Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, який був визначений рішенням Московського районного суду м. Харкова від 29.07.2013 року, згідно якого з позивача стягнуто на користь відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], з ? частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на тверду грошову суму - по 900 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття, а також анулювати виконавчий лист, виданий Московським районним судом м.Харкова про стягнення аліментів. При цьому позивач посилається на те, що на даний час він офіційно не працює та має нерегулярний, мінливий дохід. В судове засідання позивач не з»явився, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала. За заявою позивача, на підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що даний позов не підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 29.07.2013 року рішенням Московського районного суду м. Харкова з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON], [INFO] року народження, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.06.2013 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Як вбачається з пояснень позивача, раніше він працював в центрі соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді Київського району м. Харкова та мав офіційну стабільну заробітну плату. Але, на підставі заяви позивача та згідно з Наказом директора центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді Київського району м. Харкова № 29-к від 07.11.2016 року [PERSON] був звільнений. На даний час позивач працює не офіційно, займається різноманітними підробітками та має нерегулярний мінливий дохід. Згідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст..61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справ, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, посилання позивача на зміну його матеріального стану через звільнення з роботи, не є підставою для зміни способу стягнення аліментів, оскільки дана обставина носить мінливий характер та може бути змінена у будь-який час, а тому не може бути підставою для зменшення розміру аліментів на утримання дитини. Оскільки інших підстав для зміни розміру та способу стягнення аліментів позивачем не зазначено, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed