Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» про стягнення моральної шкоди у зв`язку з професійним захворюванням та виробничою травмою. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що з 14.07.1997 року по 10.09.2011 рік, з 01.08.2013 року по 30.11.2017 рік працював на ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» у шкідливих умовах праці з повним робочим днем під землею за професією гірник очисного забою, та був звільнений 30 листопада 2017 року наказом №202-к від 30.11.2017 року. При виконанні трудових обов`язків на підприємстві 21 лютого 2017 року з позивачем стався нещасний випадок, під час виконання наряду в лаві стався надмірний вигин риштакового ставу і з направляючих конвеєра лави вивільнився тяговий ланцюг комбайна, яким було нанесено позивачу удар по лівому коліну. Стійкі, помірної важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, що призвели до вираженого обмеження життєдіяльності та працездатності позивача, стали підставою встановити інвалідність. Позивач зазначає, що внаслідок отриманої травми на виробництві він був звільнений з підприємства, та в 40 років був змушений припинити трудову діяльність, також зазначає, що на даному підприємстві він втратив своє здоров`я, роботу та заробіток. Посилаючись на вказані обставини, які обумовлюють необхідність [PERSON] по новому пристосовуватись та організовувати своє повсякденне життя та свідчать про заподіяння йому моральної шкоди, останній просить суд стягнути з відповідача на його користь в порядку відшкодування моральної шкоди 30000,00 гривень. Ухвалою Вугледарського міського суду Донецької області від 03 лютого 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін, призначено судове засідання з розгляду справи на 05 квітня 2021 року (а.с. 38). Від відповідача на адресу суду 03 березня 2021 року, в межах строків, визначених ухвалою Вугледарського міського суду Донецької області від 03 лютого 2021 року, надійшов відзив на позов, а тому, суд вважає необхідним та доцільним прийняти відзив ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» до розгляду в межах даної цивільної справи. Згідно відзиву на позов відповідач просить суд розглянути справу за відсутності їх представника у відповідності до норм чинного законодавства. Зауважили, що згідно узагальненого аналізу судової практики у справах про відшкодування моральної шкоди роботодавцем завданої робітнику у зв`язку з ушкодженням здоров`я під час виконання трудових обов`язків розмір моральної шкоди визначається відповідно до відсотків втрати працездатності, так сума стягнення за кожні 10% втрати працездатності складає по 3000,00 гривень. Окрім того, зважили, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін його життєвих і виробничих стосунках (а.с. 41, 49). Від відповідача найдішли Акти про продовження цілозмінних простоїв та про початок цілозмінних простоїв від 08.12.2019 року, від 01.07.2020 року, від 25.06.2020 року, від 02.04.2020 року, 19.03.2020 року, 03.02.2020 року, 02.01.2020 року, від 19.10.2020 року, згідно яких простої на ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» були зумовлені заборгованістю за спожиту електроенергію. (а.с. 43-47, 52-59). Від відповідача не надходило клопотань про розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, передбачених ч. ч. 5, 7 ст. 279 ЦПК України, від сторін не надходило. Суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, дослідивши які вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 14.07.1997 року по 10.09.2011 рік, з 01.08.2013 року по 30.11.2017 рік працював на Державному підприємстві «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», та був звільнений 30.11.2017 року наказом №202-к від 30.11.2017 року внаслідок невідповідності стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи, на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] від 21 серпня 1995 року (а.с. 8-10). Відповідно до Акту про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, №11, затвердженого 24.03.2017 року, директором ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», [PERSON] внаслідок нещасного випадку, який стався з останнім на ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», отримав ушкодження у вигляді: забою лівого колінного суглоба, розрив заднього рога медиального меніска неповний, розрив передньої хрестообразної зв`язки, синовііт. Причиною нещасного випадку, поміж іншого, є незадовільний технічний стан транспортних засобів, що відобразилося в надмірному зношенні направляючих балок навісного обладнання конвеєра на риштаках (а.с. 11-12). Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №067250 від 18.10.2018 року, довідок до акту огляду медико-соціальною експертною комісією АВ №0869221 від 17.10.2018 року, АВ №0869908 від 18.10.2018 року, АБ №0047953 від 17.10.2017 року позивачу було встановлено ступінь втрати професійної працездатності 30% та третю групу інвалідності з 18.10.2018 безстроково (а.с. 13-16). Згідно з висновками травматолога від 04.04.2017 року та від 11.08.2017 року було встановлено діагноз - пошкодження заднього рогу медіального меніска, частковий розрив передньої хрестообразної зв`язки лівого колінного суглоба, травматичне ушкодження медіального меніска лівого колінного суглоба, стан після операції, посттравматичний гонартроз I-II ступенів больовий синдром, посттравматична сгинательно-розгинательна контрактура лівого колінного суглоба (а.с. 18, 21). Відповідно до виписки хвороби №146, епікризу №1725, виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1938/322, №1001, №1574/312, №395/82, 1282/288 позивач періодично проходив лікування та постійно перебував на стаціонарному лікуванні (а.с. 20, 22-30). Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням здоров`я. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно з п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до ст. 237-1 КЗпП (набрала чинності 13 січня 2000 р.) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Згідно з п.4.1 Рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 р. №1-9 рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров`я тощо. У випадку втрати потерпілим працездатності він зазнає значно більше моральної шкоди, ніж яка заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. В судовому засіданні встановлено, що внаслідок недосконалості умов праці на виробництві та нещасного випадку на виробництві, пошкоджено здоров`я позивача, чим завдано моральну шкоду, яка обумовлена моральними та фізичними стражданнями, що потребує від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Викладене є підставою для відшкодування позивачеві моральної шкоди відповідачем у відповідності зі ст. 237-1 КЗпП. Також, встановлено, що відповідач не заперечує проти того, що позивач отримав втрату професійної працездатності під час роботи на Державному підприємстві «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1». Вирішуючи питання щодо суми відшкодування матеріальної шкоди суд, враховує вимоги розумності та справедливості, постійний характер негативних наслідків. З огляду на викладене, суд вважає за можливе та необхідне стягнути з відповідача Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» на користь позивача [PERSON] в порядку відшкодування моральної шкоди 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок, що буде цілком еквівалентним завданим моральним стражданням. Згідно зі ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави. З огляду\~на викладене,\~приймаючи до\~уваги,\~що суд\~дійшов висновку\~про доцільність\~часткового задоволення\~вимог позову\~ [PERSON] \~в частині\~стягнення моральної\~шкоди,\~а останній\~у відповідності\~до вимог\~п.\~2\~ч.\~1\~ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» звільнений\~від сплати\~судового збору,\~суд вважає\~необхідним,\~на виконання\~вимог ч.\~6\~ст.\~141\~ЦПК України,\~стягнути з\~відповідача на\~користь держави\~в особі\~Державної судової\~адміністрації України\~витрати зі\~сплати судового\~збору пропорційно\~до задоволеної\~частини вимог\~у розмірі\~454,00\~гривень (15000,00\~грн.\~*\~908,00\~/\~30000,00\~=\~454,00\~грн). Оскільки, відповідно до вимог статті 279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, тому, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного,

Outcome: partial