Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] та просить визнати останню такою, що втратила право на користування житловим будинком, що в смт. Гусятин по вул. Б.Лепкого, 149, Гусятинського району Тернопільської області. В обґрунтування позовних вимог вказує, що він є власником вищевказаного житлового будинку. Відповідач [PERSON] колишня дружина його сина [PERSON], шлюб між ними розірвано. З 2004 року відповідач не проживає в вищевказаному житловому будинку, добровільно пішла з дому, до теперішнього часу не намагалася вселитися в спірне домоволодіння, не приходила, не користувалася ним, в поліцію та в суд з приводу вселення не зверталася, будь-якої домовленості між ними щодо порядку користування будинком не було і залишаючись зареєстрованою у спірному домоволодінні, перешкоджає йому у здійсненні його законних прав. На підставі наведеного, просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком у звязку з не проживанням в ньому більше року без поважних причин. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, а саме, шляхом розміщення оголошення про виклик у судове засідання на офіційній веб-сторінці суду, про поважні причини неявки суд не повідомила, а тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON], житель [INFO] дійсно є власником житлового будинку, що знаходиться в смт. Гусятин, вул. Б.Лепкого, 149, Гусятинського району Тернопільської області, що стверджується копією свідоцтва про право власності на житловий будинок виданого на підставі розпорядження голови Гусятинської районної державної адміністрації від 01 березня 2000 року за № 72. У вказаному житловому будинку відповідач зареєстрована, як член сімї позивача, що підтверджується довідкою про склад сімї № 1428 виданою Гусятинською селищною радою Гусятинського району Тернопільської області 17.07.2018 року. Заочним рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 13 грудня 2016 року розірвано шлюб між [PERSON] сином позивача та [PERSON] відповідачем по справі. Будучи зареєстрованим у спірному житловому будинку відповідач [PERSON] не проживає у ньому з 2004 року по даний час, що підтверджується актом обстеження комісії у складі уповноважених осіб Гусятинської селищної ради Гусятинського району Тернопільської області від 04.07.2018 року. В силу вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч.1 ст.319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із вимогами ч.1 ст.321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до положень ст.391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з вимогами ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Встановлено, що відповідач [PERSON] з 2004 року не проживає в спірному житловому будинку, добровільно пішла з дому, до теперішнього часу не намагалася вселитися в спірне домоволодіння, не приходила, не користувалася ним. Із скаргами до відповідних органів щодо усунення перешкод у користуванні житлом остання не зверталася. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що відповідач без поважних причин не проживає в спірному житловому будинку понад встановлений законом річний строк, а тому її слід визнати такою, що втратила право користування житловим будинком, що в смт. Гусятин, вул. Б.Лепкого, 149, Гусятинського району, Тернопільської області. Згідно з вимогами ст. ст. 12,81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Будь-яких доказів про поважність причин відсутності відповідача у вказаному житлі відповідачем по справі суду представлено не було. На підставі викладеного,

Outcome: approved