Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], вчиненого 26.07.2015 року зареєстрованого ви реєстрі за №1054 про звернення стягнення на автомобіль марки Volkswagen модель Passat 2.0 державний номер [NUMBER], 2013 року випуску, номер шасі (кузова, рами) WVWZZZ3СZEP003703, що належить на праві власності [PERSON], таким, що не підлягає виконанню. В позові позивач зазначив, що 29.07.2013 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір №50009773, за умовами якого кредитор зобовязався надати грошові кошти у сумі 221218,20 грн. в еквіваленті 27160 доларів США строком на 60 місяців із сплатою 9,90% річних, для придбання автомобіля. З метою забезпечення виконання вищевказаного кредитного договору між ним та відповідачем 31.07.2103 року було укладено договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №1886, предметом якого є автомобіль марки Volkswagen модель Passat 2.0 державний номер [NUMBER], 2013 року випуску, номер шасі (кузова, рами) WVWZZZ3СZEP003703. 26.07.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], був чинений виконавчий напис №1054 про звернення стягнення на заставне майно в рахунок погашення ним боргу перед ТОВ «Порше Мобіліті» в розмірі 519156,74 грн. На підставі виконавчого напису, 24.06.2016 року постановою заступника начальника Заводського ВДВС м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області було відкрите виконавче провадження. Так, згідно вимоги відповідача від 05.05.2015 року за №50009773, яку він отримав лише при розгляді справи в суді, його заборгованість складала 460013,70 грн., а у виконавчому напису заборгованість станом на 05.05.2015 року складала 519156,74 грн. Посилаючись на вимоги Закону України «Про нотаріат», Закону України «Про заставу», Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та на те, що на момент вчинення виконавчого напису його заборгованість перед ТОВ «Порше Мобіліті» не була безспірною, тому нотаріус не мав законних підстав для вчинення виконавчого напису, у звязку чим виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, підтвердив викладені обставини, просив про задоволення вимог. В судове засідання представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні позову відмовити у зв'язку з необґрунтованістю, з посиланням на те, що позивач починаючи з 2014 року почав систематично порушувати умови кредитного договору №50009773 від 29.07.2013 року щодо оплати щомісячних платежів, а з січня 2015 року взагалі перестав сплачувати. 13.05.2015 року позивачу була направлена вимога щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором з вимогою повернути суму кредиту, вимога не була отримана позивачем та повернута у звязку з закінченням терміну зберігання. Відповідно до умов договору якщо з будь-яких причин повідомлення не було отримано, перебіг вказаного строку, протягом 30 днів з дати отримання вимоги, починається з дати відправлення цього повідомлення. Отже, останнім днем повернення кредиту та заборгованості було 12.06.2015 року. Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст..ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат», для одержання виконавчого нарису, відповідачем було надано нотаріусу заяву про вчинення виконавчого напису, оригінал кредитного договору від 29.07.2013 року №5009773, оригінал договору застави від 31.07.2013 року, оригінал вимоги (повідомлення) про дострокове погашення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором від 05.05.2015 року та докази направлення вимоги (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та оплати заборгованості за кредитним договором, несплачені рахунки-фактури, зведені облікові виписки з рахунку клієнта, тобто нотаріусу були подані всі належні документи, які підтверджують безспірність заборгованості. При цьому, жодним законом або іншим нормативно-правовим актом чіткого переліку документів, які підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання, не встановлено. При цьому, нотаріус не зобовязаний перевіряти розмір заборгованості, нотаріус повинен перевірити факт наявності заборгованості, відповідно до наданих документів. Крім того, зазначив, що кредит надано у доларах США, тому сума кредиту у вимозі про дострокове повернення, виконавчому напису та у позові про стягнення заборгованості однакова та становить 19132,85 доларів США, але у звязку з коливання курсу долару США відносно гривні, розмір суми кредиту у національній валюті в еквіваленті до долара США, відрізняється, та при вчинені виконавчого напису відповідачем були враховані оплати позивача, які були здійснені після надсилання вимоги щодо дострокового повернення кредиту. Також зауважив, що право вимоги на повернення боргу виникає не на підставі реєстрації в Державному реєстрі початку процедури звернення стягнення, а на підставі кредитного договору та договору застави, в звязку з порушенням боржником своїх обовязків за договором. В судове засідання третя особа приватний нотаріус [PERSON] не з'явився, просив суд слухати справу за його відсутності, згідно наданого письмового відзиву на позов, просив залишити без задоволення позовні вимоги посилаючись на те, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису перевіряє безспірність заборгованості виключного за переліком документів, який затверджений КМУ і п. 1 вказаного Переліку не передбачає надання якихось зустрічних підтверджень чи/та заперечень боржника щодо безспірного заборгованості. При цьому, відповідно до ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріус посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення та вчиняти інші нотаріальні дії, з метою надання їм юридичної вірогідності. В судове засідання представник третьої особи Заводського ВДВС м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного: Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставни, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належним є докази, які містяь інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Як встановлено судом, 29.07.2013 року між [PERSON] та ТОВ «Порше Мобіліті» було укладено кредитний договір №50009773, за умовами якого кредитор надав грошові кошти у сумі 221218,20 грн. в еквіваленті 27160 доларів США за курсом філії «КІБ» ПАТ «Креді [PERSON]» що дорівнює 8,1450 грн./доларів США, строком на 60 місяців із сплатою 9,90% річних, для придбання автомобіля марки Volkswagen модель Passat 2.0 , 2013 року випуску, номер шасі (кузова, рами) WVWZZZ3СZEP003703. З метою забезпечення виконання вищевказаного кредитного договору між [PERSON] та ТОВ «Порше Мобіліті» 31.07.2103 року було укладено договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №1886, предметом якого є автомобіль марки Volkswagen модель Passat 2.0 державний номер [NUMBER], 2013 року випуску, номер шасі (кузова, рами) WVWZZZ3СZEP003703. У звязку з систематичним порушенням [PERSON] умови кредитного договору №50009773 від 29.07.2013 року щодо оплати щомісячних платежів, 13.05.2015 року позивачу була направлена вимога №50009773 від 05.05.2015 року щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором з вимогою повернути суму кредиту. Вказана вимога не була отримана позивачем та повернута відправнику з відміткою у звязку з закінченням терміну зберігання. Відповідно до п. 3.3 Договору кредиту позичальник зобовязаний повернути кредитодавцю у повному обсязі суму кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу. Якщо з будь-яких причин повідомлення не буде отримано, перебіг вказаного строку починається з дати відправлення цього повідомлення. Вимога була направлена 13.05.2015 року останнім днем повернення кредиту та заборгованості відповідно було 12.06.2015 року. 26.07.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], був чинений виконавчий напис №1054 про звернення стягнення на заставне майно в рахунок погашення ним боргу перед ТОВ «Порше Мобіліті» за період з 23.01.2015 року по 05.05.2015 року станом на 05.05.2015 року у розмірі 519156,74 грн., з яких: 47325,04 грн. несплачених чергових платежів (прострочені відсотки на сум основного боргу), 5479,12 грн. штрафні санкції за вимоги щодо сплати, 44243,64 грн. штраф за порушення терміну повернення кредиту, 422108, 94 грн. - суми кредиту. 24.06.2016 року постановою заступника начальника Заводського ВДВС м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області було відкрите виконавче провадження по виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він не отримував повідомлення банку про необхідність сплати боргу, про вчинення виконавчого напису не повідомляв його і нотаріус та заборгованість на момент вчинення виконавчого напису не носила характеру безспірності. Згідно з\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов'язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Відповідно до п. 1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Згідно із п. 3.5. глави 16 вищевказаного Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Так, ТОВ «Порше Мобіліті» було виконані вимоги законодавства щодо вчинення виконавчого напису та надані нотаріусу всі необхідні документи для його вчинення, а саме: оригінал кредитного договору від 29.07.2013 року №5009773, оригінал договору застави від 31.07.2013 року, оригінал (вимоги (повідомлення) про дострокове погашення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором від 05.05.2015 року та докази направлення вимоги (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та оплати заборгованості за кредитним договором №0430600673070, несплачені рахунки-фактури, зведені облікові виписки з рахунку клієнта, При цьому, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Таким чином, суд приходить до переконання, що наявність безспірної заборгованості боржника перед стягувачем була підтверджена належним чином та виконавчий напис був вчинений у відповідності до вимог чинного законодавства. При цьому, безпідставні є посилання позивача на те, що заборгованість на момент вчинення виконавчого напису не носила характеру безспірності. Позивачем зазначено, що сума боргу у виконавчому напису станом на 05.05.2015 року становить 519156,74 грн., з яких: сума кредиту - 422108,94 грн., сума несплачених чергових платежів (прострочені відсотки та прострочена сума основаного боргу) - 47325,04 грн., штрафні санкції за вимогу щодо сплати -5479,12 грн. та штраф за порушення терміну повернення кредиту 44243,64 грн., а розмірі заборгованості в вимоги відповідача від 05.05.2015 року за №50009773 станом на 05.05.2015 року становить 460013,70 грн., з яких: сума кредиту 406209,54 грн., що менше ніж у виконавчому напису на 15899,40 грн., сума несплачених чергових платежів (прострочені відсотки та прострочена сума основаного боргу) 48325,04 грн., більше на 1000 грн., чим зазначено у виконавчому напису, штрафні санкції за вимогу щодо сплати -5479,12 грн., що на його думку не свідчить про безспірність вимог. Так, позивач не оспорює, що у нього існує заборгованість за кредитним договором від 29.07.2013 року №50009773, вказане також встановлено рішенням Центрального суду м. Миколаєва від 17.06.2016 року про стягнення з [PERSON] кредитної заборгованості станом на 12.10.2015 року у загальному розмірі 589126,83 грн., яке набрало законної сили та вказаний факт не підлягає доказуванню. При цьому, кредитні кошти позивачу [PERSON] були надані у національній валюті, але в еквіваленті доларів США, сума кредиту у вимозі про дострокове повернення та виконавчому напису однакова та становить 19132,85 доларів США, але у звязку з коливання курсу долару США відносно гривні, розмір суми кредиту у національній валюті в еквіваленті до долара США, відрізняється (у вимозі курс долару станом на 30.04.2015 року становив 21,231 грн., а у виконавчому напису станом на 21.07.2015 року становив 22,062 грн.), при цьому, при вчинені виконавчого напису відповідачем були враховані оплати позивача, які були здійснені після надсилання вимоги щодо дострокового повернення кредиту, а також боржнику було нараховано у виконавчому напису штраф за порушення терміну повернення кредиту у сумі 44243,64 грн. Крім того, позивач лише вказує, що розмір заборгованості перед банком є спірним, але не обґрунтовує відсутності заборгованості або наявності боргу в меншому розмірі, не вказує сум, які ним були сплачені, не підтверджує факт погашення заборгованості жодними документами, тобто ніяк не спростовує розміру заборгованості, вказаного у виконавчому написі. Також, безпідставні є твердження позивача щодо не отримання ним вимоги-повідомлення від стягувача. Отже, відхилення на які посилається позивач, як на обґрунтування своїх вимог, на суть виконавчого напису не впливають. На підставі викладеного, сул приходить до переконання, що позовні вимоги є необґрунтованими та в їх задоволенні слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору віднести за рахунок позивача.

Outcome: dismissed