overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, де просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя у нього із відповідачкою не склалось, фактичні шлюбні відносини вони не підтримують з грудня 2014 року і протягом вказаного часу проживають окремо та у них різні погляди на шлюб та сім»ю. В даний час сім»я розпалась остаточно, спільних інтересів не мають, шлюбні відносини не підтримують, суперечки щодо місця проживання дітей між ними немає. Вважає спільне життя з відповідачкою у шлюбі неможливим. В судовому засіданні позивач просив суд позов задовольнити з викладених підстав, часу на примирення надавати не потрібно, проживає з відповідачкою окремо, спільне життя з відповідачкою вважав неможливим. Відповідачка також просила суд шлюб розірвати, вважаючи його існування формальним, часу на примирення надавати не потрібно. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28.07.2007 року у відділ реєстрації актів цивільного стану Оболонського управління юстиції м.Києва, актовий запис №1041 від 28.07.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу №059664. Від шлюбу подружжя має дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про їх народження (а.с.6-7). Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, вони проживають окремо тривалий час та не підтримують сімейні стосунки, сім'я сторін розпалась остаточно і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, де просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя у нього із відповідачкою не склалось, фактичні шлюбні відносини вони не підтримують з січня 2015 року і протягом вказаного часу проживають окремо та у них різні погляди на шлюб та сім»ю. В даний час сім»я розпалась остаточно, спільних інтересів не мають, шлюбні відносини не підтримують, суперечки щодо місця проживання дітей між ними немає. Вважає спільне життя з відповідачкою у шлюбі неможливим. В судовому засіданні позивач просив суд позов задовольнити з викладених підстав, часу на примирення надавати не потрібно, проживає з відповідачкою окремо, спільне життя з відповідачкою вважав неможливим. Пояснив, що проживає із іншою жінкою, іншою сім»ю. Відповідачка також просила суд шлюб розірвати, вважаючи його існування формальним, часу на примирення надавати не потрібно. Від надання часу на примирення відмовилась категорично. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.08.2004 року у відділ реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис №789 від 14.08.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу подружжя має дитину - [PERSON], [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с.5). Як вбачається з пояснень сторін, то між ними досягнуто згоди на проживання дитини із матір»ю. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, вони проживають окремо тривалий час та не підтримують сімейні стосунки, сім'я сторін розпалась остаточно і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, де просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя у нього із відповідачкою не склалось, фактичні шлюбні відносини вони не підтримують, спроби примирення позитивного результату не дали. В даний час сім»я розпалась остаточно, спільних інтересів не мають. В судовому засіданні позивач та його представник просили суд позов задовольнити з викладених у ньому підстав, часу на примирення не потрібно надавати, спільне життя з відповідачкою вважав неможливим. Представник відповідача не заперечував проти розірвання шлюбу, зазначивши, що позивач спільно із відповідачем не проживає з березня 2014 року, часу на примирення надавати не потрібно, а також представник в інтересах відповідача просив суд змінити їй прізвище на дошлюбне. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.03.1993 року у відділі ЗАГС Шевченківського району м.Києві, актовий запис №237 від 05.03.1993 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER]. Від шлюбу подружжя має дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.5-6). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи, що в судовому засіданні сторони від примирення відмовились, та беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] просив суд після розірвання шлюбу змінити її прізвище з «[PERSON]» на дівоче прізвище «[PERSON]». Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Ураховуючи вимоги ст. 235 ЦПК України, суд дійшов висновку, що після розірвання шлюбу слід змінити прізвище відповідачки з «[PERSON]» на дошлюбне прізвище «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, де просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя у нього із відповідачкою не склалось, фактичні шлюбні відносини вони не підтримують та у них різні погляди на шлюб та сім»ю. В даний час сім»я розпалась остаточно, спільних інтересів не мають. В судовому засіданні позивач просив суд позов задовольнити з викладених підстав, часу на примирення йому не потрібно, спільне життя з відповідачкою вважав неможливим. Відповідач не заперечувала проти розірвання шлюбу, зазначивши, що позивач спільно із нею та дитиною не проживає вже тривалий час, часу на примирення надавати не потрібно. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.02.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №93 від 05.02.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER]. Від шлюбу подружжя має дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження [NUMBER]. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Від примирення сторони відмовилися та майнового спору на даний час між ними немає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, де просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачкою [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя у нього із відповідачкою не склалось, фактичні шлюбні відносини вони не підтримують та у них різні погляди на шлюб та сім»ю. В даний час сім»я розпалась остаточно, спільних інтересів не мають. В судове засідання позивач не з»явився, але надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та просив не надавати час на примирення, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, але у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, не просив розглядати справу у його відсутність, представника до суду не направив, заперечення проти позову не подавав. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02.08.2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції міста Києва, актовий запис №641 від 02.08.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER]. Від шлюбу у подружжя народилась дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, де просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя у неї із відповідачем не склалось, між ними є непорозуміння по відношенню один до одного, фактичні шлюбні відносини вони не підтримують вже 14 місяців, проживають окремо та у них різні погляди на шлюб та сім»ю. В даний час сім»я розпалась остаточно, спільних інтересів не мають, часу на примирення надавати не потрібно. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з викладених у позові підстав, просила суд не надавати час на примирення, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, але у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, не просив розглядати справу у його відсутність, представника до суду не направив, заперечення проти позову не подавав. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04.07.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції в м.Києві, актовий запис №1378 від 04.07.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, вони проживають окремо тривалий час та не підтримують сімейні стосунки, сім'я сторін розпалась остаточно і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, де просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя у неї із відповідачем не склалось, фактичні шлюбні відносини вони не підтримують та у них різні погляди на шлюб та сім»ю, вже не проживають разом 3 роки. В даний час сім»я розпалась остаточно, проживають окремо. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з викладених у позові підстав, зазначивши про відсутність необхідності надання часу на примирення. Надає дитині матеріальну допомогу. Відповідач про час і місце судового розгляду оповіщалися у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, не просив розглядати справу у його відсутність, представника до суду не направив, заперечення проти позову не подавав. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29.08.1992 року у міському відділі РАГС Калининградської області, Російської Федерації, актовий запис №84 від 29.08.1992 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Від шлюбу подружжя має дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується її свідоцтвом про народження. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Підстав вважати про можливість примирення між сторонами у суду немає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, де просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя у нього із відповідачем не склалось, фактичні шлюбні відносини вони не підтримують та у них різні погляди на шлюб та сім»ю. В даний час сім»я розпалась остаточно, проживають окремо понад 2 роки. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з викладених у позові підстав, зазначивши про відсутність необхідності надання часу на примирення. Вказала, що позивач проживає в Росії, тому приїхати не зміг, а із відповідачем досягнуто згоди щодо утримання дитини, участь у вихованні. Відповідач [PERSON] просила суд розірвати шлюб, зазначивши, що часу примирення не потрібно надавати та суду пояснив, що вона із чоловіком проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.02.1994 року у Лівобережному міжрайонному управління реєстрації шлюбів м.Києва, актовий запис №275 від 26.02.1994 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Від шлюбу подружжя має дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Від примирення сторони відмовилися та майнового спору на даний час між ними немає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, де просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя у нього із відповідачем не склалось, фактичні шлюбні відносини вони не підтримують та у них різні погляди на шлюб та сім»ю. В даний час сім»я розпалась остаточно, проживають окремо понад 3 роки. В судове засідання позивач не з»явився та просив суд розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити та зазначив про відсутність необхідності для надання часу на примирення. Відповідач просила суд розірвати шлюб, зазначивши, що часу примирення не потрібно надавати та суду пояснив, що вона із чоловіком проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18.08.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану м.Шостка Шосткінського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис №314 від 18.08.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Від шлюбу подружжя має дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Від примирення сторони відмовилися та майнового спору на даний час між ними немає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, де просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя у нього із відповідачем не склалось через різні характери та погляди на життя, їхній шлюб на даний час існує лише юридично, оскільки спільного господарства вони не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, спору, щодо проживання спільних дітей не мають. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, просив суд шлюб між ним та [PERSON] розірвати. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечувала, суду пояснила, що проживає з іншим чоловіком і має намір укласти з ним шлюб, просила шлюб між нею та позивачем розірвати. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.11.1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 330 від 05.11.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження № 030240. (а.с.3). Від вказаного шлюбу сторони мають спільних доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON] Крістіну Михайлівну, [INFO]. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сімя сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Від примирення сторони відмовилися та майнового спору на даний час між ними немає. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн., які були сплачені позивачем при подачі до суду даного позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved