Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], [PERSON] про виділ частки майна в натурі, визнання права власності В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила про те, що їй та відповідачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить будинок № 9, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Малинівська. Зокрема, позивачка є власником 1/3 частини будинку, відповідачам належить по 1/3 частини будинку кожному. У зв'язку з тим, що між сторонами не досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі житлового будинку, що призвело до неможливості укласти договір про поділ цього майна в порядку передбаченому ч.3\~ст. 367 ЦК України, у сторін виникла необхідність виділити частину житлового будинку шляхом звернення до суду. Представник позивача, адвокат [PERSON], позов підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини і просив позов задовольнити та розглядати справу без його присутності \~та не заперечував проти заочного розгляду\~ справи\~. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1\~ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч. 1\~ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до\~ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння і користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння і користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці в праві спільної часткової власності. В разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до\~ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки в праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання і збереження спільного майна, в сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Відповідно до ч.1 та ч.3\~ст. 367 ЦК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов'язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину. Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким чином, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладення договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту. Судом встановлено, що спірне домоволодіння за адресою: м. Харків, вул. Малинівська, буд. 9, належить на праві спільної часткової власності позивачу, [PERSON], та відповідачам, [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частини відповідно. Відповідно до п. 1.2 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від\~18.06.2007\~№\~55, поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна або висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна. Матеріалами справи встановлено , що відповідно до «Технічного висновку про стан будівельних конструкцій індивідуального житлового будинку» провести виділ в натурі частини домоволодіння, є технічно можливим. Позивачка надала суду уточнення до позовної заяви , де зазначила, що відповідно до Довідки ФОП [PERSON] проведеним обстеженням вищевказаного будинку заінвентаризовано в цілому садибний (індивідуальний) житловий будинок літ. «А-1» з прибудовою літ. «А1-2» , підвалом літ. «Ап», сінями літ. «а», ганком літ. «а2, балконом літ. «а3», загальною площею 128,2 кв.м., житловою площею 41,8 кв.м., та господарчі будівлі: сарай літ. «Г», літній душ літ. «И», навіс літ. «К». Водночас, в уточненнях до позовної заяви позивачка також зазначила, що до технічного паспорту, виготовленого станом на 11 липня 2018 року по фрагменту вищевказаного будинку, належного безпосередньо [PERSON], загальна площа приміщень №№ 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7, IV складає 64,5 кв.м., житлова площа 13,3 кв.м., при цьому самочинних побудов на ділянці не встановлено. Відповідно до ст.\~364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга\~статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України №\~7\~від 04.10.91\~року «Про\~практику застосування\~судами законодавства,\~що регулює\~право приватної\~власності громадян\~на жилий\~будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту\~ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість виділення в натурі 1/3 частини домоволодіння № 9 по вул.. Малинівській в м. Харкові, що належить [PERSON] та складається з житлового будинку літ. «А-1» з прибудовою літ. «А1-2» , підвалом літ. «Ап», сінями літ. «а», ганком літ. «а2, балконом літ. «а3», загальною площею 128,2 кв.м., житловою площею 41,8 кв.м., та господарчі будівлі: сарай літ. «Г», літній душ літ. «И», навіс літ. «К», паркану № 1, воріт № 3, воріт з хвірткою № 4, паркану № 5, колодязю № 6, з наданням адреси: м. Харків, вул. Малинівська, 9-а. При прийнятті\~рішення суд\~прийняв до\~уваги той\~факт,\~що зазначений «Технічним висновком про стан будівельних конструкцій індивідуального житлового будинку» варіант поділу домоволодіння повністю відповідає фактичному порядку користування ним, який склався між сторонами та є зручним для них. Будь-який інший порядок користування будинком буде обмежувати сторони у реалізації своїх прав щодо володіння та користування майном.

Outcome: approved