Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з 20.04.1990 року вона з відповідачем [PERSON] знаходиться у шлюбі, зареєстрованому Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 407. Шлюбні відносини з відповідачем на даний час припинені, на протязі останнього року вони проживають окремо, мають окремий бюджет, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим просила розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя .Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Як встановлено у судовому засіданні, 20.04.1990 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 407. (а.с. 4) Від шлюбу позивач та відповідач мають дітей -[PERSON], [INFO], та неповнолітню [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, сімейні стосунки фактично припинені, спільного господарства сторони не ведуть, спор щодо поділу майна, а також проживання дітей відсутній, що є підставою для задоволення позову. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Суд вважає, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Судові витрати, понесені позивачем при подачі позову до суду і документально підтверджені, підлягають стягненню на його користь з відповідача в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved