Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Уманської міської ради про визнання права власності на гараж в порядку спадкування. В позовній заяві посилається на те, що [INFO] помер його дідусь [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить гараж [NUMBER] по [ADDRESS] . Вказану спадщину після його смерті прийняла його дружина, тобто бабуся позивача - [PERSON] , але оформити все документально в неї не було можливості, адже вона важко хворіла та померла [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті бабусі також відкрилася спадщина, до складу якої входить вищевказаний гараж. Батько позивача - [PERSON] також помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , який ще при житті відмовився від прийняття спадщини після смерті своїх батьків на користь позивача, тому він є єдиним спадкоємцем після його дідуся та бабусі. У визначений законом строк позивач звернувся до державного нотаріуса Уманської міської державної нотаріальної контори Кравець Г.В. з відповідною заявою про прийняття спадщини, проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж після смерті [PERSON] йому було відмовлено у зв?язку з відсутністю правовстановлюючих документів на гараж, адже після завершення будівництва не було зареєстровано право власності в Уманському бюро технічної інвентаризації, про що була видана Постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії від 17.06.2020. Оскільки іншим шляхом дане питання вирішити неможливо, позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] , будучи повідомленим належним чином про судове засідання у справі - не з`явився, проте надав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та справу розглянути у його відсутність. Представник відповідача - Уманської міської ради в судове засідання не з`явився, надіславши до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] , зазначивши, що Уманська міська рада не може бути належним відповідачем у даній справі, оскільки крім позивача є ще спадкоємець - син покійних, який і повинен бути відповідачем. Крім того, просить справу розглядати без участі представника Уманської міської ради. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] помер дідусь позивача [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Факт їх родинних відносин підтверджується: Свідоцтвом про народження [PERSON] (позивача) серії [NUMBER] від 25.05.1988; Свідоцтвом про народження [PERSON] (батька позивача) серії [NUMBER] від 08.07.1955, та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить гараж [NUMBER] по [ADDRESS] . Дозвіл на будівництво вказаного гаража було отримано [PERSON] , що підтверджується Довідкою «Міськкомунгоспу» № 37 від 07.03.1969. Вказану спадщину у вигляді гаража після смерті [PERSON] прийняла його дружина, тобто бабуся позивача - [PERSON] , але оформити все документально в неї не було можливості, адже вона важко хворіла та померла [INFO] , тому після смерті бабусі також відкрилася спадщина, до складу якої входить вищевказаний гараж. Батько позивача - [PERSON] також помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , який ще при житті відмовився від прийняття спадщини після смерті своїх батьків на користь позивача, тому він є єдиним спадкоємцем після його дідуся та бабусі. У визначений законом строк позивач звернувся до державного нотаріуса Уманської міської державної нотаріальної контори Кравець Г.В. з відповідною заявою про прийняття спадщини, проте, Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 17.06.2020 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж після смерті [PERSON] позивачу було відмовлено у зв?язку з відсутністю правовстановлюючих документів на гараж, адже після завершення власником будівництва не було зареєстровано право власності в Уманському бюро технічної інвентаризації. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Для прийняття спадщини спадкоємцями встановлено строк у шість місяців з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку у шість місяців, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з п.3.1. Роз`яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втирати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно п.23 постанови Пленуму Верхового суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved