Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом 30.01.2019 року до відповідача про визнання недійсним шлюбу, що укладений 29 квітня 2011 року між громадянами [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що в Книзі реєстрації шлюбів Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції в Кіровоградській області зроблено актовий запис за № 160 та просить анулювати актовий запис про його реєстрацію. В обґрунтування позову зазначено, що Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції в Кіровоградській області, який на сьогоднішній день перейменовано в Фортечний районний у місті Кропивницькому відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління юстиції у Кіровоградській області 29 квітня 2011 року було здійснено державну реєстрацію шлюбу між громадянами [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №160. Позивач вважає, що вказаний шлюб укладено з порушенням основоположних норм Сімейного кодексу України, з порушенням норм Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та не дотриманням Правил реєстрації актів громадянського стану в Україні затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/5 та зареєстрованих в Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 р. за № 719/4940, а саме даний шлюб було укладено та зареєстровано відділом РАЦС без вільної на укладення шлюбу згоди чоловіка, а тому такий шлюб є не дійсним, а актовий запис про його реєстрацію підлягає скасуванню з наступних підстав: Стверджується, що дядько позивача [PERSON] був інвалідом І-групи загального захворювання і проживав в [ADDRESS] . В кінці грудня 2008 року [PERSON] перебував у третій міській лікарні на стаціонарному лікуванні з діагнозом - ДЕ II ст., декомпенсація, гіпертонічна хвороба, ГПМК від 16.02.2008р. в басейні ЯМС у відновлюючий період, виражений парез правої руки, плегія кисті, помірний парез правої ноги, стан після епідприпадку. Так як переніс ГПМК зі слабкістю в правих кінцівках і порушенням мови і в третій міській лікарні лікувався в період з 2008 року по 2009 рік, що підтверджується відповідними епікрізами. [INFO] [PERSON] помер. Відповідно до ст. 28 СК України, ч.1 ст.. 14 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та розд.2 п.1 Правил реєстрації актів громадянського стану в Україні , заява про реєстрацію шлюбу подається жінкою та чоловіком до будь-якого органу державної реєстрації актів цивільного стану за їхнім вибором. Заява про реєстрацію шлюбу подається жінкою та чоловіком особисто. Якщо жінка і (або) чоловік не можуть через поважні причини особисто подати заяву про реєстрацію шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану, таку заяву, нотаріально засвідчену, можуть подати їх представники. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені. В порушення зазначених норм Закону та Правил реєстрації шлюбу, працівниками відділу РАЦС було прийнято заяву про реєстрацію шлюбу яку дядько [PERSON] не писав та відповідно не подавав, натомість замість нього заяву про реєстрацію шлюбу подала невідома особа. Вказане підтверджується висновком експерта № 2356, складеного 19.04.2016 р. про проведення почеркознавчої експертизи, в рамках розгляду справи № 22-ц/781/2950/2015 за ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 15.12.15 р. та згідно експертного висновку : « рукописні записи у графі «ВІН» у заяві про державну реєстрацію шлюбу від 28.03.2011 року виконані не самим [PERSON] , а іншою особою». Крім того Вказані обставини та факт написання заяви іншою, ніж [PERSON] , підтверджується і наданими в суді поясненнями працівника РАЦС (запис судового засідання, як електронний доказ додається). Враховуючи те, що як Сімейний кодекс України так і Закон України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правила реєстрації актів громадянського стану в Україні передбачають чітко визначений порядок подання заяви про реєстрацію шлюбу, а саме: особа має власноручно подати таку заяву, а в разі не можливості з будь-яких об`єктивних причин не можливості скласти самостійно вказану заяву від імені такої особи може подати таку заяву інша особа наділена відповідними повноваженнями засвідченими нотаріально. Таким чином, законодавець чітко визначив, якою має бути особиста згода особи на укладання шлюбу та якими саме документами вільне волевиявлення особи на шлюб підтверджується, і таким документом є не що інше, як власноручно подана заява особи про реєстрацію шлюбу. Крім того, законодавець передбачив і можливість подання такої заяви іншими особами на випадок коли сама особа, маючи будь-які вади чи то за станом здоров`я, чи то з будь-яких інших підстав не має змоги особисто подати таку заяву. Так, законодавець чітко визначив порядок подачі таких заяв та визначив перелік документів яким підтверджуються повноваження особи на здійснення дій щодо подачі заяви про реєстрацію шлюбу, а саме нотаріально засвідчену довіреність. Оскільки, при посвідченні правочину в тому числі і при оформленні Нотаріально-посвідченої довіреності на подання заяви про реєстрацію шлюбу саме на нотаріуса, Законом України «Про нотаріат» та «Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженою Наказом Міністерства Юстиції України від 03.03.2004 р. № 20/5 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882 покладено обов`язок визначати обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб, та саме нотаріус з`ясовує дійсність намірів особи щодо того чи іншого правочину, роз`яснює особі її права та наслідки щодо вчиненого правочину. Приймаючи до уваги те, що [PERSON] мав тяжке захворювання викликане інсультом, окрім того, що мав фізичні вади, що унеможливлювали особисто писати чи без сторонньої допомоги пересуватися, ще й мав вади психічного характеру, адже в межах розгляду справи про визнання заповіту недійсним Верховним Судом України ухвалою від 06 березня 2018 року по справі № 1111/4895/12 встановлено факт того, що [PERSON] станом на 20 лютого 2009 року не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними , даний висновок було зроблено ВСУ відповідно до «Висновку судово - психіатричного експерта №41», що була зроблена на підставі Ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від.05.11.2013 року по цивільній справі, за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Хомутенко О.В. про визнання заповіту недійсним., а працівники відділу РАЦС бачачи нездатність [PERSON] самостійно писати не переконалися в його цивільній дієздатності, не перевірили дійсність його намірів, ще й допомогли [PERSON] вчинити завідомо неправомірний вчинок-укласти шлюб з особою, яка не виявляла на те особистої згоди, адже безпосередньо працівником РАЦС була написана заява про укладення шлюбу від імені дядька, вказане стверджується наданими в суді поясненнями працівника РАЦС. Стверджується, що така поведінка працівників відділу РАЦС суперечить як чинному законодавству України так і Європейській Конвенції про захист прав та основоположних свобод та Протоколів до неї які є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.( Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 p.; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 р.) Вважає, що вказаний шлюб укладено з порушенням норм закону, які потягли за собою порушення цивільних прав особи на вільний вибір партнера для укладення шлюбу, а після смерті дядька вплинули і на права та законні інтереси позивача , а тому просить задовольнити позов повністю. Адвокатом позивача в судовому засіданні позов підтримано повністю. Відповідач надав відзив на позовну заяву з посиланням, що Відділ державної реєстрації актів цивільного стану проводить державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. В архіві Фортечного районного у місті Кропивницькому відділу державної реєстрації, актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області зберігається актовий запис про шлюб № 160 від 29.04.2011 p., складений на гр. [PERSON] та [PERSON] . Державна реєстрація шлюбу проведена відповідно до норм Сімейного кодексу України, Закону України «України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 № 2398-VI, Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 p., № 719/4940 (далі - Правила державної реєстрації). Відповідно до абз. 4 ч. 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 № 2398-VI «Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвічується, до спростування його в судовому порядку». Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України «шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану» та ст. 24 передбачено принцип добровільності шлюбу. Учасниками даних цивільних правовідносин та спору, пов`язаного з ними є сторони зареєстрованого шлюбу [PERSON] (інтереси якого «представляє» Позивач) та [PERSON] (третя особа по справі та вдова [PERSON] ). Процесуальна заінтересованість відділу ДРАЦС в предметі спору відсутня, тому вважають, що відділ не може бути відповідачем по дані справі, оскільки стороною шлюбу, а отже предмету спору є Третя особа по справі. Стверджується, що позивач вже звертався з аналогічним позовом до Кіровського районного суду м. Кіровограда (справа 404/1620/14-ц), але відповідачем була зазначена [PERSON] . Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 листопада 2015 року позивачу було відмовлено в повному обсязі, а тому просить відмовити в задоволенні позову повністю. В судовому засіданні представник відповідача підтримала позицію викладену у відзиві та повідомила , що на час розгляду справи в суді сама заява померлого про реєстрацію шлюбу вже знищена в 2015 році , на підтвердження чого надано відповідний акт. Третя особа [PERSON] в судові засідання не з`являлась, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, поважні причини неявки суду не повідомляла , суду надано заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з розглядом іншої справи , винесенням рішення у ньому 11.11.2015 року де предметом дослідження був шлюб між [PERSON] та нею. Дві психіатричні експертизи встановили стан [PERSON] на день укладення шлюбу. В цій заяві вказано , що в разі не закриття провадження у справі , заявлено про застосування наслідків пропуску позовної давності та відмови в задоволенні позову відповідно до ст. 267 ЦК України. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Судом встановлено наступні факти. Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції в Кіровоградській області, який на сьогоднішній день перейменовано в Фортечний районний у місті Кропивницькому відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління юстиції у Кіровоградській області 29 квітня 2011 року було здійснено державну реєстрацію шлюбу між громадянами [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №160. На момент реєстрації шлюбу [PERSON] був інвалідом І-групи загального захворювання і проживав в [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с. 26). Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі , що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В судах знаходились декілька цивільних справ. Одна з них за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа -Державний нотаріус Хомутенко О.В. про визнання заповіту недійсним , у якій Верховним Судом України 06.03.2018 року було остаточно постановлено рішення , яким рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.07.2016 року та ухвала апеляційного суду Кіровоградської області від 06.09.2016 року скасовано, прийнято нову постанову, якою позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа Державний нотаріус про визнання заповіту недійсним задоволено, визнано заповіт [PERSON] , складений 20лютого 2009 року на користь [PERSON] та посвідчений Державними нотаріусом , недійсним. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.11.2016 року у задоволені позову [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним шлюбу, укладеного 29.04.11 року між [PERSON] та [PERSON] відмовлено. У даних справах проводились відповідні судові посмертні експертизи , яким надавалась відповідна оцінка судами при винесенні судових рішень. Предметом даних судових експертиз став психічний та фізичний стан [PERSON] під час укладення заповіту 20.02.2009 року та станом на час укладення шлюбу 29.04.2011 року. Обидві судові справи за своїм результатом мали вирішити питання і визначити , хто з сторін є спадкоємцем майна померлого [PERSON] , який як вже було встановлено судами в кінці грудня 2008 року перебував у третій міській лікарні на стаціонарному лікуванні з діагнозом - ДЕ II ст., декомпенсація, гіпертонічна хвороба, ГПМК від 16.02.2008р. в басейні ЯМС у відновлюючий період, виражений парез правої руки, плегія кисті, помірний парез правої ноги, стан після епідприпадку. Так як переніс ГПМК зі слабкістю в правих кінцівках і порушенням мови і в третій міській лікарні лікувався в період з 2008 року по 2009 рік, що підтверджується відповідними епікрізами . Дослідженню підлягав у даних справах саме психічний та фізичний стан спадкодавця [PERSON] з відповідними наслідками , які настали після його смерті при вчиненні заповіту та укладенні шлюбу. Розглядувана нині справа потребує дослідження правомірності дій Фортечного районного у м. Кропивницькому відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального Управління юстиції у Кіровоградській області при прийнятті заяви на укладення шлюбу від [PERSON] , тобто заява третьої особи [PERSON] про закриття провадження у справі не підлягалає задоволенню . В розумінні частини 2 ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності . Відповідно до частини четвертої даної статті сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Сторонами цивільному процесі є позивач і відповідач ( стаття 48ЦПК України). Таким чином , заява третьої особи [PERSON] про застосування наслідків пропуску позовної давності не підлягає розгляду . Твердження позивача , що вказаний шлюб укладено з порушенням основоположних норм Сімейного кодексу України, з порушенням норм Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та не дотриманням Правил реєстрації актів громадянського стану в Україні затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/5 та зареєстрованих в Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 р. за № 719/4940, а саме даний шлюб було укладено та зареєстровано відділом РАЦС без з`ясування вільної на укладення шлюбу згоди чоловіка, зареєстрований з порушеннями закону, є недійсним, а актовий запис про його реєстрацію підлягає анулюванню з наступних підстав. Відповідно до ст. 28 СК України, ч.1 ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та розд.2 п.1 Правил реєстрації актів громадянського стану в Україні 1. Заява про реєстрацію шлюбу подається жінкою та чоловіком до будь-якого органу державної реєстрації актів цивільного стану за їхнім вибором. Заява про реєстрацію шлюбу подається жінкою та чоловіком особисто. Якщо жінка і (або) чоловік не можуть через поважні причини особисто подати заяву про реєстрацію шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану, таку заяву, нотаріально засвідчену, можуть подати їх представники. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені. В порушення зазначених норм Закону та Правил реєстрації шлюбу, працівниками відділу РАЦС було прийнято заяву про реєстрацію шлюбу яку [PERSON] не писав та відповідно не подавав, натомість замість нього заяву про реєстрацію шлюбу подала не відома особа. Вказане підтверджується висновком експерта № 2356, складеного 19.04.2016 р. про проведення почеркознавчої експертизи, в рамках розгляду справи № 22-ц/781/2950/2015 за ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 15.12.15 р. та згідно експертного висновку : « рукописні записи у графі «ВІН» у заяві про державну реєстрацію шлюбу від 28.03.2011 року виконані не самим [PERSON] , а іншою особою». Крім того Вказані обставини та факт написання заяви іншою, ніж [PERSON] , особою підтверджується і наданими в суді поясненнями працівника РАЦС . Таким чином, законодавець чітко визначив, якою має бути особиста згода особи на укладання шлюбу та якими саме документами вільне волевиявлення особи на шлюб підтверджується, і таким документом є не що інше, як власноручно подана заява особи про реєстрацію шлюбу. Крім того, законодавець чітко передбачив і можливість подання такої заяви іншими особами на випадок коли сама особа , маючи будь-які вади чи то за станом здоров`я, чи то з будь-яких інших підстав не має змоги особисто подати таку заяву. Так, законодавець чітко визначив порядок подачі таких заяв та визначив перелік документів яким підтверджуються повноваження особи на здійснення дій щодо подачі заяви про реєстрацію шлюбу, а саме нотаріально засвідчену довіреність. Оскільки, при посвідченні правочину в тому числі і при оформленні Нотаріально-посвідченої довіреності на подання заяви про реєстрацію шлюбу саме на нотаріуса, Законом України «Про нотаріат» та «Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженою Наказом Міністерства Юстиції України від 03.03.2004 р. № 20/5 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882 покладено обов`язок визначати обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб, та саме нотаріус з`ясовує дійсність намірів особи щодо того чи іншого правочину, роз`яснює особі її права та наслідки щодо вчиненого правочину. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, щодо задоволення позову повністю, оскільки [PERSON] мав тяжке захворювання викликане інсультом, окрім того, що мав фізичні вади, що унеможливлювали особисто писати чи без сторонньої допомоги пересуватися, мав вади психічного характеру, адже в межах слухання справи про визнання заповіту не дійсним Верховним Судом України ухвалою від 06 березня 2018 року по справі № 1111/4895/12 встановлено факт того, що [PERSON] станом на 20 лютого 2009 року не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними , даний висновок було зроблено ВСУ відповідно до «Висновку судово - психіатричного експерта №41», що була зроблена на підставі Ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від.05.11.2013 року по цивільній справі, за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Хомутенко О.В. про визнання заповіту недійсним., а працівники відділу РАЦС бачачи нездатність [PERSON] самостійно писати не переконалися в його цивільній дієздатності, не перевірили дійсність його намірів. У випадку укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] працівники РАЦС не мали права без перевірки обсягу цивільної дієздатності особи приймати заяву від сторонніх осіб на реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] та проводити його державну реєстрацію. Суд вважає, що вказаний шлюб укладено з порушенням норм закону, які потягли за собою порушення цивільних прав особи на вільний вибір партнера для укладення шлюбу, а після смерті особи вплинули і на права та законні інтереси інших осіб в даному випадку позивача . Відповідно до ст. 42 СК України право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу. Приймаючи до уваги те, що позивач є племінником [PERSON] , факт родинних відносин встановлено рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.07.2015 р. (справа № 404/2752/15-ц) , а незаконна реєстрація шлюбу між [PERSON] та [PERSON] укладено без вільної згоди його дядька порушує його права на спадщину. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у ст. 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. У науковій літературі висловлюється думка, що право на розгляд справи означає право особи звернутися за захистом до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. Обовязковою умовою дотримання цього права є те, що особі має бути забезпечена можливість реалізації зазначених прав без будь-яких обмежень, перешкод чи ускладнень. Можливість людини без перепон одержати судовий захист є головним змістовним аспектом поняття доступу до правосуддя. Так, розуміючи важливість дотримання оптимального балансу між забезпеченням реалізації права особи на доступ до правосуддя та принципом правової визначеності, Європейський Суд з прав людини (далі ЄСПЛ) сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у звязку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи «Белле проти Франції», «Ільхан проти Туреччини», «Пономарьов проти України», «Щокін проти України» тощо). Відповідно до пункту 1.4 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 р. № 96/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793 , анулювання первинного актового запису цивільного стану проводиться на підставі рішення суду, а у випадках, передбачених статтею 39 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс), - висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичного представництва або консульської установи України. Анулювання актового запису про розірвання шлюбу, про смерть у випадках, передбачених статтею 118 Кодексу, проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану, яким було проведено державну реєстрацію цих актів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно ст. ст.134,142 ЦПК України суд стягує на користь позивача сплачений судовий збір з відповідача в розмірі 768,40 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved