Харківського району Харківської області на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 31 січня 2014 року по час ухвалення судом рішення, з розрахунку середньої заробітної плати в розмірі 1182 грн. 50 коп., стягнути з Роганської селищної ради Харківського району Харківської області грошові кошти у розмірі 2 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що за розпорядженням виконавчого комітету Роганської селищної ради № 25 від 31 грудня 2010 року його було прийнято на посаду сторожа кладовищ, підпорядкованих Роганській селищній раді. Згідно розпорядження виконавчого комітету Роганської селищної ради № 95 від 25 листопада 2013 року «Про скорочення штатів» йому було вручено письмове попередження про його наступне звільнення з займаної посади. Розпорядженням селищного голови Роганської селищної ради № 12 від 30 січня 2014 року його було звільнено за скороченням штатів працівників згідно п.1 ст.40 КзПП України з посади сторожа Роганських кладовищ. 10 лютого 2014 року він отримав на пошті свою трудову книжку, в якій був запис про його звільнення 30 січня 2014 року за скороченням штатів працівників згідно п.1 ст.40 КЗпП України. Підставою внесення цього запису в трудову книжку зазначено розпорядження селищного голови № 12 від 30 січня 2014 року. Зазначене звільнення позивач вважає незаконним та безпідставним з наступних підстав: по-перше, йому не було запропоновано переведення на іншу посаду в установі, хоча в цей же час в штаті виконавчого комітету селищної ради був розширений штат господарської частини шляхом створення відділу благоустрою з прийманням на роботу більшої кількості працівників; по-друге, відповідачем при звільненні було порушене його переважне право на залишення на роботі, що передбачено ст.42 КЗпП України, оскільки він має загальний трудовий стаж на посаді 3 роки, на його утриманні знаходяться його цивільна дружина [PERSON], яка не працює, неповнолітня дитина та непрацездатний батько. В обґрунтування позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди позивач вказав, що в результаті незаконного звільнення відповідач позбавив його гарантованого Конституцією України права на працю та можливості заробляти собі та своїй сім'ї на життя, незаконні дії викликали у нього моральні переживання, він втратив душевний спокій, постійно перебуває у роздратованому стані, позбавлений засобів для забезпечення нормального рівня життя своєї родини. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та пояснив про обставини, викладені вище. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні вважав позовні вимоги позивача обґрунтованими та доведеними, просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Роганської селищної ради Харківського району Харківської області Лишняк І.В. у судовому засіданні проти позовних вимог позивача заперечувала, при цьому пояснила, що на підставі розпорядження виконавчого комітету Роганської селищної ради № 95 від 25 листопада 2013 року [PERSON] було попереджено про скорочення штатів та майбутнє звільнення з займаної посади з 27 січня 2014 року. З вказаним розпорядженням позивач ознайомився, але від підпису відмовився, про що був складений відповідний акт. Розпорядженням виконавчого комітету Роганської селищної ради № 12 від 30 січня 2014 року [PERSON] було звільнено з посади сторожа Роганських кладовищ за скороченням штатів працівників згідно п.1 ст.40 КзПП України. Трудова книжка була направлена позивачу поштою та отримана останнім 10 лютого 2014 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Представник відповідача зазначає, що на момент звільнення позивача в Роганській селищній раді не було вільних вакансій за відповідною професією чи спеціальністю, до відділу благоустрою, який був створений в структурі Роганської селищної ради в січні 2014 року, були переведені працівники КП ЖЕУ «Докучаївське», в зв'язку з його реорганізацією. Положення ст.42 КЗпП України щодо переважного права на залишення на роботі при вивільненні працівників не могли бути застосовані до позивача через відсутність інших працівників, які займають посади, подібні тій, яку займав позивач, рівень кваліфікації та продуктивності праці позивача значно нижчий від посадових осіб селищної ради. Посилання позивача щодо наявності у нього утриманців вважає безпідставними, оскільки [PERSON] працює в Роганській гімназії Харківської районної ради Харківської області на посаді прибиральниці, перебуває на обліку та отримує допомогу як одинока мати на дитину [PERSON], [INFO]. Батько позивача був пенсіонером та отримував пенсію за віком, мав окрім позивача, і інших дітей. Представник відповідача голови Роганської селищної ради Харківського району Харківської області Шевченка Ф.С. - Ковтун І.М., у судовому засіданні просив у задоволенні позовних вимог відмовити, підтримавши доводи представника Роганської селищної ради Харківського району Харківської області, наведені нею в обґрунтування заперечень проти позову. При цьому додав, що КП ЖЕУ «Докучаївське» створене згідно з рішенням Роганської селищної ради, засноване на комунальній власності Роганської селищної громади та підпорядковане виконавчому комітету Роганської селищної ради. Основним видом діяльності ЖЕУ є управління та експлуатація майна. Утримання місць загального користування в тарифи ЖЕУ не входили, а тому утриманню місць загального користування не приділялося належної уваги. Крім того, заробітну плату працівники ЖЕУ отримували з затримкою до двох місяців через особливості фінансування, в той час як працівники ради отримують заробітну плату своєчасно. З метою усунення вказаних недоліків та економії бюджетних коштів, з огляду на те, що до повноважень ради входить створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб'єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів, виконавчим комітетом Роганської селищної ради було прийнято рішення про створення відділу благоустрою Роганської селищної ради, передачу об'єктів загального користування на баланс ради, та прийняття на посаду робітників благоустрою відділу благоустрою селищної ради в порядку переведення працівників КП ЖЕУ «Докучаївське». Суд, вислухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши надані сторонами письмові докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що на підставі розпорядження виконавчого комітету Роганської селищної ради Харківського району Харківської області від 31 грудня 2010 року № 25 [PERSON] з 04 січня 2011 року був прийнятий на роботу на посаду сторожа Роганських кладовищ, про що у його трудовій книжці зроблений відповідний запис за № 12. На підставі рішення Роганської селищної ради Харківського району Харківської області від 15 листопада 2013 року № 117 «Про скорочення штатів» проведено скорочення штатних одиниць з 27 січня 2014 року: доглядач кладовищ - 1, сторож кладовищ - 2. Розпорядженням виконавчого комітету Роганської селищної ради Харківського району Харківської області від 25 листопада 2013 року № 95 «Про скорочення штатів» сторожа кладовища [PERSON] попереджено про наступне скорочення штатів з 27 січня 2014 року. 26 листопада 2013 року [PERSON] було вручено письмове попередження про майбутнє звільнення із займаної посади, що підтверджується актом про відмову позивача підписати розпорядження від 26 листопада 2013 року та не заперечується самим позивачем в ході судового розгляду. Розпорядженням виконавчого комітету Роганської селищної ради Харківського району Харківської області № 12 від 30 січня 2014 року [PERSON] 30 січня 2014 року звільнено з посади сторожа Роганських кладовищ у зв'язку зі скороченням штату працівників відповідно п.1 ст.40 КЗпП України, виплачено [PERSON] вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку. Трудову книжку [PERSON] отримав 10 лютого 2014 року поштою. Відповідно до п.1ч.1, ч.2 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Відповідно до ч. 2 ст. 40 КЗпП України, звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Згідно ч. ч. 1-3 ст. 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці. Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи був попереджений він за два місяці про наступне вивільнення. Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами, що позивачу не було запропоновано будь-яку іншу роботу в Роганській селищній раді Харківського району Харківської області. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, відповідачами по справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів в обґрунтування заперечень за позовом про відсутність вільних вакансій за відповідною професією чи спеціальністю. Так, рішенням виконавчого комітету Роганської селищної ради за № 147 від 18 грудня 2013 року з 01 січня 2014 року було створено відділ благоустрою Роганської селищної ради. Головою Роганської селищної ради Шевченком В.С. було затверджено штатний розпис відділу благоустрою Роганської селищної ради станом на 01 січня 2014 року, за яким штат відділу благоустрою склав 8 штатних одиниць, а саме: завідувач благоустрою - 1 штатна одинця, робітник з благоустрою - 6 штатних одиниць, технік-електрик - 1 штатна одиниця. Згідно вказаного рішення виконавчого комітету КП ЖЕУ «Докучаївське» передало всі об'єкти благоустрою (зупинки, дитячі майданчики та інш.) на баланс Роганської селищної ради. При цьому, за штатним розписом станом на 2013 рік в ЖЕУ «Докучаївське» значилося 7 штатних одиниць працівників благоустрою, а саме: електрик вуличного освітлення - 1 одиниця, прибиральник зупинок та місць загального користування - 6 одиниць. Водночас з цим, фактично на посадах прибиральників зупинок та місць загального користування працювало 5 осіб, а саме: [PERSON] - 1 ставка, [PERSON] - 1,5 ставки, [PERSON] - 1 ставка, [PERSON] -1,5 ставки, [PERSON]- 0,2 ставки. Згідно розпоряджень виконавчого комітету Роганської селищної ради за №№ 03, 04, 05, 08 від 02 січня 2014 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] прийнято на посади робітників благоустрою відділу благоустрою Роганської селищної ради з 02 січня 2014 року в порядку переведення за їх згодою з ЖЕУ «Докучаївське» з оплатою згідно штатного розпису. Також згідно розпорядження виконавчого комітету Роганської селищної ради за № 09 від 02 січня 2014 року прийнято на посаду робітника благоустрою відділу благоустрою Роганської селищної ради з 02 січня 2014 року в порядку переведення за її згодою з ЖЕУ «Докучаївське» на 0,2 ставки з оплатою праці пропорційно відпрацьованого часу [PERSON] Таким чином, станом на 02 січня 2014 року на 6 штатних одиниць робітників благоустрою відділу благоустрою Роганської селищної ради було прийнято на роботу в порядку переведення 5 робітників ЖЕУ «Докучаївське». Тобто, зайнятими виявилося 5,2 штатні одиниці із 6, з огляду на те, що [PERSON] та [PERSON], окрім виконання основної роботи, також працювали за сумісництвом, а [PERSON] переведена на 0,2 ставки. Розпорядженням виконавчого комітету Роганської селищної ради № 05 від 02 січня 2014 року з 08 січня 2014 року скорочено 0,8 ставки робітника благоустрою відділу благоустрою Роганської селищної ради. Головою Роганської селищної ради Шевченко В.С. було затверджено штатний розпис відділу благоустрою Роганської селищної ради станом на 01 лютого 2014 року, за яким штат відділу благоустрою склав 7,2 штатних одиниць, а саме: завідувач благоустрою - 1 штатна одинця, робітник з благоустрою - 5,2 штатних одиниць, технік-електрик - 1 штатна одиниця. Рішенням Роганської селищної ради Харківського району Харківської області від 13 лютого 2014 року затверджено рішення виконавчого комітету Роганської селищної ради за № 147 від 18 грудня 2013 року «Про створення відділу благоустрою». Таким чином, судом достоменно встановлено, що на момент звільнення позивача в структурі Роганської селищної ради було створено відділ благоустрою, в якому мали місце посади, за якими працювали сумісники. Відповідно до вимог чинного законодавства сумісник може бути звільнений на тих самих підставах, що й працівник за основним місцем роботи. Зокрема, на підставах, передбачених ст. 36-41 КЗпП України. Додаткові підстави для звільнення сумісників передбачені в ст. 43-1 КЗпП України і п. 8 Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ та організацій № 43. За змістом п.3 ч.1 ст. 43-1 КЗпП України, розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадку звільнення з суміщуваної роботи у зв'язку з прийняттям на роботу іншого працівника, який не є сумісником, а також у зв'язку з обмеженнями на роботу за сумісництвом, передбаченими законодавством. Тобто, виходячи з приписів вказаної норми, роботодавець при скороченні штату працівників зобов'язаний запропонувати працівнику всі наявні у нього вакансії (у разі їх наявності), а також посаду, за якою працює сумісник. Якщо вивільнювальний працівник дає свою згоду перейти на цю посаду, то роботодавець зобов'язаний здійснити такий перевід, попередньо звільнивши сумісника. Проте, [PERSON] переведення на посади, за якими працювали сумісники, запропоновано не було, питання про переведення позивача до новоствореного відділу взагалі відповідачем не вирішувалось. З огляду на наведене, суд прийшов до висновку про порушення при звільненні позивача вимог ст.ст. 40, 49-2 КЗпП України, що є підставою для визнання звільнення незаконним, проведеним з порушенням встановленого порядку, та поновлення позивача на роботі. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік. При визначенні розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд враховує ті фактичні дані, що містяться в довідці про розмір заробітної плати [PERSON] № 611 від 10 червня 2014 року та керується Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100. Цей нормативний акт не застосовується лише тоді, коли середня заробітна плата визначається для відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, та призначення пенсії. В силу абз.3 п.2 розділу II Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 08 лютого 1995 року №100 (надалі Порядок), середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Тобто, нормами чинного законодавства чітко врегульовано, що для проведення розрахунку беруться два останні календарні місяці, в даному випадку це листопад і грудень 2013 року. Здійснений відповідачами розрахунок середньоденної (55 грн.) та середньомісячної (1182 грн. 50 коп.) заробітної плати [PERSON] відповідає вищезазначеному Порядку обчислення заробітної плати. У періоді з 31 січня 2014 року по день ухвалення рішення судом 11 червня 2014 року було 88 робочих днів, отже, середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню з відповідача, складає 4840 грн. (55 грн. х 88 днів), який зазначений без урахування податків та обов'язкових платежів, що підлягають виключенню та перерахуванню роботодавцем за призначенням. Суд вважає обґрунтованими також і вимоги позивача про те, що внаслідок незаконного звільнення йому було завдано моральних страждань. При цьому суд враховує, що внаслідок незаконного звільнення позивач був позбавлений роботи, не отримував заробітну плату, що безумовно примушувало його здійснювати додаткові зусилля для отримання засобів існування, витрачати певний час та прикладати зусиль через необхідність захищати порушені права в суді. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до висновків Верховного Суду України, викладених у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.3 ЦПК України, за 1 півріччя 2012 року (постанова Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-54цс11), суд, установивши порушення трудових прав позивача та наявність підстав для покладення на роботодавця відповідальності за завдану працівникові моральну шкоду, повинен застосовувати відповідальність, що передбачена ст.237-1 КЗпП України. На підставі ст. 22 ЦК України з урахуванням характеру правопорушення, виходячи з вимог розумності і справедливості, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди у розмірі 500 грн. Позовні вимоги в частині скасування розпорядження селищного голови Роганської селищної ради № 12 від 30 січня 2014 року про звільнення [PERSON] за скороченням штатів працівників згідно п.1 ст.40 КзПП України задоволенню не підлягають, оскільки ст. 16 ЦК України, яка зазначає способи захисту порушених прав, та ст.235 КЗпП України не передбачена можливість захисту цивільних прав шляхом скасування наказу про звільнення, за умови поновлення позивача на роботі підстави для застосування такого способу захисту прав позивача відсутні. На підставі ст.367 ЦПК України рішення суду в частині поновлення [PERSON] на роботі, а також стягнення оплати за час вимушеного прогулу в розмірі платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України та ст.ст.4, 6 Закону України «Про судовий збір», а саме: судовий збір суд стягує з відповідача Роганської селищної ради Харківського району Харківської області в дохід держави у розмірі 1% від задоволених вимог майнового характеру (стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу), але не менше 243 грн.60 коп., та 0,2 розміру мінімальної заробітної плати -243 грн. 60 коп. за задоволення вимоги немайнового характеру (поновлення на роботі), загальна сума судового збору складає 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial