Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на його користь 30 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок злочину. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15 червня 2019 року близько 15 год. [PERSON] , перебуваючи біля буд. [ADDRESS] дерев`яною палицею наніс йому один удар по лівій руці, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої третини лівої ліктьової кістки, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 285 від 19 липня 2019 року відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 добу. Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 січня 2020 року [PERSON] засуджено за ч. 1 ст.122, 75,76 КК України до позбавлення волі на строк два роки з іспитовим строком на один рік. Стягнуто з відповідача на його користь завдану матеріальну шкоду у розмірі 13 931 грн. 20 коп. Зазначає, що в кримінальному провадженні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди він не заявляв. Вказує, що злочинними діями [PERSON] йому завдано ушкодження здоров`я та як наслідок спричинено моральну шкоду. Позивач переніс дві операції по встановленню та зняттю металевої пластини в травмованій руці. В момент удару позивач переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги, страху за подальше здоров`я. На даний час позивача супроводжують проблеми зі здоров`ям, у вигляді періодичних болей у руці, обмежень, пов`язаних із наслідками перелому руки. З моменту нанесення тілесних ушкоджень позивач та його родина переживають моральні страждання, які полягають у тому, що сусід умисно спричинив йому тілесні ушкодження, принизивши його перед односельцями, ігнорує його честь та гідність, підриває репутацію у селі. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17 березня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням учасників справи про дату та час проведення судового засідання. 03 квітня 2020 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, у якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог, вважає, що позивачем не доведено, що внаслідок його дій у нього відбулись вимушені зміни у життєвих та виробничих стосунках, не підтверджено розмір моральної шкоди, не доведено причинно-наслідкового зв`язку між його діями та настанням будь-яких негативних наслідків внаслідок дій відповідача. Зазначає, що після набрання вироком законної сили з його пенсії відраховують певні суми на погашення матеріальної шкоди позивачу. Відповідач є пенсіонером і отримує мінімальну пенсію за віком, хворіє на хронічні захворювання, зазначена позивачем сума моральної шкоди є неспроможною для нього, іншого доходу крім пенсії не має, оскільки у зв`язку зі станом здоров`я працювати не може, проживає разом із дружиною, яка теж є пенсіонером. Крім того, наголошує, що в результаті тривалого конфлікту між ними, у той день і йому були спричені тілесні ушкодженя та моральна шкода. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги визнали частково у сумі 3000 грн., в іншій частині вважали позовні вимоги необгрунтованими та просили відмовити у їх задоволенні. Суд, заслухавши вступні промови, дослідивши наявні матеріали справи та докази, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 6 ст. 82 ЦПК України визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок. Судом встановлено, що вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 січня 2020 року [PERSON] засуджено за ч. 1 ст. 122, 75 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки з іспитовим строком на один рік з покладенням на підставі ст. 76 КК України відповідних обов`язків. Цивільний позов потерпілого задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 13 931 грн 20 коп. завданої матеріальної шкоди. Відповідно до положень ч.7 ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Судом встановлено, що в кримінальному провадженні [PERSON] звертався з цивільним позовом про стягнення матеріальної шкоди, а з вимогами про стягнення моральної шкоди не звертався, тому не позбавлений можливості заявити такі вимоги в порядку цивільного судочинства. Згідно ч. 1, 3, 4, 5 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 січня 2020 року, який набрав чинності 03 березня 2020 року, [PERSON] визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України за те, що він 15 червня 2019 року близько 15 год. з мотивів тривалих особистих неприязних відносин дерев`яною палицею наніс [PERSON] один удар по лівій руці, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої третини лівої ліктьової кістки, які віднесено до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я понад одну добу. Суд на підставі ч. 6 ст.82 ЦПК України виходить з того, що мало місце заподіяння [PERSON] відповідачем тілесних ушкоджень. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Вчинення відповідачем 15 червня 2019 року протиправного діяння щодо позивача, шляхом нанесення тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, призвело як до фізичних, так і до моральних страждань [PERSON] . Згідно виписного епікризу № 7420 із медичної картки стаціонарного хворого травматологічного відділення ЧМЛ №2, що знаходиться у матеріалах кримінального провадження, [PERSON] перебував з 18 червня по 05 липня 2019 року в травматологічному відділенні зазначеної лікарні з діагнозом: перелом ліктьової кістки в н/3 зі зміщенням. ІХС. Дифузний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІ ступеня, ризик ІІІ, СН1, ФК2. Після проведення курсу кардіологічного лікування проведено операцію 02 липня 2019 року відкриту репозицію, МОС ліктьової кістки платівкою та 6-ма гвинтами(Ті). Відповідно до п.п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я та в порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Статтею 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Отже, суд приходить до висновку, що спричинення позивачу моральної шкоди знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з діями [PERSON] у виді нанесення потерпілому [PERSON] тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Судом встановлено, що дії відповідача призвели до моральних страждань позивача, втрати нормальних життєвих зв`язків та вимагали від потерпілого додаткових зусиль для організації свого життя, оскільки відносно нього було вчинене кримінальне правопорушення, з приводу якого він переніс душевні хвилювання, моральні та фізичні страждання, однак, позивачем не надано доказів на спричинення йому моральної шкоди на суму, зазначену у позові. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи характер та обсяг душевних страждань, яких зазнав позивач у зв`язку з ушкодженням здоров`я та протиправною поведінкою щодо нього відповідача, характер немайнових втрат (їх тривалість і можливість відновлення), тяжкість вимушених змін у його особистому житті у зв`язку з лікуванням та відновленням своїх порушених прав після нанесення йому тілесних ушкоджень середньої тяжкості, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. На думку суду розумним і достатнім буде розмір морального відшкодування у розмірі 10 000 гривень. Доводи відповідача та його представника про недоведеність позивачем заподіяної йому моральої шкоди не заслуговують на увагу, зважаючи на те, що позивачу було заподіяно тілесні ушкодження середньої тяжкості, через які він переніс значний фізичний біль та моральні страждання. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом. Враховуючи викладене, суд вважає, що сума 10 000 грн. буде достатньою компенсацією за спричинені позивачу душевні страждання. А тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити частково у розмірі 10 000 грн. моральної шкоди. В задоволенні позовних вимог в іншій частині позивачу слід відмовити. Враховуючи, що позивач при подачі позову був звільненим від сплати судового збору, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 840 грн.80 коп.

Outcome: partial