Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів та зазначила, що від шлюбу з відповідачем у них є неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, ухиляється від обовязку утримувати свою неповнолітню дитину, в звязку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 950 гривень, починаючи із дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. 20.03.2014 року від відповідача надійшло заперечення на позов в якому він зазначає, що він не відмовляється від утримання дитини, але так як, не має стабільного заробітку через відсутність постійного місця роботи, не може виплачувати заявлену позивачем суму стягнення, однак згоден виплачувати 400 грн. щомісячно на утримання дитини. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що він не працює та сплачувати аліменти в розмірі, якому бажає позивачка не може, однак згоден сплачувати аліменти в розмірі 400 грн. щомісяця. Заслухавши пояснення сторін, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: В судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін зареєстровано 30.10.1993 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції Одеської області, запис акта про шлюб № 157. Встановлено, що у сторін є спільна неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 210989 повторно виданим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 199 /а.с. 4/. Як вказано в довідці, виданій 11 листопада 2013 року виконавчим комітетом Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області за № 14365, до складу сім'ї [PERSON], що мешкає в м. Кілія, вул. С. Карадобри, 27, входить її син: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 51 Конституції України - батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Аналогічні положення містить ст. 180 СК України. Згідно ч.2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Законом України N 2901-IV «Про внесення змін до Сімейного Кодексу України про збільшення розміру аліментів на дітей», який набрав чинності з 15.10.2005 року, до ч. 2 ст. 182 СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Відповідно до ст. 184 СК України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оскільки з досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що неповнолітня дитина перебуває на утриманні позивача, беручи до уваги потребу дитини в матеріальному забезпеченні та догляді, але зважаючи на те, що відповідач не має постійного матеріального доходу, та позивачем не доведено в силу положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України можливість відповідача сплачувати аліменти у визначеному в позові розмірі, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, оскільки вважає, що присуджені аліменти в сумі 400 гривень щомісячно будуть достатніми для того, щоб забезпечити виконання батьківського обовязку відповідача щодо утримання своєї неповнолітньої дитини. Відповідно до положень ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: partial