Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я. В обґрунтування позовних вимог вказує, що працюючи в період часу з 05.11.2002 року по 27.10.2016 року прохідником (підземним) шахтоуправління з підземного видобутку руди (на правах шахт) гірничого департаменту, дільниці «Служба головного інженера» піддільниці «Дільниця № 6 (нарізна) (гірничі роботи) ПАТ «АсрелорМіттал Кривий Ріг» виконував весь комплекс робіт з проходки горизонтальних, похилих та вертикальних гірничих виробок за допомогою ручних перфораторів і підземних умовах шахти, які характеризуються фізичним перенавантаженням через недосконалість робочого місця. Загальний стаж роботи на підприємстві відповідача в умовах впливу шкідливих факторів складає 13 років та 11 місяців. З вини відповідача отримав хронічне професійне захворювання та йому було визначено 23.07.2019 року ступінь втрати професійної працездатності 40% по радикулопатії, й встановлено третю групу інвалідності. У зв`язку з вказаним хронічним професійним захворюванням порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки, позбавлений можливості реалізувати свої звички та бажання, постійно відчуває больові відчуття. Тому, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 166920,00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров`я без урахуванням утримання податку з доходів фізичних осіб. Ухвалою від 02.10.2019 року суд вирішив питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Представник відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» Прус А.С. подала до суду відзив, згідно якого просила відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У відзиві зазначила, що відповідно до ст. 29 КЗпП позивачу було роз`яснено під розпис його права і обов`язки, повідомлено про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних та шкідливих виробничих факторів, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору. Тож, позивач свідомо приймав запропоновані йому умови праці і усвідомлював можливість ушкодження його здоров`я та його наслідки. Відповідач вважає, що не повинен відшкодовувати моральну шкоду, оскільки не вчиняв будь-яких протиправних дій, які б знаходились у причинному зв`язку з втратою працездатності позивача та виникнення у останнього моральних страждань. Лише факт втрати професійної працездатності не призводить до відшкодування моральної шкоди, оскільки він погашається відшкодуванням втраченого заробітку або відповідної її частини, відшкодуванням позивачу витрат на медичну і соціальну допомогу, виплати одноразової допомоги, яка забезпечує фінансову можливість для соціальної реабілітації позивача. Обов`язковими передумовами виникнення правовідносин з відшкодування моральної шкоди є неправомірні дії та бездіяльність, вина власника або уповноваженого ним органу. Більше того, в матеріалах справи відсутні висновок МСЕК або висновок судової психологічної експертизи (яка не призначалася) про те, що позивачу завдані моральні страждання (моральна шкода) за умов ситуації, що досліджується у справі. Доводи позивача, що це загальновідомий факт не можна вважати доказом його страждань та брати до уваги. Отже, вважає, що позивачем не було надано жодного доказу в обґрунтування своїх доводів з врахуванням характеру і обсягу душевних страждань. Тому, виходячи з аналізу фактичних обставин справи та норм діючого в Україні законодавств вважає позовні вимоги не необґрунтованими. Суд, дослідивши письмові докази цивільної справи, відзив представника відповідача, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно трудової книжки, [PERSON] тривалий час працював на підприємстві відповідача (а.с. 27-32). Відповідно до п. 16 до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання №4 від 23.05.2019 року професійне захворювання виникло за тих обставин, що [PERSON] працюючи з 05.11.2002 року по 27.10.2016 року прохідником (підземним) шахтоуправління з підземного видобутку руди (на правах шахт) гірничого департаменту, дільниці «Служба головного інженера» підпільниці «Дільниця № 6 (нарізна) (гірничі роботи) виконував весь комплекс робіт з проходки горизонтальних, похилих та вертикальних гірничих виробок за допомогою ручних перфораторів в підземних умовах шахти, які характеризувалися фізичним перевантаженням через недосконалість робочого місця (а.с. 13-16). Довідкою МСЕК від 23.07.2019 року [PERSON] встановлено 40% (радик.) первинно втрати професійної працездатності з 15.07.2019 року по 01.08.2020 року, та третю групу інвалідності. Наступна дата переогляду 01.07.2020 року (а.с. 9, 10). Згідно з ч. 4 ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні та здорові умови праці. Стаття 153 КЗпП України встановлює, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 р. встановлено, що обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду. Таким чином, ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» є належним відповідачем по справі. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Згідно ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Частиною 3 ст. 1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках встановлених законом. У відповідності до ст. 4 ЗУ «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань. Свої моральні страждання, пов`язані з ушкодженням здоров`я на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» позивач оцінює в розмірі 166920,00 гривень. Як вбачається з матеріалів справи, позивач зазнав ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням трудових обов`язків, у зв`язку з чим отримав 40% втрати професійної працездатності. Згідно виписок з медичної карти, [PERSON] потребує спостереження лікарів, уникати фізичного перевантаження, не переохолоджуватись, оздоровлення в профілакторіях, санаторно-курортне лікування, приймання ліків, тощо (а.с. 20-22, 23 24-25, 26). При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками професійного захворювання порушено звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв`язки. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди (суму її компенсації), судом ураховано тяжкість завданої позивачу моральної шкоди, глибину, тривалість та характер моральних та фізичних страждань, їх інтенсивність та довготривалість, стан здоров`я, тяжкість професійного захворювання, настання у зв`язку з цим негативних змін у житті, необхідність лікування, втрату у зв`язку з цим життєвих зв`язків, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, що вимагає додаткових зусиль для організації свого життя, обсяг втрати позивачем працездатності унаслідок профзахворювання. При цьому, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, що відповідає вимогам п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Тому, суд вважає, що сума компенсації від ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» спричиненої позивачу моральної шкоди повинна складати 70000,00 гривень. Щодо вимоги про стягнення 166920,00 грн., то суд приходить висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачу шкоди. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд, стягує з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 гривень. На підставі викладеного, та

Outcome: partial