Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 02.06.1990 року. Від шлюбу в сторін є дочка, яка на даний час повнолітня. Стверджує, що спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки в них різні характери та погляди на життя. Часті сімейні чвари призвели до остаточного розпаду сімї. Зазначає, що на сьогоднішній день їх шлюб існує лише формально, жодних подружніх відносин вони не підтримують. З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним (позивачем) і відповідачкою. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, а подав заяву, в якій зазначив, що позов підтримує та просить справу слухати у його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, а подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає і просить розглянути справу за її відсутності. Після розірвання шлюбу бажає відновити дошлюбне прізвище «Підцерковна». Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Встановлено, що сторони 02.06.1990р. уклали шлюб, який зареєстрували у Мостиському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області за актовим записом №11. Від шлюбу в сторін народилась дочка, яка на даний час досягла повноліття. Сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги, примирення між ними неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя, а тому, як вважає суд, згідно ст.112 СК України є всі підстави для розірвання шлюбу. Вказані обставини підтверджуються: заявами сторін по справі; повторним свідоцтвом про шлюб між сторонами серія 1-СГ№278359; копією паспорта позивача, іншими матеріалами справи. Відповідно до п.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з його основних засад та такий ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Позивач [PERSON] скористався таким правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги те, що відповідачка [PERSON] позов визнала, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше сімейне життя подружжя [PERSON] та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, у звязку з чим предявлений позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved