Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , Третя особа , яка не заявляє самостійних вимог - Відділ реєстрації фізичних осіб та місця їх перебування Кам`янської міської ради про визнанння особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що йому згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, який посвідчений державним нотаріусом Другої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 5764 від 26.12.2006 року, належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Крім нього в даному будинку зареєстрований його племінник [PERSON] , який фактично не мешкав в даному будинку жодного дня. Реєстрація за даною адресою, відповідачу була потрібна для працевлаштування. На його прохання добровільно знятися з реєстрації відповідач не реагує. У зв`язку з чим просить позовну заяву задовольнити, оскільки він не може оформити субсидію. 08.07.2021 року Ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. 01.12.2021 року Ухвалою суду підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в\~судове засідання\~не з`явився,\~надав заяви\~про розгляд\~справи без\~його участі,\~позовні вимоги\~підтримав в\~повному обсязі,не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 24). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 18,19). Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що пред`явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно із\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке посвідчене державним нотаріусом Другої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі № 5764 від 26.12.2006 року, [PERSON] належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 8). З довідки № 21/4885 від 05.07.2021 року про склад сім`ї, вбачається, що станом на 05.07.2021 року в будинку [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] . Згідно акту № 41/15/1 від 02.07.2021 року про не проживання, який був складений за участю трьох свідків, [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] з 2018 року (а.с. 13). Частинами 1, 2 ст. 71 Житлового кодексу Української РСР (далі ЖК УРСР) передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Згідно зі ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не мешкає у будинку з 2018 року, не сплачує за комунальні послуги, особистих речей в будинку не має, отже згідно з приведеною нормою втратив право користування житлом за місцем реєстрації. При цьому домовленості між сторонами з приводу строку відсутності відповідача не існує. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 1, 2, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає задоволенню, оскільки дії відповідача порушують права власника, нерухомого майна на вільне користування та розпорядження своїм майном.

Outcome: approved