Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з 2000 року проживає за адресою [ADDRESS], сплачує комунальні платежі, веде господарство. Відповідно до свідоцтва № 677 від 19.06.1998 року право особистої власності на жилий будинок та технічного паспорта [PERSON] мав у власності жилий будинок з надвірними спорудами за адресою [ADDRESS]. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку (серія ЯИ № 995185 від 25.11.2009 р.), земельна ділянка площею 0,2411 га. розташована за адресою [ADDRESS] належить [PERSON]. Власник домоволодіння, [PERSON], помер [INFO], спадкоємцем є його син [PERSON], який не заявляє вимог щодо повернення вказаного нерухомого майна. Вона продовжує проживати у вказаному житловому будинку з надвірними спорудами, добросовісно і відкрито користується нерухомим майном та земедьною ділянкою, доглядає за будинком та утримує його, постійно робе в ньому поточний та капітальний ремонт на протязі більше 10 років. Мотивуючи тим, що порушуються її права як власника через неможливість посвідчення права власності, позивач просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на даний житловий будинок. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи в її відсутність, підтримала позов та просила його задоволити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, не заперечував проти задоволення позову. Третя особа - Москаленківська сільська рада - позов визнали, не заперечують проти задоволення позову і просять розглянути справу в їх відсутність. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України в зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Позивач [PERSON] з 2000 року проживає за адресою [ADDRESS], сплачує комунальні платежі, веде господарство. Відповідно до свідоцтва № 677 від 19.06.1998 року право особистої власності на жилий будинок та технічного паспорта [PERSON] мав у власності жилий будинок з надвірними спорудами за адресою [ADDRESS]. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку (серія ЯИ № 995185 від 25.11.2009 р.), земельна ділянка площею 0,2411 га. розташована за адресою [ADDRESS] належить [PERSON]. Власник домоволодіння, [PERSON], помер [INFO], спадкоємцем є його син [PERSON], який не заявляє вимог щодо повернення вказаного нерухомого майна. Позивач продовжує проживати у вказаному житловому будинку з надвірними спорудами. Вона добросовісно і відкрито користується нерухомим майном та земедьною ділянкою, доглядає за будинком та утримує його, постійно робить в ньому поточний та капітальний ремонт на протязі більше 10 років. Вказані обставини підтверджуються копіями технічного паспорта на будинок, державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ№ 995185 від 25.11.2009 р., довідкою Москаленківської сільської ради №.836 від 10.09.2013 р., свідоцтва про смерть [PERSON], договору та акту виконаних робіт №146/12. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно , якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України визначено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). У відповідності до ч.4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Згідно п.8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його. Суд вважає заявлені вимоги позивача обґрунтованими, законними та такими, що підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved