Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення 23 років, за умови навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є донькою відповідача. Шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] 09.11.2001 року було розірвано. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 02.11.1998 року з відповідача на користь матері позивача стягувалися аліменти на утримання доньки [PERSON] до 2016 року. На даний час позивач є повнолітньою, однак продовжує навчання на денній формі Харківського державного університету харчування та торгівлі, є студенткою 2-го курсу факультету обладнання та технічного сервісу (бюджетна основа). Зазначає, що Університет забезпечує своїх студентів гуртожитком, але проживання в ньому платне. Крім того, в Університеті позивач постійно проходить платні факультативи, узвязку з чим не має змоги влаштуватись на роботу та матеріально себе забезпечувати, потребує матеріальної допомоги. Мати позивача проживає у [INFO], надає матеріальну допомогу наскільки можливо, але її недостатньо. Крім того, у матері на утриманні знаходиться син [PERSON], який проживає разом із нею, дохід останньої мінімальний. Відповідач ухиляється від добровільного надання матеріальної допомоги, хоча може її надавати, оскільки має постійне місце роботи у ТОВ «Українські системи кабельних трас», інших осіб на утриманні немає. В судове засідання позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності та взаємозвязку, дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Цей факт підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-НО №077489, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м.Краматорська Донецької області від 09.09.1998 року, актовий запис №949. Також судом встановлено, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], розірвано 09.11.2001 року. Цей факт підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області 09.11.2001 року. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 02.11.1998 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 22.10.1998 року та до її повноліття. Згідно довідки №28-16/17 від 08.09.2016 року [PERSON] є студенткою 2 курсу, групи ХМ-35 денної форми навчання факультету обладнання та технічного сервісу Харківського державного університету харчування та торгівлі ІV рівня акредитації, за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр», за напрямом підготовки 6.050604 «Енергомашинобудування». Навчається на бюджетній формі навчання. Строк закінчення освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» 30 червня 2019 року. Згідно довідки про доходи [PERSON], наданої 08.12.2016 року Харківським державним університетом харчування та торгівлі, загальна сума доходу за період з вересня 2015 року по листопад 2016 року за винятком аліментів становить 13\~285,86 грн.. Як вбачається із позовної заяви [PERSON] проживає у гуртожитку Харківського державного університету харчування та торгівлі, вартість якого на місяць становить 660 грн., що підтверджується копіями квитанцій про сплату [PERSON] вартості проживання у гуртожитку. Зі змісту позову вбачається, що [PERSON] знаходиться на утриманні [PERSON]. Крім позивача, на утриманні [PERSON] знаходиться [PERSON], [INFO]. Цей факт підтверджується копією свідоцтва про народження І-НО №048426, виданого 16.12.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області. Відповідно до довідки від 11.01.2017 року №1 [PERSON] працює в ТОВ «Альянс сучасних технологій» з 01.04.2016 року, займає посаду Начальника комерційного відділу, дохід за період з 01.07.2016 року по 31.12.2016 року склав 9200 грн.. Відповідно до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватись про її здоровя, фізичний та духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За ч.2,5 ст.150 СК України, батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє їх від обовязку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст..ст.3, 155 СК України, дитина належить до сімї своїх батьків і тоді, коли з ними не проживає. Здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.199 СК України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч. 1 ст.200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст.183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч.3 ст.181, ч.2 ст.182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, але мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Як роз'яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Так, судом встановлено, що [PERSON] є студенткою 2-го курсу денної форми навчання факультету обладнання та технічного сервісу Харківського державного університету харчування та торгівлі ІV рівня акредитації, а тому ніде не працює. У зв'язку з цим вона має потребу у забезпеченні коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (потреби - харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників та інше.) Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач потребує матеріальної допомоги, як особа, яка навчається та не має іншого виду доходу. Відповідач, як батько, повинен приймати участь в утриманні своєї дитини, оскільки такий обов'язок покладений на нього нормами чинного сімейного законодавства. Утримання дитини, забезпечення її всебічного розвитку є насамперед батьківським обов'язком. Вирішуючи питання по суті позовних вимог, суд також приймає до уваги, що платника аліментів є працездатною особою, відсутність даних про перебування на його утриманні неповнолітніх дітей, інших непрацездатних осіб, враховуючи інші обставини, які мають істотне значення по справі та вважає вимоги позову законними та обґрунтованими, при цьому розмір аліментів суд визначає в розмірі визначеному позивачами 1/3 частки заробітку (доходу) батька без зазначення кінцевої дати стягнення аліментів. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 316,00 грн. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 180-182, 184, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved