Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з вищевказаним позовом до Бранівської сільської ради Горохівського району Волинської області, зазначаючи у позовній заяві про те, що 20 січня 2007 року померла його тітка [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 2,30 га., яка розташована на території Бранівської сільської ради Горохівського району Волинської області та призначена для ведення особистого селянського господарства, згідно із державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 087632, виданим 11 листопада 2003 року Горохівською районною державною адміністрацією Волинської області. При житті [PERSON] заповіла [PERSON] належний їй на праві особистої власності сертифікат на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0155674. Однак після того, як спадкодавець виробила на підставі вищевказаного сертифікату державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 087632, останньою не було внесено відповідних змін до заповіту. Оскільки правовстановлюючих документів на майно, яке спадкодавець [PERSON] заповіла позивачу [PERSON] немає, а нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі йому свідоцтва про право на спадщину на цю земельну ділянку, то позивач просить визнати за ним право власності на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] У підготовче судове засідання представник відповідача Бранівської сільської ради Горохівського району Волинської області не зявився, однак скерував до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги визнає повністю. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак скерував до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга\~статті 247 ЦПК України). Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 039652, виданого 21 січня 2007 року Бужанівською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.10), [PERSON] померла 20 січня 2007 року в с.Бужани Горохівського району Волинської області і після її смерті відкрилася спадщина. Згідно довідки\~№ 599\~від 08\~червня 2017\~року,\~виданої Бранівською\~сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.13), [PERSON] фактично проживала до 20 січня 2007 року у с.Бужани Горохівського району Волинської області в будинку племінника [PERSON] В юридичному шлюбі не перебувала, дітей не мала. Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався 5 липня 2000 року. Спадкоємцем майна за законом та заповітом є племінник [PERSON], який вступив у володіння спадковим майном до шести місяців шляхом спільного проживання з спадкодавцем на день його смерті. Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. При житті [PERSON] заповіла належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0155672 своєму племіннику [PERSON], що вбачається із заповіту, посвідченого 05 липня 2000 року Бранівською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.9), який в подальшому не скасовувався та не змінювався, що стверджується інформаційною довідкою із реєстру заповітів та спадкових договорів № 51738390 від 27 квітня 2018 року, виданою Горохівською державною нотаріальною конторою. Згідно довідки, виданої 05 вересня 2017 року відділом у Горохівському районі Міжрайонного управління у Горохівському та Локачинському районах Головного управління Держгеокадастру у Волинській області (а.с.14), [PERSON] взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0155672 було видано державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 087632. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 087632, виданого 11 листопада 2003 року Горохівською районною державною адміністрацією Волинської області (а.с.4), [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,30 га., яка розташована на території Бранівської сільської ради Горохівського району Волинської області та призначена для ведення особистого селянського господарства. Матеріалами спадкової справи № 499/2017, заведеної 06 жовтня 2017 року Горохівською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] стверджується, що крім [PERSON], із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори ніхто не звертався. Осіб, які мали б право на обовязкову частку у вищезгаданій спадщині, судом не встановлено. Згідно рішення Горохівського районного суду від 25 січня 2018 року [PERSON] визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем, який відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України прийняв спадщину шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Горохівської державної нотаріальної контори від 10 квітня 2018 року (а.с.15), [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,30 га., яка розташована на території Бранівської сільської ради Горохівського району Волинської області. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.213 ЦК України при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] як спадкоємець померлої [PERSON] за заповітом, має право на спадкування її майна, і хоча останньою не було внесено відповідних змін до заповіту після того, як вона виробила на підставі сертифікату державний акт на право приватної власності на землю, однак із врахуванням волевиявлення спадкодавця та мети правочину суд визнає за позивачем право власності на земельну ділянку площею 2,30 га., яка призначена для ведення особистого селянського господарства та знаходиться на території Бранівської сільської ради Горохівського району Волинської області, після померлої 20 січня 2007 року [PERSON].

Outcome: approved