Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки Сугак - [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування якого вказав наступне. Так, за рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 10.05.2017 р. з нього утримуються аліменти на користь відповідача [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з 10.04.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Втім, на даний час його майновий стан змінився в гіршу сторону, оскільки він ніде не працює, знайти постійну роботу не виходить, а тому сплачувати аліменти в повному обємі за рішенням суду в розмірі 2000 гривень позивач не має можливості. Не маючи постійної роботи, позивач вимушений підробляти, за що отримує незначну мізерну платню, має мінливий нерегулярний дохід, через що він звернувся до суду про зменшення розміру аліментів до 1000 гривень на місяць. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав, просив суд з урахуванням ст. 192 СК України зменшити розмір утримуваних з позивача [PERSON] аліментів з 2000 гривень до 1000 грн. щомісячно, задовольнивши позовні вимоги останнього. Пояснив, що [PERSON] на даний час переїхав до Рівненської області, де вимушений винаймати житло, з огляду на що його матеріальний стан погіршився. Представник відповідача адвокат [PERSON] позов не визнав, зазначивши, що рішенням суду з позивача були у травні 2017 року стягнуті аліменти у твердій сумі саме через те, що він офіційно ніде не працював та мав мінливий заробіток. На даний час позивач також ніде офіційно не працює, що свідчить лише про його небажання офіційно працевлаштовуватись, тобто вважає, його матеріальний стан позивача не змінився. Зазначив, що на суму аліментів позивач при винесенні судом рішення погоджувався. Просив у задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батьків та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Судом встановлено, що сторони у справі є колишнім подружжям, шлюб між якими розірвано 13.06.2016 р. та які мають спільну дочку [PERSON], 24.10.2013 року. Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 10.05.2017 р. позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволені, ухвалено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини, [PERSON], у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з 10.04.2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8-10). Вказане судове рішення набрало чинності. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Позивач [PERSON] зазначив підставою своїх вимог щодо зміни розміру аліментів те, що він та його дружина, з якою він одружився у січні 2017 року, ніде не працюють, та він має мінливий нерегулярний дохід. Разом з тим, в рішенні Брусилівського районного суду Житомирської області від 10.05.2017 року зазначені позивачем обставини вже були предметом дослідження при визначенні розміру аліментів і враховані судом при ухваленні рішення, а тому не можуть бути підставою для зміни розміру аліментів. Також суд не приймає до уваги доводи представника позивача про те, що позивач на теперішній час у звязку з переїздом до Рівненської області вимушений винаймати житло, через що його майновий стан також погіршився, оскільки доказів цього у встановленому порядку суду надано не було. Більш того, з довідки, виданої Головницькою сільською радою Корецького району Рівненської області про місце проживання позивача, долученої до позовної заяви (а.с. 6), вбачається, що останній мешкає у батьків своєї теперішньої дружини, що спростовує доводи про оренду житла позивачем. Враховуючи викладене, підстави для задоволення позову [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини на даний час відсутні. На підставі ст. ст. 180 183, 192 СК України та

Outcome: dismissed