Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», в якому просив суд стягнути з відповідача суму депозитного внеску у розмірі - 11 000 доларів США, проценти за користування коштами в сумі - 49,95 доларів США та суму 3% річних в сумі - 11,75 доларів США. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 16.09.2014 року між [PERSON] (далі - Позивач) та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - Відповідач) було укладено договір банківського вкладу «Відсотки щотижня» №809803/2014, відповідно до п.1.1, 1.3, 1.7 якого банк відкриває на ім»я позивача депозитний вклад в іноземній валюті в розмірі 11 000 доларів США на строк 12 місяців з дня укладання Договору, з виплатою процентів по закінченню строку дії Вкладу. Позивач свої зобов'язання за вищезазначеним Договором банківського виконав належним чином, що підтверджується квитанцією № 672611 від 16.06.2014 року, але відповідач у відповідності до вимог п.1.6 договору на першу вимогу позивача 16.09.2014 року відмовив у поверненні йому внесених коштів та нарахованих відсотків за їх користування за вказаний період. За таких обставин, є підстави для звернення до суду із захистом свого порушеного права та необхідністю повернення відповідачем коштів у повному обсязі в сумі вкладу - 11 000 доларів США, процентів за його користування з 16.09.2014 року по 30.09.2014 року в сумі - 49,95 доларів США та 3 % річних на підстав ст.625 ЦК України в розмірі - 11.75 доларів США. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з викладених у позові підстав. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином неодноразово, свого представника в суд не направив, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутність не направляв. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка представника відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала представник позивача. Суд, врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим, та таким що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Частиною 3 ст. 1060 ЦК України якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. Згідно ч. 1 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Судом встановлено, що 16.06.2014 року між Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] було укладено договір банківського вкладу №809803/2014 (в доларах США), відповідно п.1.3, 1.5, 1.6 якого банк прийняв від позивача грошові кошти в сумі - 11 000 доларів США з процентною ставкою - 12,5% річних із датою вимоги вкладу - 16.07.2015 року (а.с.5) 16.06.2014 року на виконання умов вказаного договору, позивач як вкладник вніс у касу банку грошову суму, у розмірі - 11 000 доларів США, що підтверджується меморіальним ордером №672611 (а.с.6). 16.09.2014 року позивач звернулась до відповідача ПАТ «ВАбанк» з вимогою достроково повернути вклад, оскільки відповідне право позивача передбачене п.п.1.6 договору, що підтверджується заявою вх.№5401-001/1 від 16.09.2014 року (а.с.7). За змістом п. 1.6 договору строкового банківського вкладу №809803/2014 від 16.06.2014 року відповідач зобов'язаний був повернути вклад на наступний день після звернення позивача із заявою про його повернення, який повинен був би складати 17.06.2014 року. Між тим, ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» не повернув позивачу депозитний вклад у розмірі - 11 062 долари США із врахуванням відсотків за їх користування станом на 06.10.2014 року, які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, що підтверджується випискою по поточному рахунку від 06.10.2014 року. Правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем з приводу укладеного договору банківського вкладу є цивільно-правовими за своїм змістом. Частина 2 статті 1060 ЦК України містить імперативну норму про обов'язок банку видати вкладнику за його першою вимогою та не допускає іншого порядку регулювання даних відносин спеціальним законодавством чи договором. Згідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи те, що 16.06.2014 року між ПАТ «ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та позивачем було укладено договір строкового банківського вкладу №809803/14, суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов'язання щодо виконання даного договору. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем порушені умови п.1.6 договору строкового банківського вкладу №809803/14 від 16.06.2014 року, а тому сума внеску по вказаному договору підлягає поверненню позивачу у повному обсязі в розмірі неповернутою суми вкладу - 11 000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 24.11.2014 року становить - 165 990 гривень 00 коп. та у відповідності до вимог п.1.5 договору, нараховані відсотки за період з 16.09.2014 по 29.09.2014 року в розмірі - 49 доларів 95 центів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 24.11.2014 року становить - 753 гривень 75 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом перевірені розрахунки позивача вказаних сум та суд вважає їх правильними та такими, що ґрунтуються на вимогах закону. За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача нарахованих на суму невиплаченого вкладу та відсотків за період з 16.09.2014 по 29.09.2014 року 3% річних за цей період за 13 днів в сумі - 11,75 доларів США, згідно офіційного курсу НБУ станом на 24.11.2014 року становить - 177 гривень 30 коп., Відповідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Відповідно до ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилалась, як на підставу своїх позовних вимог. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі - 1669,21 грн.

Outcome: approved