Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що він є сином [PERSON], яка проживала в квартирі, що належала ЖБК «Хімік-10» за адресою: [ADDRESS] та померла [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на зазначену квартиру. У встановлений законом строк позивач звернувся до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно було відмовлено, мотивуючи тим, що відсутні документи, які підтверджують право власності померлої на квартиру. Під час розгляду справи представником позивача було подано позовну заяву, в якій було замінено відповідача з Київської міської державної адміністрації на Київську міську раду. До суду від представника позивача надійшла заява про винесення заочного рішення, в зв'язку з неявкою сторін по справі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.4). Відповідно до свідоцтва про народження, [PERSON] є сином померлої (а.с.5). 10.08.2013 року [PERSON] подав заяву до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу про прийняття спадщини, а саме квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в якій проживала [PERSON] разом із сином [PERSON] до дня смерті (а.с.35). Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 23.10.2013 року [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру було відмовлено, в зв'язку з ненаданням документів, що підтверджують право власності померлої на квартиру (а.с.7). Відповідно до заяв [PERSON] (чоловіка померлої) та [PERSON] (мати померлої) від 10.08.2013 року, останні відмовилися від прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], на користь [PERSON] (а.с.38, 43). Судом встановлено, що відповідно до ордеру на житлове приміщення в будинку житлово-будівельного кооперативу №040699 від 01 лютого 1984 року, який виданий виконавчим комітетом Київської міської ради народних депутатів [PERSON] та її двоє членів родини мають право на зайняття житлового приміщення по [ADDRESS] (а.с.8). У матеріалах справи наявна довідка Житлово-будівельного кооперативу «Хімік-10» №109 від 25.09.2013 року, відповідно до якої [PERSON] є власником кооперативної квартири [ADDRESS], сума паєвого внеску за квартиру сплачена 28 вересня 1992 року у повному обсязі (а.с.10). Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України, передбачає, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У ст. 1262 ЦК України, зазначено, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 1270 ЦК України, передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 11 (б) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», при повному внесенні пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі. Як вбачається із ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію», член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - розпорядження квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це мано. В разі викупу квартири, дачі, гаража споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Згідно з п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Крім того, у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зазначено, що у разі смерті члена житлово-будівельного, садівницького товариства, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, але свідоцтво про право власності не отримав, квартира в житлово-будівельному кооперативі та житловий будинок у садівницькому товаристві входять до складу спадщини. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне, задовольнити позовну заяву [PERSON] та визнати право власності на квартиру [ADDRESS] за позивачем в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved