Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Кременецького комбінату хлібопродуктів ДП ДАК «Хліб України» про стягнення заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він працював на посаді слюсаря Кременецького комбінату хлібопродуктів. З займаної посади позивача звільнили за згодою сторін 04 грудня 2015 року. Після видачі трудової книжки з позивачем не проведено повного розрахунку, в тому числі і заборгованості по заробітній платі за період з червня 2015 року по 08 вересня 2015 року, компенсації за невикористану відпустку, а саме 26 календарних днів. На підставі вищенаведеного, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 9 088 грн. 30 коп.. Позивач до початку розгляду справи подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить суд позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ч.4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи і не повідомив про причини неявки. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із вкладиша трудової книжки [PERSON] з 11 листопада 2014 року прийнятий на посаду слюсаря ДП ДАК «Хліб України» «Кременецький комбінат хлібопродуктів» та 04 грудня 2015 року звільнений з роботи за згодою сторін. З наказу №53-К від 04.12.2015 року, виданого ДП ДАК «Хліб України «Кременецький комбінат хлібопродуктів» вбачається, що [PERSON] звільнений з посади слюсаря 04.12.2015 року за згодою сторін. Як вбачається з розрахунку заборгованості по заробітній платі [PERSON] загальна сума заборгованості складає 9 088 грн. 30 коп.. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Згідно вимог ч.1 ст. 115 Кодексу законів про працю України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно з вимогами ст. 116 Кодексу законів про працю, при звільненні працівника виплата усіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться у день його звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість по заробітній платі в розмірі 9 088 грн. 30 коп., а тому позов підлягає до задоволення. В силу вимог ст. 88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача на користь держави судові витрати, а саме 551 грн. 20 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved