Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який уточнив та яким просив визнати за ним право власності на 5/6 частин незакінченого будівництвом житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Жовтнева, б. 166-А, з яких 2/3 частини належали померлій 21.01.2005 року [PERSON], а 1/2 частина належала померлому 04.01.2008 року [PERSON] мотивуючи тим, що державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із тим, що відсутні документи на імя померлого, які підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою для створення обєкту нерухомого майна, проектно кошторисна документація, а також документи, що містять опис обєкта незавершеного будівництва. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради Одеської області в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] належали 2/3 частини незакінченого будівництвом житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Жовтнева, б. 166 А, з яких 1/6 частина зазначеного будинку належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину від 28.07.1997 року, зареєстрованого за № 1-5094, а 1/2 частина вказаного будинку належала їй на підставі свідоцтва про право власності від 28.07.1997 року, зареєстрованого за № 1-5095. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 407551 від 22.01.2005 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайоннного управління юстиції Одеської області, [PERSON] померла 21.01.2005 року. Відповідно до ст. ст. 1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 2/3 частини незакінченого будівництвом житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Жовтнева, б. 166 А. Відповідно до заповіту від 28.07.1997 року, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори за № 1-5098, [PERSON] все своє майно, яке на день смерті буде їй належати, де б воно не знаходилось і з чого воно не складалось та все те, на що за законом на день смерті вона матиме право, в тому числі всю частку будинку, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Жовтнева, б. 166 А, заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному. Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині відповідно ст. 1241 ЦК України, після смерті [PERSON], немає. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Як було зясовано судом [PERSON] та [PERSON] як спадкоємці за заповітом після смерті [PERSON] на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем, що підтверджено будинковою книгою на житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Жовтнева, б. 166 А, тобто вважаються такими, що прийняли спадщину відповідно до вимог ст.1268 ЦК України. Таким чином, після смерті [PERSON] [PERSON] [PERSON] та [PERSON] стали належати по 1/3 частині незакінченого будівництвом житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Жовтнева, б. 166 А. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 120926 від 08.01.2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] помер 04.01.2008 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина незакінченого будівництвом житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Жовтнева, б. 166 А, з якої 1/6 частина належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину від 28.07.1997 року, зареєстрованого за № 1-5094, а 1/3 частину вказаного будинку він фактично прийняв після смерті матері, але юридично не встиг оформити. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Витягом зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 38588007 від 09.10.2014 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємців за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] немає. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як збоку батька, так і з боку матері. Спадкоємцем за законом другої черги після смерті [PERSON] є його рідний брат [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON] та Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, в якому батьками [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Як було зясовано судом, позивач [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено будинковою книгою на житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Жовтнева, б. 166 А, тобто вважається таким, що прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України. Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки як забудовника входять до складу спадщини. Всі права та обовязки щодо здавання домоволодіння в експлуатацію переходять до спадкоємця. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved