Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до органу місцевого самоврядування Чумаківської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області про визнання права власності за набувальною давністю на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: с.Чумаки, вул. Червоногвардійська, 54 Томаківського району Дніпропетровської області, за набувальною давністю. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що він, починаючи з 2000 року, фактично проживає у житловому будинку, який розташований за вищевказаною адресою, що належав [PERSON], який помер 20 березня 1998 року. Факт проживання та користування його зазначеним домоволодінням згідно записів в погосподарських книгах з 1996 по 2015 роки, підтверджено довідкою наданою Чумаківською сільською радою за № 1614 від 17.11.2015 року. КП «Томаківське БТІ» ДОР, на запит адвоката [PERSON], який представляє його інтереси, надало довідку, що право власності на будинок розташований за адресою: с. Чумаки, вул. Червоногвардійська, 54, Томаківського району Дніпропетровської області, зареєстровано за [PERSON], що підтверджується наявним у нього, залишеним після смерті [PERSON], свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок виданого на імя [PERSON] Позивач зазначає, що присадибна земельна ділянка, на якій розташований будинок, загальною площею 0,25 га, знаходиться у його користуванні і з 2000 року він регулярно сплачує земельний податок. Після смерті [PERSON] ніхто житлового будинку у власність не оформив. В зазначений житловий будинок він вселився, так як останні дні життя [PERSON] здійснював за ним догляд та вважав його своїм дідом, а він його своїм внуком. При цьому офіційних договірних зобовязань щодо володіння чи користування житловим будинком між ними не укладалося. На сьогоднішній день він продовжує проживати у вказаному житловому будинку. Відкрито, не приховуючи факту знаходження майна в його володінні, добросовісно та безперервно (більше десяти років) володіє та користується будинком, підтримує його в належному стані, постійно робить в ньому поточний та капітальний ремонти, оскільки проживає та фактично працює у с.Чумаки. Здійснив газифікацію будинку. Оплачує всі комунальні послуги згідно укладених ним договорів на користування газом та електроенергією. Позивач вказує, що володіння [PERSON] зазначеним житловим будинком, а далі і ним не суперечило та не суперечить суспільним інтересам та не порушує прав інших осіб. Його володіння зазначеним житловим будинком з 1997 року не здійснювалось на підставі договірних зобовязань (договір оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), що являється обставинами, які підтверджують факт відсутності у нього підстави для виникнення права власності на будинок в момент заволодіння ним, оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Застосування набувальної давності передбачає відсутність титулу (підстави) для виникнення права власності в момент захоплення (заволодіння) чужою річчю. За зазначених обставин та правових підстав він може реалізувати своє право на житло гарантоване статтею 47 Конституції України тільки на підставі частин першої та четвертої статті 344 ЦК України, як особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, тому і змушений звернутися до суду відповідно до положень статті 3 ЦПК України з метою визнання свого права на житловий будинок. Сторони у судове засідання не з'явилися. Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, при цьому позов підтримують в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, але подав до суду також заяву про розгляд справи за відсутності відповідача, при цьому зазначив, що проти даного позову не заперечує. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Підстави набуття права власності визначені Главою 24 ЦК України. Відповідно до норм ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 344 ЦК України встановлено, що однією з підстав набуття права власності є набувальна давність. Як вбачається з матеріалів справи, власник вказаного житлового будинку, розташованого за адресою: с.Чумаки, вул. Червоногвардійська, 54 Томаківського району Дніпропетровської області, [PERSON] помер 20.03.1998 року. Після його смерті ніхто з числа спадкоємців спадщину на вищевказаний житловий будинок не прийняв. Зазначені обставини підтверджуються доданими позивачем до матеріалів справи наступними документами: свідоцтвом про смерть серії 1 - КИ № 180160; свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок виданого на імя [PERSON]; довідкою наданою Чумаківською сільською радою за № 1614 від 17.11.2015 року, в якій зазначено, що згідно записів в погосподарських книгах з 1996 по 2015 роки, позивач фактично проживає та користується зазначеним домоволодінням. Крім того, державним нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори в.о. Томаківської ДНК надано інформаційну довідку зі Спадкового реєстру № 42883497 від 08.02.2016 року, з якої вбачається, що після смерті [PERSON], померлого 20.03.1998 р., заводилась спадкова справа та видавалося свідоцтво про право на спадщину 07.12.2001 року. Зі спадкової справи вбачається, що вказане свідоцтво (додаткове) про право на спадщину за законом, а саме на майнові паї, видавалося [PERSON], який доводився померлому [PERSON] сином та є батьком позивача у даній справі. Присадибна земельна ділянка, на якій розташований вищевказаний будинок, загальною площею 0,25 га, знаходиться у користуванні позивача і з 2000 року він регулярно сплачує земельний податок, що підтверджується довідкою наданою Чумаківською сільською радою 25.11.2015 року за вихідним № 1655. Із технічного паспорту, виготовленого КП «Томаківське БТІ» ДОР станом на 16.11.2015 року, на імя позивача, вбачається, що відповідно до експлікації приміщень загальна площа будівлі становить 62,50 кв м., будинок 1968 року побудови, не є аварійним та придатний до користування. Згідно з висновком КП «Томаківське БТІ» «ДОР» дійсна вартість житлового будинку з господарськими будівлями станом на 16.11.2015 року складає 45 631,00 грн. Оплата позивачем житлово-комунальних послуг підтверджується доданими ним до матеріалів справи копією договору про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області, копією абонентської книжки на газ. Згідно зі статтею 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито та безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років набуває право власності на це майно за набувальною давністю. В пункті 11, Постанови № 5 ПВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», зазначено: «Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей обєкт третіми особами за набувальною давністю». На даний час позивач продовжує використовувати даний житловий будинок для проживання. За весь час, починаючи з 2000 року з приводу користування даним будинком до позивача ніхто жодних претензій з приводу володіння даним житловим будинком не пред'являв, позовів про його повернення не заявляв. Зазначений факт відповідачем у справі не спростовано, а також суду не надано відомості про те, що даний будинок перебуває на обліку як безхазяйне майно. Таким чином матеріалами справи встановлено факт тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння позивача даним житловим будинком більш як десять років, як своїм власним майном, без певного юридичного титулу. За змістом ст. 344 ЦК України відсутність реєстрації права власності на нерухоме майно не виключає набуття права власності на нього у порядку набувальної давності за наявності обставин, встановлених у ч. 1 даної статті. Відповідно до норм ч. 3 ст. 397 ЦК України, фактичне володіння річчю вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлене рішенням суду. Цивільний кодекс України набрав чинності з 1 січня 2004 року та відповідно приписи ст. 344 ЦК України поширюються лише на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Враховуючи те, що позивач володіє спірним житловим будинком з 2000 року, то зі спливом десяти років, він набув право звернутись до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю відповідно до ст. 344 ЦК України. Визнання за позивачем права власності на вищевказаний житловий будинок за набувальною давністю не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Зазначені обставини та надані належні письмові докази у всій своїй сукупності підтверджують його право на визнання за ним права власності за набувальною давністю на зазначене нерухоме майно, що відповідає засадам справедливості, розумності і добросовісності, а отже і принципу верховенства права. На підставі викладеного та

Outcome: approved