Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, відповідно до якого просить стягнути на його користь заборгованість з виплати заробітної плати, яка виникла станом на 12 грудня 2014 року у сумі 701грн. 35коп. та компенсувати середній заробіток за час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він за сумісництвом працював у ТОВ «Богдан-Авто» на посаді директора. 12.12.2014 року був звільнений на підставі ст.36 КЗпП за згодою сторін. Проте відповідач не здійснив з ним повного розрахунку при звільненні, у зв'язку з чим заборгованість з виплати заробітної плати підприємства у листопаді 2014 року складає 201 грн. 10 коп., у грудні 2014 року - 500 грн. 25 коп., що разом становить 701 грн. 35 коп. Крім того вважає, що з відповідача на його користь підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 731грн. 27 коп., за умови що розмір середньогодинної оплати праці становить 5грн. 93коп. В судове засідання позивач не з'явився - надав суду заяву про розгляду справи в його відсутність, наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання свого представника не спрямував, про слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи зі згоди позивача на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що позивач за сумісництвом працював у ТОВ «Богдан-Авто», на посаді директора. 12.12.2014 року [PERSON] було звільнено з займаної посади відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України. Згідно ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плати виплачується напередодні. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні робітника виплата всіх сум, належних йому від підприємства, установи, організації, провадиться у день звільнення. Якщо робітник у день звільнення не працював, то вказані суми повинні бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим робітником вимоги про розрахунок. При звільненні з позивачем не було здійснено розрахунку з виплати заробітної плати за листопад та грудень 2014 року. Розмір заборгованості підприємства з виплати заробітної плати [PERSON] станом на 12.12.2014 року складає 701 грн. 35 коп., що підтверджується відомостями на виплату грошей підприємством, в яких відсутній підпис позивача про їх отримання. Відповідно до ч.1 ст. 117 Кодексу Законів про працю України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому робітнику сум у строки, вказані ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити робітнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно із п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999 року № 13, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому суми в день звільнення, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення суду. З огляду на викладені норми діючого законодавства з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 12.12.2014 року (день звільнення позивача з підприємства) по 11.03.2015 року (день ухвалення судового рішення по справі). Судом в процесі розгляду даної справи неодноразово направлялось на адресу ТОВ «Богдан-Авто» в порядку забезпечення доказів у даній справі, ухвалу про витребування довідки про розмір заборгованості та табель обліку робочого часу [PERSON], але відповідачем вказана ухвала суду проігнорована. За відсутності обґрунтованих заперечень, суд приймає до уваги твердження позивача та наданні ним розрахунки, які частково підтвердженні долученими до матеріалів справи документами. Так, згідно довідки про середню заробітну плату за вих. №11-15/02 від 16.01.2015 року наданої [PERSON], за період з червні по листопад 2014 року, його середньогодинна заробітна плата складала 5 грн. 93 коп. Тому розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 731грн. 27коп., який за позовними вимогами останнього визначається шляхом помноження середньогодинної заробітної плати на кількість годин, які позивач мав би відпрацювати у випадку продовження трудових взаємовідносин з відповідачем . Відповідно до ст. 88 ЦПК України слід також стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved