Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з цивільним позовом до [PERSON], який в процесі судового розгляду уточнив та в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача суму боргу у розмірі 181 740 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000, 00 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 24 грудня 2013 року між сторонами у цій справі було укладено договір позики, згідно з яким він позичив відповідачу 7 800,00 доларів США, зі строком повернення до 25 лютого 2014 року, що стверджується відповідною розпискою. Наголошує на тому, що всупереч своєму обов'язку повернути йому суму позики, відповідач свого зобов'язання не виконав належним чином. Також у зв'язку із тим, що позивач відчув на собі негативні наслідки дій та бездіяльності з боку відповідача, то окрім матеріальних збитків йому було завдано і моральних страждань, які тривають досі. На даний час позивач себе почуває винним у тому, довіряв відповідачу. Також позивач наголошує на тому, що має дружину та малолітніх дітей, тому просить відшкодувати йому моральну шкоду та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, не повідомили суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи були належним чином повідомленні, однак позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, уточненні позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений Зважаючи на відсутність згоди позивачки, у відповідності із ст. 224 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.12.2013 року позивач [PERSON] позичив відповідачу [PERSON] грошові кошти у розмірі 7 800,00 доларів США зі строком їх повернення до 24.02.2014 року, що підтверджено відповідною розпискою, оригінал якої оглянуто судом у судовому засіданні. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Положеннями ст. 1047 ЦК України встановлено, що Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З наведених положень випливає висновок про те, що договір позики укладений між [PERSON] та [PERSON], був укладений належним чином, з дотриманням форми встановленої для цього договору. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до положень ст. 1049 ч. 1 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з матеріалів справи, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість, згідно офіційного курсу НБУ станом на 07.04.2015 року за 1 долар США - 23 грн. 447515 коп., яка становить 182 890, 617 грн. - сума боргу. Не зважаючи на це позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, з розрахунком за 1 долар США - 23 грн. 30 коп., яка становить 181 740 грн. - сума боргу. Беручи до уваги, норми ст. 11 ч.1 ЦПК України, згідно яких суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог, вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з розрахунком за 1 долар США - 23 грн. 30 коп. є обгрунтовними та підлягають задоволенню. Таким чином заборгованість відповідача становить 7 800,00 дол. США, що становить 181 740 грн. суми боргу. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до положень п. 5 ППВС України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Оскільки суду не було надано належних та достатніх доказів на підтвердження факту завдання позивачу моральної шкоди, не доведено душевних та фізичних страждань, екстраординарності та стресовості ситуації, а також причинового зв'язку між діями відповідачів та описаними позивачкою обставинами, у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити. Положеннями ст. 79 ЦПК України, встановлено, що до судових витрат відносяться витрати з оплати судового збору, витрати на правову допомогу та витрати пов'язанні з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З огляду на вищенаведене, враховуючи, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 1817, 40 грн., відповідно до частини позовних вимог, яка була позивачеві задоволена. Відповідно до ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми повністю. Так судом встановлено, що позивачем передплачено судовий збір у розмірі, 75, 00 грн., тому такий слід повернути позивачу.

Outcome: partial