Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В судове засідання позивач не зявилась хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Крім цього, підтримання нею позовних вимог та прохання про розгляд справи у її відсутності, викладено у адресованій суду письмовій заяві, яка долучена до матеріалів справи, що не суперечить вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України. Відповідач в судове засідання без поважних причин повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Причин своєї неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази у їх сукупності, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності із ч.ч.1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. В силу ч.1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 09 березня 2016 року, яке не оскаржувалось та набрало законної сили, із відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 450 грн. щомісячно, починаючи з 05 лютого 2016 року і до досягнення нею повноліття. Із довідки про неотримання аліментів за вих.№3362 від 02 серпня 2017 року виданої Підволочиським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, вбачається, що позивач [PERSON] у період часу з 01 лютого 2017 року по 31 липня 2017 року не отримувала аліментів з [PERSON]. Із довідки про доходи за вих.№2 від 14 липня 2017 року виданої фізичною особою підприємцем [PERSON], видно, що позивач працюючи продавцем продовольчих товарів отримує мінімальну заробітну плату встановлену чинним законодавством. Свої позовні вимоги про збільшення розміру аліментів позивач обгрунтовує тим, що у звязку з ростом цін на споживчі товари та комунальні послуги, а також й тим, що дитина стала дорослішою і потребує більшого матеріального забезпечення, а тому їй не вистарчає 450 грн. щомісячно, які стягнуто вищезазначеним рішенням суду із відповідача на її користь, як аліменти на утримання дочки. Відповідачем заперечення на даний позов не подано. Суд, враховуючи обставини, передбачені ст.ст.182, 192 СК України, а саме: матеріальне становище відповідача, відсутність у нього постійної роботи, інші обставини, що мають істотне значення, зокрема: рівність сторін в утриманні дитини, її вік та стан здоровя, розмір встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також матеріальне становище позивача, яка одержує мінімальну заробітну плату, прийшов до переконання, що позов [PERSON], слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved