Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з із позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловою площею, а саме визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою за адресою: [ADDRESS], обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідно до розпорядження Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області № 33-р від 24.03.2003 року позивачці та її чоловікові [PERSON] було передано у приватну спільну часткову власність житлову квартиру за вищевказаною адресою по ? частині кожному та видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 03.04.2003р. На підставі вищевказаного розпорядження Пологівським ДКП « Імпульс» було зареєстровано вказану квартиру за власниками [PERSON] та [PERSON] по ? частці кожному. Після реєстрації квартири [ADDRESS] у ній прописані : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 16.12.2011р. чоловік позивачки [PERSON] подарував їй ? частку квартири за [ADDRESS], що підтверджується договором дарування від 16.12.2011р., посвідченим приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON]. На даний час квартира належить позивачці на праві приватної власності , що підтверджується свідоцтвом про право власності / САА/ 497253 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.12.2011 року. Відповідач [PERSON] зареєстрований в даній квартирі, однак фактично в ній не проживає з 2005 року. В квартирі відсутні його особисті речі. На теперішній час позивачка не бажає щоб у її квартирі був прописаний ( зареєстрований) відповідач у справі, оскільки має намір продати квартиру. З приводу зняття з реєстрації відповідача позивачка усно зверталася до Чернігівського РС УДМС, проте їй було роз'яснено, що самостійно вона не може виписати ( зняти з реєстрації ) [PERSON] з житлової квартири та рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав. У зв'язку з чим, на підставі ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливим розглянути справу у відсутність відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право власності / САА/ 497253 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.12.2011 року, позивачка є власником житлової квартири [ADDRESS] Відповідач [PERSON] зареєстрований в даній квартирі, однак фактично в ній не проживає з 2010 року. Факт не проживання відповідача у справі понад 5 років підтверджується довідкою Чернігівської селищної ради від 05.08.2015 року за № 3145 . Так, згідно до вимог ст. 405 ч. 2 ЦК України особа втрачає право на користування житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що є всі передбачені ст.405 ЦК України підстави для задоволення позову. Відповідач не проживає в квартирі [ADDRESS] без поважних причин більш як 1 рік, тому може бути визнаний таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням.

Outcome: approved