Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району про визнання сертифікату втраченим та прийняття спадщини. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є єдиним спадкоємцем свого померлого брата, якому належало право на земельну частку (пай) в умовних кадастрових гектарах 5,2, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) що розташована на території Шабівської сільської ради. Сертифікат, яким підтверджувалось це право, серії ОД № 0556265 , виданий на підставі Розпорядження Білгород-Дністровської РДА від 26.07.1996 року № 435/96 був втрачений, тому позивачем було подано відповідне повідомлення в місцеву газету. Звернувшись до нотаріуса для оформлення спадщини позивач отримав відмову у зв`язку з тим, що у нього відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Тому позивач звернувся до суду з позовними вимогами: -Визнати втраченим сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0556265 , площею 5,2 умовних кадастрових гектарів, виданий на підставі Розпорядження Білгород-Дністровської РДА від 26.07.1996 року на ім`я [PERSON] ; - Визнати за позивачем [PERSON] право власності на земельну частку (пай) площею 5,2 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) що розташована на території Шабівської сільської ради, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, проте надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просить слухати справу в його відсутність. В судове засідання представник відповідача Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить розглянути справу згідно з діючим законодавством. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за слідуючими підставами. [INFO] помер рідний брат позивача - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 04.01.2019 року Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №33. Той факт, що померлий був рідним братом позивача підтверджується наступними документами: -Свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Шабівською сільською радою 02.10.1971 року, актовий запис №136; -Свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 21.08.1975 року Шабівською сільською радою, актовий запис №126. Власної сім`ї у спадкодавця ніколи не було, він не одружувався. Єдиними близькими родичами для нього були лише батьки та позивач. Батьки спадкодавця теж померли, що підтверджується: -Свідоцтвом про смерть [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого 16.02.1999 року Виконкомом Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району, актовий запис №19; -Свідоцтвом про смерть [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого 04.12.2007 року Шабівською сільською радою Білгород-Дністровського району, актовий запис №200; Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, у вигляді земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, що становить 5,2, без визначення меж цієї частки в натурі(на місцевості), що розташована на території Шабівської сільської ради. Згідно повідомлення Управління агропромислового комплексу Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, згідно наявної в райдержадміністрації Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСГП ім. Леніна, за номером № 889 зареєстровано Сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] , який зареєстрований в Книзі від 24.05.2000 року, серія ОД № 0556265 , розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становить 5,2, дані відомості було внесено на підставі Розпорядження Білгород-Дністровської РДА від 26.07.1996 року № 435/96, про що в графі підпис власника зроблено відповідну відмітку. Відомості щодо отримання державного акту на право власності на земельну ділянку в Управлінні відсутні. Позивачем [PERSON] 18.07.2019 року було отримано відмову від Завідувача Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори щодо оформлення спадщини в нотаріальному порядку через те, що у нього відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Згідно повідомлення Завідувача Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори №1480/01-16 від 17.10.2019 року станом на 17.10.2019 року [PERSON] є єдиним хто звернувся до Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] . Вказані правовідносини регулюються вимогами ст.ст. 1216, 1218, 1223, 1297 ЦК України. Так, відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або заповітом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини як визначено у ст.81 ч.1 Земельного кодексу України. Чинним законодавством встановлено, що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Згідно із нормами ст. 25 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» та ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», право на земельну частку (пай) та право на земельну ділянку, яка виділена в натурі (на місцевості), можуть бути об`єктом спадкування. У відповідності до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі вищевикладеного, у сенсі правового розуміння вимог чинного законодавства, прийнявши до уваги, що спадкодавець [PERSON] , який помер [INFO] за життя не реалізував своє право на відведення земельної частки(паю) в натурі (на місцевості) на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0556265 , тобто не набув у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку, а позивач - його брат не заявляв позовної вимоги про визнання за ним визначеного майнового права, яке померлий [PERSON] набув на підставі Розпорядження Білгород-Дністровської РДА від 26.07.1996 року № 435/96, а заявив про визнання за ним права власності на земельну частку (пай), яке спадкодавець не набув, тож суд, не виходячи за межі позовних вимог приходить до обґрунтованого висновку про необхідність відмови в задоволенні позову [PERSON] в цій частині. Відповідно до вимог ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Позивач зазначає, що сертифікат на право на земельну (частку) пай серії ОД № 0556265 , виданий на підставі Розпорядження Білгород-Дністровської РДА від 26.07.1996 року № 435/96, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку /пай/ КСГП ім. Леніна за № 889 - був втрачений. На підставі вказаного позивачем було подано оголошення до місцевої газети « Из рук в руки » № 34 , згідно якого: «Вважати втраченим сертифікат про право на земельну частку/пай/ КСГП ім. Леніна №889 серія ОД №0556265 , в умовних кадастрових гектарах становить 5,2 га, виданий на підставі Розпорядження Білгород-Дністровської РДА від 26.07.1996 року № 435/96 на імя [PERSON] ». Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що сертифікат на право на земельну (частку) пай серії ОД № 0556265 , виданий на підставі Розпорядження Білгород-Дністровської РДА від 26.07.1996 року № 435/96, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку /пай/ КСГП ім. Леніна за № 889 дійсно був втрачений, а аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено, то в даному випадку доцільним буде визнати його втраченим, а отже позовні вимоги в частині визнання правовстановлюючого документа втраченим є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи в сукупності усе вищевикладене, а саме те, що позивач по справі хоча і є спадкоємцем до майна померлого [INFO] [PERSON] за законом, проте право власності на земельну частку/пай/, яке він просить визнати за ним не набув спадкодавець [PERSON] , а отже і позивач не набуває вказане право власності, виходячи з того, що суд розглядає справу в межах позовних вимог, та прийнявши до уваги, що позивач позбавлений оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку у зв`язку з втратою оригіналу правовстановлюючого документу, а саме сертифікату на право на земельну (частку) пай серії ОД №0556265 , який виданий на підставі Розпорядження Білгород-Дністровської РДА від 26.07.1996 року № 435/96, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку /пай/ КСГП ім. Леніна за № 889, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району про визнання сертифікату втраченим та прийняття спадщини підлягають частковому задоволенню, лише в частині визнання правовстановлюючого документа втраченим; в решті позовних вимог [PERSON] слід відмовити.

Outcome: partial