Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду із позовом, яким просив суд визнати за ним право власності на залишок грошових коштів на поточному рахунку № 26203001093906, відкритого в ПАТ «Укрсоцбанк» (UNIKREDIT BANK), на імя [PERSON], кінцевим балансом 5372 грн. 78 коп., у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 27 березня 2014 року. В обґрунтування заявлених вимог позивачем вказано що [PERSON], батько позивача, помер 27 березня 2014 року підтверджується свідоцтвом про смерть І-АП 290481, за час свого життя був зареєстрований за адресою: [INFO]. Заповіту він не лишив. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 Цивільного кодексу України, я є спадкоємцем першої черги за законом. Зі спадкодавцем я проживав окремо, так як з 12.09.2006 року я зареєстрований і проживаю в м. Харкові, а саме за адресою: [ADDRESS]. З березня 2014 року до окупованої території АР Криму позивач не їздив, через що не мав можливості отримати доступ до інформації щодо майна батька, яка залишилася після його смерті. В установлений законом шестимісячний термін позивач не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, відповідно до ст.111 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасовій окупованій території України» 20.03.2015 року, я звернувся до нотаріуса Десятої державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова по справі № 638/4895/15-ц за позовом [PERSON] до Харківської міської ради, третя особа Десята ХДНК про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, було прийнято рішення про задоволення позовних вимог і визначено додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] В межах визначеного строку позивач знову звернувся до нотаріуса Десятої державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини і 18.09.2015 року нотаріусом до Спадкового реєстру був внесений реєстраційний запис, про реєстрацію спадкової справи № 519/2015, після [PERSON], померлого 27.03.2014 року. 23.11.2015 року позивач звернувся до нотаріуса Десятої державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на всі вклади в ПАТ «ЮНІКРЕДИТБАНК», які належали спадкодавцю [PERSON], однак отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії причин ненадання нотаріусу довідки житлово-експлуатаційної організації, довідки правління житлово-будівельного кооперативу про реєстрацію спадкодавця, запис у будинковій книзі про реєстрацію спадкодавця, довідку адресного бюро та ін.., про те, що спадкодавець проживав за відповідною адресою, Що не дає можливості встановити коло спадкоємців. Відповідно до наданої інформації нотаріусу від ПАТ «Укрсоцбанк», на імя [PERSON] відкрито поточний рахунок за № 26203001093906, залишок по якому станом на 16.10.2015 року складає 5372,78 гривень. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» проти позову не заперечував, третьою особою Десятою ХДК подано заяву про розгляд справи за їх відсутності, представник третьої особи [PERSON] проти позову не заперечував. Згідно з вимогами частини третьої статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно довідки ПАТ «Укрсоцбанк» (а.с. 11) від 16.10.2015 року, на імя [PERSON], [INFO], який проживав за адресою [INFO], відкрито поточний рахунок № 26203001093906, залишок по якому станом на 16.10.2015 року складає 5372,78 грн., а також картковий рахунок «Базовий» за номером 26259475009633 із нульовим залишком. 27 березня 2014 року [PERSON] помер (а.с. 5). Позивач, [PERSON] син позивача (а.с. 6), є спадкоємцем померлого [PERSON] за законом. Зазначені обставини підтверджуються відповідними виписками по рахунку, визнаються сторонами у даному спорі і не підлягають доказуванню. Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки що належали спадкодавцеві на момент відкриття і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Право на вклад в силу положень ст. 1228 ЦК України входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ст.1269 ЦК України). Після смерті батька з березня 2014 року до окупованої території АР Криму позивач не їздив, не мав можливості отримати доступ до інформації щодо спадкового майна. У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Згідно ст. 66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкування до спадкоємців або держави, нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Статтею 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» територія АР Крим визнана як тимчасово окупованою і на строк дії зазначеного Закону на дану територію поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Наказом Міністерства юстиції України від 07.07.2014 р. № 1087/5 діяльність нотаріусів України на території АР Крим була припинена. Зазначені обставини, як встановлено судом, унеможливили оформлення позивачем у визначений Законом спосіб своїх спадкових прав, а саме отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до положень ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» держава взяла на себе зобов'язання вживати всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Згідно з п.10.15 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою правління Національного банку України від 12.11.2003 р. № 492, банк здійснює виплату вкладу спадкоємцю власника рахунку на підставі відповідного свідоцтва про право на спадщину, дозволу нотаріуса на отримання спадкоємцем частини вкладу спадкодавця або за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Також, власник майна, згідно ст. 392 ЦК України, може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Третя особа, [PERSON], матір померлого [PERSON], що підтверджується наданим витягом з Державного реєстру актів цивільного стану (а.с. 25), проти задоволення позову, в особі представника, не заперечувала. Враховуючи викладені обставини, беручи до уваги всі досліджені судом докази в їх сукупності, зважаючи на те, що у інший спосіб позивач позбавлений права оформити спадкові права, а саме права власності на банківський вклад в порядку спадкування за законом, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню. Долю судових витрат суд вирішує в порядку ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved