Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги, право власності на 5/16 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], з яких 5/8 частин належали померлій [INFO] [PERSON], а також визнати за ним право власності на 1/6 частину земельної ділянки площею 0,0775 га, розташованої за адресою: [ADDRESS], переданої для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, 1/3 частина якої належала [PERSON], мотивуючи тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із тим, що відсутній оригінал державного акту на право власності на спадкову земельну ділянку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно рішення народного суду м. Ізмаїла від 15.02.1972 року, [PERSON] та [PERSON] було виділено по 1/2 частині житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки, наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 17.02.2015 року за № 5, співвласниками житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (5/8 часток), [PERSON] (1/4 частина), [PERSON] (1/8 частина). Крім цього, згідно цієї довідки КП «Ізмаїльське МБТІ» вищезазначений спадковий житловий будинок з надвірними спорудами, побудований у 1956 році, є завершений будівництвом та відповідно до Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлового - комунального господарства України № 95 від 19.03.2013 року «Про затвердження порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І-ІІ категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2013 року за № 612/23144, не підлягає прийняттю в експлуатацію та відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за № 582/5773, не належить до самочинного будівництва. Також, відповідно до зазначеної довідки КП «Ізмаїльське МБТІ», згідно адресного реєстру м. Ізмаїла житловий будинок з надвірними спорудами, власниками якого є [PERSON], [PERSON], [PERSON], має самостійний адресний номер: [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.03.1977 року, виданого відділом РАЦСу м. Ізмаїл Одеської області УРСР, [PERSON] помер [INFO]. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 року), спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За життя спадкодавець заповіту не залишав. Згідно із ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) - при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529ЦК УРСР (1963 року) після смерті [PERSON] є: - дружина [PERSON]. - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.09.1957 року, виданого Ізмаїльським міським бюро РАЦСу; - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.11.1953 року, виданого Ізмаїльським міським бюро РАЦСу. - мати [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON], повторно виданого Ізмаїльським міським бюро РАЦСу. Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. 16.12.1977 року за № 2-5775 державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори на ім'я [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадкування за законом по 1/8 частині житлового будинку з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.03.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] померла [INFO]. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 5/8 частин житлового будинку з надвірним спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], з яких 1/2 частина належала їй на підставі рішення народного суду м. Ізмаїл від 15.02.1972 року, а 1/8 частина якого належала їй на підставі свідоцтва про право на спадкування за законом від 16.12.1977 року зареєстрованого за № 2-5775. Крім цього, [PERSON] належала 1/3 частина земельної ділянки площею 0,0775 га, розташована за адресою: [ADDRESS], передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 14.06.2005 року, виданого на підставі рішення Ізмаїльської міської ради № 677-ХХІV від 24.06.2004 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право вланості на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010450700265, кадастровий номер - [NUMBER]. За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено Витягом зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 33689742 від 06.04.2013 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], відсутня. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є: - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.09.1957 року, виданого Ізмаїльським міським бюро РАЦСу; - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.11.1953 року, виданого Ізмаїльським міським бюро РАЦСу. Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Відповідно до ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги, після смерті [PERSON] у передбачений строк звернувся до Ізмаїльської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 06.04.2013 року за № 320, тобто вважається таким, що прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved