Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] про стягнення з них боргу за договором позики. Позовні вимоги обґрунтовував наступним. 15.10.2013р. він надав відповідачу [PERSON] позику в сумі 15000,00 грн. зі сплатою 8 % на місяць строком на три місяці. На підтвердження отримання грошових коштів [PERSON] написав власноручно відповідну розписку. 20.11.2018 року позивач направив відповідачу лист претензію про повернення коштів, отриманих за розпискою. До теперішнього часу кошти відповідачем не повернуті, тому просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь суму боргу за договором позики в сумі 15000 гривень. . У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги, наполягав на їх задоволені, при цьому позивач визнав ту обставину, що відповідач [PERSON] повернув йому приблизно у 2016 чи 2017 році спочатку 5000 гривень, а в наступному ще 3500 гривень. Інші суми, на поверненні яких наполягав відповідач, позивач [PERSON] не визнав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснивши, що дійсно взяв позивач у [PERSON] 15000 гривень за договором позики, проте в наступному повному обсязі повернув йому всю суму боргу. Гроші повертав частинами. Суд, вислухавши сторони, дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.10.2013 року позивач [PERSON] надав відповідачу [PERSON] позику в сумі 15000,00 грн. зі сплатою 8 % на місяць строком на три місяці. На підтвердження отримання грошових коштів [PERSON] написав власноручно відповідну розписку (а.с.7). Частиною 1 ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.ст.1046,1047,1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей і договір вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей. Договір позики укладається у письмовій формі, і, відповідно цього договору позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені в договорі. На підставі добутих у судовому засіданні доказів, вищезазначених норм ЦК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 6500 гривень боргу за договором позики з урахуванням повернутих відповідачем 8500 гривень, що визнано позивачем у судовому засіданні (де 15000 грн. сума позики - 8500 грн. повернутих грошей = 6500 грн.). При цьому суд відзначає, що вважає недоведеним той факт, що відповідачем повернутий борг у повному обсязі, оскільки позивач заперечує проти цього, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вказаної обставини.

Outcome: partial