Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

Позивач- [PERSON] звернувся до суду із позовом до ФОП [PERSON] , по якому просить суд стягнути з відповідача 45492,17 грн. та 7000 грн. витрат на правову допомогу. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12.03.2019 року в задоволенні позову відмовлено. 13.06.2019 року представник відповідача подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, по якому просив ухвалити додаткове рішення та стягнути з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 20 000 грн. В судове засідання представник [PERSON] та її представник не з`явились. Позивач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення вищезазначеної вимоги. Згідно до п.1 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Звертаючись до суду з заявою представник відповідача аргументував її тим, що брав участь у розгляді справи та в ході судового розгляду, вартість яких оцінила в 20 000 грн., надавши до відзиву на позовну заяву попередній ( орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які понесено і які очікує понести ФОП [PERSON] у зв`язку з розглядом справи, копію договору про надання правової допомоги №2/1/2019-ПД від 01ю02.2018 року, копію квитанції до прибуткового касового ордеру. У відповідності до п.1,2 ч.2 ст. 137 ЦПК України передбачається, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3,4,5 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Суд звертає увагу, що надані копії документів, а саме: договір про надання правової допомоги № 2/1/2019-ПД від 01.02.2018 року та квитанція до прибуткового касового ордеру від 01.02.2019 року не є належним та допустимим доказом в розумінні норм ст. 77 та ст. 78 ЦПК України, оскільки з копії наданого договору про надання правової допомоги, який наявний в матеріалах справи вбачається, що він був укладений між ФОП [PERSON] та адвокатом Іскра С.Л. 01.02.2018 року, строком дії - один рік ( п. 9.2 Договору), тобто 31.01.2019 року закінчилась його дія. В тексті самого договору відсутні будь-які посилання щодо надання ФОП [PERSON] адвокату Іскра С.Л. на представлення інтересів в судовому засіданні по справі №522/20744/18, саме за винагороду 20 000 грн. Крім того в матеріалах справи відсутні акти про надання правової допомоги адвокатом Іскра С.Л. ФОП [PERSON] по цивільній справі № 522/20744/18, як це передбачено п. 4.3 Договору, та є обов`язковим для підтвердження обсягу послуг та виконання робіт в розумінні норм ЦПК України. Копія квитанції до прибуткового касового ордеру від 01.02.2019 року, яка була надана представником відповідача, може підтвердити та підтверджує лише той факт, що адвокат Іскра С.Л. отримала від ФОП [PERSON] грошову суму в розмірі 20 000 грн. на підставі договору про надання правової допомоги №2/1/2019-ПД від 01.02.2019 року в якому відсутні посилання на представлення інтересів саме по справі № 522/20744/18. Так, Верховний Суд в постанові від 17.10.2018 року по справі №301/1894/17 зазначив, що витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документально підтверджених витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимоги про відшкодування таких витрат. Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні документально підтверджені витрати на правову допомогу, в задоволенні вимоги суд вважає за необхідне відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed