Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувшись до суду з позовом, просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. М. Гризун, 22 в с. Мисайлівка, Богуславського району Київської області в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що 12 грудня 2002 року помер її батько [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть та свідоцтвом про її народження та свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.10,15, 16), внаслідок чого відкрилась спадщина у вигляді спірного житлового будинку та права на земельну частку (пай). Під час життя, 20.08.1997 року її батько [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповідальне розпорядження щодо свого майна та майнових прав на її користь (а.с.18). Будучи спадкоємцем по заповіту вона 20.03.2003 року звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька (а.с.11). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.11.2003 року вона успадкувала право на земельну частку (пай), яке належало її покійному батькові (а.с.18). Проте, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що розташований по вул. М. Гризун, 22 в с.Мисайлівка, Богуславського району, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на цей будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.7). Про факт того, що спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, належав її батькові до дня його смерті, підтверджується дозволом №256 на будівництво житлового будинку виданого на підставі рішення виконавчого комітету Мисайлівської сільської ради від 17.05.1957 року та довідкою №1943, виданою 25.11.2015 року виконкомом Мисайлівської сільської ради Богуславського району про те, що згідно запису по господарської книги №9 особового рахунку №707 за 2001-2005 роки головою домогосподарства по вул. М. Гризун, 22 в с.Мисайлівка, являється [PERSON], який помер 12.12.2002 року (а.с. 8, 52). Згідно технічного висновку №62/19.11.15 від 19.11.2015 року встановлено, що житловий будинок, який розташований по [PERSON], 22 в с. Мисайлівка, Богуславського району Київської області, зведений (побудований) без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан якого на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати (а.с.25,26). Згідно висновку Богуславського районного сектору Головного управління ДСНС України у Київській області № 982 від 11.11.2015 року вбачається, що спірний житловий будинок відповідає вимогам протипожежної безпеки (а.с.28). Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилась, але звернулась до суду із заявою, в який зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просила розглянути справу без її участі (а.с. 58). Мисайлівська сільська рада в судове засідання свого представника не направила, але звернулись із заявою, в якій просили розглянути справу без їх представника. Вимоги [PERSON] визнають повністю і не заперечують проти задоволення її позову (а.с.57). Зважаючи на те, що сторони по справі не зявились в судове засідання, але звернулись до суду із заявами про, те щоб розгляд справи відбувався без їх участі та без фіксування судового процесу звукозаписувальними засобами, суд у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Згідно абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи, врахувавши розяснення п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та положення ст.ст. 534, 548, 549 ЦК УРСР (1963р.), ст. 1261, 1269, 1274, 1276 ЦК України та те, що представник відповідача повністю визнав вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання представником відповідача позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача про визнання права власності на спадкове майно.

Outcome: approved