Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер його рідний брат [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS], а також земельну ділянку та депозитні карткові рахунки в установі Банку. Він є спадкоємцем за законом після смерті брата, заповіт померлий не складав. У встановлений законом строк він звернувся до П»ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на майно, що залишилось після смерті брата, яке він приймає та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину квартири [ADDRESS], що належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу частини квартири і на грошові вклади. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку і на іншу ? частину вказаної вище квартири, яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено через відсутність проведення реєстрації прав. В зв'язку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом, просив суд про визнання за ним права власності на спадкове майно після смерті його брата, що складається з ? частини квартири [ADDRESS] та що належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився. Його представник в судовому засіданні підтримала вимоги позову в повному обсязі, просила задовольнити позов. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, в своїх письмових поясненнях просив проводити розгляд справи без його участі. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що ? частина квартири [ADDRESS] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.02.2009 року належала рідному брату позивача [PERSON] (а.с. 12). Також судом встановлено, що позивач є рідним братом померлого [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження.(а.с. 14-15). Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] [INFO] помер. (а.с. 7). Після його смерті відкрилась спадщина в тому числі на ? частину квартири [ADDRESS], яка належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу та на яку позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.8), а також на ? частину квартири [ADDRESS], яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, на яку позивач не зміг отримати свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки таке право власності померлий ні у БТІ ні в Державному реєстрі речових прав до дня смерті не зареєстрував. Спадкоємцем за законом є рідний брат померлого - позивач по справі, заповіт померлий не складав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Частиною 1 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за законом з метою прийняття спадщини у встановлений законом строк звернувся до П»ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на майно, що залишилось після смерті його рідного брата. Проте позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті брата у вигляді ? частини квартири [ADDRESS], яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність проведення реєстрації прав. Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів в суді є визнання права. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки вони є доведеними та обґрунтованими представником позивача в судовому засіданні.

Outcome: approved