Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Хмельницького обласного навчально курсового комбінату про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 6282 гривні 00 коп. , середньомісячного заробітку за затримку розрахунку при звільненні в сумі 19902 гривні 00 коп. Судом до участі в справі в якості третьої особи було залучено власника відповідача Хмельницьку обласну раду. В судовому засіданні позивач позов підтримав і пояснив, що позивача було звільнено з роботи 04 серпня 2016 року за згодою сторін. Однак при проведенні розрахунку при звільненні його з роботи з ним розрахунок проведений не був в звязку з чим просить стягнути заборгованість по заробітній платі в сумі 6282 гривні 00 коп. , середньомісячний заробіток за затримку розрахунку при звільненні в сумі 19902 гривні 00 коп. за період з 04 серпня 2016 року по 30 січня 2017 року. Заборгованість по заробітній платі позивача виникла через відсутність замовлень по підготовці кадрів та недофінансування відповідача з державного бюджету. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Представник третьої особи в судовому засіданні вважає, що позов не підлягає задоволенню. Заслухавши учасників судового розгляду , вивчивши матеріали справи в повному обємі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивача було звільнено з роботи 03 серпня 2016 року за згодою сторін згідно наказу № 42/16-к від 03 серпня 2016 року, що підтверджується копією трудової книжки позивача. З довідки від 13 січня 2017 року за № 4 вбачається, що заборгованість по заробітній платі позивача становить станом на 01 січня 2017 року 5282 гривні 29 коп. Позивач в судовому засідання з цим розміром заборгованості по заробітній платі згідний. Тому суд вважає, що заборгованість по заробітній платі підлягає стягненню в розмірі 5282 гривні 29 коп. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в статті 117 КЗпП України відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який ухвалює рішення по суті спору. Установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення або в разі його відсутності в цей день наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі непроведення його до розгляду справи по день ухвалення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не позбавляє його відповідальності. У разі непроведення розрахунку у зв'язку з виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню в повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку працівник мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи. Отже, право суду зменшити розмір середнього заробітку, що має сплатити роботодавець працівникові за час затримки виплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 КЗпП України, залежить від таких чинників: наявність спору між працівником та роботодавцем з приводу розміру належних до виплати працівникові сум за трудовим договором на день звільнення; виникнення спору між роботодавцем та працівником після того, коли належні до виплати працівникові суми за трудовим договором у звязку з його звільненням повинні бути сплачені роботодавцем; прийняття судом рішення щодо часткового задоволення вимог працівника про виплату належних йому при звільненні сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу. Така позиція висловлена Верховним судом України при розгляді справи №6-837цс15. З довідки від 26 грудня 2016 року за № 167 вбачається, що за червень липень 2016 року позивач отримав заробітну плату в сумі 6580,44 гривень. Сторони в судовому засіданні пояснили, що позивач ці два місяці відпрацював повністю. Тобто середньоденна його заробітна плата становить 160 гривень 50 коп. (6580,44 /41 робочий день) З 04 серпня 2016 року по 30 січня 2017 року минуло 124 робочих дні, тому середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить 19902 гривні 00 коп. (160 гривень 50 коп. х 124 робочих дні). Тому суд вважає за необхідне в звязку з тим, що розмір заборгованості по заробітній платі в тричі менший за розмір середньомісячного заробітку , який просить стягнути позивач , те, що позивач після звільнення з роботи 08 вересня 2016 року влаштувався на нове місце роботи , суд вважає, що на користь позивача підлягає стягненню середньомісячний заробіток за затримку розрахунку при звільненні в сумі 2500 гривень. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору при подачі позову до суду, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 гривень 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial