Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом ПАТ «Український комунальний банк», третя особа приватний нотаріус Білокуракинського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON], про зняття арешту з майна. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23.08.2011 року між ним та ПАТ «Український комунальний банк» було укладено кредитний договір про надання позивачу кредиту у сумі 40000грн. 23.08.2011 року між ПАТ «Український комунальний банк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір, яким забезпечено вимогу іпотекодержателя. Предметом іпотеки є нерухоме майно: нежитлова будівля, магазин та земельна ділянка площею 1227 кв. м., на якій він розміщений, кадастровий номер 4420986900:13:029:0002, що знаходиться за адресою: Луганська область, Білокуракинський район, с. Нещеретове, вул.. Перемоги буд. 44. За умовами договору іпотеки держатель гарантує, що після повного виконання зобовязань за кредитним договором ним будуть здійсненні необхідні дії щодо звільнення іпотеки від зобовязань, якими він обтяжений. Зобовязання позивач виконав у повному обсязі. В травні 2018 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса з приводу посвідчення договору купівлі-продажу приміщення магазину, та довідався, що на зазначене майно не скасована заборона на його відчуження. У звязку з цим позивач просить суд скасувати заборону на відчуження нерухомого майна, а саме: нежитлову будівлю, магазин та земельну ділянку площею 1227 кв.м. на якій він розміщений, кадастровий номер 4420986900:13:029:0002, що знаходиться за адресою: Луганська область, Білокуракинський район с.Нещеретове вул.Перемоги б.44, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за №11533465 від 23.08.2011 р. та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис від 23 серпня 2011 року за №11533465 про заборону відчуження нежитлової будівлі, магазину, земельної ділянки для ведення комерційної діяльності, адреса: Луганська область, Білокуракинський район, с.Нещеретове, вул. Перемоги б.44, номер РПВН:6811352, кадастровий номер 4420986900:13:029:0002. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] надав аналогічні викладеним у позовній заяві пояснення, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, вказав, що у банку відсутні відомості щодо сплати суми кредиту. Просив в задоволенні позову відмовити. З'ясувавши думку учасників справи, дослідивши письмові докази суд приходить до наступного. Так судом встановлені наступні фактичні обставини. Згідно копії кредитного договору від 23.08.2011 року, укладеного між ПАТ «Український комунальний банк» та [PERSON], останній отримав кредит у сумі 40000 гривень на строк до 22.08.2013 року зі сплатою 22 відсотків річних (а.с.10-11). 23.08.2011 року між ПАТ «Український комунальний банк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір, згідно якого [PERSON] передав в іпотеку, в якості забезпечення свого зобовязання за кредитним договором нежитлову будівлю, магазин та земельну ділянку площею 1227 кв. м. (а.с.12-17). Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 094552 [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 1227 кв.м., що знаходиться на території с. Нещеретове Білокуракинського району Луганської області (а.с.29). Згідно копій платіжних доручень від 04.01.2012, 01.02.2012, 28.04.2012, 05.06.2012, 02.09.2012, 30.09.2011, 31.10.2011, 28.11.2011 року позивачем сплачувалися платежі за користування кредитом (а.с.18-25). Згідно копії договору купівлі-продажу від 17.05.2002 року [PERSON] є власником магазину, що знаходиться за адресою: вул.. Перемоги 44, с. Нещеретове Білокуракинського району Луганської області (а.с.30). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на вищевказане нерухоме майно накладено заборону на його відчуження (а.с.31-33). Відносини, пов'язані зі скасуванням заходів забезпечення позову регулюються відповідними нормами ЦК України, законом України «Про виконавче провадження». Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Частиною першою ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 316, ст. 317, ч. 1 ст. 319, ч. 1, 2 ст. 321, 391 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд приймає до уваги те, що позивачем сплачувалися платежі згідно умов кредитного договору, докази наявності боргу по кредиту перед банком відсутні. Таким чином враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку, що позов є обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved