Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача та третіх осіб на стороні відповідача про визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування позову зазначає, що за життя його батько - [PERSON] працював у сільському господарстві і отримав право на земельну частку (пай) та на його ім'я було видано сертифікат про право на земельну частку (пай) серії ЧН № [NUMBER] від 09.12.1999 року. Дана земельна частка (пай) розташована на території Красноколядинської сільської ради. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина за законом, в тому числі і на земельну частку (пай). Позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька, але не може оформити свої спадкові права, поскільки йому не було відомо про існування сертифікату на право на земельну частку (пай), що належав його батьку, так як відсутній оригінал даного сертифікату. Тому позивач [PERSON] просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ЧН № [NUMBER] від 09.12.1999 року на території Красноколядинської сільської ради в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Представники відповідача та третіх осіб - в судове засідання не з'явились, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають і не заперечують проти їх задоволення. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (повторного) серії [NUMBER] від 18.02.2016 року (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.08.1968 року [PERSON] народився [INFO] року, в графі «Батько» заначено - [PERSON] (а.с.8). Факт наявності у спадкодавця [PERSON] спадкового майна підтверджується довідкою Красноколядинської сільської ради № 24 від 18.02.2016 року та копією списку громадян - власників сертифікатів направо на земельну часку (пай) колишнього КСП «Красноколядинське», згідно з яким [PERSON] мав земельну частку (пай) під № 737 та на його ім'я видавався сертифікат серії ЧН № [NUMBER] (а.с.10-12). У районні газеті «Трибуна хлібороба» за 27 лютого 2016 року поміщено оголошення про те, що втрачений сертифікат серії ЧН № [NUMBER] від 09.12.1999 року на ім'я [PERSON] вважати недійсним (а.с. 14). Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Талалаївському районі від 23.03.2016 року вартість земельної частки (паю) згідно сертифікату серії ЧН № [NUMBER] від 09.12.1999 року, що належала [PERSON] станом на 29.04.2002 року становила 43 731 грн. 31 коп. (а.с.28). Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, що підтверджується повідомленням Прилуцької районної ДНК від 10.03.2016 року (а.с.25). З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини. За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правоустановчим документом. Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Так як спадкодавець [PERSON] за життя набув право на земельну частку (пай), дане право на даний час залишається неуспадкованим, то до позивача [PERSON] переходить право на прийняття спадщини, як спадкоємця за законом, зокрема і на земельну частку (пай), яка належала його батьку за життя згідно сертифікату серії ЧН № [NUMBER]. Таким чином, поскільки матеріалами справи підтверджено той факт, що спадкодавець у встановленому законом порядку за життя набув право на земельну частку (пай), дане право було ним було оформлене належним чином, але залишається не успадкованим, суд приходить до висновку, що до позивача [PERSON] переходить це право на дану земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні і належним чином обґрунтовані, тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved