Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Мар'їнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок загальною площею 52,8 м.кв. та господарські і побутові будівлі та споруди, а саме: будинок літ. А-1, тамбур літ. А-1, літня кухня літ. Б-1, сарай літ. В-1, погріб літ п-1, огорожа №1 розташовані за адресою: [ADDRESS], за правилами набувальної давності. Вимоги позовної заяви обґрунтовані наступним. Позивачка з липня 2000 року фактично володіє та розпоряджається будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] та з 22 лютого 2002 року зареєстрована в вище наведеному будинку. Будинок на праві власності належав бабці та дідові чоловіка позивачки. Після їх смерті будинок в спадок ніхто не приймав, в будинку фактично мешкали батьки чоловіка позивачки. Після смерті батьків позивачка по справі та її чоловік прийняти спадщину, у вигляді житлового будинку не мали можливості, через те що будинок не мав власника. [PERSON] постійно фактично володіла та розпоряджалася зазначеним житловим будинком, утримувала його, робила поточний ремонт, сплачувала кошти за обслуговування будинку та прибудинкової території. Володіння вказаним майном є відкритим, очевидним для всіх. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, в порядку ч.2 ст. 158 ЦПК України, надіслано на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в її відсутність, при чому позовні вимоги підтримані. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, натомість на адресу суду було спрямовано письмове клопотання про розгляд цивільної справи в його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінивши їх доводи і надані ними докази, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Красногорівської територіальної громади про визнання права власності на нерухоме майно за правилами набувальної давності підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено що в період з липня 2000 року по теперішній час позивач [PERSON] мешкає в будинку [ADDRESS], яка належала бабці та діду чоловіка позивачки. Тобто вже понад 10 років позивач відкрито, безпосередньо та добросовісно володіє вищевказаним майном. Утримує будинок в належному стані, здійснює його поточний ремонт та сплачує комунальні послуги. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається з матеріалів справи, та у відповідності до перехідних положень ЦК України, який набув чинності 01 січня 2004 року, застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим кодексом. Тобто, таким чином, позивач у справі, відкрито і безперервно володіла будинком [ADDRESS] понад 10 років. На підставі ст.16, 328, 344, 392 ЦК України,

Outcome: approved