Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який під час розгляду справи був уточнений (т.3 а.с.172-173) про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди. Вважає, що неправдивою інформацією, викладеною та опублікованою в газеті «Народний тижневик «Субота»» 27 березня 2013 року, випуск №13(688) в статті «Нонсенс! В Коростышеве судья напился в совещательной комнате, огласил заплетающимся языком вердикт и ..сбежал», автор якої журналіст [PERSON] з подачі адвоката [PERSON], а також власником інтернет-порталу Zhitomir-onlіnе» (Zhitomir-onlіnе.com) [PERSON] в публікації «Алкогольний скандал у Коростишівському суді» опубліковану на вказаному сайті 20 березня 2013 року підірвана його ділова репутація, заплямована його честь та гідність та спричинена моральна шкода. Просив суд визнати відомості, викладені в газеті «Народний тижневик «Субота» та на інтернет-порталі «Zhitomir-onlіnе» (Zhitomir-onlіnе.com) такими, що не відповідають дійсності та ганьблять його честь, гідність та ділову репутацію. Зобов'язати [PERSON], як засновника газети «Народний тижневик Субота» (свідоцтво №ЖТ 147 видане 28.09.1998 року) не пізніше місяця з дня набрання рішенням законної сили надрукувати спростування відомостей викладених у матеріалі газети «Народний тижневик Субота» від 27 березня 2013 року випуск №13 (688) статті «Нонсенс! В Коростышеве судья напился в совещательной комнате, огласил заплетающимся языком вердикт и ... сбежал», авторами якої є [PERSON] та адвокат [PERSON] на тій самій шпальті й тим самим шрифтом, що спростовуване повідомлення. Зобов'язати [PERSON], як власника інтернет-порталу «Zhitomir-Оnlіnе» (Zhitomir-onlіnе.com) видалити публікацію «Алкогольний скандал у Коростишівському суді» опубліковану на вказаному сайті 20 березня 2013 року. Стягнути з [PERSON] на його користь 100\~000 гривень моральної шкоди, витрати на правову допомогу адвоката, сплачений ним судовий збір. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у відсутності позивача та його представника. Позов просив задовольнити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судові засідання не зявились, хоч були неодноразово повідомлені судом про день та час розгляду справи. Причини неявки не повідомили. Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини. 27 березня 2013 року у випуску №13 (688) газети «Народний тижневик» Субота» надруковано статтю «Нонсенс! В Коростышеве судья напился в совещательной комнате, огласил заплетающимся языком вердикт и ..сбежал», автор якої журналіст [PERSON]. У статті міститься посилання на адвоката [PERSON], як джерело інформації. Крім того, 20 березня 2013 року на інтернет-порталі «Zhitomir-onlіnе» (Zhitomir-onlіnе.com ) розміщено статтю під назвою «Алкогольний скандал у Коростишівському суді». Інформація, поширена у цих засобах масової інформації стосується судді Коростишівського районного суду Житомирської області Пасічного Т.З. В зазначених публікаціях йдеться про те, що [PERSON] працюючи на посаді судді Коростишівського районного суду Житомирської області 20.03.2013 року знаходячись в нарадчій кімнаті по цивільній справі за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на житло та зняття з реєстраційного обліку, порушив таємницю нарадчої кімнати, вжив у нарадчій кімнаті алкогольні напої, в стані алкогольного спяніння проголосив рішення, після чого втік через службовий вихід з приміщення суду. Позивач у позовній заяві стверджує, що викладена у даних статтях інформація щодо нього є недостовірною, оскільки не відповідає дійсності, та є неправдивою, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або існували, але відомості про них неповні або перекручені. Вказані відомості не відповідають дійсності, зачіпають честь, гідність та ділову репутацію позивача щодо громадської думки про нього і в очах колективу, в якому він працює. Після публікації він знаходиться в стані морального пригнічення і дискомфорту, у результаті протиправних дій відповідачів різко погіршився стан його здоров'я, після публікації неодноразово доводилося звертатись до лікарів та проходити лікування у стаціонарі, до теперішнього часу його довіритель обстежується та потребує лікування у медичних закладах охорони здоров'я. Через неправомірні дії відповідачів страждає не лише позивач, а і члени його сім'ї, які постійно переживають за його здоров'я, вони також вимушені були виправдовуватися, давати пояснення сусідам та знайомим про те, що викладені в статті відомості не відповідають дійсності. [PERSON] в позовній заяві вказує, що він має ряд хронічних захворювань, тому через хворобу 20.03.2013 року запізнився на роботу. Під час слухання справи за позовом [PERSON] йому стало погано, різко підвищився рівень цукру в крові і коли він перебував у нарадчій кімнаті, він змушений був викликати знайомого, який привіз йому ліки. Вказані обставини підтверджуються також наявними в матеріалах справи доказами, а саме листком непрацездатності виданим Житомирською обласною клінічною лікарнею про перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні з 01 по 12 березня 2013 року (т.1 а.с.10) та випискою з історії хвороби у цей період із зазначенням ряду діагнозів, серед яких значиться і цукровий діабет (т.1 а.с.11). З довідки Житомирського обласного стоматологічного медичного обєднання Житомирської ОДА вбачається, що 20.03.2013 року [PERSON] перебував на консультації у лікаря, який рекомендував стаціонарне лікування(т.1 а.с.12). З 21 по 29.03.2013 [PERSON] перебував на стаціонарному лікування, доказом чого є листок непрацездатності (т.1 а.с.9). Рішенням Вищої Кваліфікаційної Комісії Суддів України №3549/дн-13 від 18.12.2013 припинено дисциплінарне провадження стосовно судді Коростишівськго районного суду Житомирської області Пасічного Т.З. Встановлено, що дії судді Пасічного Т.З. 20.03.2013 відповідали вимогам закону, Кодексу суддівської етики та принципам моралі, при цьому Комісія зазначила «..при прослуховуванні запису судового засідання від 20 березня 2013 року у вказаній цивільній справі не встановлено підстав стверджувати, що суддя Пасічний Т.З. розглянув вказану справу з порушенням процесуального законодавства чи у стані алкогольного спяніння..» (т.1 а.с.144-146). Вказане рішення було оскаржене відповідачем [PERSON] до Вищого адміністративного суду України, який 13 березня 2014 р. прийняв рішення про залишення скарги [PERSON] без задоволення.(а.с.т.1 а.с.205-211) В свою чергу діям адвоката [PERSON] за вказаних обставин дана оцінка у рішенні дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Житомирської області від 28 березня 2014 року, згідно якого адвокат вчинив дисциплінарний проступок, порушив вимоги ст.43 п.2.5 Правил адвокатської етики, Присяги адвоката України, однак дисциплінарне провадження відносно нього було закрите за спливом строків притягнення до відповідальності. Наведеними вище доказами доведено, що поширена інформація про порушення 20 березня 2013 року суддею Пасічним Т.З. норм чинного законодавства, вчинення дій, які суперечать Кодексу суддівської етики, принципам моралі є недостовірною та порочить гідність, честь і ділову репутацію позивача. Відповідно до ч.4 ст.32 Конституції України,кожен має право вимагати в судовому порядку спростування недостовірної інформації, що порочить його честь і гідність та членів його сімї. Частиною 3 ст.277 ЦК України закріплено презумпцію згідно з якою вважається, що якщо про особу поширено негативну інформацію, то така інформація є недостовірною. Згідно п. 15 розяснень Пленуму Верховного Суду України у Постанові від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» поширенням інформації є доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Відповідно до роз'яснень, викладених у абзаці 4 пункту 9 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, що у випадку, коли інформація була поширена у засобі масової інформації з посиланням на особу, яка є джерелом цієї інформації, ця особа також є належним відповідачем. У п. 18 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року роз'яснено, що обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Відповідно до ч.1 ст.60 кожна особа зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Незважаючи на неодноразові виклики відповідачів, вони до суду не зявились, не надавши будь-яких доказів щодо спростування доводів та показів позивача, не скориставшись своїм правом відповідачів, що привело до того, що, суд, розглядаючи справу по суті, обґрунтовує своє рішення на підставі доказів наданих позивачем. Стаття 37 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» та ст.277 ЦК передбачають право особи вимагати від редакції друкованого засобу масової інформації опублікування ними спростування поширених відомостей, що не відповідають дійсності або принижують їх честь та гідність. Суд погоджується з тим, що поширення негативної інформації про позивача призвело до вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, оскільки йому доводиться докладати багато зусиль для відновлення попереднього стану, у тому чи шляхом тривалого захисту своїх прав у Вищій кваліфікаційній комісії суддів України, у Кваліфікаційно-дисциплінарній комісії адвокатури Житомирської області та у судах. Згідно ч.1 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Зважаючи на вказані обставини, тривалість вирішення даної справи судами різних інстанцій, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд вважає, що співмірним розміром відшкодування заподіяної моральної шкоди буде стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] 50000 грн. моральної шкоди. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду та витрат на правову допомогу. (т.1 а.с.22, 205)

Outcome: partial