Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначено, що житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок (домоволодіння) виданим Аджамською сільською радою народних депутатів 24 лютого 1989 року, голові колгоспного двору [PERSON]. У зв'язку з допущеною помилкою в написанні прізвища - власника домоволодіння, рішенням Кіровоградського районного суду від 12.12.2012 встановлено факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності, виданого 24.02.1989 р. виконавчим комітетом Аджамської сільської Ради народних депутатів на житловий будинок. Маючи намір укласти та посвідчити договір купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку, позивач звернулась до приватного нотаріуса Кіровоградського районного нотаріального округу Кіровоградської області Флоренко С.К., але нотаріусом було надано роз'яснення, що перешкодою у вчиненні даного правочину є невідповідність свідоцтва про право власності чинному законодавству, а тому для вирішення цього питання рекомендовано звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання з'явилась, надала пояснення по суті справи, позов підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Від [PERSON] 01.07.2016 надійшла заява, в якій вона просить суд слухати справу без її участі, позов підтримує та просить задовольнити (а.с.27). Від Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області 01.07.2016 надійшла заява, в якій зазначено, що виконавчий комітет Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області визнає позовні вимоги у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Справу просять розглядати без участі їх представника (а.с.26). Заслухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 лютого 1989 року Аджамською сільською радою народних депутатів видано свідоцтво на право власності на житловий будинок (домоволодіння), яке підтверджує, що цілий житловий будинок з прилеглими до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS], дійсно належить голові колгоспного двору [PERSON] на праві приватної власності. Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Кіровоградської районної ради народних депутатів №72 від 21 лютого 1989 року. Вказаний будинок зареєстровано Кіровоградським обласним об'єднаним бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за головою колгоспного двору [PERSON] за реєстровим №50 (а.с.9). Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 12 грудня 2012 року встановлено факт належності [PERSON], [INFO], свідоцтва на право приватної власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS], виданого 24 лютого 1989 року на підставі рішення Кіровоградського райвиконкому №72 від 21.02.1989 на ім'я [PERSON]. Рішення не оскаржувалось та набрало законної сили 24.12.2012 (а.с.10). Позивач [PERSON] маючи намір укласти та посвідчити договір купівлі-продажу належного їй житлового будинку звернулась до приватного нотаріуса Кіровоградського районного нотаріального округу Кіровоградської області Флоренко С.К.. У зв'язку з цим приватним нотаріусом Флоренко С.К. надано позивачці роз'яснення №65/02-17 від 28.03.2016, з якого слідує, що для огляду [PERSON] було надано свідоцтво про право власності, видане 24.02.1989 виконавчим комітетом Аджамської сільської Ради народних депутатів на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] та належить голові колгоспному двору [PERSON], зареєстроване Кіровоградським обласним об'єднаним бюро технічної інвентаризації в реєстрову (кадастрову) книгу під № 50/1 від 24.02.1989. У зв'язку із допущеною помилкою в написанні прізвища Кіровоградським районним судом від 12.12.2012 був встановлений факт належності [PERSON], свідоцтва про право власності, виданого 24.02.1989 р. виконавчим комітетом Аджамської сільської Ради народних депутатів на житловий будинок. Проте у зв'язку із веденням в дію Закону України «Про власність» з 15 квітня 1991 року поняття «колгоспний двір» було скасовано, а тому свідоцтво про право власності, видане колгоспному двору необхідно було змінити. Постановою Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995, передбачено, що до правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Відповідно до статті 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності усіх його членів, включаючи неповнолітніх. Вказане свідоцтво про право власності не мінялося, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності 16.01.2013 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. А тому нотаріус вважає, що посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку за цим свідоцтвом не можливе, оскільки свідоцтво про право власності, у зв'язку із припиненням існування колгоспного двору, не оформлене відповідно до чинного законодавства України. Для вирішення цього питання [PERSON] рекомендовано звернутися до суду(а.с.11-12). Відповідно до копії довідки №923 від 21.04.2016, яка видана виконавчим комітетом Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, згідно з погосподарської книги №7 особовий рахунок № [NUMBER] (по Аджамській сільській раді за 1991-1995 p.p.) житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS], дійсно належить [PERSON], [INFO], яка зареєстрована та проживає у вищевказаному домоволодінні. Разом з нею проживали та були зареєстровані її чоловік - [PERSON], [INFO], який помер [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Згідно із погосподарською книгою № 26 номер об'єкта погосподарського обліку [NUMBER] (по Аджамській сільській ралі за 2011-2015 p.p.) в житловому будинку по [ADDRESS], зареєстрована [PERSON], [INFO] (а.с.13). З довідки виданої виконавчим комітетом Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області №764 від 04.04.2016, вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає одна за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). З копії витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 153751 від 26.01.2013, слідує, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.15). Зазначене також підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №67519274 від 07.09.2016 (а.с.41-44). Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню, а згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Колгоспний двір припинив своє існування 15.04.1991 з прийняттям ЗУ «Про власність». Оскільки право власності на житловий будинок [PERSON] було зареєстровано у встановленому порядку, відповідно до діючого на той час законодавства, як власність колгоспного двору, членом якого на момент припинення існування колгоспних дворів була позивач та її родина, відповідно до ст.100 ЦК УРСР (1963 року) вони мали набути право власності на будинок. Крім цього, на підставі ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 16.12.1993, ст. ст. 120-127 ЦК України (в редакції 1963 року) були виключені у зв'язку з прийняттям ЗУ «Про власність», а в цьому випадку після зміни законодавства, майно та всі правовстановлюючі документи колгоспних дворів мали бути приведені у відповідність із законодавством, але цього не було виконано, тому свідоцтво про право власності, на підставі якого голові колгоспного двору, тобто [PERSON], належить будинок розташований за адресою: [ADDRESS], не відповідає чинному законодавству. На теперішній час позивач і надалі продовжує володіти та управляти будинком, обробляти прилеглу до будинку земельну ділянку, натомість відповідачі не претендують на частку в майні колгоспного двору. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно з приписами статей 316, 319, 321 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а також право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований, доведений та підлягає задоволенню. Судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі ст.ст. 15, 16, 316, 319, 321, 328, 392 ЦК України,

Outcome: approved