Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом ( в подальшому уточненим) до [PERSON], треті особи - відділ державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції, управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі, публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк», публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», [PERSON], про визнання недійсною довіреності від 07.08.2009р., посвідченої приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованої в реєстрі вчинення нотаріальних дій за №1314, визнання права власності на автомобіль марки FIAT DUKATO 2.5D, 1997 року випуску, білий, ДНЗ [NUMBER] за [PERSON], зняття арешту з автомобіля марки FIAT DUKATO 2.5D, 1997 року випуску, білий, ДНЗ [NUMBER], накладеного постановами відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції від 12.07.2011р., 19.01.2012р., 19.12.2012р., 09.09.2013р. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 07.08.2009р. між позивачем та відповідачем укладено в простій письмовій формі договір купівлі-продажу автомобіля, за умовами якого [PERSON] продав, а [PERSON] придбав у власність автомобіль марки FIAT DUKATO 2.5D, 1997 року випуску, білий, ДНЗ [NUMBER] за ціною 5000,00 доларів США. Позивач сплатив за автомобіль повну вартість. З метою приховання договору купівлі-продажу, за згодою сторін, [PERSON] видав генеральну довіреність на представництво його інтересів з питань, пов'язаних з експлуатацією та відчуженням автомобіля, а також правом керувати ним. В ході виконання ряду виконавчих документів про стягнення коштів із [PERSON], постановами державного виконавця ВДВС Тернопільського РУЮ накладено арешт на майно боржника у тому числі на вищевказаний автомобіль. Вважає, що його право на автомобіль порушено, просить задовольнити позов. Позивач в судове засідання 14.01.2015р. не з'явився, подав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в жодне судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Письмових заяв, клопотань від нього не надходило. Третя особа - управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі явку уповноваженого представника в судове засідання 14.01.2015р. не забезпечила, подала суду письмове клопотання про розгляд справи без участі представника управління. Третя особа - відділ державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції явку уповноваженого представника в судове засідання 14.01.2015р. не забезпечила, подала суду письмове клопотання про розгляд справи без участі представника відділу, при вирішенні позову покладаються на думку суду. Інші треті особи - публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк», публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», [PERSON] в судове засідання не з'явились, явку представника не забезпечили, хоча повідомлялись про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Письмових заяв, клопотань від них не надходило. Згідно ч. 2 статті 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. При розгляді справи судом встановлено наступне. 07.08.2009р. [PERSON] та [PERSON] уклали письмовий договір купівлі-продажу автомобіля марки FIAT DUKATO 2.5D, 1997 року випуску, білий, ДНЗ [NUMBER]. Продаж вчинено за 5000,00 доларів США (38500,00 грн. в еквіваленті на день підписання договору). Згідно розписки від 07.08.2009р., [PERSON] одержав від [PERSON] кошти в сумі 5000,00 доларів США в рахунок договору купівлі-продажу згаданого автомобіля. Також 07.08.2009р. [PERSON] підписав довіреність, в тому числі на [PERSON], на право обміняти або продати за ціну і на умовах на розсуд уповноваженого належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ [NUMBER], виданого 17.08.2005р. Тернопільським МРЕВ ДАІ ГУ МВСУ у Тернопільській області автомобіль марки FIAT DUKATO 2.5D, 1997 року випуску, білий, ДНЗ [NUMBER]. Також на період дії довіреності експлуатувати транспортний засіб на території України та за її межами. Довіреність видана строком на десять років з правом передоручення повноважень іншим особам. Довіреність посвідчена цього ж числа приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрована в реєстрі за №1314. Право власності [PERSON] на транспортний засіб підтверджувалось свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] виданим 17.08.2005р. Тернопільським МРЕВ ДАІ ГУМВСУ в Тернопільській області. На виконанні у відділі державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження про стягнення коштів із [PERSON] на користь УПФУ в Тернопільському районі, ПАТ «Кредитпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON]. Постановою державного виконавця ВДВС Тернопільського РУЮ від 12.07.2011р. ВП №27572177 та від 09.09.2013р. ВП №39655699 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника [PERSON] в ході виконання виконавчого листа №2-2419 виданого 30.05.2011р. Тернопільським міськрайсудом про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 1647925,52 грн. і 1820,00 грн. судових витрат. Постановою державного виконавця ВДВС Тернопільського РУЮ від 19.01.2012р. ВП №30299458 накладено арешт на все рухоме майно боржника [PERSON] в ході виконання вимоги №179 виданої 13.07.2011р. УПФУ в Тернопільському районі про стягнення з [PERSON] на користь УПФУ в Тернопільському борг в сумі 1732,80 грн. Постановою державного виконавця ВДВС Тернопільського РУЮ від 19.12.2012р. ВП №35589907 накладено арешт на автомобілі ВАЗ 2103 (1997), ДНЗ [NUMBER], ГАЗ 31029, ДНЗ [NUMBER], FIAT DUKATO 2.5D, ДНЗ [NUMBER], що належать боржнику [PERSON] в ході виконання рішення №1546 виданої 14.11.2012р. УПФУ в Тернопільському районі про стягнення з [PERSON] на користь УПФУ в Тернопільському штрафу в сумі 170,00 грн. Постановою державного виконавця ВДВС Тернопільського РУЮ від 13.10.2014р. ВП №30299458 знято розшук з транспортного засобу марки FIAT DUKATO 2.5D, 1997 року випуску, білий, ДНЗ [NUMBER], у зв'язку із повідомленням УДАІ про те, що даний транспортний засіб затриманий працівниками ДАІ, доставлений на спеціальний майданчик ТФ ДП МВС «Укрформ-Ресурси». Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Право приватної власності громадянам України гарантовано Законами України, відповідно до яких обмеження права вільного користування приватною власністю може встановлюватись виключно Законами України. Згідно статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 235 Цивільного кодексу України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Згідно п. 24, 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний. За удаваним правочином (стаття 235 ЦК) сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Отримавши від [PERSON] кошти за автомобіль, [PERSON] підтвердив свою волю на відчуження автомобіля на користь [PERSON] Отже, з урахуванням наявних у справі доказів (довіреність від 07.08.2009р., розписка від 07.08.2009р.) суд приходить до висновку, що договір доручення від 07.08.2009р. був удаваним правочином з метою приховати інший правочин, а саме договір купівлі-продажу автомобіля. Тому, у задоволенні позовної вимоги про визнання довіреності недійсною слід відмовити. Згідно статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 208 Цивільного кодексу України, у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Відповідно до статті 218 Цивільного кодексу України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Судом встановлено, що сторони дійшли між собою згоди щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу автомобіля, а саме щодо товару, який продається, ціни продажу, порядку та моменту передачі товару. А також вчинили дії на виконання договору купівлі-продажу, а саме, [PERSON] було добровільно передано [PERSON] обумовлену суму коштів 5000,00 доларів США, а [PERSON] передано добровільно [PERSON] автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, довіреність з усіма повноваженнями власника автомобіля та розписку про одержання коштів за автомобіль. А відтак, між сторонами був укладений правочин - договір купівлі-продажу автомобіля марки FIAT DUKATO 2.5D, 1997 року випуску, білий, ДНЗ [NUMBER]. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При розгляді даної справи судом також взято до уваги той факт, що довіреність із правом повного розпоряджання автомобілем видано [PERSON] [PERSON] 07.08.2009р., а перше з обтяжень (арешт) щодо автомобіля винесено органом ДВС 12.07.2011р. Згідно із статтею 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно статті 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання про обґрунтованість позовних вимог у цій частині, підтвердження їх матеріалами справи та необхідність задоволення позову. Договір доручення укладений 07.08.2009р. між [PERSON] та [PERSON], слід визнати удаваним правочином, вчиненим для приховання договору купівлі-продажу автомобіля. А також слід визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки FIAT DUKATO 2.5D, 1997 року випуску, білий, ДНЗ [NUMBER] та зняти арешт накладений постановами державного виконавця відділу ДВС Тернопільського районного управління юстиції від 12.07.2011р. ВП №27572177, від 09.09.2013р. ВП №39655699, від 19.01.2012р. ВП №30299458, від 19.12.2012р. ВП №35589907 на автомобіль марки FIAT DUKATO 2.5D, 1997 року випуску, білий, ДНЗ [NUMBER]. Окрім цього, відповідно до статті 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 891,16 грн.

Outcome: partial