Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON], про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.03.2009 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] у розмірі 500 грн. щомісяця і до повноліття дитини. [INFO] [PERSON] виповнилось 18 років. Остання є студентом Торгового коледжу Державного вищого навчального закладу «Запорізького національного університету», денного відділення, знаходиться на утриманні позивача [PERSON], у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. На підставі викладеного позивач [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання доньки - [PERSON] у розмірі 600 гривень щомісяця до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав викладених у ньому, просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засідання заперечував проти позову, додатково пояснив суду, що його донька вже повнолітня, отримує стипендію, працює, хоча і неофіційно. Також зазначив, що на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей, які також потребують матеріальної допомоги. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі. Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.03.2009 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] у розмірі 500 грн. щомісяця і до повноліття дитини. Відповідно до свідоцтва про народження від 20.05.1997 року, серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного, сторони є батьками повнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що на даний час дитина знаходиться на утриманні матері [PERSON], проживає разом з нею. Відповідно до довідки виданої директором Торгового коледжу Державного вищого навчального закладу «Запорізького національного університету» Олійник О.Л., [PERSON] є студентом 3 курсу, бюджетної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2016 рік. [PERSON] отримує стипендію. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При цьому, син, дочка, які продовжують навчання, для виникнення права на утримання повинні потребувати матеріальної допомоги. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх сина (доньку), які продовжують навчання після досягнення повноліття виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення сином (донькою) віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; наявність у батьків такої можливості. Згідно з ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У відповідності зі ст.ст. 181, 182, 200 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що згідно постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 02.11.2011 року припинено підприємницьку діяльність фізичної особи - підприємця [PERSON] Відповідач має на утриманні двох синів [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданих Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. З урахуванням зазначених обставин, виходячи із засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В силу ст. 88 ЦПК України, у разі задоволення позову позивача, який звільнений від сплати судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок при подачі позову про стягнення аліментів, цей судовий збір підлягає стягненню у дохід держави з відповідача.

Outcome: partial