Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Софіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом та встановлення юридичного факту, обґрунтувавши свої вимоги тим, що [INFO] в сщ. Бандурка Софіївської сільської ради помер його батько [PERSON]. В день його смерті відкрилася спадщина, яка складалася з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки для його обслуговування розміром 0,15 га, що розташовані по [ADDRESS]. Після смерті [PERSON], позивач у встановленому законодавством порядку, подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Позивач є громадянином Росії та проживає в Російській Федерації, тому не має змоги особисто займатися оформленням спадщини. Довіреністю, виданою 13.05.2013 року, завіреною нотаріусом м. Москви, реєстр. № 2д-1316, [PERSON] вповноважив [PERSON] займатися справами необхідними для прийняття спадщини. 03.06.2014 року [PERSON] звернулася до нотаріуса Другої Первомайської державної нотаріальної контори з заявою про видачу [PERSON] свідоцтв про право на спадщину за законом на вказаний вище житловий будинок та земельну ділянку, але їй було відмовлено та роз'яснено, що видати свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку неможливо через те, що вона не змогла надати документи, що підтверджують родинність, тому що по-батькові спадкоємець [PERSON], а спадкодавець за свідоцтвом про смерть [PERSON]; відсутні оригінали правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться по [ADDRESS]; в копії державного акту на право власності на земельну ділянку не вказане її точне місце розташування (не вказана вулиця та населений пункт). У зв'язку з зазначеними обставинами, нотаріус порадила звернутися до суду. Вказаний вище будинок був особистою приватною власністю померлого на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 26.03.1990 р., про що свідчить довідка з КП «Первомайське МБТІ» № 486 від 11.06.2014 р. Право власності на земельну ділянку розміром 0,15 га для обслуговування житлового будинку, належало померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого 22.11.1999 р., зареєстрованого за № 531, що підтверджується довідкою Управління Держземагенства у Первомайському районі Миколаївській області № 1599 від 10.06.2014 р. Із набранням чинності ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно і їх обтяжень» друк бланків державних актів, а також державна реєстрація і видача державних актів на право власності на земельні ділянки скасовано, повноваження по державній реєстрації прав на нерухоме майно територіальними органами земельних ресурсів припинені. Також припинені повноваження міських, сільських та селищних рад по державній реєстрацій прав власності на житлові будинки. Вказані повноваження передані Державній реєстраційній службі Міністерства юстиції України. Вказана служба видає дублікати зазначених документів лише власникам або уповноваженим ними особам за довіреністю, а тому, отримати дублікат на померлу людину неможливо. [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті свого батька - [PERSON]. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). З підстав, зазначених вище, Позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину. Крім того, для прийняття спадщини Позивачем, йому необхідно встановити факт, що спадкодавець - [PERSON] дійсно був його батьком. Так, у свідоцтві про його народження батько записаний як «[PERSON]», хоча у свідоцтві про смерть та у копіях правовстановлюючих документів, він записаний «[PERSON]». Згідно даних погосподарської книги Софіївської сільської ради, позивач проживав [ADDRESS] в сщ. Бандурка разом зі своїми батьками [PERSON] та [PERSON] до 25.08.1976 року. Як вбачається зі свідоцтва про народження [PERSON], його матір'ю була [PERSON], а отже [PERSON] був його батьком. Оскільки, встановлення факту родинних відносин необхідне Позивачу для визнання права власності на нерухоме майно, то існує спір про право на нерухоме майно, що знаходиться на території Первомайського району. А, отже, дана справа підсудна Первомайському міськрайонному суду Миколаївської області. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду листа з проханням слухати справу у відсутність їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт родинних відносин між померлим [PERSON] та позивачем, а саме те, що померлий був батьком [PERSON]. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. Факт родинних відносин між померлим [PERSON] і позивачем підтверджується довідкою Софіївської сільської, з якої видно, що [PERSON] проживав [ADDRESS] в сщ. Бандурка разом зі своїми батьками [PERSON] та [PERSON] до 25.08.1976 року (а.с.13); з ксерокопії свідоцтва про народження позивача вбачається, що його матір'ю була [PERSON], а отже [PERSON] був його батьком (а.с.12); та показання свідків в судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт родинних відносин знайшов своє підтвердження у судовому засіданні та на підставі ст.256 ЦПК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належні йому житловий будинок та земельну ділянку за адресою: по [ADDRESS]. Право власності на житловий будинок спадкодавцю належить на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 26.03.1990 р., про що свідчить довідка з КП «Первомайське МБТІ» № 486 від 11.06.2014 р. Право власності на земельну ділянку розміром 0,15 га для обслуговування житлового будинку, належало померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого 22.11.1999 р., зареєстрованого за № 531, що підтверджується довідкою Управління Держземагенства у Первомайському районі Миколаївській області № 1599 від 10.06.2014 р. Отримати свідоцтво про право на спадщину, позивач не може, так як він не може надати правовстановлюючі документи на спадкове майно та підтвердити родинні відносини з спадкодавцем. Позивач по справі є єдиним спадкоємцями на це майно на підставі ст. 1261 ЦК України. Отже позивач набув права власності на спадкове майно на законних підставах, що не суперечить ст. 328 ЦК України та Закону України «Про власність». Визнання права власності на земельну ділянку за позивачем в порядку спадкування не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує будь-чиї права, свободи чи інтереси, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved