Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 червня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що Центральним відділом реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї було зроблено актовий запис № 990. Від вказаного шлюбу мають спільного сина [PERSON] [INFO] який мешкає з Позивачем. 26 квітня 2019 року Дніпровським районним судом місто Києва зазначений вище шлюб було розірвано. За час подружнього життя за спільні кошти було придбано нерухоме майно та рухоме майно яке було зареєстроване на Відповідача, а саме: земельна ділянка площею 0,0751 га, кадастровий номер 3222486601:01:009:0274, що розташована за адресою : [ADDRESS] , ринкова вартість даної земельної ділянки відповідно до сайтів продажу аналогічних земельних ділянок становить 401850 (чотириста одна тисяча вісімсот п`ятдесят ) гривень половина вартості ціни ділянки становить - 200 925,00 гривень; земельна ділянка площею 0,0576 га, кадастровий номер 3222486601:01:009:0296, що розташована за адресою : [ADDRESS] ринкова вартість даної земельної ділянки відповідно до сайтів продажу аналогічних земельних ділянок становить 303 240 (триста три тисячі двісті сорок ) гривень половина вартості ціни ділянки становить - 151 620,00 гривень; автомобіль марки CITROEN С4, 2015 року випуску, номер шасі, [NUMBER] , державний номер [NUMBER] ; ринкова вартість даного авто відповідно до сайту продажу автомобілів складає 273 540,00 (двісті дев`яносто шість тисяч сто) гривень; половина вартості ціни складає - 136770,00 гривень; автомобіль марки SUBARU FORESTER 2010 року випуску, номер шасі [NUMBER] , державний номер [NUMBER] ; ринкова вартість даного авто відповідно до сайту продажу автомобілів складає 296 100 ,00 (двісті дев`яносто шість тисяч сто) гривень; половина вартості ціни даного автомобіля складає - 148050,00 гривень. Позивач вважала, що зазначене вище майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Тому позивач просила суд визнати за [PERSON] ідентифікаційний номер [NUMBER] право власності в порядку поділу спільного майна подружжя на: 1/2 частки земельної ділянки площею 0,0751 га, кадастровий номер 3222486601:01:009:0274, що розташована за адресою : [ADDRESS] частки земельної ділянки площею 0,0576 га, кадастровий номер 3222486601:01:009:0296, що розташована за адресою : [ADDRESS] ; автомобіль марки CITROEN С4, 2015 року випуску, номер шасі [NUMBER] , державний номер [NUMBER] . Визнати за [PERSON] ідентифікаційний номер [NUMBER] право власності в порядку поділу спільного майна подружжя 1/2 частки земельної ділянки площею 0,0751 га, кадастровий номер 3222486601:01:009:0274, що розташована за адресою : [ADDRESS] частки земельної ділянки площею 0,0576 га, кадастровий номер 3222486601:01:009:0296, що розташована за адресою : [ADDRESS] ; Виділити автомобіль марки SUBARU FORESTER 2010 року випуску, номер шасі [NUMBER] , [PERSON] ідентифікаційний номер [NUMBER] . Стягнути з [PERSON] ідентифікаційний номер [NUMBER] половину вартості сплати судового збору у розмірі 3153,00 гривень. Представник позивача подав до суду заяву згідно якої просив розгляд справи провести у його відсутності, вимоги позову підтримав та просив їх задоволити. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву згідно якої просив розгляд справи проводити у його відсутності, вимоги позову визнав та просив його задовольнити. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, 10 червня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що Центральним відділом реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї було зроблено актовий запис № 990. Від вказаного шлюбу мають спільного сина [PERSON] [INFO] . 26 квітня 2019 року Дніпровським районним судом міста Києва зазначений вище шлюб було розірвано. Під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, ними було набуто наступне нерухоме та рухоме майно: земельна ділянка площею 0,0751 га, кадастровий номер 3222486601:01:009:0274, що розташована за адресою : [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,0576 га, кадастровий номер 3222486601:01:009:0296, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; автомобіль марки CITROEN С4, 2015 року випуску, номер шасі, [NUMBER] , державний номер [NUMBER] ; автомобіль марки SUBARU FORESTER 2010 року випуску, номер шасі [NUMBER] , державний номер [NUMBER] . В силу ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Частина 1 статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Відповідно до п. п. 22, 23, 24, 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року за № 11, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. За змістом ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Суд приходить до висновку, що сторонами по справі під час шлюбу було набуто у власність спірні земельні ділянки та транспортні засоби. В силу ст. 60 СК України дане майно належить сторонам на праві спільної сумісної власності та відповідно підлягає поділу між ними. А отже кожному з них, враховуючи рівність часток, належить по 1/2 частині даного майна. Стаття 206 ЦПК України визначає що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи що відповідачем визнано вимоги позову і сторони розділили майно за взаємною згодою, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved