Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. \~ \~В\~своїй заяві\~позивач зазначив,що з 2003 року у його користуванні перебуває будівля ангару, розташована у с. Новомосковське Глобинської міської ради. У 2002 році у акціонерів відкритого акціонерного товариства «Новомосковське» він придбав сертифікати акцій на загальну суму 2\~120\~000\~000 карбованців ( у валюті «купоно-карбованці» та сумах, дійсних на 1996 рік). Згідно викупленої частки майна акціонерного товариства та вимоги про виділення як власнику сертифікатів акцій даного товариства на вказану суму, рішенням голови правління ВАТ «Новомосковське» йому було виділено будівлю занедбаного ангару, розташованого за адресою: [ADDRESS] . При цьому, будь-яких документів про прийняття ВАТ «Новомосковське» такого рішення він не отримував. При передачі йому вказаного вище ангару 25 лютого 2003 року складено акт приймання-передачі майна, виділеного йому на частку придбаних ним сертифікатів акцій, серед якого передано і вказану будівлю ангару. Лише згодом він дізнався, що вказане акціонерне товариство не мало правовстановлюючих документів на даний ангар. У 2003 році за його власні кошти приміщення ангару було відремонтоване, на даний час він використовується для зберігання та обслуговування автомобільної та сільськогосподарської техніки. За його заявою вказаному ангару було присвоєно адресний номер та виготовлено технічну документацію. Таким чином, більше 15 років він відкрито, добросовісно та безперервно володіє та користується даним ангаром, доглядає за ним, сплачує плату за користування електроенергією. Жодних претензій від інших осіб з приводу володіння ангаром не було. Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати за ним за набувальною давністю право власності на нерухоме майно, а саме, ангар літ. «А-1», загальною площею 778,1 кв. м, розташований за адресою: [ADDRESS] . У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримував. \~ \~ \~ \~Представник відповідача Глобинської міської ради в судове\~засідання не\~з`явився,\~подав до\~суду заяву,\~в якій\~просив \~проводити розгляд\~справи за\~його відсутності,\~ проти позову не заперечував. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи в підготовче засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду. Відповідно до\~ п.1\~ч.\~3\~ст.\~223\~ЦПК України,якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Згідно договору купівлі-продажу сертифікату акцій ВАТ «Новомосковське» від 15 березня 2002 року та копії Сертифікату акцій товариства серії А №235 [PERSON] передала у власність [PERSON] на платній основі сертифікат акцій відкритого акціонерного товариства «Новомосоковське» серії [NUMBER] , виданий 07 серпня 1996 року на суму повністю сплачених простих іменних акцій 242\~000 000,00 крб. ( а.с. 16-17). Відповідно до договору купівлі-продажу сертифікату акцій ВАТ «Новомосковське» від 14 березня 2002 року та копії Сертифікату акцій товариства серії А №558 [PERSON] передала у власність [PERSON] на платній основі сертифікат акцій відкритого акціонерного товариства «Новомосоковське» серії [NUMBER] , виданий 05 вересня 1996 року на суму повністю сплачених простих іменних акцій 192\~000\~000,000 крб. ( а.с. 18-19). Згідно договору купівлі-продажу сертифікату акцій ВАТ «Новомосковське» від 15 березня 2002 року та копії Сертифікату акцій товариства серії А №72 [PERSON] передав у власність [PERSON] на платній основі сертифікат акцій відкритого акціонерного товариства «Новомосоковське» серії А [NUMBER] , виданий 07 серпня 1996 року на суму повністю сплачених простих іменних акцій 242 000\~000,000 крб. ( а.с. 20-21). Відповідно до договору купівлі-продажу сертифікату акцій ВАТ «Новомосковське» від 14 березня 2002 року та копії Сертифікату акцій товариства серії А №605 [PERSON] передала у власність [PERSON] на платній основі сертифікат акцій відкритого акціонерного товариства «Новомосоковське» серії [NUMBER] , виданий 05 вересня 1996 року на суму повністю сплачених простих іменних акцій 192\~000\~000,000 крб. ( а.с. 22-23). Згідно договору купівлі-продажу сертифікату акцій ВАТ «Новомосковське» від 15 березня 2002 року та копії Сертифікату акцій товариства серії А №173 [PERSON] передав у власність [PERSON] на платній основі сертифікат акцій відкритого акціонерного товариства «Новомосоковське» серії [NUMBER] , виданий 07 серпня 1996 року на суму повністю сплачених простих іменних акцій 242 000\~000,000 крб. ( а.с. 24-25). Відповідно до договору купівлі-продажу сертифікату акцій ВАТ «Новомосковське» від 15 березня 2002 року та копії Сертифікату акцій товариства серії А №561 [PERSON] передав у власність [PERSON] на платній основі сертифікат акцій відкритого акціонерного товариства «Новомосоковське» серії [NUMBER] , виданий 05 вересня 1996 року на суму повністю сплачених простих іменних акцій 192\~000\~000,000 крб. ( а.с. 26-27). Згідно договору купівлі-продажу сертифікату акцій ВАТ «Новомосковське» від 15 березня 2002 року та копії Сертифікату акцій товариства серії А №234 [PERSON] передав у власність [PERSON] на платній основі сертифікат акцій відкритого акціонерного товариства «Новомосоковське» серії [NUMBER] , виданий 07 серпня 1996 року на суму повністю сплачених простих іменних акцій 242 000\~000,000 крб. ( а.с. 28-29). Відповідно до договору купівлі-продажу сертифікату акцій ВАТ «Новомосковське» від 15 березня 2002 року та копії Сертифікату акцій товариства серії А № 555 [PERSON] передав у власність [PERSON] на платній основі сертифікат акцій відкритого акціонерного товариства «Новомосоковське» серії [NUMBER] , виданий 05 вересня 1996 року на суму повністю сплачених простих іменних акцій 192\~000\~000,000 крб. ( а.с. 30-31). Згідно договору купівлі-продажу сертифікату акцій ВАТ «Новомосковське» від 15 березня 2002 року та копії Сертифікату акцій товариства серії А № 575 [PERSON] передав у власність [PERSON] на платній основі сертифікат акцій відкритого акціонерного товариства «Новомосоковське» серії А [NUMBER] , виданий 05 вересня 1996 року на суму повністю сплачених простих іменних акцій 192\~000\~000,000 крб. ( а.с. 32-33). Відповідно до договору купівлі-продажу сертифікату акцій ВАТ «Новомосковське» від 15 березня 2002 року та копії Сертифікату акцій товариства серії А № 773 [PERSON] передала у власність [PERSON] на платній основі сертифікат акцій відкритого акціонерного товариства «Новомосоковське» серії [NUMBER] , виданий 06 вересня 1996 року на суму повністю сплачених простих іменних акцій 192\~000\~000,000 крб. ( а.с. 34-35). Як вбачається із Акту приймання-передачі від 25 лютого 2003 року, ВАТ «Новомосковське» на підставі договорів викупу сертифікатів акцій товариства передає, а [PERSON] приймає наступне майно: ЗІЛ 55 4М, 1986 року випуску, номерний знак [NUMBER] ; сівалку С33.6А, 1988 року випуску; плуг ПЛНЗ.35, 1984 рок випуску, ангар корпусний в с. Новомосковське Глобинського району, 1959 року побудови, причіп тракторний 2ПТС-4, 1972 року випуску, номерний знак [NUMBER] , навантажувач ПНЦ 5, 1980 року випуску (а.с. 36). Рішенням виконавчого комітету Глобинської міської ради Полтавсьокї області від 18 грудня 2018 року №331, розглянувши заяву [PERSON] , жителя [ADDRESS] , вирішено присвоїти ангару в с. Новомосковське поштову адресу: [ADDRESS] ( а.с. 15). Відповідно до Довідки № 1745 від 11.03.2019 року, [PERSON] постійно з 2003 року і по теперішній час відкрито, безперервно володіє будівлею ангару розташованою по [ADDRESS] (а.с.45). Згідно технічного паспорту від 26 грудня 2018 року, виробничий будинок (ангар), розташований за адресою: [ADDRESS] має наступні технічні характеристики: ангар літ. «А-1» загальною площею 778,1 кв. м ( а.с. 39-43). Як вбачається із довідки КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради» №48/19 від 04 березня 2019 року, за даними архівного обліку станом на 28.12.2012 року право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , не зареєстровано (а.с. 44). Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 167541799 від 22 травня 2019 року, за нерухомим майном, розташованим по [ADDRESS] право власності, інші речові права, іпотеки та обтяження не зареєстровані (а.с. 80). Згідно письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] з позивачем [PERSON] особисто знайомі з 2004 року, останній займається сільським господарством, обробляє землю, має с/г техніку, їм достовірно відомо, що [PERSON] з 2004 року відкрито користується ангаром за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 83-85). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно\~\~право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.2 ст. 328 Цивільного кодексу\~України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.1 ст.344 Цивільного кодексу України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. За ч.4 ст.344 Цивільного кодексу\~України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. \~ \~ \~ \~У Цивільному кодексі України\~набувальна давність розглядається як спосіб набуття права власності. Набувальна давність поширюється на випадки фактичного безпідставного володіння чужим майном за певних умов. За загальним змістом\~ст.344 ЦК України, підставами для набуття права власності на майно за набувальною давністю, є добросовісне заволодіння особою чужим майном і відкрите, безперервне володіння нерухомим майном протягом десяти років. При цьому, добросовісним заволодінням може вважатись таке, коли володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю. Таким чином, інститут набувальної давності за своєю правовою природою покликаний усунути юридичну невизначеність поняття фактичного володіння майном, ввести до цивільного обороту вибулі з нього нерухомі речі, чим забезпечити стабільність цивільних правовідносин. Набувальна давність є одним із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності наріч виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, тобто не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у ч.1 ст.344 ЦК України,\~а саме:\~наявність законного\~об`єкту\~володіння,\~добросовісності,\~відкритості,\~безперервності,\~визначених законом\~строків володіння.\~Відсутність однієї\~із них\~виключає можливість\~для позитивного\~вирішення справи.\~Володіння має\~бути добросовісним,\~тобто володілець\~не знав\~і не\~міг знати\~про те,\~що він\~володіє чужою\~річчю,\~інакше кажучи,\~обставини,\~у зв`язку\~з якими\~виникло володіння\~чужою річчю,\~не давали\~найменшого сумніву\~стосовно правомірності\~набуття майна.\~Про вищевказане\~вказав Вищий\~спеціалізований суд\~України в\~своїй ухвалі\~від 12.04.2017\~року. Згідно п. 14 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07. 02. 2014 р. виходячи зі змісту частини першої\~статті 344\~ЦК України відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Зі змісту ст.\~344\~ЦК України випливає, що позивач, як володілець майна, протягом всього часу володіння ним має бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. У такому випаду при вирішенні питання щодо визнання права власності на майно в порядку набувальної давності необхідно виходити із того, що задоволення таких вимог можливе лише за умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння. Крім того, за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Згідно п. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено та доведено позивачем його добросовісне, відкрите, безперервне та безтитульне володіння об`єктом нерухомого майна ангаром, розташованим за адресою: [ADDRESS] більше 10 років. Також встановлено, що право власності на зазначений ангар ні за ким не зареєстровано. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved