Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] в якому просив визнати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно: мотоцикл марки «Ява 350» випуску 1977 року, двигун №008344 з коляскою, рама [NUMBER], ДНЗ [NUMBER], видане в.о. державного нотаріуса Новосанжарської державної нотаріальної контори Полтавської області на ім'я [PERSON] недійсним та скасувати його, виключити з реєстру в органах ДАУ свідоцтво про право на спадщину за законом від 20.09.2000 року. Позовні вимоги мотивував тим, що 20.09.2000 р. в.о. державного нотаріуса Новосанжарської державної нотаріальної контори Полтавської області Корневим В.В. було відкрито спадкову справу та видано свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] після смерті батька [PERSON] на мотоцикл марки «Ява 350» випуску 1977 року. Зазначав, що дане свідоцтво є незаконним, оскільки спадкову справу відкрито після перебігу шестимісчного строку на подання заяви про прийняття спадщини, та відсутністю у спадковій справі документу, що підтверджує право власності покійного [PERSON] на мотоцикл марки «Ява 350» випуску 1977 року. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник проти заявленого позову [PERSON], заперечували. Представник відповідача Новосанжарської державної нотаріальної контори Полтавської області, заперечував проти позову, після оголошеної перерви в судове засідання не з'явився . Вислухавши у судовому засіданні пояснення позивача та його представника, відповідача та його представника, представника нотаріальної контори, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд прийшов до наступного. Згідно зі ст.. 549 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого 20.09.2000 р. в.о. державного нотаріуса Новосанжарської державної нотаріальної контори Полтавської області Корневим В.В., зареєстровано в реєстрі №2768, [PERSON] успадкував після смерті батька [PERSON] мотоцикл марки «Ява 350» випуску 1977 року ДНЗ [NUMBER] (а.с. 13). Відповідно до абз.1 п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 р. N 18/5, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним або наявність у спадкоємців свідоцтв про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця. Як вбачається із матеріалів копії спадкової справи, на заяві про видачу свідоцтва про право на спадщину наявна відмітка державного нотаріуса про фактичне прийняття спадщини (а.с.8), тому суд приходить до висновку, що нотаріусом не порушено вимоги законодавства. Доводи позивача, що [PERSON] була подана заява про видачу свідоцтва про право на спадщину без надання копії документів, що посвідчують його особу, спростовуються вимогами абз.3 п.110 вищевказаної інструкції. Який передбачає, що у разі особистого подання спадкоємцем заяви до державної нотаріальної контори, державний нотаріус встановлює особу спадкоємця і перевіряє справжність його підпису, про що робить відмітку на заяві, де зазначає найменування документа, що посвідчує особу заявника, номер та дачу його видачі, найменування установи, підприємства, організації, яка його видала, рік народження спадкоємця. Державним нотаріусом державної нотаріальної контори Корнєвим В.В. було зроблено відповідну відмітку на зворотному боці вищезазначеної заяви. Долучення до спадкової справи копії документу, що встановлює особу (паспорту), законодавством, яке діяло на той час, не вимагалося. Судом оглянуто в судовому засіданні оригінал спадкової справи. Відповідно до вимог ст. 3, 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частина 1 статті 212 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Однак, позивачем, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог у повному обсязі та не обґрунтовано, які саме права були порушені, оспорені чи невизнані відповідачами. На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed