Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 13 жовтня 2007 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований у Локачинському районному відділі реєстрації актів цивільного стану Локачинського районного відділу юстиції Волинської області, актовий запис № 44. Під час шлюбу у подружжя народилось дві дитини: дочка - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] . Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюб існує формально. Відносини у сторін значно погіршилися через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на шлюб та сімейне життя. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, проживають окремо з червня 2020 року, спільне господарство не ведеться. Вважає, що подальше спільне життя є неможливим, а збереження шлюбу суперечитиме інтересам сім`ї. Просить шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 13 жовтня 2007 року у Локачинському районному відділі реєстрації актів цивільного стану Локачинського районного відділу юстиції Волинської області, актовий запис № 44, розірвати. Ухвалою Локачинського районного суду Волинської облаті від 08 вересня 2020 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження. 02.11.2020 року відповідач подав до суду заяву про надання сторонам строку для примирення. 03 листопада 2020 року сторони в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про надання сторонам строку для примирення терміном на 3 місяці. Провадження у справі зупинено. 04 лютого 2021 року Локачинським районним судом Волинської області постановлено ухвалу про поновлення провадження та призначення справи на 10:00 23 лютого 2021 року. Позивач в судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, будь-яких клопотань від неї до суду не надійшло. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення йому поштового відправлення, 18.02.2021 року від відповідача до суду надійшла заява, в якій він просить справу про розірвання шлюу розглядати у його відсутності, зазначає, що позов визнає, не заперечує щодо його задоволення. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Як встановлено з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 13 жовтня 2007 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований у Локачинському районному відділі реєстрації актів цивільного стану Локачинського районного відділу юстиції Волинської області, актовий запис № 44. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с. 6). За час шлюбу в сторін народилися діти: дочка - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.10.2012 року та син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.07.2009 року, які містяться в матеріалах справи (а.с. 8,9). За змістом частини першої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття поваги один до одного, різні погляди на шлюб та сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільним побутом не пов`язані. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому з врахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 420, 40 грн.; стягнути з відповідача в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову - 420,\~40\~грн. На підставі ст. ст. 24, 56, 110, 112, СК України,

Outcome: approved