Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, вказавши в позові, що між ним та відповідачкою [PERSON] був зареєстрований шлюб 12 вересня 2008 року, у виконкомі Стерченської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, актовий запис №11. Даний шлюб був розірваний Рішенням Глибоцького районного суду 19 серпня 2011 року. Від шлюбу у них є неповнолітній син - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з ним, а відповідачка 08 липня 2010 року залишила сім'ю та виїхала за кордон. Відповідачка не займалась вихованням сина, не надавала майнової допомоги, ні усно, ні письмово не спілкується, дитина своєї матері не знає. Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 22 вересня 2011 року з відповідачки [PERSON], стягнуто на його користь аліменти на утримання їхнього сина в розмірі 800 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Однак, судове рішення відповідачка не виконує. Згідно розрахунку відділу ДВС Глибоцького РУЮ від 13.02.2015 року №02-27/735/03 розмір заборгованості відповідачки по виплаті аліментів складає 34400 грн. Позивач в даний час вдруге одружений, з [PERSON], з якою зареєстрував шлюб у виконавчому комітеті Стерченської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області 03 травня 2012 року, актовий запис №03. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Разом із дружиною він займається вихованням дітей, дбають про їх духовний, фізичний та моральний розвиток. Він позитивно характеризується сільською радою, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває. Працює по найму і утримує сім'ю. Тому просить суд [PERSON], [INFO] позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього сина - [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю і в своїх поясненнях підтвердили обставини, які викладені в позовній заяві. Просять суд позов задовольнити. Вiдповiдач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомила і не просила суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи органу опіки та піклування Глибоцької РДА Чернівецької області Станіцька Юлія Дмитрівна в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила позов задовольнити. Вислухавши пояснення позивача та його представника, представника третьої особи, та, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Глибоцької РДА Чернівецької області за №01.12-432 від 07 вересня 2012 року орган вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] відносно її сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як вбачається з пояснень позивача, та показань свідків [PERSON] та [PERSON], які вони надали у ході розгляду справи, відповідачка не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу. Аналізуючи всі обставини справи, суд вважає, що наявні у справі докази свідчать про ухилення відповідачки від обов'язків по вихованню дитини, та з урахуванням наведених конкретних обставин справи, вважає що є достатньо підстав для застосування до відповідачки вказаного крайнього заходу впливу у виді позбавлення батьківських прав. На підставі викладеного, ст.ст. 164, 166, 167 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved