Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного\~ суду з позовною заявою до відповідача\~[PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, 17 березня 1990 року між [PERSON] та [PERSON], укладено шлюб, який зареєстровано Великодобронською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області, свідоцтво про одруження серії І-ФМ №479869 від 17.03.1990 р. актовий запис №6. Від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], яка постійно поживає з мамою. Спору щодо місця проживання дитини не має, позивач не заперечує проти подальшого проживання дитини з мамою. Позивач вказує, що спільне життя у нього з відповідачем не склалося, у них різні погляди на життя та сімейні стосунки. При цьому стверджує, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе та суперечить його інтересам, на примирення не згідний. Спільного майна у подружжя не має. З огляду на вказане позивач просить: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], який укладено 17.03.1990 р. та зареєстровано Великодобронською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області, свідоцтво про одруження серії І-ФМ №479869 від 17.03.1990 р. актовий запис №6. В підготовче судове засідання позивач не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення не надходило. Представник позивача [PERSON] на адресу суду подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Подала до суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні на підставі ч. 3\~ст. 200 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 березня 1990 року, який зареєстровано Великодобронською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області, свідоцтво про одруження серії І-ФМ №479869 від 17.03.1990 р. актовий запис №6. Від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], яка постійно поживаю з мамою. Спору щодо місця проживання дитини не має, позивач не заперечує проти подальшого проживання дитини з матірю. Спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, сторони разом не проживають. Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності зі ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3\~ ст.105 Сімейного Кодексу України\~\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст.110 Сімейного Кодексу. Стаття 51 Конституції України\~передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у\~ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч.3 та ч.4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Шлюб між [PERSON] та [PERSON], виявився невдалим, сімейне життя не склалося, шлюбних стосунків вони не підтримують,сторони разом не проживають, тобто даний шлюб існує тільки формально. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідач відповідно до змісту поданої заяви визнав позов повністю, тому за результатами підготовчого провадження у суду є всі підстави ухвалити рішення.\~\~ Враховуючи вищенаведені обставини справи, визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Таким чином, позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 56, 110, 160 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved