Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , за участю третьої особи [PERSON] про відшкодування завданих збитків та моральної шкоди. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх позовних вимог вказує на те, що в період з 05.11.2020 року по 07.11.2020 року сталося залиття квартири [ADDRESS] , що належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідним реєстраційним посвідченням виданим Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації за №221 від 19 січня 2001року. \~ \~ \~ \~Позивач вказує на те, що залиття було вчинене з квартири, яка розміщена поверхом вище, а саме під [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] . Факт залиття квартири [ADDRESS] підтверджується актом про залиття від 07.11.2020 року, відповідно до якого встановлено наступні пошкодження: стеля в коридорі площею 0,5 кв.м., стеля у ванній кімнаті площею 5 кв.м., пошкодження плитки у ванній кімнаті площею 3 кв.м., пошкодження проводки внаслідок замикання. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Молинь Р.П. заяву підтримали, просили задовольнити в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечили. \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, про поважність причин неможливості її прибуття в судове засідання суд не повідомила. \~ \~ \~ \~Третя особа на стороні позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, про поважність причин неможливості її прибуття в судове засідання суд не повідомила. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи на стороні позивача [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступник підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] та третій особі на стороні позивача [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі продажу квартири посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Мартюк Л.О. 16.01.2001 р. за реєстром №343 належить квартира [ADDRESS] . В матеріалах справи міститься Акт від 01.11.2020 року, в якому вказується, що комісія у складі в.о. голови ОСББ «Микулинецька 101» Погребняка А.Г., мешканців будинку [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] склали акт про те, що ними була обстежена квартира [ADDRESS] на предмет її залиття квартирою [ADDRESS] , власницею якої є [PERSON] , яка розташована на третьому поверсі п`яти поверхового будинку. Комісія встановила, що під час залиття в квартирі [ADDRESS] пошкоджена стеля в коридорі площею 0,5 кв.м., стеля у ванній кімнаті площею 5 кв.м., пошкодження плитки у ванній кімнаті площею 3 кв.м., пошкодження проводки внаслідок замикання. При складенні даного акту з власницею квартири [ADDRESS] [PERSON] поспілкуватись не вдалось. Згідно з п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76, у разі залиття квартири складається відповідний акт. Типова форма цього акту міститься у додатку № 4 до Правил. Тобто, факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка, відповідно до укладеної угоди, є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка, відповідно до укладеної угоди, обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди, надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Таким чином, суд приходить до висновку, що факт залиття квартири [ADDRESS] , яке належить позивачу [PERSON] та третій особі на стороні позивача [PERSON] є належним чином зафіксованим. Власницею квартири [ADDRESS] , з якої відбулося залиття квартири [ADDRESS] за тією ж адресою, є [PERSON] , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] надав суду висновок про вартість заподіяної шкоди від 11 січня 2021 року, де оцінювач В.А. Галас зазначив, що вартість заподіяної шкоди (ремонтних робіт), що розрахована із застосуванням витратного методичного підходу складає 17\~158,90 (сімнадцять тисяч сто п`ятдесят вісім гривень дев`яносто коп.) Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до роз`яснень п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Так, ст. ст. 10, 151, 177, 178 ЖК УРСР передбачений обов`язок громадян забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати Правил користування приміщеннями жилих будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства. Отже, власник житла зобов`язаний забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень квартири, при наявності несправностей вживати заходів щодо їх усунення. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно роз`яснень, викладених в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди слід задовольнити частково. Суд вважає, що слід стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 17158 грн. 90 коп. грошового відшкодування завданої майнової шкоди внаслідок залиття квартири. При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди суд враховує конкретні обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних позивачу моральних страждань, вину у заподіянні шкоди, суттєвість вимушених змін у житті. З урахуванням вищезазначеного суд вважає, що належною грошовою компенсацією спричиненої позивачу моральної шкоди є сума в розмірі 1000 грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням, що він зазнав у зв`язку із затопленням його квартири. Питання розподілу судових витрат, суд вирішує у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України. При цьому суд враховує, що судові витрати позивача по справі складаються з витрат пов`язаних з проведенням незалежної оцінки вартості матеріального збитку сплачених [PERSON] у розмірі 4 000 грн., які підлягають стягненню з відповідача в користь позивача. Крім цього, з відповідача підлягає до стягнення 908\~(Дев`ятсот\~вісім)\~гривень судового\~збору в\~доход держави. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial