Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до відповідача [PERSON], відповідно до якого просить розірвати між ними шлюб, який зареєстрованний 18 листопада 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горохівського районного управління юстиції Волинської області, про що 18 листопада 2014 року складено відповідний актовий запис № 130, посилаючись на те, що спільне проживання з відповідачем не склалось оскільки у сторін склалися різні погляди на життя та ведення справ сім'ї, на підставі цього в них постійно виникають побутові сварки та непорозуміння. Як наслідок виникла взаємна відчуженість, втратилося почуття любові та поваги один до одного. В результаті чого їхня сім'я розпалася. Вже понад сім місяців сторони разом не проживають, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства. Таким чином позивач вважає, що шлюб між ними існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї із відповідачем є неможливим. Сторони в судове засідання не з'явились, надіслали суду заяви у яких просили справу розглянути у їх відсутність. При цьому позивач зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги, викладені у позовній заяві, а відповідач не заперечує проти їх задоволення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про ухвалення рішення виходячи з наступного: 18 листопада 2014 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горохівського районного управління юстиції Волинської області, про що 18 листопада 2014 року в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 130, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕГ № 095911 від 18 листопада 2014 року. Як зясовано в судовому засіданні, у даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільне не проживають через різні характери та погляди на життя, а тому прийшли до переконання про небажання примиритися та перебувати у шлюбі. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що дана сім`я розпалась і збереження її неможливе. Формальне перебування в шлюбі суперечитиме інтересам сторін, а тому його необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного, та

Outcome: approved