Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог просить: визнати гараж [NUMBER], що знаходиться в автогаражному кооперативі «Зубрівський», що за адресою: м.Львів, вул.Зубрівська, 1 «а», спільною сумісною власністю подружжя та визначити, що кожному із співвласників - їй та відповідачу [PERSON] належить по 1/2 ідеальній частці. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 23 квітня 1982 року перебуває з відповідачем у шлюбі. За час перебування у шлюбі, ними набуте певне майно, серед якого гараж [NUMBER], що знаходиться в автогаражному кооперативі «Зубрівський», що за адресою: м.Львів, вул.Зубрівська, 1 «а». 21 серпня 2012 року право власності на спірний гараж зареєстроване за відповідачем [PERSON]. Зважаючи на те, що спірний гараж набутий ними за час шлюбу, вважає його спільним майном подружжя та просить визнати за нею та відповідачем по 1/2 ідеальній частці спірного гаража. Позивач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала суду пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що дійсно спірний гараж придбаний за час перебування з позивачем у шлюбі та є їх спільною сумісною власністю, а тому не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на 1/2 ідеальну частку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що з 23 квітня 1982 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. 21 серпня 2012 року, тобто під час шлюбу, за відповідачем [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності №С-03301 від 02.02.2012р., зареєстровано право власності на гараж [NUMBER], що знаходиться в автогаражному кооперативі «Зубрівський», що за адресою: м.Львів, вул.Зубрівська, 1 «а», що стверджується відповідним витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.01.2015 року. Згідно ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. А відтак, позовні вимоги [PERSON] щодо визнання гаража [NUMBER], що знаходиться в автогаражному кооперативі «Зубрівський», що за адресою: м.Львів, вул.Зубрівська, 1 «а», спільною сумісною власністю її та відповідача [PERSON], є підставними та підлягають до задоволення. Відповідно до ст.63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За змістом ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Відповідно ст.ст. 368, 370, 372 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, враховуючи вище викладене, виходячи з рівності часток та враховуючи, що співвласників майна є двоє, суд вважає, що є підстави для задоволення вимог позивача та визначення, що кожному із співвласників гаража [NUMBER], що знаходиться в автогаражному кооперативі «Зубрівський», що за адресою: м.Львів, вул.Зубрівська, 1 «а», - [PERSON] та [PERSON] належить по 1/2 ідеальній частці спірного гаража. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з наведеним, з відповідача підлягає стягненню 350грн. судового збору на користь позивача. На підставі ст.ст. 60, 63, 69, 70, 71 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 368, 370, 372 ЦК України, та

Outcome: approved