Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання за ним в порядку спадкування за законом права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті його батька [PERSON]. Свої позовні вимоги, мотивує тим, що 23.06.1997 року померла мати Позивача, [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть виданим Деревнянською сільською радою 24.03.2016 р. серія 1-СГ № 423467. 05.04.2014 року помер батько Позивача, [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть виданим Деревнянською сільською радою 05.04.2016р. серія 1-СГ № 349408. [PERSON], склав 26.12.2003 року заповіт, який посвідчено секретарем виконкому Деревнянської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 30. Згідно вказаного заповіту [PERSON] все майно заповів Позивачу. До дати смерті батька, [PERSON] було виготовлено технічну документацію з розрахунку середньої земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та присвоєно кадастровий номер земельній ділянці. Однак за життя останній не здійснив державної реєстрації свого речового права на згадане вище нерухоме майно. Позивач звернувся до нотаріальної контори про оформлення спадщини на дану ділянку, однак йому було відмовлено про що свідчить лист. Після цього Позивач звернулася до Деревняняської сільської ради та Жовківської районної державної адміністрації ,де йому було відмовлено у видачі державного акту на його ім.»я. Оскільки згадана вище земельна ділянка не перебуває, ні в комунальній, ні в державній власності то на таку земельну ділянку не поширюється повноваження органу місцевого самоврядування та виконавчої влади. Слід зазначити, що розпорядження Жовківської районної державної адміністрації від 07.06.2006 р. № 533 «Про затвердження технічної документації із землеустрою» виконано повністю, оскільки земельні ділянки видану в натурі і передано у приватну власність про що свідчать витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Свідченням того, що [PERSON] виділено середню земельну частку пай в натурі є витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. У зв»язку з викладеним вище, Позивач не має можливості у встановленому порядку у нотаріальній конторі оформити своє право власності на земельну ділянку в порядку спадкування після смерті свого батька. Саме через цю обставину Позивач змушений звернутися за захистом своїх прав до суду. Просить задоволити позов. Позивач в судове засідання не з'явився, однак, подав до суду заяву, якою просить розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить позов задовольнити. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи були належно повідомлені. Однак, третьою особою Приватним нотаріусом [PERSON] надіслано до суду лист про відсутність заперечень проти позовних вимог позивачки та розгляд справи у її відсутності. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] належить задоволити, з наступних підстав. 23.06.1997 року померла мати Позивача, [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть виданим Деревнянською сільською радою 24.03.2016р. серія 1-СГ № 423467. 05.04.2014 року помер батько Позивача, [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть виданим Деревнянською сільською радою 05.04.2016р. серія 1-СГ № 349408. 26.12.2003 року [PERSON], склав заповіт, який посвідчено секретарем виконкому Деревнянської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 30. Згідно вказаного заповіту [PERSON] все майно заповів [PERSON]. До дати смерті своєї смерті, [PERSON] виготовив технічну документацію з розрахунку середньої земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та присвоєно кадастровий номер земельній ділянці. Однак за життя мій батько Позивача не здійснив державної реєстрації свого речового права на згадане вище нерухоме майно. Позивач звернувся до нотаріальної контори про оформлення спадщини на дану ділянку, однак йому було відмовлено про що свідчить лист. Відповідно до ст.1 Закону України « Про Державний земельний кадастр» державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Після цього Позивач звертався до Деревнянської сільської ради та Жовківської районної державної адміністрації де йому в усній формі було відмовлено у передачі даної ділянки у власність, що випливає з його пояснень. Громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Оскільки згадані вище земельні ділянки не перебувають, ні в комунальній, ні в державній власності, то на такі земельні ділянки не поширюються повноваження органу місцевого самоврядування та виконавчої влади. Слід зазначити, що розпорядження Жовківської районної державної адміністрації від 07.06.2006 р. № 533 «Про затвердження технічної документації із землеустрою» виконано повністю, оскільки земельні ділянки виділено в натурі і передано у приватну власність про що свідчать витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року №7 органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов»язані з реалізацією певних суб»єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб»єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Згідно п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право власності на земельну частку пай є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Свідченням того, що [PERSON] виділено середню земельну частку пай в натурі є витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Суд приходить до висновку, що у зв»язку з викладеним вище, Позивач не має можливості у встановленому порядку у нотаріальній конторі оформити своє право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті свого батька. Саме через цю обставину він змушений звернутися за захистом своїх прав до суду. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовної заяви [PERSON].

Outcome: approved