Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, посилаючись на те, що 17.01.2018 року відповідач відповідно до розписки від 17.01.2018 р. взяв у борг у позивача грошові кошти у сумі - 14 821 грн. зі строком повернення до чотирьох місяців з моменту написання вищевказаної розписки, тобто до 17.05.2018 р. В той же час, відповідач свої зобов'язання щодо повернення коштів згідно розписки на даний момент не виконав, кошти не повернув, на неодноразові пропозиції з боку позивача добровільно повернути заборгованість не реагує, зустрічей з позивачем уникає, переховується. При таких обставинах, як випливає з розписки від 17.01.2018 року відповідач отримав від позивача грошову суму у розмірі 14 821 грн. Враховуючи зазначене, починаючи з 17 січня 2018 року у відповідача виникає обов'язок по виконанню грошового зобов'язання щодо повернення позивачу суми позики (боргу), а саме грошову суму у розмірі 14 821 грн. При таких обставинах, відповідач не виконав покладене на нього грошове зобов'язання в строк та в порядку, передбаченому діючим законодавством, не повернувши позику у вигляді грошової суми у розмірі 14 821 грн. в строк до 17.05.2018 р., про що свідчить відсутність будь-якого письмового доказу, який би свідчив про виконання відповідачем свого зобов'язання, внаслідок чого порушив умови повернення коштів переданих відповідачу в позику не пізніше 17.05.2018 року. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 14821,00 грн. та витрати по сплаті судового збору. В судове засідання позивачка не з'явилася, повідомлена про час та місце слухання справи належним чином. в матеріалах справи наявні заява позивача про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи відсутність згоди позивача на проведення заочного розгляду справу, суд вважає за необхідне проводити розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 17.01.2018 року відповідач відповідно до розписки від 17.01.2018 р. взяв у борг у позивача грошові кошти у сумі - 14 821 грн. зі строком повернення до чотирьох місяців з моменту написання вищевказаної розписки, тобто до 17.05.2018 р. У відповідності до розписки, відповідач розуміючи значення своїх дій без будь-якого примушення, як фізичного так і морального, взяв в борг строком з 17.01.2018 р. по 17.05.2018 р. без сплати відсотків за користування грошовими коштами в розмірі 14 821 грн. Також, сторони домовилися про те, що, якщо відповідач, своєчасно не повернув загальну суму позичених коштів або їх частку, то позивач має право звернутися у відповідності до норм чинного законодавства, за стягненням всієї суми грошових коштів. При таких обставинах, як випливає з розписки від 17.01.2018 року відповідач отримав від позивача грошову суму у розмірі 14 821 грн. Відповідач підтвердив, що підписанням даної розписки підтверджує факт передання коштів йому у позику. Враховуючи зазначене, починаючи з 17 січня 2018 року у відповідача виникає обов'язок по виконанню грошового зобов'язання щодо повернення позивачу суми позики (боргу), а саме грошову суму у розмірі 14 821 грн. При таких обставинах, відповідач не виконав покладене на нього грошове зобов'язання в строк та в порядку, передбаченому розпискою від 17.01.2018 р., не повернувши позику у вигляді грошової суми у розмірі 14 821 грн. в строк до 17.05.2018 р., про що свідчить відсутність будь-якого письмового доказу, який би свідчив про виконання відповідачем свого зобов'язання, внаслідок чого порушив умови та право позивача на повернення коштів переданих відповідачу в позику. Таким чином відповідач мав повернути суму позики не пізніше 17.05.2018 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ч.1 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за розписко в розмірі 14 821грн. З відповідача слід також стягнути на користь позивача на підставі ст. 141 ЦПК України сплачений судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved