Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 04.04.2017 року. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою вул. Шевченка, 155 с. Козівка Тернопільського району Тернопільської області, ? частина якого належала спадкодавцю як частка у спільному майні подружжя та ? частина була успадкована нею після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 27.03.2004 року. За заповітом від 18.12.2015 року, посвідченим секретарем виконкому Козівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, за реєстром №79 [PERSON]. заповіла усе належне їй майно позивачу [PERSON], однак Тернопільською районною державною нотаріальною конторою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів та державної реєстрації спадкового майна за [PERSON], яка за життя не оформила своїх спадкових прав після смерті чоловіка та не здійснила держану реєстрацію права власності на спірне будинковолодіння. Позивач у судове засідання не з»явився,однак від нього надійшла письмова заява про розгляду справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Від відповідача [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області надійшла заява про слухання справи у відсутності їхнього представника. Відносно задоволення позову не заперечують. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксування судового процесу технічним засобами. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 04.04.2017 року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД № 224596, виданим 04.04.2017 року Виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Відповідно до ч.1 ст.1220 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як встановлено судом, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належний їй житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою вул. Шевченка, 155 с. Козівка Тернопільського району Тернопільської області. Згідно довідки [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 137 від 03.10.2017 року [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована за адресою [INFO]. На момент смерті разом із померлою ніхто не проживав та зареєстрований не був. У відповідності до заповіту від 18.12.2015 року, посвідченого секретарем виконкому Козівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області [PERSON], за реєстром №79 [PERSON] заповіла усе належне їй майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось позивачу [PERSON], що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру(заповіти/спадкові договори) №47385514 від 10.04.2017 року. Відповідно до вимог ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно інформації, що надійшла з Тернопільської районної державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №161/2017 за заявою про прийняття спадщини за заповітом, що надійшла 10.04.2017 року від позивача [PERSON] Інших спадкоємців померлої немає. Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори [PERSON] від 21.11.2017 року №3154/02-14 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою вул. Шевченка, 155 с. Козівка Тернопільського району Тернопільської області у зв»язку із відсутністю державної реєстрації спадкового майна за заповідачем. Як встановлено судом, [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], що стверджується свідоцтвом про одруження серії VІ-УР №446624. виданим Козівською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області 05.02.1965 року. Відповідно до інформаційної довідки Тернопільського РГБТІ №1171 від 23.10.2017 року станом на 20.10.2017 року за [PERSON], [PERSON] рахується будинковолодіння №155 по вул. Шевченка у с. Козівка Тернопільського району Тернопільської області. Згідно довідок Тернопільського РГБТІ №1175 та №1176 від 24.10.2017 року станом на 01.01.2013 року державна реєстрація житлового будинку №155 по вул. Шевченка у с. Козівка Тернопільського району Тернопільської області за [PERSON] та [PERSON] не проведена. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ИД №155509, виданого Козівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 29.03.2004 року чоловік спадкодавця -[PERSON] помер 27.03.2004 року. У відповідності до довідки [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №136 від 03.10.2017 року на момент смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою [INFO]. Разом із ним постійно проживала та була зареєстрована його дружина [PERSON] Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, [PERSON], яка на момент смерті постійно проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] та після його смерті в установлений законом строк не заявила про відмову від спадкового майна, в силу вимог ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] Однак, як встановлено судом, за життя [PERSON] в установленому порядку не оформила свої спадкові права та не здійснила державну реєстрацію житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами №155 по вул. Шевченка у с. Козівка Тернопільського району Тернопільської області, який після її смерті увійшов до складу спадкового майна, на яке претендує позивач. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладені обставини, беручи до уваги наявність заповіту, відповідно до якого [PERSON] заповіла усе належне їй майно позивачу, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 04.04.2017 року, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами №155 по вул. Шевченка у с. Козівка Тернопільського району Тернопільської області, ? частина якого належала померлій як частка у спільному майні подружжя та ? частина була успадкована нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 27.03.2004 року.

Outcome: approved