Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 18.06.2002 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Березовичівською сільською радою, актовий запис № 06, та відповідно було видано свідоцтво про укладення шлюбу, серії 1-ЕГ № 046475. Від спільного подружнього життя у них народилась троє дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим і спільне життя з ним не склалося. Причиною подання нею позовної заяви стало те, що шлюбні відносини між ними погіршилися з 2015 року та фактично припинилися. Постійні сварки зробили нестерпними умови спільного проживання та травмують психіку дітей. Спільного бюджету на даний час не мають, спільного господарства не ведуть, а тому вважає, що спільне життя з відповідачем суперечить її інтересам та інтересам їхніх дітей. Просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просять не надавати термін для примирення оскільки вважають, що збереження шлюбу не можливе. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали, не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення та доводи сторін, їх представників, дослідивши зібрані матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18.06.2002 року Березовичівською сільською радою, актовий запис № 06. Дана обставина стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Від спільного подружнього життя у них народилось троє дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], батьками яких являються сторони по справі, що стверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Згідно зі\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.ч. 3 та 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушенні їх права, а також права їх дітей. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, позивач не бажає примирення у зв'язку з тим, що постійні сварки зробили нестерпними умови їх спільного проживання та травмують психіку дітей. Спільного бюджету та спільного господарства не ведуть. Надання судом строку для примирення позивач не бажає. Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обгрунованими і подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, суд вважає, що збереження шлюбу на даний час є неможливим. При цьому суд не вбачає порушення прав та інтересів осіб. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved