Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 січня 2016 року, близько 08 години 50 хвилин, піднімаючись вгору між селом Кононівка Лубенського району та містом Лубни на неї напали три собаки, одна з яких була породи «алабай». В результаті нападу їй було завдано тілесні ушкодження у вигляді численних укушених ран обох гомілок, голови, пошкодження лівого передпліччя. Як було встановлено пізніше, собаки, що її покусали знаходяться у власності відповідача [PERSON]. З заявою про отримання тілесних ушкоджень вона звернулася 10.01.2016 року до Лубенського відділу поліції. Оскільки рани були серйозні, то вона знаходилася на амбулаторному лікуванні з 11.01.2016 року по 01.03.2016 року. Під час лікування, 15.01.2016 року до неї прийшов відповідач і запропонував оплатити її лікування, а також надав розписку в тім, що він зобовязується сплатити їй 7000 гривень моральної шкоди і попросив написати заяву до поліції про те, що вона претензій не має. У відділі поліції, під диктовку інспектора поліції [PERSON] вона написала таку заяву. 20.01.2016 року інспектором поліції Лубенського ВП [PERSON] було зроблено висновок про результати перевірки розгляду її повідомлення від 10.01.2016 року, якою розгляд повідомлення було завершено, а адміністративні матеріали відносно правопорушення передбаченого ст. 154 КУпАП відносно [PERSON] надіслано до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Лубенської міської ради для вжиття відповідних заходів. До цього часу відповідач [PERSON], не зважаючи на дану розписку, не сплатив їй кошти ні за лікування, ні за відшкодування моральної шкоди. Те, що власником собак, які її покусали є [PERSON] підтверджується висновком про результати перевірки розгляду повідомлення від 10.01.2016 року, постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Лубенської міської ради про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON], розпискою відповідача. Після отриманої в результаті укусів травми і перебування на лікуванні в поліклінічному відділенні Лубенської КЦМЛ нею було понесено витрати на придбання лікарських препаратів в сумі 857 грн.28 коп. Крім того, в результаті нападу на неї собак стали непридатними для подальшої експлуатації штани спортивні вартістю 360 грн., ботинки вартістю 950 грн. та пальто вартістю 900 грн. Всього завдана їй матеріальна шкода складає 3 067 грн.28 коп. Крім того, їй була завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що в момент самої пригоди та тривалий час після неї вона постійно відчувала і відчуває сильний фізичний біль, перенесла великі моральні страждання від отриманої травми. Тривалий час нею був витрачений на лікування, але і зараз вона страждає від болю. Під час лікування вона змушена була звертатись до правоохоронних органів за захистом свого права, витрачати кошти на лікування, транспортні витрати, що створювало додаткові проблеми для бюджету сімї та потребувало додаткових зусиль. Також, у звязку з отриманими травмами вона змушена була тривалий час не працювати. Розмір спричиненої їй моральної шкоди вона оцінює в 12 000 грн. Прохала суд стягнути з відповідача на її користь 3 067 грн. 28 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 12 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди а також понесені нею судові витрати. В судове засідання позивач не зявилася, звернулись до суду з заявою в якій прохала справу розглядати без її участі та без участі її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання через оголошення в газеті «Зоря Полтавщини» від 24 червня 2016 року, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, клопотання від відповідача про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. На підставі статті 169 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зясувавши обставини справи, дослідивши матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 10 січня 2016 року, близько 08 години 50 хвилин, піднімаючись вгору між селом Кононівка Лубенського району та містом Лубни, позивач [PERSON] зазнала нападу трьох собак, одна з яких була породи середньоазіатської вівчарки. В результаті нападу їй було завдано тілесні ушкодження у вигляді численних укушених ран обох гомілок, голови, пошкодження лівого передпліччя, що підтверджується довідкою, наданою лікарем-травматологом від 17.02.2016 року (а.с.6), випискою із медичної карти хворого (а.с.7). Пізніше було встановлено, що собаки, які її покусали знаходяться у власності відповідача [PERSON], що підтверджується листом адміністративної комісії Лубенської міської ради від 18.03.2016 року (а.с.22) та розпискою відповідача [PERSON]Г.(а.с.12). З заявою про отримання тілесних ушкоджень позивач звернулася 10.01.2016 року до Лубенського відділу поліції. В результаті розгляду даної заяви інспектором поліції Лубенського ВП ГУНП в Полтавські області [PERSON] було винесено висновок про результати розгляду повідомлення громадянки [PERSON], з якого вбачається, що в ході проведеної перевірки встановлено, що в даній події вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.154 КУПАП. У звязку з цим на власника собак громадянина [PERSON], мешканця кооперативу «Здоровя», дачної ділянки № 7, що розтащована в м. Лубнах по вул. Кононівській було складено адміністративний протокол, який в подальшому був направлений на розгляд адміністративної комісії при Лубенському міськвиконкомі Полтавської області для прийняття рішення. Також з останнім була проведена робота профілактичного характеру про недопустимість подібних ситуацій (а.с.5). Позивач [PERSON] знаходилася на амбулаторному лікуванні з 11.01.2016 року по 01.03.2016 року, що також підтверджується випискою з її медичної карти (а.с.7). Як стверджує позивач, під час лікування, 15.01.2016 року до неї приходив відповідач [PERSON] і запропонував оплатити її лікування, а також надав розписку в тім, що він зобовязується сплатити їй 7000 гривень моральної шкоди (а.с.12) , також він попросив написати заяву до поліції про те, що вона претензій не має. Така заява позивачем дійсно була написана, що відображено у висновку інспектора поліції Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області про результати розгляду по повідомленню громадянки [PERSON]Ф.(а.с.5). Але, як стверджує позивач, до цього часу відповідач [PERSON], не зважаючи на дану розписку, не сплатив їй кошти ні за лікування, ні в рахунок відшкодування моральної шкоди. Як зазначено позивачем, після отриманої в результаті укусів травми і перебування на лікуванні в поліклінічному відділенні Лубенської КЦМЛ нею було понесено витрати на придбання лікарських препаратів в сумі 857 грн.28 коп., що підтверджується копіями відповідних чеків на придбання медикаментів (а.с.8-10). Крім того, в результаті нападу на позивача собак стали непридатними для подальшої експлуатації одяг : штани спортивні вартістю 360 грн., ботинки вартістю 950 грн. та пальто вартістю 900 грн., що підтверджується відповідними товарними чеками (а.с.11). Всього завдана їй матеріальна шкода складає 3 067 грн.28 коп. Також, як стверджує позивач, їй була завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що в момент самої пригоди та тривалий час після неї вона постійно відчувала і відчуває сильний фізичний біль, перенесла великі моральні страждання від отриманої травми. Тривалий час нею був витрачений на лікування, але і зараз вона страждає від болю. Під час лікування вона змушена була звертатись до правоохоронних органів за захистом свого права, витрачати кошти на лікування, транспортні витрати, що створювало додаткові проблеми для бюджету сімї та потребувало додаткових зусиль. Також, у звязку з отриманими травмами вона змушена була тривалий час не працювати. Розмір спричиненої їй моральної шкоди вона оцінює в 12 000 грн. У відповідності до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утримання службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом також встановлено, що собаки належні [PERSON], які утримувалися з порушенням «Правил утримання собак, котів та диких тварин в м. Лубни» , затверджених рішенням виконавчого комітету №20 від 30.01.2002 року, де мешканцям індивідуальних будинків дозволяється утримувати собак в огороджених подвірях на привязі, або без привязі у вольєрах, дійсно напали на вулиці на громадянку [PERSON], спричинивши їй укуси, та порвавши її одяг. А тому, на підставі ст.1187 ЦК України, завдана шкода [PERSON], заподіяна власником джерела підвищеної небезпеки, підлягає відшкодуванню. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд приходить до висновку, що позивачем надано достатньо доказів, що підтверджують факт завдання їй матеріальної та моральної шкоди з вини відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є власником собак, які являються джерелом підвищеної небезпеки, а тому, відповідно до закону, зобов'язаний відшкодувати позивачу шкоду.

Outcome: approved