Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, зобов'язання нарахувати та виплатити заробітну плату та компенсацію за невикористану відпустку. В поданій до суду заяві посилалася на те, що з 24 квітня 2010 року по 10 травня 2012 року працював в ВАТ «БК «Букрос», звільнений за власним бажанням. В день звільнення відповідач не виплатив йому заробітну плату та не здійснив повного розрахунку при звільненні. Тому просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 18936 грн. 16 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 28387 грн. 32 коп. Також просив зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити йому заробітну плату за період з 25 квітня по 10 травня 2012 року та компенсацію за невикористану відпустку. Позивач в судовому засіданні повністю підтримав свої позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно свого представника не направив, клопотань та доказів не подавав. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 24 квітня 2010 року працював на посаді охоронника в службі безпеки і охорони ВАТ БК «Букрос». Наказом від 10 травня 2012 року №35 звільнений з роботи за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням (а.с.5-6). Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у встановлені законодавством строки, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як встановлено судом, відповідачем в день звільнення розрахунок з позивачем проведено не було, а отже, вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до довідки, виданої ВАТ БК «Букрос» 04 травня 2012 року, №117 заборгованість по заробітній платі за період з червня по березень 2012 року включно становить 18936 грн. 16 коп. (а.с.7). Тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення вказана сума заборгованості по заробітній платі. В той же час в матеріалах справи відсутні докази, з яких би вбачалось в якій сумі нарахована позивачу заробітна плата за решту періоду його роботи у ВАТ БК «Букрос», відповідач в засідання свого представника для надання пояснень не направив та доказів не надав. Тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] в частині зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити йому заробітну плату за період з 01 квітня 2010 року по 10 травня 2012 року. Вирішуючи позовні вимоги про зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за невикористану відпустку, суд враховує пояснення позивача, що він за весь час роботи в ВАТ БК «Букрос» перебував у одній відпустці тривалістю 24 календарних дні. Відповідно, позивачем використано щорічну відпустку за робочий період з 24 квітня 2010 року по 23 квітня 2011 року. Відповідач на спростування даної обставини будь-яких доказів не надав. Тому відповідача необхідно зобов'язати нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за невикористану відпустку за період з 24 квітня 2011 року по 10 травня 2012 року. Оскільки з позивачем повного розрахунку відповідачем проведено не було, періодом затримки розрахунку при звільненні є період з 11 травня 2012 року (наступний день за днем звільнення) по 31 січня 2014 року (день розгляду справи судом), тобто, 1 рік 8 місяців 15 робочих днів. При вирішенні питання про розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку суд бере до розрахунку два останні повні місяці його роботи відповідно до наявної в матеріалах справи довідки, та обраховує середній заробіток позивача за наступним розрахунком: кількість робочих днів за два останні повні місяці роботи - 42 (21 у лютому 2012 року та 21 у березні 2012 року), нарахована заробітна плата за лютий та березень 2012 року - 2901 грн. 17 коп., середньоденна заробітна плата - 69 грн. 08 коп. (2901 грн. 17 коп. /42 дн.). середньомісячна кількість робочих днів - 21 дн. (42 дн./2 міс.), середньомісячна заробітна плата - 1450 грн. 68 коп. (21 д. х 69 грн. 08 коп.). Тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума 30049 грн. 80 коп. (1450 грн. 68 коп. х 20 місяців + 69 грн. 08 коп. х 15 робочих днів) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Таким чином з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість по заробітній платі за період з 01 червня 2010 року по 31 березня 2012 року у розмірі 18936 грн. 16 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 30049 грн. 80 коп., всього необхідно стягнути 48985 грн. 96 коп. Згідно ст. 367 ЦПК України судове рішення в частині присудження заробітної плати, не більше ніж за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 489 грн. 86 коп.

Outcome: approved