Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON], [INFO] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] , у розмірі ? від усіх видів його заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягнути аліменти за минулий час з моменту народження дитини і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову вказала наступне. 21.02.2012 р. між нею та відповідачем по справі [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO] На момент реєстрації шлюбу, вона з відповідачем разом не проживали, тому що відповідач знаходився в місцях позбавлення волі. Проживати разом подружжя стало з серпня 2013 р по серпень 2014 р. За весь термін з моменту народження дитини відповідач жодних коштів та іншої допомоги на утримання сина не надавав. З серпня 2014 р. подружжя мешкає окремо. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає і не надавав, і позивачка самостійно займалась і продовжує займатись утриманням і вихованням дитини, позивачка вимушена звернутися до суду з вищевказаним позовом. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила його задовольнити. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, задовільняє позов, вважаючи його обґрунтованим, і при цьому виходить з наступного. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 21.02.2012 р. /а.с.6/ Від цього шлюбу у подружжя народився син - [PERSON], [INFO], батьком якого відповідно до свідоцтва про народження є відповідач. /а.с.7/ Як встановлено в судовому засіданні, відповідач мешкає окремо з серпня 2014 р. ніякої допомоги на утримання дитини ні в грошовій, ні в натуральній формі не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач, як встановлено в судовому засіданні, ухиляється від регулярної матеріальної допомоги дитині, в зв'язку з чим така допомога підлягає до стягнення в примусовому порядку. Як встановлено в судовому засідання дитина мешкає з матір'ю та знаходяться на повному її утриманні. Відповідач, здоровий, працездатний, нікому іншому аліменти не сплачує, однак ухиляється від надання матеріальної допомоги, в зв'язку з чим така допомога підлягає стягненню в примусовому порядку. Стосовно вимог позивача про стягнення аліментів на утримання дитини за минулий час, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються зі дня пред'явлення позову, а за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів, щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Письмових доказів звернень до відповідача, щодо одержання аліментів - позивачкою суду не надано. Таким чином, позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження. Суд стягує з відповідача аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO].2005 року народження, у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з 10.03.2015 року щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, у частині стягнення аліментів за минулий час позивачці слід відмовити у зв'язку з недоведеністю. Суд стягує з відповідача судовій збір згідно Закону України « Про судовий збір» N 3674-VI від 8 липня 2011 року.

Outcome: partial