Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що він 14.09.2006 року уклав шлюб з відповідачем, який був зареєстрований виконкомом Шубранецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області за актовим записом №13. У вказаному шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Посилається на те, що їх спільне сімейне життя не склалось через різні погляди на життя та частих сварок між ними. Причиною розпаду сімї є те, що відповідач покинула сімю та перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком. В звязку із вказаним позивач вважає, що їх шлюб розпався та просив його розірвати. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилася,направила суду про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, на розірвання шлюбу згідний. Відповідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також визнання відповідачем позову, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому судовому засіданні. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.09.2006 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-МИ №014236 від 14.09.2006 року (а.с. 5). У вказаному шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Наведене вбачається із копій свідоцтв про народження та довідки сільської ради (а.с. 7-9). Причиною розпаду сімї стали часті сварки між сторонами та відсутність між ними спільного проживання. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа,\~яка змінила\~своє прізвище\~у зв'язку\~з реєстрацією\~шлюбу,\~має право\~після розірвання\~шлюбу надалі\~іменуватися цим\~прізвищем або\~відновити своє\~дошлюбне прізвище. З копії свідоцтва про шлюб серії І-МИ №014236 від 14.09.2006 року (а.с. 5) видно, що після реєстрації шлюбу відповідач [PERSON] змінила своє прізвище «Герик» на прізвище «Ластівка», однак враховуючи, що від останньої клопотань про залишення даного прізвища чи відновлення дошлюбного прізвища не надходило, то суд це питання не вирішує. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved