Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Згідно позовної заяви позивач [PERSON] зазначає про те, що з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі, що був зареєстрований 23 жовтня 2010 року у Демидівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 35. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . З 31 травня 2015 року вона з сином проживає окремо від чоловіка. Через тривалі конфлікти в сім`ї, відповідач залишився проживати зі своєю мамою, а вона змушена була переїхати з сином до своїх батьків, де і проживає на даний час. Шлюбні відносини фактично припинені, з відповідачем спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. ЇЇ неодноразові спроби зберегти сім`ю відповідач залишив поза увагою. Тому, вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. У позовній заяві позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , що зареєстрований 23 жовтня 2010 року у Демидівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 35, а після розірвання шлюбу залишити їй право іменуватися прізвищем - [PERSON] та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. В підготовчому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовільнити. Відповідач [PERSON] у підготовчому засіданні позовні вимоги позивача [PERSON] про розірвання шлюбу визнав. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В силу вимог ч. 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог, не встановлено. Ч. 1 ст. 82 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом не вирішувалось питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. В силу вимог ч. 3, ч. 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6) сторони по справі зареєстрували шлюб 23 жовтня 2010 року у Демидівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 35. Сторони по справі від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). В силу вимог ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Стаття 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачає, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що сторони не бажають зберегти шлюб, наполягають на його розірванні. Шлюбні відносини між сторонами припинені, а тому суд, на підставі статті 112 СК України, приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами, оскільки встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Розірвання шлюбу між сторонами по справі не буде суперечити інтересам відповідача. Спорів між сторонами про поділ майна чи місце проживання їхньої дитини на час розгляду справи, немає. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача [PERSON] про розірвання шлюбу та залишення права після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем - [PERSON] Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати, що становлять 768,40 гривень судового збору, сплаченого на час подання до суду позивачем позовної заяви, суд стягує з відповідача, оскільки позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалась на положення ст.ст.104, 105, 110 ,112 СК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим. Відповідно до ст.ст. 105, 109, 110, 112-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 197, 206, 258, 259, 265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved