Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 07 квітня 2000 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 229. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що причиною для звернення до суду послужило те, що спільне життя з відповідачем не склалося, у 2000 році позивач пішла від чоловіка і всі сімнадцять років вона не бачилась з відповідачем, його особистим життям не цікавилась. [PERSON] зустріла іншого чоловіка, з яким проживає однією сім`єю, веде спільне господарство та має намір укласти шлюб. Розірвати шлюб через органи РАЦС неможливо, оскільки позивач з [PERSON] ніяких відносин не підтримує. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явились, Представник позивача надала до суду заяву, в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі, просить розглядати справу у її відсутності та відсутності позивача. Також зазначила, що не заперечує проти прийняття заочного рішення на підставі наявних у справі матеріалів. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про час та місце слухання справи належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в зв'язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 07 квітня 2000 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було укладено шлюб, про що Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції було зроблено відповідний актовий запис № 229 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде протирічити інтересам чоловіка та дружини. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки ( ст. 1 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу передбачених ст. 110 Сімейного кодексу України та небажання сторін відновити сімейні відносини, суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України - особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач, [PERSON], у позовній заяві вказала, що бажає відновити своє дошлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню на користь позивача з відповідача.

Outcome: approved