Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить визнати за ним право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. У підтвердження своїх вимог позивач посилаються на те, що йому на праві приватної власності належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Підставою виникнення права власності та його підтвердженням є договір купівлі - продажу від 16.11.2006, реєстр № 3600, посвідчений приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Кирилюк І.А., що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 76557872 від 21.12.2016 року. Однак, 02 жовтня 2016 року у м. Києві, за його новим місцем проживання невстановленими особами з квартири разом з сейфом були викрадені правовстановлюючі документи на вищезазначену квартиру. Наразі дублікат викраденого договору купівлі - продажу може бути виданий лише тим нотаріусом, який його посвідчував, а саме приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Кирилюк І.А. або ж державним нотаріальним архівом. 05 січня 2017 року адвокатом Макучкіним Дмитром Володимировичем, в його інтересах, було направлено до Головного територіального управління юстиції у Луганській області адвокатський запит про надання інформації щодо адреси за якою на сьогоднішній день здійснює свою діяльність приватний нотаріус Луганського міського нотаріального округу Кирилюк І.А. У відповіді на вказаний запит зазначено, що згідно даних Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів приватна нотаріальна діяльність Кирилюк Ірини Анатоліївни по Луганському міському нотаріальному округу була припинена 25 березня 2013 року у зв'язку зі смертю. Документи нотаріального діловодства та архіву були передані до Луганського обласного державного нотаріального архіву. Згідно з наказом Міністерства юстиції України від 25.11.2014 року № 246/7 «Про переміщення органів та установ Луганської області», наказом Головного управління юстиції у Луганській області від 25.11.2014 року № 46 - В «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області (зі змінами) Луганський обласний державний архів переміщений до м. Старобільськ Луганської області. Однак, фактично архів та документи Луганського обласного державного нотаріального архіву знаходяться у м. Луганську, їх перевезення до м. Старобільська на сьогодні є неможливим у зв'язку з відсутністю гарантій забезпечення схоронності вищевказаних документів, а також забезпечення безпеки, життя і здоров'я працівників ГТУЮ у Луганській області. Виходячи із суб'єктного складу правовідношення власності, яке виникло із договору купівлі-продажу від 16.11.2006 року, належним відповідачем за заявленою вимогою є колишній власник вказаного спірного нерухомого майна. У зв'язку з вищевикладеним вимушений звернутися до суду з позовом. Позивач [PERSON] участі в судовому засіданні не брав, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує (а.с. 39). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не брала участі, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Сватівського районного суду Луганської області. Суд не має можливості надіслати засобами поштового зв'язку на їх адресу до м. Луганська судові виклики, оскільки УДППЗ «Укрпошта» не здійснює пересилання пошти, зокрема до м. Луганська. Заперечень та жодних клопотань суду не подавала. У зв'язку з цим суд, зі згоди позивача та відповідно до ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта - [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Підставою виникнення права власності та його підтвердженням є договір купівлі - продажу від 16.11.2006, реєстр № 3600, посвідчений приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Кирилюк І.А. (а.с.5-8). Однак, в період з 09.45 год. 01.11.2016 по 22.00 год. 02.11.2016 у м. Києві, за новим місцем проживання позивача [PERSON] невстановленими особами з квартири разом з сейфом були викрадені правовстановлюючі документи на вищезазначену квартиру, що підтверджується копією протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.11.2016 (а.с. 9-10, 16-17). Згідно наданої відповіді на адвокатський запит від 12.01.2017 № 438/18/4 за даними Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів приватна нотаріальна діяльність Кирилюк Ірини Анатоліївни по Луганському міському нотаріальному округу була припинена 25 березня 2013 року у зв'язку зі смертю. Документи нотаріального діловодства та архіву були передані до Луганського обласного державного нотаріального архіву. Згідно з наказом Міністерства юстиції України від 25.11.2014 року № 246/7 «Про переміщення органів та установ Луганської області», наказом Головного управління юстиції у Луганській області від 25.11.2014 року № 46 - В «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області (зі змінами) Луганський обласний державний архів переміщений до м. Старобільськ Луганської області. Однак, фактично архів та документи Луганського обласного державного нотаріального архіву знаходяться у м. Луганську, їх перевезення до м. Старобільська на сьогодні є неможливим у зв'язку з відсутністю гарантій забезпечення схоронності вищевказаних документів, а також забезпечення безпеки, життя і здоров'я працівників ГТУЮ у Луганській області (а.с. 14-15). Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання прав. Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, передбаченому законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Абзацом четвертим ст. 55 Конституції України передбачено, що кожному надається право будь яким не забороненим законом способом захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. У відповідності до ст. 20 ЦК України право на захист своїх прав особа здійснює на власний розсуд. Згідно зі статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У правовій позиції від 18 лютого 2015 року, висловленій Верховним Судом України у справі № 6-244 цс14 також зазначено, що за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. З огляду на вищевикладене, оцінивши всі докази в їх сукупності, враховуючи, що у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів на квартиру, що створює об'єктивні перешкоди для реалізації прав власника, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви. На підставі ст. 392 ЦК України,

Outcome: approved