Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Першотравенської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Позов обгрунтовано тим, що [INFO] року , померла її рідна бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,918 га., розташована на території Першотравенської сільської ради Апостолівського району, Дніпропетровської області, та належала спадкодавиці на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП 093479 виданого 16 лютого 2001 року, на підставі рішення Першотравенської сільської Ради народних депутатів № 60 від 11 травня 2000 року кадастровий номер - 1220388800:01:025:0362. Позивачка є спадкоємицею за заповітом секретарем виконкому Першотравенської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області 06.09.2011 року р. № 159, відповідно до якого все своє майно [PERSON] заповідала позивачці, [PERSON], інші особи на спадщину не претендують. Через допущену помилку при видачі Державного акту спадкоємиця позбавлена можливості отримати Свідоцтво про право на спадщину в позасудовому порядку. [PERSON], надала суду заяву відповідно до якої просила задовольнити заявлені вимоги в повному об'ємі та визнати право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Справу просив слухати за її відсутності. Представник відповідача, Першотравенської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, надав суду заяви відповідно до якої не заперечував проти задоволення позовних вимог та просив слухати справу за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає повному задоволенню. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи та часом її відкриття є день смерті особи. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), та, згідно ст. 1223, ч. 2 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняттяспадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261 -1265 ЦК України, згідно ст. 1261 ЦК України. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1228 ЦК України право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Відповідно до ст.. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного зі спадкоємців за законом є рівними. Статтею 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. В судовому засіданні встановлені наступні обставини: Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 02.01.2014 року, встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року. Копією заповіту посвідченого секретарем виконкому Першотравенської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області 06.09.2011 року р. № 159 підтверджується, що позивач є єдиним спадкоємцем на майно померлої. Відповідною постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії підтверджено неможливість реалізувати права позивача в позасудовому порядку. До складу спадкового майна увійшла для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,918 га., розташована на території Першотравенської сільської ради Апостолівського району, Дніпропетровської області, та належала спадкодавиці на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП 093479 виданого 16 лютого 2001 року, на підставі рішення Першотравенської сільської Ради народних депутатів № 60 від 11 травня 2000 року кадастровий номер - 1220388800:01:025:0362. Позивач позбавлена можливості отримати Свідоцтво про право на спадщину за заповітом у зв'язку з тим, що у державному акті поданому до нотаріальної контори зазначено власника земельної ділянки - «[PERSON]», тоді як відповідно до Свідоцтва про смерть зазначено «[PERSON]». Через допущену при видачі державного акту помилку неможливо ідентифікувати померлу як власника земельної ділянки. Право [PERSON] на земельну ділянку за її життя ні ким не оспорювалось, відділом земельних ресурсів в Апостолівському районі до Державного земельного кадастру про земельну ділянку внесено відомості про земельну ділянку належну спадкодавці, що підтверджує безспірність належності зазначеної вище земельної ділянки спадкодавці. За життя [PERSON] на свій розсуд розпоряджалась земельною ділянкою, а саме на підставі договору оренди використовувала земельну ділянку за цільовим призначенням. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, приватний нотаріус [PERSON], зазначила про неможливость видати Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказане вище майно, та обґрунтувала це тим, що, що у державному акті поданому до нотаріальної контори зазначено власника земельної ділянки - «[PERSON]», тоді як відповідно до Свідоцтва про смерть зазначено «[PERSON]». Через допущену при видачі державного акту помилку неможливо ідентифікувати померлу як власника земельної ділянки. Суд вважає, позивачкою надано достатньо письмових доказів, що підтверджують належність спірної земельної ділянки спадкодавці. Відповідними витягами зі спадкового реєстру підтверджується відсутність інших спадкоємців які прийняли спадщину. Витягом з реєстру прав на нерухоме майно та витягом з реєстру заборон відчуження встановлено відсутність арешту спадкового майна. Тому позовні вимоги позивач слід задовольнити в повному обсязі. З відповідача слід стягнути понесені судові витрати.

Outcome: approved