Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі за текстом УПФУ) про стягнення недоотриманої суми пенсії в порядку спадкування, в обґрунтування якого вказав, що [INFO] в м.Макіївка Донецької області померла його мати [PERSON] , яка перебувала на обліку в УПФУ як внутрішньо-переміщена особа, але з 2016 року не отримувала пенсію. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з недоотриманої пенсії в розмірі 81070 грн 41 коп. Прийнявши цю спадщину, він 08.09.2020 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, з яким звернувся до УПФУ за отриманням вказаної суми. Проте відповідач 21.01.2021 виплатив йому частину вказаної суми, а саме 34204 грн 81 коп. У виплаті решти спадкової суми відповідач йому відмовив, з чим він не погоджується. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь недоотриману суму пенсійних виплат у розмірі 46865 грн 60 коп., успадкованих після смерті своєї матері. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, наполягаючи на позові, письмово повідомили суд про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до суду не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, письмово повідомив суд про розгляд справи у його відсутність, надав до суду відзив на позов, згідно з яким позовні вимоги не визнав, вказав, що внутрішньо переміщена [PERSON] перебувала на обліку в УПФУ як отримувач пенсії за віком, виплата якої їй здійснювалася по 31.07.2014. У період з 01.08.2014 по 31.07.2019 пенсія [PERSON] не виплачувалася. Державному нотаріусу було надано довідку № 1558/07/25-1 від 05.02.2020, в якій вказано розмір недоотриманої пенсії - 81070 грн 41 коп. за період з 01.08.2014 по 31.07.2019. 08.09.2020 позивач звернувся до УПФУ із заявою про виплату йому цієї суми. Управлінням було виплачено позивачу 34204 грн 81 коп. за період з 07.09.2017 по 31.07.2019. Сума недоотриманої пенсії була зменшена на підставі ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно з якою нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Тому, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Згідно з ухвалою судді від 29.03.2021 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання. Згідно з ухвалою суду від 26.04.2021 підготовче засідання закрито, справа призначена до судового розгляду по суті. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть, виданим 12.11.2019 Мирноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.7). Позивач [PERSON] , [INFO] , є сином померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 08.09.2020 держаним нотаріусом Мирноградської державної нотаріальної контори Свиридовою А.В., зареєстрованого в реєстрі № 376, спадкоємцем майна [PERSON] , померлої [INFO] , а саме: недоотриманої пенсії в сумі 81070 грн 41 коп., є її син [PERSON] , [INFO] . Ця сума належала померлій на підставі довідки УПФУ № 1558/07/25-1 від 05.02.2020 (а.с.6). Відповідно до службового чеку від 21.01.2021 позивач через відділення поштової кореспонденції отримав грошові кошти в сумі 34204 грн 81 коп. (а.с.8). Згідно з довідкою УПФУ [PERSON] за період з 01.08.2014 по 31.07.2019 призначено 81070 грн 41 коп., виплати з цієї суми склали 34204 грн 81 коп. за період з 07.09.2017 по 31.07.2019 (а.с.22-23). Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950), що набрала чинності для України з 11.09.1997 та є складовою її правової системи відповідно до вимог ст.9 Конституції України, закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне, мирне володіння, користування та розпорядження належним йому майном відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно за ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. За приписами ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у ч.2 ст.36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали (ч.1). Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті суми пенсії ділиться між ними порівну (ч.2). За відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини (ч.3). З системного аналізу вищевказаних норм права слідує, що нарахована особі пенсія, яка не була їй виплачена, у разі смерті такої особи переходить в порядку спадкування до її спадкоємців у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тлумачення ст.ст.1218, 1227 ЦК України свідчить про те, що законодавство допускає спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії. При цьому необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання відповідних сум. Судом встановлено, що недоотримана пенсія за життя померлої [PERSON] увійшла до складу спадщини після її смерті. Позивач у порядку спадкування за законом набув право власності на вказані грошові кошти. Оскільки позивач, як спадкоємець за законом, в установленому порядку прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на кошти в сумі 81070 грн 41 коп. нарахованої, але не отриманої пенсії, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення недоотриманої суми належних йому коштів, а тому його позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Суд відхиляє доводи відповідача, які ґрунтуються на ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, оскільки дана правова норма розповсюджується на пенсіонерів, які є власниками своїх особистих пенсій, тобто на тих, що не померли, та ніяким чином не стосується правовідносин з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Позивач успадкував належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до ст.1227 ЦК України в тому розмірі, в якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті. Дата звернення спадкоємця до УПФУ з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавця пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.02.2020 у справі № 428/5418/18 (провадження № 61-48756св18) та має бути застосована і у цій справі, виходячи з тотожності правовідносин сторін. Також суд зауважує, що спір у даній справі є цивільно-правовим, адже предметом судового розгляду в даному випадку є вимоги про захист права власності на спадкове майно у вигляді пенсійних виплат, які не були виплачені за життя спадкодавцеві, що відповідно до ст.19 ЦПК України відносить до юрисдикції загальних судів. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908 грн 00 коп. за вимогу матеріального характеру. На підставі ст.ст.1216, 1218, 1227 ЦК України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»,

Outcome: approved