Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з даним позовом до суду і просить стягнути на його користь з [PERSON] 6200 грн.00 коп. боргу за договором позики, проценти 56 грн.47 коп., індекс інфляції - 161 грн.20 коп., а всього 6417 грн.67 коп. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги і просить задовольнити їх. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі. За правилами ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. В судовому засіданні встановлено, що 11 березня 2015 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики на суму 6200 грн.00 коп. зі строком повернення вказаної суми 15 травня 2015 року. На підтвердження отримання грошей за укладеним договором позики відповідач написав розписку. У визначений термін борг не повернув. За правилами ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики). Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Між сторонами був укладений договір позики, умови якого в частині повернення грошових коштів відповідачем не виконані, що підтверджується оригіналом розписки в матеріалах справи. В силу ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов'язку. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, є договори та інші правочини. В силу ст.524 ЦК України сторони визначили валюту зобов'язання у гривні. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор-прийняти особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку , що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач просить стягнути із відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми. На підставі офіційно опублікованих відомостей про розмір індексів інфляції, починаючи з травня 2015 року до червня 2015 року, борг відповідача з урахуванням індексу інфляції складає 6361 грн. 20 коп., з них індекс інфляції 161 грн. 20 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України на суму боргу 6200 грн.00 коп. необхідно нарахувати 3 проценти річних від простроченої суми. Прострочення виконання зобов'язання за договором позики з 16.05.2015 по 31.08.2015 становить сто вісім днів (6200 грн. 00 коп. + 161 грн.20 коп.) х 108 х 3% : 365), отже три проценти річних складає 56 грн.47 коп. Перевіривши розрахунок заборгованості, суд вважає його правильним. За таких умов розмір заборгованості відповідача перед позивачем складає 6417 грн. 67 коп. (6200 грн.00 коп.+161 грн.20 коп. + 56 грн. 47 коп.) Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за договором позики в повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положенням ст.88 ЦПК України Законом України «Про судовий збір» №3674-УІ від 08.07.2011 року із змінами та доповненнями та присуджує їх з відповідача на користь держави, так як позивач відповідно до закону звільнений від сплати судового збору при подачі позову. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved