Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] 26.10.2001 року у Центральному відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за № 653. В обґрунтування позову зазначила, що 26.10.2001 року вона уклала шлюб з відповідачем у Центральному відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за № 653 та видано свідоцтво про одруження серії І-ОЛ № 025296, від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Крім того, зазначила, під час спільного подружнього проживання між ними виявилася повна психологічна несумісність характерів, у звязку з чим між ними постійно виникали сварки та суперечки, що в свою чергу призвело до втрати почуття кохання та поваги, шлюб носить формальний характер, у звязку з чим є необхідним юридичне оформлення розірвання шлюбу з відповідачем. В судовому засіданні позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала, просила позов задовольнити. Крім того зазначила, що в строк який надавався судом для примирення, як за клопотанням відповідача так і за її клопотанням, з відповідачем не примирилися, в свою чергу вона прийняла виважене рішення про розірвання з відповідачем шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу не визнав, вважає, що підстав для розірвання шлюбу не має, поважає відповідача, любить дітей, які, на його думку повинні виховуватися в повноцінній сім'ї. Заслухавши сторін, оцінивши докази по справі в їх сукупності, зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулась позивач, та надавши їм правову оцінку, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, який регулює сімейні правовідносини та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 26.10.2001 року у Центральному відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис за № 653 та видано свідоцтво про одруження серії І-ОЛ № 025296, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають. Від шлюбу сторони мають дітей: неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Крім того в порядку ст. 111 СК України судом було вжито заходи щодо примирення подружжя, та сторонам по справі судом надавався строк на примирення, зокрема, відповідачу - терміном два місяці, позивачу терміном три місяці, разом з тим у термін, встановлений судом для примирення, подружжя не примирилося. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11 якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу, серед яких позивач зазначила психологічну несумісність характерів, протилежність поглядів на шлюб та сімю, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а так само права їх дітей, в звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved