Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який в ході розгляду справи уточнив, до відповідача [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, посилаючи на те, що 22 січня 2013 року близько 10-10 год. [PERSON], керуючи автомобілем марки Fiat Ducato, реєстраційний номер [NUMBER], власником якого є [PERSON], на перехресті вул. Ворошилова пров. Селянський в м. Гуляйполе Запорізької області, здійснив обгін автомобіля Nissan Qashkai, реєстраційний номер [NUMBER], яким керував позивач і який належить йому на праві власності, та який рухався в попутному напрямку і здійснював маневр лівого повороту на пер. Селянський, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди. Постановою судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 15 лютого 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340 грн., який було сплачено правопорушником [PERSON] 18.03.2013 року. При зіткненні автомобіль позивача отримав значні технічні ушкодження. Відповідно до звіту № 42 про проведення оцінки колесного транспортного засобу від 26.02.2013 року, величина матеріальних збитків, завданих позивачеві внаслідок пошкодження автомобіля становить 65685 грн. 11 коп. Оскільки автомобіль Fiat Ducato, реєстраційний номер [NUMBER] був застрахований в ПАТ «Страхова група «ТАС», позивач отримав від страхової компанії суму страхового відшкодування, яка склала 49000 грн. Суму залишку для закінчення ремонту авто змушений був сплатити сам. З питанням відшкодування понесених ним витрат звернувся до відповідача [PERSON], на що той погодився, та написав розписку від 11.05.2013 року, в якій зобовязався виплатити суму в розмірі 16000 грн. При цьому, дійсно, впродовж червня-грудня 2013 року та січня-вересня 2014 року останній сплачував позивачеві по 500 грн. щомісячно, всього сплативши 8000 грн. Однак всю суму не виплатив, на телефонні дзвінки припинив відповідати. Розмір несплачених матеріальних збитків, який склав 7685 грн.11 коп., позивач прохає стягнути з відповідача на його користь, а також завдану йому моральну шкоду, яку він оцінює в 3000 грн. та судові витрати. В судове засідання позивач не зявився, подав суду заяву, в якій прохав розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, по невідомій суду причині, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення йому судової повістки (а.с.37), інші судові повідомлення повернулись в звязку зі спливом строку зберігання. Відповідно до ч. 9 ст. 110 ЦПК України, позови до відповідача пред'являються за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Справа розглянута за останнім відомим місцем реєстрації відповідача в заочному порядку, на підставі наявних в ній доказів, проти чого не заперечує представник позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. У відповідності до ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно ч.1, 2 п.3 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Нормами ст.23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; відшкодовується грішми, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. З матеріалів справи вбачається, що 22 січня 2013 року близько 10-10 год. [PERSON], керуючи автомобілем марки Fiat Ducato, реєстраційний номер [NUMBER], власником якого є [PERSON], на перехресті вул. Ворошилова - пров. Селянський в м. Гуляйполе Запорізької області, здійснив обгін автомобіля Nissan Qashkai, реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] і який належить йому на праві власності, та який рухався в попутному напрямку і здійснював маневр лівого повороту на пер. Селянський, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди. Постановою судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 15 лютого 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340 грн., який було сплачено правопорушником [PERSON] 18.03.2013 року (а.с.14). Згідно з вимогами ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За таких обставин, суд вважає, що вина відповідача встановлена судом відповідно до постанови Оріхівського районного суду Запорізької області від 15 лютого 2013 року. Також матеріалами справи встановлено, що при зіткненні автомобіль позивача отримав значні технічні ушкодження. Відповідно до звіту № 42 про проведення оцінки колесного транспортного засобу від 26.02.2013 року, величина матеріальних збитків, завданих позивачеві внаслідок пошкодження автомобіля становить 65685 грн.11 коп. (а.с.9). Оскільки автомобіль Fiat Ducato, реєстраційний номер [NUMBER] був застрахований в ПАТ «Страхова група «ТАС», позивач отримав від страхової компанії суму страхового відшкодування, яка склала 49000 грн. Суму залишку для закінчення ремонту авто змушений був сплатити сам. З питанням відшкодування понесених ним витрат звернувся до відповідача [PERSON], на що той погодився, та написав розписку від 11.05.2013 року (а.с.12), в якій зобовязався виплатити суму в розмірі 16000 грн. При цьому, як зазначає в позові позивач, дійсно, впродовж червня-грудня 2013 року та січня - вересня 2014 року останній сплачував позивачеві по 500 грн. щомісячно, всього сплативши 8000 грн. Однак всю суму не виплатив, на телефонні дзвінки припинив відповідати. Розмір несплачених матеріальних збитків склав 7685 грн.11 коп. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Доказів того, що матеріальні збитки відшкодовані в матеріалах справи не має, не спростовано це і відповідачем. Таким чином, суд вважає, що наявні матеріали справи свідчать про те, що позовні вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 7685,11 грн. підлягають задоволенню Крім того, підлягають задоволенню також позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, яку позивач оцінив сумою в 3000 грн., і яка полягає в душевних стражданнях, яких останній зазнав в звязку з пошкодженням автомобіля, так як тривалий час не міг ним користуватися, порушенням нормальних життєвих звязків, певним ударом його престижу, оскільки згідно вимог ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А тому судовий збір у сумі 487,20 грн., який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved