Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,завданої внаслідок залиття квартири. В обґрунтування вимог зазначено, що приміщення за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 21.12.2007 року належить [PERSON] [PERSON] проживає у квартирі [ADDRESS] . Квартира відповідача знаходиться над квартирою позивача. 23 лютого 2017 року квартиру позивача булозалито з квартири відповідача. [PERSON] не визнав свою вину в залитті та відмовився відшкодовувати збитки, мотивуючи це тим, що за залиття повинно відповідати КП «Водоканал». Відповідно до акту про залиття від 23.02.2017, складеного комісією правління ОСББ «Дубовка» за участю позивача та відповідача, залиття квартири позивача сталося внаслідок протікання в системі холодного водопостачання на основному вхідному трубопроводі у квартирі відповідача. Згідно з висновком Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз № 192-17 від 28.07.2017, вартість матеріальної шкоди (ремонтно-відновлювальних робіт) у квартирі [ADDRESS] , складає 4311 грн. За проведення експертного дослідження позивачем сплачено 3601,09 грн. Також діями відповідача позивачу заподіяно моральну шкоду. Посилаючись на вищенаведені обставини, позивач [PERSON] просить суд стягнути на його користь 7912,09 грн - відшкодування завданої матеріальної шкоди, 10000 грн. - відшкодування моральної шкоди та судові витрати у розмірі 640 грн. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 лютого 2018 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Справу призначено у підготовче судове засідання на 15.11.2019 року на 14 год. 00 хв. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 листопада 2018 року справу призначено до судового розгляду на 29.01.2019 року на 09 год. 30 хв. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] та його представники[PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечували. Представник позивача [PERSON] надав суду письмовий відзив, згідно з яким залиття квартири позивача відбулося з труби холодного водопостачання в місці з`єднання труби з лічильником. Вказаний лічильник встановлював представник КП «Водоканал» 04.04.2016. Тому причиною протікання став неякісний монтаж лічильника. У залитті також винний й позивач, який обмовився матері відповідача, що бачив краплини вологи на стелі ще з вечора, але нічого не зробив. Також представник вважає безпідставною вимогу про стягнення вартості експертизи. Вимоги про стягнення моральної шкоди також є безпідставними, її розмір не обґрунтований. Тому просить відмовити у задоволенні позову. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що 23.02.2019 позивач зателефонував їй та повідомив, що відбулося залиття його квартири з квартири сина. Вона бачила в квартирі позивача пляму на стелі та воду на підлозі. Разом з позивачем вони бачили місце протікання - місце з`єднання лічильника холодної води з трубою. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює консьєржем. За її участі складався акт зняття контрольних показань в кв. [ADDRESS] 23.02.2017, коли було зафіксовано місце протікання труби. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та свідків, вивчивши надані докази дійшов наступних висновків. Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що 23 лютого 2017 року відбулося залиття квартири [ADDRESS] з квартири № 16 в цьому будинку, яка розташована поверхом вище. Причиною залиття стала теча в місці з`єднання лічильника холодної води з трубою в квартирі № 16 . Внаслідок залиття відбулося пошкодження стелі та підлоги в квартирі позивача. Вказані обставини визнані сторонами в заявах по суті справи та в поясненнях учасників і їх представників. Достовірність цих обставин та добровільність їх визнаннясумніву у суду не викликають. Ці ж обставини підтверджені поясненнями допитаних свідків - [PERSON] та [PERSON] Відповідно до акту про залиття від 23.02.2017, складеного ОСББ «Дубовка» за участю позивача та відповідача, залиття квартири позивача сталося внаслідок протікання в системі холодного водопостачання на основному вхідному трубопроводі у квартирі відповідача.Протікання виявлено після запірного вентиля. Наслідки залиття: на підвісній гіпсовій стелі коридору виявлено промокання, в коридорі пошкоджено декілька паркетних дошок внаслідок потрапляння на них холодної води. Вказані обставини визнані сторонами в заявах по суті справи та в поясненнях учасників і їх представників. Достовірність цих обставин та добровільність їх визнання сумніву у суду не викликають. Згідно висновку Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз № 192-17 від 28.07.2017, вартість матеріальної шкоди (ремонтно-відновлювальних робіт) у квартирі [ADDRESS] , складає (з урахуванням ПДВ) 4311 грн. Відповідно до рахунку на оплату № 531 від 18.05.2017вартістьекспертного дослідження складає 3565,44 грн. За квитанцією № 17791346 від 06.06.2017 [PERSON] сплатив на рахунок Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз 3565,44 грн. З акту зняття контрольних показів від 23.02.2017 убачається, що представником КП «Водоканал» виявлена теча води в місці з`єднання водоміру з трубою. В акті про монтаж засобу вимірювальної техніки від 04.04.2016 слюсарем ремонтником КП «Водоканал» 24.02.2017 зроблений допис про те, що теча усунута. 01.01.2017 голова правління ОСББ «Дубовка» видав довіреність управителю [PERSON] вести від імені ОСББ справи у всіх органах. Також передбачено право управителя складати і підписувати акт про залиття, аварії, пошкодження майна власників квартир ОСББ. 24.09.2018 технічним директором КП «Водоканал» надано [PERSON] відповідь № [NUMBER] , з якої убачається, що 04.04.2016 в квартирі за адресою по [ADDRESS] споживачу [PERSON] було встановлено, опломбовано засіб вимірювальної техніки. Роботи були прийняті споживачем без зауважень. Протікання відбулося майже через рік після встановлення лічильника. Тому протікання відбулося через неналежне виконання споживачем обов`язків по утриманню та обслуговуванню водопровідних мереж.КП «Водоканал» не обслуговує внутрішньо будинкові мережи. Наданий відповідачем суду витяг з договору від 27.12.2012 укладений між ним та КП «Водоканалом» про надання послуг з централізованого водопостачання і водовідведення не містить положень про відповідальність КП «Водоканалом» за труби та обладнання, які знаходяться в квартирі споживача. Позивачем суду наданий витяг свого договору з КП «Водоканалом» про надання послуг з централізованого водопостачання і водовідведення, який за змістом співпадає з договором, наданим відповідачем. Договір містить також обов`язки споживача. Так, пунктом 15 договору передбачений обов`язок споживача: 9) за власний рахунок проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів, пристроїв та обладнання, що вийшли з ладу з його вини. Відповідно до ч.4 ст. 319, ст. 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки і лічильник і труба холодного водопостачання знаходилися в квартирі відповідача, вони йому належать та за їх технічний стан несе відповідальність саме власник, а не сторонні особи. Тому суд вважає, що вина відповідача в залитті квартири позивача доведена повністю. Суд не приймає доводи відповідача про вину у залитті позивача, який з вечору виявив протікання, але не відреагував на нього. Це твердження нічим не підтверджено. Навіть свідок [PERSON] в судовому засідання ці обставини не підтвердила. Також суд не приймає заперечення відповідача проти вимоги позивача про стягнення вартості експертного дослідження, оскільки, відповідно до р.2 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно з ч.6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Позивачем надані суду докази, що підтверджують понесені ним витрати на проведення експертизи. Разом з тим, вимога позивача про стягнення з відповідача 35,65 грн. банківської комісії за прийняття платежу з оплати експертизи задоволенню не підлягає, оскільки не є витратою, пов`язаною із розглядом справи. Відповідно до ст. 179 Житлового кодексу Української РСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27. 03. 1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода заподіяна особі майну громадянина або заподіяну майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Аналіз положень статті 1166 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювана шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв`язок між ними та вина заподіювача шкоди. За положеннями ч.ч. 1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Оцінюючи здобуті в судовому засіданні належні та допустимі докази, в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що 23 лютого 2017 року з вини [PERSON] відбулось залиття квартири [ADDRESS] , в зв`язку з чим позивачу [PERSON] заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 4311 грн. Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного: Позивач просить стягнути з відповідача в якості відшкодування моральної шкоди, спричиненої порушенням прав споживача 10 000 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що протиправними діями відповідача йому завдано моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, проживання в квартирі, порушення звичайного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Витрачання додаткового часу на пошуки спеціалістів, які б усунили наслідки залиття. Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної немайнової шкоди» встановлено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Вина відповідача в заподіяні моральної шкоди позивачу повністю підтверджується матеріалами справи. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач та характеру немайнових втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 10000 грн. на думку суду не є обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи. Суд враховує тривалість порушення прав позивача з лютого 2017 року й до теперішнього часу. Тому суд, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що моральна шкода підлягає відшкодуванню у розмірі 2000 грн. При подачі позовної заяви до суду позивач [PERSON] сплатив судовий збір у сумі 640 грн. та поніс витрати, пов`язані з розглядом справи за оцінку майнової шкоди в розмірі 3565,44 грн., а тому вказані судові витрати, також, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial