Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до відповідача [PERSON], відповідно до якого просить розірвати між ними шлюб, який зареєстрованний 02 вересня 2000 року Хмільницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області, за актовим записом № 119, посилаючись на те, що спільне проживання з відповідачем не склалось оскільки у сторін склалися різні погляди на життя та ведення справ сім'ї, на підставі цього в них постійно виникають побутові сварки та скандали, які нерідко закінчуються фізичним насильством по відношенню до відповідачки. Внаслідок цього відповідача неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності за неправомірну поведінку у сім'ї. Все це на протязі триволого часу призводило до взаємного відчуження та негативно впливало на відносини між ними, а тому позивач вважає, що шлюб між ними існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї із відповідачем є неможливим. Позивач [PERSON] та її адвокат в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явився, заперечень не надавав, причини неявки суду не вказав та будь-яких клопотань про перенесення розгляду справи не заявляв, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. За таких обставин, оскільки позивач не заперечує щодо розгляду справи у відсутність відповідача, то за таких обставин суд визнав за можливе у відповідності до ст.ст. 224, 226 ЦПК України провести заочний розгляд справи, тобто розглянути справу у відсутність відповідача, так як в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про ухвалення рішення виходячи з наступного: 02 вересня 2000 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Хмільницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 119. Як з'ясовано в судовому засіданні, у даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільне не проживають через різні характери та погляди на життя, а тому прийшли до переконання про небажання примиритися та перебувати у шлюбі. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що дана сім`я розпалась і збереження її неможливе. Формальне перебування в шлюбі суперечитиме інтересам сторін, а тому його необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного, та

Outcome: approved