Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності та визнання прав забудовника в порядку спадкування. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.01.2015 помер його батько [PERSON]. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 18.10.2012 секретарем виконавчого комітету Дубовецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області та зареєстрований в реєстрі за №174 , яким житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами №57 по вул. Лесі Українки в с. Дубівці Тернопільського району Тернопільської області заповів своїм внукам: [PERSON] - [PERSON] та [PERSON], однак вищезазначені спадкоємці від прийняття спадщини відмовились, подавши відповідні заяви до Тернопільської районної нотаріальної контори. З метою оформлення своїх спадкових прав за законом після [PERSON] у встановлений законодавством шестимісячний строк позивач подав до Тернопільської районної державної нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини за законом, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №732/02-14 від 24.03.2017 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] позивачу було відмовлено у звязку з тим, що померлим державна реєстрація вказаного житлового будинку проведена не була. Крім цього спадкодавцю належала присадибна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер 6125283100:02:001:0524, розташована в с. Дубівці Тернопільського району Тернопільської області, на якій за життя батько позивача розпочав реконструкцію житлового будинку, однак не встиг в повному обсязі завершити реконструкцію житлового будинку, ввести в експлуатацію об'єкти нерухомості. На підставі викладеного позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після [PERSON] право власності на житловий будинок «А» (до 1939 року побудови), площею забудови 80,00 кв.м., з підвалом «Пд (А)» (до 1939 року побудови) та сходами «сх.» (А) (до 1939 року побудови); літню кухню «Б» (1980 року побудови); господарську будівлю «В» (1991 року побудови); хлів «Г» (1980 року побудови); хлів «Д» (1980 року побудови); стодолу «Е» (1980 року побудови); криницю «К», огорожу «1», хвіртку «З», хвіртку «4», ворота «5», вимощення «І», площадку «II», що знаходяться за адресою: вул. Лесі Українки, 57, с. Дубівці Тернопільського району Тернопільської області, а також в порядку спадкування за законом після [PERSON] всі права забудовника щодо реконструкції індивідуального житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Лесі України, 57, с. Дубівці Тернопільського району Тернопільської області, зокрема збудовоних: житлової прибудови «А1» (2015 року побудови), площею забудови 114,9 кв.м., з цокольним поверхом «Цп. (А1)» (2015 року побудови), мансардою «Мн. (А1)» (2015 року побудови), балконом «бл. (А1)» (2015 року побудови), сходами «сх.1 (А1)» (2015 року побудови); господарської будівлі «Є» (2015 року побудови), септику «С» (2015 року побудови), включаючи право здачі в експлуатацію, право реєстрації права власності на нього. Позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Не заперечує щодо задоволення позову. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 07.01.2015 помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №180333 від 09.01.2015 року, виданим Дубовецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області України. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 18.10.2012 секретарем виконавчого комітету Дубовецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області та зареєстрований в реєстрі за №174, згідно якого житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами №57 по вул. Лесі Українки в с. Дубівці Тернопільського району Тернопільської області заповів своїм внукам: [PERSON] - [PERSON] та [PERSON]. Вищезазначені спадкоємці від прийняття спадщини відмовились, подавши відповідні заяви до Тернопільської районної нотаріальної контори, у справах якої після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №94-2015 р. З метою оформлення своїх спадкових прав за законом після [PERSON] у встановлений законодавством шестимісячний строк позивач подав до Тернопільської районної державної нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини за законом. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №732/02-14 від 24.03.2017 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], йому було відмовлено у звязку з тим, що померлим державна реєстрація вказаного житлового будинку проведена не була. Відповідно до виготовленого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 01.03.2017 року технічного паспорту будинковолодіння по вул. Лесі Українки, 57, що у с. Дубівці Тернопільського району Тернопільської області, складається із житлового будинку «А» (до 1939 року побудови) з підвалом «Пд (А)» (до 1939 року побудови) та сходами «сх.» (А) (до 1939 року побудови), а також житловою прибудовою «А1» (2015 року побудови) з цокольним поверхом «Цп. (А1)» (2015 року побудови), мансардою «Мн. (А1)» (2015 року побудови), балконом «бл. (А1)» (2015 року побудови), сходами «сх.1 (А1)» (2015 року побудови); літньої кухні «Б» (1980 року побудови); господарської будівлі «В» (1991 року побудови); хліву «Г» (1980 року побудови); хліву «Д» (1980 року побудови); стодоли «Е» (1980 року побудови); господарської будівлі «Є» (2015 року побудови); септику «С» (2015 року побудови); криниці «К», огорожі «1», хвіртки «З», хвіртки «4», воріт «5», вимощення «І», площадки «II». Згідно виписки з Погосподарської книги, виданої Байковецькою сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №48 від 27.02.2017, будинковолодіння, яке знаходиться в с. Дубівці по вул. Лесі України, 57 (колишня [PERSON] України, 33) Тернопільського району Тернопільської області рахується за [PERSON]. Домоволодіння належало до суспільної групи господарств - колгоспного двору, головою (та єдиним членом) якого станом на 01.07.1990 згідно зазначеної виписки був [PERSON]. Як вбачається із інформаційної довідки №199 від 01.03.2017 року, виданої Тернопільським районним бюро технічної інвентаризації, станом на 01.01.2013 року державна реєстрація житлового будинку №57 по вул. Лесі Українки в с. Дубівці Тернопільського району Тернопільської області за [PERSON] в бюро не проведена. Згідно роз'яснень, наданих у пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року до правовідносин, що виникли раніше 15 квітня 1991 року, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.2 ст.123 ЦК УРСР (1963 року), розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, домоволодіння по вул. Лесі Українки, 57 (колишня [PERSON], 33) в с. Дубівці Тернопільського району Тернопільської області належало єдиному члену колгоспного двору [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.08.2013 року, виданого Реєстраційною службою Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області, [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 0,25 га, кадастровий номер 6125283100:02:001:0524, розташована в с. Дубівці Тернопільського району Тернопільської області. Встановлено, що на цій земельні ділянці за життя батько позивача на підставі відповідних дозвільних документів розпочав реконструкцію житлового будинку, належного йому на праві власності з вищенаведених підстав. 07.03.2017 ним було отримано будівельний паспорт на реконструкцію індивідуального житлового будинку в с. Дубівці по вул. Лесі України, 57, виданий Відділом містобудування та архітектури Тернопільської райдержадміністрації. реєстраційний №79-2-15/14. У 2015 році відповідно до виготовленого технічного паспорту згаданого будинковолодіння було збудовано: житлову прибудову «А1» з цокольним поверхом «Цп. (А1)» мансардою «Мн. (А 1)», балконом «бл. (А1)» сходами «сх.1 (А1)»; господарську будівлю «Є»; септик «С», однак за життя [PERSON] не встиг в повному обсязі завершити реконструкцію житлового будинку, ввести в експлуатацію об'єкти нерухомості, передбачені будівельним паспортом на реконструкцію індивідуального житлового будинку в с. Дубівці по вул. Лесі України, 57, виданим Відділом містобудування та архітектури Тернопільської райдержадміністрації, реєстраційний №79-2-15/14 від 07.03.2017 року, та зареєструвати своє право власності на належне йому нерухоме майно. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружися, який його пережив, та батьки. Згідно ст.392 ЦК України власник може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В силу ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 331 Цивільного кодексу України правовласності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Пунктом 8 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки входять до складу спадщини. Аналізуючи вище наведені обставини, суд вважає, що позов слід задоволити, визнати за позивачем в порядку спадкування за законом після [PERSON] право власності на житловий будинок «А» (до 1939 року побудови), площею забудови 80,00 кв.м., з підвалом «Пд (А)» (до 1939 року побудови) та сходами «сх.» (А) (до 1939 року побудови); літню кухню «Б» (1980 року побудови); господарську будівлю «В» (1991 року побудови); хлів «Г» (1980 року побудови); хлів «Д» (1980 року побудови); стодолу «Е» (1980 року побудови); криницю «К», огорожу «1», хвіртку «3», хвіртку «4», ворота «5», вимощення «І», площадку «II», що знаходяться за адресою: вул. Лесі Українки, 57, с. Дубівці Тернопільського району Тернопільської області, а також всі права забудовника щодо реконструкції індивідуального житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. [PERSON] України, 57, с. Дубівці Тернопільського району Тернопільської області, зокрема збудованих: житлової прибудови «А1» (2015 року побудови), площею забудови 114,9 кв.м., з цокольним поверхом «Цп. (А1)» (2015 року побудови), мансардою «Мн. (А1)» (2015 року побудови), балконом «бл. (А1)» (2015 року побудови), сходами «сх.1 (А1)» (2015 року побудови); господарської будівлі «Є» (2015 року побудови), септику «С» (2015 року побудови), включаючи право здачі в експлуатацію, право реєстрації права власності на нього.

Outcome: approved