Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], Третя особа: Орган опіки та піклування Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який 08.12.2009 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає та знаходиться на утриманні позивача. Відповідач самоусунувся від виховання та утримання дитини, не цікавиться її станом здоров'я, не підтримує жодних стосунків з дитиною, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв'язку з чим позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини. Ухвалою Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 09 квітня 2019 року провадження по справі було відкрито та призначено справу до підготовчого судового засідання. У підготовче судове засідання учасники справи не з'явилися, позивач надав до суду письмову заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, підтримує позовні вимоги, які просить суд задовольнити. Відповідач надав заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. Представник третьої особи надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З'ясувавши думку учасників справи, дослідивши письмові докази судом встановлено наступне. Справа розглядається за правилами загального позовного провадження. Так судом встановлені наступні фактичні обставини. Так, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого на ім'я [PERSON], 22 грудня 2007 року, підтверджено, що батьками дитини є мати - [PERSON], батько - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 08 грудня 2009 року. Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] 23.10.2010 року зареєстрував шлюб з [PERSON], прізвище після реєстрації шлюбу «[PERSON]». Довідкою виданою виконавчим комітетом Шевченківської селищної ради за № 542 від 14.02.2019 року підтверджується, що неповнолітня [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] Довідкою за № 23 від 14.02.2019 року підтверджено, що [PERSON], 06. є ученицею 5-Б класу Шевченківської загальноосвітньої школи № 1. Батько [PERSON] школу не відвідує та не приймає участі у вихованні дитини. Довідкою за № 98 від 19.02.2019 року виданою КНП « ЦПМСД Шевченківського району» підтверджується, що [PERSON] опікується мати, яка слідкує за її станом здоров'я. Відповідно до висновку органу опіки та піклування райдержадміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав від 18.03.2019 року за № 02-74/651, неповнолітня [PERSON], [INFO], проживає з позивачем по справі за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні. Позивач створив всі необхідні умови для проживання та розвитку дитини, займається її вихованням, піклується про її здоров'я, духовний та моральний розвиток. 21.02.2019 року під час бесіди з батьком дівчинки [PERSON] було встановлено, що останній проживає в [ADDRESS], дійсно дуже рідко бачить доньку, само ухилився від виховання своєї неповнолітньої дитини, не цікавиться станом її здоров'я, духовним та фізичним розвитком, не надає матеріальної допомоги. Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача відносно його неповнолітньої дитини.(а.с.9-15). Частиною першою ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно ч.2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову про позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини доньки - [PERSON], [INFO], оскільки відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не утримує матеріально, тим самим порушуючи права, свободи та інтереси неповнолітньої дитини. Крім того суд зазначає, що відповідно до ст.. 169 СК України мати, батько, позбавленні батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси позивача, неповнолітньої дитини та інших осіб.

Outcome: approved