Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку тривалістю один місяць для подання ним заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті дружини [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування покликалися на те, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, яким є 1/3 частина квартири [ADDRESS], що належала останній на підставі свідоцтва про право власності серії № [NUMBER] від 01 лютого 1999р. Він, являється чоловіком померлої та відповідно спадкоємцем за законом першої черги після її смерті. У строк, передбачений чинним законодавством України, шість місяців, для прийняття спадщини він не звернувся до нотаріальної контори, оскільки з 08.07.2009р. по 02.09.2015р. відбував покарання у Дрогобицькій виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області № 40. Таким чином, перебуваючи у місцях позбавлення волі не мав змоги звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки йому не було відомо чи відкрита спадкова справа та про хід такої справи, та відсутність у нього представників, які б могли звернутись із заявою про прийняття спадщини від його імені. Зазначає, що він пропустив визначений законодавством шестимісячний строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, тому відповідно до вимог ч.3 ст.1273 ЦК України просив визначити йому додатковий строк. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник в судовому засіданні позов не визнали. Представник відповідачів, в заперечення позовних вимог зазначив, що причини на які покликається позивач, а саме його необізнаність з фактом відкриття спадщини після смерті дружини через перебування в місцях позбавлення волі в період шестимісячного строку після відкриття спадщини та неможливість скористатись представницькими послугами, не можуть вважатись поважними, об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця. Так, позивач не вказав, що в продовж зазначеного ним періоду судами розглядались справи про притягнення його до кримінальної відповідальності за умисне заподіяння своїй дружині [PERSON] тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілій, де його захист здійснював адвокат, а також цивільні справи про позбавлення його права на спадкування після смерті дружини, про визнання права власності на частку у спадковому майні за його донькою [PERSON], де його було залучено до справи як відповідача. Отже за період відбування позивача в закладах пенітенціарної служби, останньому достеменно було відомо про факт відкриття спадщини, про спадкоємців між якими вирішувались спори щодо прав на спадкування. Крім цього, позивач отримував правову допомогу, видавав довіреність на ведення представництва його інтересів в суді, і мав можливість на подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини. Таким чином вважає, що у позивача не було жодних перешкод для реалізації свого права на прийняття спадщини. Просять у позові відмовити. Третя особа Шоста Львівська державна нотаріальна контора, скерувала до суду лист про розгляд справи у відсутності представника установи, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши докази у справі в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть виданого 17 листопада 2015 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції серії [NUMBER] [PERSON] була співвласником квартири [ADDRESS], згідно свідоцтва про право власності від 01 лютого 1999 року серії [NUMBER] (а.с.63). За умовами ч.2 ст.372 ЦК України, їй належала 1/3 частина вказаного майна. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшла згадана 1/3 частина квартири [ADDRESS]. Позивач, [PERSON], згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 11 листопада 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, перебував у шлюбних відносинах з померлою [PERSON], являвся її чоловіком. В силу вимог ст.1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Крім позивача спадкоємцями після смерті [PERSON] є: [PERSON] - донька, [PERSON] - син, [PERSON] - мати, [PERSON]. - батько. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або оголошення її померлою (ст..1220 ЦК України). В даному випадку це [INFO] року. Статтею 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК). Відповідно до вимог ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом вказаного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1 ст.1272 ЦК). Судом встановлено, що позивач заяв про прийняття спадщини після смерті дружини, нотаріусу за місцем відкриття спадщини у встановлений законом строк не подавав. Таким чином, в силу вимог ч.1 ст.1272 ЦК України, позивач вважається таким, що не прийняв спадщину після смерті дружини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. На підтвердження пропуску строку для прийняття спадщини з поважної причини позивач надав довідку про звільнення з Дрогобицької виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області №40 по відбуттю покарання призначеного вироком Сихівського районного суду м.Львова від 19 грудня 2011 року за ст.121 ч.2 КК України, з якої вбачається, що [PERSON], [INFO], в період з [INFO] року по 02 вересня 2015 року дійсно відбував покарання у даному закладі та звідки звільнений по ухвалі Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 серпня 2015 року за ст..81 КК України умовно-достроково на невідбутий термін 2р.10міс.13днів (а.с5). Факт позбавлення волі [PERSON] стверджується також вироком Сихівського районного суду м.Львова від 19 грудня 2011 року у кримінальній справі про його обвинувачення по ч.2 ст.121 КК України (а.с.31-35) і не оспорюється сторнами по справі. Обставинами в процесі розгляду судом кримінальної справи встановлено, що [PERSON] 04 липня 2009 року о 23.30 год. в квартирі [ADDRESS], під час конфлікту, який виник на побутовому грунті, наніс дружині [PERSON] удари, що відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя на момент його заподіяння та [INFO] року стало причиною її смерті. [INFO] року [PERSON] був затриманий. Також встановлено, що в ході судового розгляду кримінальної справи про обвинувачення [PERSON], участь приймав захисник обвинуваченого - [PERSON], який здійснював захист законних прав [PERSON] Таким чином, [PERSON] мав можливість скористатись правовою допомогою свого захисника, в тому числі отримати юридичну консультацію з приводу спадщини, надати право захиснику вчинити певні правові чи процесуальні дії. Крім цього, протягом періоду на який покликається позивач з 08.07.2009р. по 02.09.2015р. в провадженні судів знаходились цивільні справи пов'язані з процесом спадкування, де стороною був залучений [PERSON], зокрема: 07 вересня 2010 року рішенням Сихівського районного суду м.Львова відмовлено в позові [PERSON] до [PERSON] за участю третіх осіб про усунення права на спадкування. При розгляді даної справи судом 21 травня 2010р. була винесена ухвала про направлення судового доручення в Дрогобицьку ВК №40 про відібрання пояснень та отримання відповідей на перелічені запитання (а.с.36, 37). Рішенням (заочним) Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 жовтня 2014 року задоволено частково вимоги [PERSON] та визнано за нею в порядку спадкування 1/12 частину квартири [ADDRESS]. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 19.03.2015р. дане рішення залишено без змін. Як роз'яснено у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, пов'язаних із поданням заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Дана правова позиція висловлена Верховним Судом України при розгляді справи № 6-1486цс15. Такі причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови не можуть бути визнані поважними (п.18 цієї Постанови). Отже, суд з наведених та перевірених обставин справи, приходить до висновку, що позивач був обізнаний про смерть спадкодавця [PERSON], яка померла [INFO]., проте належних та допустимих доказів наявності перешкод для прийняття спадщини саме в період з [INFO]. по 02 вересня 2015р. не надали; зазначені позивачем причини пропуску ним шестимісячного строку для прийняття спадщини, після смерті [PERSON], яка померла [INFO]., не є такими, що не залежали від його волі, не є непереборними та такими, що створювали для нього істотні труднощі для прийняття спадщини. У відповідності до ст.ст.15, 16 ЦК України, тільки порушене, невизнане або оспорюване право особи підлягає захисту у встановлений законом спосіб. Враховуючи відсутність причин пропуску позивачем строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті дружини, які можна було б визнати поважними, правових підстав для задоволення вимоги позивача про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини суд не вбачає. На підставі ст.ст.372, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: dismissed