Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Деревківської сільської ради Котелевського району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер 24 листопада 2014 року , на земельні ділянки:\~ яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських\~ будівель і споруд\~ та ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0,28 га., та розташована на території с. Любка, вул. Пушкіна, 54, Деревківської сільської ради\~\~ та яка надана для\~ ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0,15 га.,\~ яка\~ розташована на території\~ с. Любка, Котелевського району Полтавської області\~. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, до канцелярії суду надав заяву з проханням провести розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача Деревківської сільської ради Котелевського району Полтавської області в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Представник Деревківської сільської ради Котелевського району Полтавської області надав до канцелярії суду заяву з проханням розглянути справу у відсутність представника сільської ради, позовні вимоги визнають у повному обсязі, наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України відомі та зрозумілі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився, до канцелярії суду надав заяву з проханням провести розгляд справи у його відсутність, відносно задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України , ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: 24 листопада 2014 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-КЕ № 283480 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції Полтавської області від 24 листопада 2014 року, актовий запис № 287. ( а.с.8). У відповідності до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ПЛ № 000465 [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Деревківської сільської ради Котелевського району Полтавської області від 13 лютого 1995 року № 15 передано у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,43 га., а саме: земельна ділянка,яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських\~ будівель і споруд\~ та ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0,28 га., та розташована на території с. Любка, вул. Пушкіна, 54, Деревківської сільської ради\~\~ та земельна ділянка, яка надана для\~ ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0,15 га.,\~ яка\~ розташована на території\~ с. Любка, Котелевського району Полтавської області\~, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 62, державний акт виданий 18 червня 1997 року. ( а.с. 11). Позивач [PERSON], як спадкоємець за законом, бажає прийняти спадщину, після померлого батька [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження серії ІІІ-ЯР № 458551, де зазначено, що [PERSON], народився 15 червня 1958 року, батьками зазначено батько [PERSON], матір [PERSON], актовий запис № 19 від 30 червня 1958 року (а.с. 9). Як вбачається з листа про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 156/02-14 від 11 серпня 2015 року , до Приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області звернувся [PERSON] з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 0,28 га та 0,15 га, які надані для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, і знаходиться за адресою: с. Любка , вул.. Пушкіна, 54, та в с. Любка Деревківської сільської ради Котелевського району Полтавської області, нотаріусом було встановлено, що відповідно до повідомлення відділу Держземагентства у Котелевському районі Полтавської області спадкоємцю [PERSON] не наданий витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, тому нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом, рекомендовано звернутися до суду. ( а.с. 12) Це знайшло своє підтвердження у світлокопії листа Відділу Держземагентства у Котелевському районі Полтавської області від 16 липня 2015 року № 34-1616-04-1199/2-15 відповідно якого, до Національної кадастрової системи земельна ділянка [PERSON] не занесена, кадастровий номер не визначався. ( а.с. 13-14). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Відповідно до п.115 постанови КМУ « Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 року державна реєстрація земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації за заявою власників. Так, як власник спірної земельної ділянки [PERSON] помер 24.11.2014 року, а земельна ділянка не занесена до автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру, кадастровий номер не визначений, то позивач позбавлений можливості як спадкоємець за законом на майно померлого отримати свідоцтво про право власності на спадщину за законом. На запит суду, приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] надав повідомлення № 176/01-16 від 26 серпня 2015 року, відповідно до якого в його провадженні знаходиться спадкова справа № 25/2015 на майно [PERSON], який на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO], який помер 24 листопада 2014 року, в спадковій справі знаходяться заяви: про прийняття спадщини за законом, що надійшла 13 травня 2015 року від [PERSON], сина померлого, місце реєстрації: смт. Котельва, вул. Салашного, 18, Полтавської області; про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що надійшла 10.08.2015 року від [PERSON], сина померлого. На імя [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за номером 54, по вул.. Пушкіна, в с. Любка Котелевського району, земельну ділянку площею 2, 8617 га., яка розташована на території Деревківської сільської ради Котелевського району Полтавської області, кадастровий номер - 5322281300:00:005:0535. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Ч.1 ст. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. При цьому, з вказаного державного акту вбачається, що земельна ділянка була надана [PERSON] з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, тоді як на сьогодні це суперечить п. г ч.3 ст. 22 ЗК України, де вказано що земельні ділянки для ведення підсобного сільського господарства надаються несільськогосподарським підприємствам, установам чи організаціям, а не громадянам України (фізичним особам). В свою чергу відповідно до вимог п. а ч.3 ст. 22 ЗК України ( в редакції що діє на сьогодні) землі сільськогосподарського призначення передаються у власність на надаються у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства. Крім цього , виходячи з положень ст. 5 ЗУ « Про особисте селянське господарство» від 15.05.2003 року, законодавцем було прирівняно (ототожнено) значення цільового призначення земельної ділянки, яка раніше надавалася громадянам для ведення підсобного господарства, тоді як з прийняттям ЗК України від 25.01.2001 року, який набрав чинності 01.01. 2002 року, земельна ділянка надається громадянам для ведення особистого селянського господарства. Враховуючи наведене, зібрані по справі докази, суд вважає позов обґрунтованим та доведеним, а тому він підлягає до задоволення в повному обсязі, оскільки позивач є спадкоємцем за законом та право власності ніким не оспорюється. При цьому , згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок від 20 липня 2015 року № 716 Відділу Держземагентства у Котелевському районі Полтавської області, встановлено, що нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки площею 0,15 га становить 1184,41 грн., згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок від 20 липня 2015 року № 715 Відділу Держземагентства у Котелевському районі Полтавської області, встановлено, що нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки площею 0,28 га. становить 48178,77 грн. Позивач відповідно до п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, оскільки є інвалідом ІІ групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] від 12.11.20123 року. Тому, враховуючи вимоги ч. 2\~ст. 88 ЦПК України, судові витрати в сумі 493,63 грн., що становить 1 відсоток ціни позову, повинні бути компенсовані за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного

Outcome: approved