Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся із позовом до відповідача [PERSON] з пропозиціями щодо встановлення побачень та спілкувань. В обґрунтування позову зазначає, що 08.09.2016 року уклали між собою шлюб. Від шлюбних відносин мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю. Вказує, що за захистом своїх прав звертався до органу опіки та піклування, рішенням якого визначено час для спілкування з малолітнім сином, але відповідач встановленого графіку не дотримується час на зустрічі з сином обмежує під різними приводами. Просить визначити наступні способи участі у вихованні : побачення першої та третьої суботи місяця з 16 по 20 годину з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця його проживання/перебування на побачення та повернення дитини за місцем її проживання: побачення другої та четвертої неділі місяця з 09 години по 13 годину з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця його проживання/перебування на побачення та повернення дитини за місцем її проживання. Ухвалою суду від 13.05.2021 року відкрито провадження та встановлено загальний порядок розгляду справи. 23 червня 2021 відповідачем подано відзив. Погоджується з рішенням органу опіки та піклування за № 195 від 12.02.2021 року, пропонує наступні способи участі у вихованні батьком сина: 1 раз на тиждень [PERSON] відвідує місце проживання батька із ночівлею: один повний вихідний день із дитиною:необмежене спілкування засобами зв`язку: право забрати дитину із садочка, щколи: запропонувала встановити свій обов`язок повідомляти про захворювання сина та отримуємо ним лікування, продовження строку побачень з батьком у разі тривалої відпусти та відпочинку сина з нею. Запропоновано дотримуватись правил у вихованні сина: режиму дня, возити сина у автомобілі в авто кріслі, за два дня попереджати її про наступні побачення та з`ясування її планів, побачення із сином іх врахуванням потреб та стану здоров» я дитини . На час перебування дитини з батьком останній несе повну відповідальність за життя та здоров» я дитини, надавати документи про пільги батька - учасника АТО з урахування його здоров» я потреб та інтересів, надавати допомогу батька у садочку 07.07.2021 позивачем надано відповідь на відзив. Наполягає на задоволенні позовних вимог, з підстав, що додатково ним зазначені. 12.07.2021 відповідачем надані заперечення. Не погоджується з позовними вимогами, зважаючи на відсутність спору. Вимоги позивача їй незрозумілі, вказане питання вирішується органом опіки та піклування. Просить відмовити у позові. 15.09.2021 закрито підготовче провадження На вимогу суду виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як органом опіки та піклування надано висновок про доцільність визначення способів участі [PERSON] , у вихованні та спілкуванні з сином, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 1148від 19.08.2021року У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Чупілко С.П. позов підтримує, просить задовольнити з підстав, що зазначені. Зазначає, що батько позбавлений можливості приймати участь у житті сина в тому обсязі, в якому вважає за необхідне. Відповідач [PERSON] вважає, що батько повинен приймати більшу участі у вихованні та спілкуванні з сином, ніж він визначив. Погоджується виконувати рішення органу піки та піклування від 12.02.2021 року, наголошує щодо необхідності належного виконання батьком батьківських обов`язків, зокрема в частині забезпечення безпеки дитині. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області у судове засідання не прибув. Суд, в межах наданих доказів, вислухавши пояснення відповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука від 16.09.2020 року, шлюб між сторонами розірвано. Визначено місце проживання сина сторін [PERSON] [INFO] з матір`ю [PERSON] . Батько [PERSON] проживає окремо, має іншу сім`ю, але приймає участь у вихованні та утриманні сина. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] 12.02. 2021 року органами опіки та піклування встановлено способи та порядок його участі у спілкуванні з дитиною. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, враховуючи характер спірних правовідносин, судом встановлено, що в межах даного спору є доведеним порушення прав позивача, як батька, на спілкування з дитиною, про що свідчить його особисте звернення до суду за встановленням порядку і до суду за захистом цього права, пояснення відповідача по справі. З встановлених фактів та обставин, позиції відповідача, судом вбачається, що сторони не дійшли згоди щодо вирішення питання про визначення способу участі батька у вихованні дитини шляхом переговорів та прийняття спільного рішення. Метою судового рішення є досягнення юридичної визначеності у спірних правовідносинах, воно має запобігти стану невизначеності, має бути самодостатнім. Як встановлено судом, між батьками відповідна домовленість не завжди може бути досягнута, у зв`язку з чим спір знаходиться на вирішенні в суді. Суд при встановленні способу спілкування, переважним вважає дотримання розумного балансу на участь обох батьків у вихованні сина. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини у зазначеній категорії спорів, зокрема рішення Європейського Суду від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» та рішення від 27 листопада 1992 року у справі «Олссон проти Швеції» визначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Із зазначених норм слідує, що першочерговим є саме інтереси дитини. Взаємовідносини між дітьми та батьками підпадають під поняття «сімейне життя», як одне із основоположних прав, яке гарантовано в статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (див. наприклад рішення Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Vermeire v. Belgium» [1], пункт 51 рішення ЄСПЛ у справі «Bronda v. Italy »[2]), що також знайшло відображення і в Сімейному кодексі України (далі СК). В даному випадку вирішення питання про участь позивача у вихованні сина становить собою втручання у право на повагу до сімейного життя, яке гарантовано статтею 8 Конвенції. Статтею 8 Конвенції гарантовано, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення ЄСПЛ у справі «Хант проти України» Досліджуючи питання чи «передбачено втручання у право сторін «законом» Суд враховує, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України). Згідно зі статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (частини перша, друга статті 155 СК України). Відповідно до ч.2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Таким чином, законодавство України закріпило право одного з батьків, хто проживає окремо від дитини, на спілкування з нею та право брати участь у її вихованні. Законодавством також встановлений обов`язок батьків або інших осіб, з якими проживає дитина не чинити перешкоди у здійсненні батьком прав щодо виховання доньок та правовий механізм захисту цього права у випадку його порушення у судовому порядку. В свою чергу стаття 159 СК закріплює положення про те, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами (частини перша-друга). Тому, для суду є беззаперечним те, що втручання у право на сімейне життя має законні підстави, які є чинними протягом періоду, який розглядається. Визначаючи,чи був захід по втручанню у право одніє ї із сторін,«необхідним в демократичному суспільстві», суд, беручи до уваги справу в цілому ,буде розглядати підстави,наведені для виправдання застосованого заходу,на предмет їх відповідності та обґрунтованості відповідно до пункту 2 статті 8 Конвенції. Беззаперечно, що аналіз того, що має найкраще задовольняти «інтереси дитини», є дуже важливим у таких справах (див. пункт 53 згадуваного вище рішення ЄСПЛ у справі «Хант проти України»), і саме від «інтересів дитини» буде залежати необхідність задоволення або відмови в задоволенні позову, аналіз чого буде проведено нижче. В даних правовідносинах спілкування батька і бажання підтримувати зв`язок з сином є адекватною реакцією людини у життєдіяльності і сприяє розвитку особистості дитини будучи важливим елементом в її вихованні. Єдиною перешкодою для цього може стати наявність негативного впливу матері на сина і її дії всупереч інтересам дитини, проте матеріали справи не свідчать про існування такого впливу і позивачем не повідомлено в позові та не надано доказів цього. Орган опіки і піклування, за вимогою суду, провів дослідження даних обставин і висловив позицію про доцільність забезпечення участі батька у вихованні сина сторін. За висновком органу опіки та піклування, що затверджений рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №1148 від 19.08.2021, орган опіки та піклування вважає за доцільне встановити батькові [PERSON] час для участі у вихованні та для спілкування з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , таким способом: побачення першої та третьої суботи місяця з 10:00 год. по 20:00 год., з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця його проживання/перебування на побачення та повернення дитини за місцем її проживання; побачення другої та четвертої неділі місяця з 10:00 год. по 20:00 год., з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця його проживання/перебування на побачення та повернення дитини за місцем її проживання;спільний щорічний відпочинок влітку протягом 7-ми календарних днів під час відпустки батька, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її перебування/проживання на відпочинок та повернення дитини за місцем її проживання . За встановлених обставин суд вважає, що з врахуванням інтересів малолітнього сина сторін, обставин, що мають істотне значення, а саме віку дитини , його прив`язаність до матері, режиму дня, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, врахування висновку органу опіки та піклування, який на думку суду, обґрунтований, винесений з врахуванням за позицій всіх учасників спірних правовідносин, зокрема відповідача, яка запропонувала порядок участі батька у вихованні сина, більший за обсягом, ніж запропонований позивачем, , винесений з дотриманням балансу інтересів, погоджується з ним в цілому щодо способів участі у вихованні [PERSON] . Із збільшенням віку дитини, налагодженням контакту з батьком, форма участі останнього у вихованні сина може бути змінена і цього відповідно до закону не позбавляються сторони в майбутньому. Визначений судом графік має за мету налагодження взаємовідносин перш за все між батьками дитини щодо питань виховання сина , реального виконання сторонами досягнутих домовленостей, що позитивно вплине на психологічний стан дитини сторін, що і головною метою батьків, з урахуванням віку, та усвідомлення ролі кожного з батьків у житті, що в свою чергу і нормалізує спілкування з батьком. Згідно ст.. 141 ЦПК України відносить витрати зі сплати судового збору на рахунок відповідача.

Outcome: approved