Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення неустойки по аліментам, посилаючись на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] У шлюбі народилась дитина донька [PERSON], [INFO], яка у теперішній час мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням Сєвєродонецького міського суду від 14.02.2012 року з відповідача [PERSON] на її користь було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки від усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач неналежним чином здійснював свій обовязок по сплаті аліментів у звязку з чим станом на 01.07.2013 року за ним виникла заборгованість у розмірі 5985,23 грн., тому вона вважає, що відповідач має сплатити на її користь неустойку внаслідок заборгованості по аліментам, яка складає 20208,99 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала доводи, викладенні у позовній заяві, просила суд стягнути з [PERSON] на її користь неустойку за весь час прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у сумі 20208,99 грн. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні вимоги позивача не визнав, просив у їх задоволенні відмовити, так як його вини у виникненні заборгованості не має, так як в нього немає коштів на виплату аліментів, оскільки він не працює. Вислухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. У судовому засіданні було встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії І-КИ № 220967, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції 11 лютого 2009 року, 24 січня 2009 року народилась [PERSON], батьками якої є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON]. Відповідно до копії виконавчого листа № 1227/655/2012, виданого Сєвєродонеьцким міським судом Луганської області 01 березня 2012 року, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки від усіх видів заробітку щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки відділу Державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції від 30.07.2013 року № 13446/03-51, розмір заборгованості відповідача [PERSON] на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини складає 7985,23 грн. Позивач в уточненій позовній заяві посилається на те, що заборгованість відповідача [PERSON] складає 5985,23 грн., з якої і розраховує неустойку внаслідок заборгованості по аліментам, а отже саме цей розмір заборгованості суд оцінює в якості обґрунтування позовних вимог. Сплачену відповідачем у лютому місяці 2014 року суму аліментів на користь позивача у розмірі 500 грн. суд не бере до уваги, так як на час подання позовної заяви розмір заборгованості складав 5985,23 грн., тому суд має встановити розмір неустойки, яка могла виникнути саме з цієї суми. Як встановлено у судовому засіданні, згідно пояснень позивача та матеріалів справи, заборгованість по сплаті аліментів виникла саме з вини відповідача [PERSON] через несистематичну та неповну їх сплату, що підтверджується і наведеною довідкою ВДВС м. Сєвєродонецька, при цьому відповідач будь-яких фактичних даних чи доказів належного ним виконання рішення суду, або причин поважності неможливості його виконання суду не надав, а отже суд вважає, що заборгованість по аліментам утворилась саме з вини відповідача. Згідно наданого позивачем розрахунку неустойка за прострочення несплачених відповідачем аліментів за період з січня 2012 року по 31 липня 2013 року становить 20208,99 грн. Даний розрахунок суд вважає виконаним у відповідності до вимог ст. 196 СК України. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що доводи, викладенні позивачем в підтвердження своїх позовних вимог, достовірні, та обґрунтовані, однак суд вважає, що розмір неустойки у розмірі 20208,99 грн. значно перевищує розмір основного боргу за аліментами, а тому суд вважає суму неустойки, яка є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача, у розмірі основного боргу по аліментам 6000 грн. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає також сума сплачених позивачем при поданні позову судових витрат, які складаються з судового збору у розмірі 229,40 грн., який сплачено позивачем при поданні позовної заяви до суду.

Outcome: partial