Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Драганівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на майно, в порядку спадкування, а саме просить визнати за ним право власності на будівельні матеріали і конструктивні елементи, що були використані в процесі будівництва житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по вул. Садова-бічна, 17 с. Драганівка Тернопільського району Тернопільської області, який являється об»єктом незавершеного будівництва в порядку спадкування за законом після померлого 13.04.2004 р. батька [PERSON]. Заяву обґрунтовує тим, що після смерті, 13.04.2004 р. його батька [PERSON] заведена спадкова справа за заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від гр. [PERSON]. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. В судове засідання позивач та його представник [PERSON] не з»явились, проте про час та дату судового засідання були належним чином повідомлені. Представник відповідача до Драганівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з»явився, подавши суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника та про визнання позовних вимог. При розгляді справи судом встановлено наступне. 13.04.2004 р. помер [PERSON] (свідоцтво про смерть видане 14.04.2004 року Драганівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області України). Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входить: житловий будинок, що знаходиться по вул. Садова-бічна №17 в с. Драганівка Тернопільського району Тернопільської області, проте на час його смерті , не було будівництво завершено. Як вбачається з довідки виданою Драганівською сільською радою Тернопільского району Тернопільскої області від 07.11.2016 року №1092, за померлим [PERSON] згідно записів земельно-кадастрових книг рахується земельна ділянка площею 0.15 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка занходиться в межах населеного пункту с. Драганівка по вул. Садова-бічна № 17, хоча він не являється власником даної земельної ділянки, оскільки немає правовстановлючих документів на неї. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.11.2016 р. за вих. №4905/02-14 [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. До складу спадкоємців першої черги за законом належить син померлого [PERSON], відповідно до вимог ст.1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкоємця, той з подружжя, який його пережив. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( ст.1268 ЦК України). Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2015р., до завершення будівництва (створення) майна, а якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то до моменту прийняття його до експлуатації, або якщо право власності на таке нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то до моменту державної реєстрації право власності на новостворене майно та об'єкт незавершеного будівництва не виникає (стаття 331 ЦК). У зв'язку із цим до виникнення права власності на таке майно право власності існує лише на матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення) майна. Отже, законом не передбачено можливість визнання права власності па новостворене майно та об'єкт незавершеного будівництва в судовому порядку, якщо право власності на таке майно не було зареєстроване раніше в установленому законодавством порядку,всупереч даної норми позивачем не надано жодних доказів про те що, будівельні матеріали належали саме померлому [PERSON] Я В., з яких будувався даний будинок. Згідно ч.1, 2,3 с. 376 Цк України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог. Оскільки судове рішення ухвалено не на користь позивача, судові витрати йому не відшкодовуються. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed