Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що 18.04.2016 року [PERSON] позичила в неї грошові кошти в сумі 15 000 грн. та зобов`язалась повернути борг до 01.06.2016 року, про що власноручно написала їй розписку. Даний борг відповідач досі не повернула. 22.08.2018 року [PERSON] знову позичила у позивача грошові кошти в сумі 60 000 грн. та зобов`язалась повернути борг до 01.10.2018 року, про що власноручно написала розписку. Таким, чином загальна сума боргу відповідача складає 75 000 грн. У зв`язку х тим, що [PERSON] добровільно повернути суму боргу відмовляється, то позивач була вимушена звернутися до суду з метою захисту свого порушеного права. Позивач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, просила суд його задовольнити. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Крім того, відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, з ухваленням заочного рішення на підставі ст. 281 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 18.04.2016 року [PERSON] позичила у [PERSON] грошові кошти в сумі 15 000 грн. та зобов`язалась повернути борг до 01.06.2016 року, що підтверджується власноручно написаною [PERSON] розпискою від 18.04.2016 року. 22.08.2018 року [PERSON] позичила у [PERSON] грошові кошти в сумі 60 000 грн. та зобов`язалась повернути борг до 01.10.2018 року, що підтверджується власноручно написаною [PERSON] розпискою від 18.04.2016 року. Позивачем [PERSON] в судовому засіданні були надані оригінали розписок, написаних власноручно [PERSON] , які залишились в матеріалах даної справи. На даний час борг відповідачем не сплачений, у зв`язку з чим порушується право власності на грошові кошти позивача. Згідно з ч.1 ст.1046 ЦК України - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов в частині витребування боргу з відповідача є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Проте, в частині стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з надання правових послуг, позов задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до довіреності від 18.03.2019 року передбачено здійснення представницьких дій, а не надання правових послуг. Відповідно до ч. 1 ст.142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved