Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 20 липня 2013 року. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина: син - [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що з відповідачем проживають окремо, син перебуває на повному її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку по утриманню дитини, не бере участі в матеріальному забезпеченні та вихованні. Можливості самостійно забезпечувати сина усім необхідним в неї немає, на даний час не працює. Відповідач офіційно не працевлаштований, стабільного доходу немає. Крім того, вказує, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, тому також потребує матеріальної допомоги від відповідача і на своє утримання. Просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], в твердій грошовій сумі в розмірі -1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання в розмірі - 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав, викладених у ньому, просила його задовольнити. Крім того позивач суду, пояснила, що на теперішній час вона самостійно доходів не отримує, так як з перебуває в декретній відпустці та отримує кошти на дитину в розмірі 860 грн. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково - згідний сплачувати аліменти на утримання дитини в сумі 406,50 грн. на місяць. Зазначив, що їздить на заробітки до Польщі, однак не може сказати скільки заробляє на місяць. Позовні вимоги про стягнення аліментів утримання дружини він не визнає, оскільки позивачка на теперішній час до складу його сім»ї не входить - вони проживають окремо, а тому він не зобов»язаний її утримувати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 липня 2013 (а.с. 3) Під час перебування у шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с. 4). Відповідач [PERSON] вказаний батьком [PERSON] у виданому свідоцтві про народження. Судом також встановлено, що сторони проживають окремо, малолітній син проживає разом з матір'ю - позивачкою [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідач свого обов'язку утримувати сина в добровільному порядку не виконує. Малолітній [PERSON] є здоровим, однак, має вади ступні обох ніг, що також потребує витрат на масаж і ортопедичне взуття. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов'язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З урахуванням того, що малолітня дитина проживає з матір'ю - позивачкою [PERSON], батько дитини - відповідач [PERSON] офіційно не працює, отримує нерегулярний заробіток (доход), то суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є здоровим, на обліку у лікарнях не перебуває, є працездатним, на його утриманні інших осіб не має. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, ту обставину, що дитина потребує лікування в лікаря-ортопеда, а також те, що відповідач є працездатним і доказів, які б підтверджували неможливість працевлаштування, в судовому засіданні не здобуто. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а саме для дітей віком до 6 років розмір прожиткового мінімуму з 01.01.2017 року становить 1355 грн. Враховуючи зазначені обставини, а також те, що обов'язок утримувати дітей покладається рівною мірою на матір і батька, суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання сина в розмірі - 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 2 ст. 75 Сімейного кодексу України, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Як вбачається із змісту ч. 4 ст. 75 Сімейного кодексу України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 82 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружини, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що позивач [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та потребує матеріальної допомоги оскільки, отримані доходи позивача не забезпечують їй прожитковий мінімум, встановлений законом. Таким чином, позивач має право на утримання від відповідача до досягнення дитиною трьох років. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини суд враховує ту обставину, що відповідач спроможний надавати таку допомогу на утримання дружини в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення сином трьох років. Відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі - 640 грн. На підставі ст.ст. 84, 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: partial