Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину квартири [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що [INFO] року помер його рідний син [PERSON], який народився [INFO] року від шлюбу, що був укладений між ним та [PERSON] Шлюб між ним та [PERSON] було розірвано 13.11.2016 року. Після смерті сина відкрилась спадщина на 1/3 частину вище вказаної квартири, яка належала його синові на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 10.02.2012 року. Згідно витягу про державну реєстрацію речових прав, виданого КП КМБТІ від 29.03.2012 року право власності на 1/3 частини квартири зареєстровано на його сина, про що зроблено запис 8746 в книзі д069-99. За його заявою про прийняття спадщини була відкрита спадкова справа №688/2012. Крім нього до спадкоємців за законом відноситься матір спадкодавця [PERSON], яка вже отримала свідоцтво про право власності на спадщину на належну їй частку спадкового майна, що складається з 1/3 частини вказаної вище квартири та складає 1/6 частину. 20.03.2017 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті сина, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на майно. У нього відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкову квартиру, оскільки його втрачено, залишилася лише копія, в зв'язку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив. Завідувач П»ятнадцятої Київської державної нотаріальної конторив судове засідання надіслала суду лист, в якому просить розглядати справу без участі представника нотаріальної контори. Заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що [INFO] року помер рідний син позивача - [PERSON], який народився [INFO] року від шлюбу, що було укладено між ним та [PERSON] Шлюб між позивачем [PERSON] та [PERSON] було розірвано 13.11.2016 року. Після смерті сина позивача відкрилась спадщина на 1/3 частину вище вказаної квартири, яка належала його синові на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 10.02.2012 року. Згідно витягу про державну реєстрацію речових прав, виданого КП КМБТІ від 29.03.2012 року право власності на 1/3 частини квартири зареєстровано на сина позивача, про що зроблено запис 8746 в книзі д069-99. За заявою позивача про прийняття спадщини була відкрита спадкова справа №688/2012. Крім позивача до спадкоємців за законом відноситься матір спадкодавця [PERSON], яка вже отримала свідоцтво про право власності на спадщину на належну їй частку спадкового майна, що складається з 1/3 частини вказаної вище квартири та складає 1/6 частину. Постановою державного нотаріуса від 20.03.2017 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті сина, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Частиною 1 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів в суді є визнання права. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, оскільки вони є доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved