Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] . Позов обґрунтований тим, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20.07.2020, належить вказана квартира, в якій зареєстрована відповідачка [PERSON] - донька колишнього власника квартири [PERSON] . Відповідачка не проживає в квартирі з 2010 року. Реєстрація місця проживання відповідачки у вказаній квартирі призводить до порушення прав позивача, як власника, зокрема виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, що суттєво порушує права власника на володіння, користування та розпорядження приналежним їй майном. Вищевикладені обставини стали підставою звернення з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, на їх задоволенні наполягає, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час, місце і дату судового засідання була повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки про виклик за зареєстрованою адресою її місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Проте до суду повернувся конверт з відміткою поштового відділення про неможливість вручення відправлення з причин «адресат відсутній за вказаною адресою». Про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд вважає, що відповідачка була повідомлена належним чином про дату, час і місце судового засідання, визнає її неявку неповажною та вважає можливим ухвалити заочне рішення за відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, вислухавши пояснення позивача, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20.07.2020, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Бєдновим О.А., зареєстрованого в реєстрі за №1085, належить квартира [ADDRESS] /а.с.5-6/. Відповідно до довідки відділу реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання та ведення реєстру громадян департаменту реєстраційних послуг Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 18.08.2020, відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] /а.с.9/. Згідно довідки директора ТОВ «ПБК «АКВІ-БУД» [PERSON] про реєстрацію місця проживання від 21.07.2020, відповідачка [PERSON] з 2010 року не мешкає за адресою: [ADDRESS] /а.с.8/. Згідно ч.5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В силу ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Враховуючи вищевикладене, те, що відповідачка [PERSON] за місцем реєстрації: [ADDRESS] , не мешкає з 2010 року, вирішити питання в позасудовому порядку не представляється можливим, у добровільному порядку відповідачка не виявив бажання знятися з реєстрації, що у свою чергу приводить до порушення прав позивачки і перешкоджає їй належним чином користуватися та розпоряджатися власністю, позивачка несе додаткові витрати по утриманню квартири, тому суд вважає за необхідне визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги позивачки [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved