Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ; проживаючого за адресою: [ADDRESS] , ІПН - [NUMBER] про стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі ј частини від усіх видів доходу (заробітку), щомісяця до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] , [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження. Син [INFO] досяг повноліття, але не має можливості себе забезпечити матеріально оскільки продовжує навчатися на 5 курсі факультету педагогіки та психології Миколаївського національного університету імені В.О. Сухомлинського 1V рівня акредитації за денною формою навчання і термін навчання закінчується 31.12.2020 року, про що свідчить довідка №346 від 10.02.2020 року. Відповідач до повноліття сина у примусовому порядку, у відповідності до рішення Каланчацького районного суду Херсонської області, сплачував на його утримання аліменти. Таке примусове стягнення аліментів забезпечило більш-менш систематичне та гарантійне матеріальне утримання сина. По досягненню повноліття сина позивач самотужки несла витрати на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, а тому в порядку ст. 199 СК України вона вимушена звернутися до суду про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. До навчання і в період навчання син проживає з нею. Відповідач має постійну роботу і має можливість утримувати повнолітнього сина в період його навчання. Цей факт підтверджується тим, що відповідач до повноліття сина сплачував аліменти і не має з цього питання будь - якої заборгованості. Виходячи з рівних прав та обов`язків батьків та зважаючи на встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» з 01.01.2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб - 2027 грн. на місяць, а тому позивач вважає за справедливе ставити питання про стягнення з відповідача аліменти у розмірі ј від усіх видів доходу (заробітку), до досягнення сином 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. Ухвалою судді від 17.03.2020 року відкрито провадження, по справі призначено судове засідання та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просить задоволити їх повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги, заявлені позивачем, визнав частково. Зазначив, що має можливість сплачувати лише 1000 грн. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. У відповідності до ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Каланчацьким відділом реєстрації актів громадянського стану Херсонської області, Україна від 01.10.1998 року та сторонами не оспорюється. [PERSON] , [INFO] проживає з позивачем [PERSON] .. Згідно довідки №346 від 10.02.2020 року, виданої Миколаївським національним університетом ім. В.О. Сухомлинського 1V рівня акредитації, [PERSON] навчається на 5 курсі факультету педагогіки та психології Миколаївського національного університету імені В.О. Сухомлинського 1V рівня акредитації за денною формою навчання. Згідно ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Посилання відповідача на те, що позов подано не належною особою, суд відхиляє, оскільки, син проживає разом з позивачем, що узгоджується з положеннями ч.3 ст. 199 СК України, де зазначено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки відповідач в добровільному порядку не надає допомоги на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання.

Outcome: approved