Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась до Куп'янського міськрайонного суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, ФОП [PERSON] про визнання договору недійсним, вказуючи на те, що в липні 2017 року до неї звернулись працівники відповідача з пропозицією придбати у них металопластикові вікна в розстрочку. 06.08.2017 року працівники відповідачки приїхали в м. Куп'янськ та не дочекавшись її дали підписати її матері договір № 00587 від 06.08.2017 року на придбання металопластикових вікон. Вона не згодна з умовами даного договору, оскільки було порушено вимоги ЗУ «Про захист прав споживачів» та була введена в оману цим договором, та навіть умови цього договору не виконані відповідачем. До теперішнього часу вона намагалась вирішити питання про розірвання договору в добровільному порядку з представниками відповідача але окрім обіцянок затягування часу нічого не вирішується. Порушення умов договору з боку відповідача полягає в тому, що ним не виконано вимоги п. 3.2 договору, а саме не виготовлено вироби в 21 день. В судове засідання позивач не з'явився, надавши суду письмову заяву згідно якої, просить суд розглянути справу у її відсутність, підтримала позовні вимоги, які просить суд задовольнити, у разі неявки відповідача просить винести заочне рішення по справі. Відповідач у судові засідання не з'явилась, зареєстроване місце її проживання не відоме. Про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відзив на позовну заяву не надала. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Між сторонами був укладений договір № 00587 від 06.08.2017 року на придбання металопластикових вікон (а.с.3,4). Згідно акту від 27 грудня 2017 року, станом на дату складання акту металопластикові вікна в квартирі [ADDRESS] не встановлені. Будь-які роботи по встановленню метало пластикових вікон за даною адресою не проводились та не проводяться на теперішній час. (а.с.5). Позивач особисто договір не підписувала і до теперішнього часу розірвати договір в добровільному порядку з представниками відповідача вона не може. Порушення умов договору з боку відповідача полягає в тому, що ним не виконано вимоги п. 3.2 договору, а саме не виготовлено вироби в 21 день. Крім того, згідно ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено заборону нечесної підприємницької практики. Нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Вимоги про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину розглядаються у позовному провадженні в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог статті 15 ЦПК України. Щодо відшкодування моральної шкоди суд виходить з такого. Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Відносно стягнення моральної шкоди, то позивач доказів наявності у нього моральної шкоди у сумі 10000 грн. не надав. За таких обставин суд вважає в позові позивача в частині відшкодування моральної шкоди з відповідача слід відмовити. Таким чином, беручи до уваги те, що позивач не підписувала договір та не виконані умови договору з боку відповідача є всі підстави для визнання договору № 00587 від 06.08.2017 року недійсним.

Outcome: partial