Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Оболонського районного суду в порядку цивільного судочинства з позовом до Одноосібного товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ ПРАЙМ КОМПАНІ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕР-ЕНД КОХ-КОМПАНІ», треті особи: [PERSON], Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ангеловська Ольга Сергіївна, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про визнання права власності на спадкове майно, скасування свідоцтва про право власності, визнання договору недійсним та витребування майна з незаконного володіння. Разом з позовом позивач подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила суд забезпечити її позов шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 687056580000). Як передбачено ч. 1 ст. 153 ЦПК України, дана заява розглядається судом у день її надходження, що унеможливлює виклик осіб, які беруть участь у справі. Сторони в судове засідання не з'явились, проте їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву [PERSON] про забезпечення позову слід задовольнити, з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач звернулась до суду з позовом до Одноосібного товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ ПРАЙМ КОМПАНІ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕР-ЕНД КОХ-КОМПАНІ», треті особи: [PERSON], Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ангеловська Ольга Сергіївна, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, в якому просила: визнати за нею право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], у порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON]; скасувати свідоцтво про право власності на зазначену квартиру; визнати недійсним договір купівлі-продажу цієї квартири, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕР-ЕНД КОХ-КОМПАНІ» та одноосібним товариством з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ ПРАЙМ КОМПАНІ» та посвідчений 29.06.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ангеловською Ольгою Сергіївною за реєстровим № 1045; витребувати в одноосібного товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ ПРАЙМ КОМПАНІ» дану квартиру. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 71129331 від 21.10.2016 вказана квартира належить відповідачу Одноосібному ТОВ «ІНВЕСТ ПРАЙМ КОМПАНІ» на підставі оспорюваного договору купівлі-продажу. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України за заявою особи, яка бере участь у справі, суд може вжити заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. За правилами ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. З огляду на позицію, висвітлену у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Зважаючи на п. 4 цієї ж Постанови Пленуму Верховного Суду України, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків. Тобто, з огляду на співмірність обраного позивачем способу забезпечення її позову із заявленими нею вимогами, відсутність підстав вважати, що вжиті заходи будуть перешкоджати господарській діяльності відповідача або будуть порушувати права інших осіб, та те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду у разі задоволення вимог позивача, які вона обґрунтовує вже наявними у матеріалах справи доказами та нормами закону, суд вважає за необхідне задовольнити заяву [PERSON] та забезпечити її позов. Враховуючи вище наведене та рекомендації, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»,

Outcome: approved