Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 2003 року по 14.03.2008 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON] - [INFO], який постійно проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 08 травня 2007 року аліменти були стягнуті з [PERSON], [INFO], уроженця м.Кривого Рогу у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітної плати, щомісяця на утримання сина [PERSON], [INFO] до його повноліття, у межах платежів за один місяць, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму доля дитини відповідного віку, починаючи з 03.04 2007 року, на мою користь - [PERSON] (копію листа до позовної заяви додаю). 11 жовтня 2010 року Жовтневим районним судом м.Кривого Рогу відносно [PERSON], [INFO], був винесений вирок у скоєнні злочину за ч.1 ст.164 КК України, за яким [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину та призначено йому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі СТ.75 КК України засудженого [PERSON] звільнено від відбуття визначеного судом покарання з встановлення випробування строком на два роки. Згідно довідки, виданої Покровським відділом Державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за виконавчим листом № 2-3093 від 08.05.2007 року про стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON]. з усіх видів заробітку, щомісячно, утримуються аліменти з 29.03.2014 року, борг становить - 28369,66 грн. Загальна сума заборгованості по аліментам за період з 01.03.2014 року по 31.05.2018 рік складає -73 400,00 грн. 21 червня 2008 року позивачка уклала шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25 лютого 2009 року, видане Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 255. В шлюбі з [PERSON] в позивачки народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 29 квітня 2009 року, видане Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 494. На теперішній час син - [PERSON] називає чоловіка позивачки [PERSON] батьком Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Відповідач ніяким чином не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти; взагалі не спілкується з дитиною - все це умови, які шкодять інтересам дитини. Зазначені факти, як кожен окремо, так і всі сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов'язками,що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до процесуальних документів в матеріалах цивільної справи: Ухвалою від 07 серпня 2018 року по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження, з призначенням підготовчого судового засідання на 17 вересня 2018 року. Позивач та її представник в суді підтримали позовні вимоги, просили задовольнити позов, посилаючись на підстави викладені в позові. Представник третьої особи - орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної у місті ради в суді позов підтримала, надавши висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його дитини [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи був повідомлений своєчасно та належним чином, однак від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, відзиву на позовну заяву не надав. Учасники процесу не заперечували проти розгляду справи за відсутності відповідача, та ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, відсутності відзиву, та у разі, якщо позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі матеріалів про права та обов'язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Суд, вислухавши учасників процесу, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, дослідивши у судовому засіданні та оцінивши у сукупності надані докази, дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області від 15 травня 2007 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], який народився [INFO] року (а.с.9). Згідно ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Статтею 152 Сімейного кодексу України встановлено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків має ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправомірною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст.157 Сімейного кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області від 14 березня 2008 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] -розірвано. (а.с.8) Відповідно до довідки наданої Покровським відділом державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, заборгованість по аліментам станом на 31.05.2018р. за виконавчим листом № 2-3093 від 08.05.2007р. виданим Жовтневим районним судом м.Кривого Рогу про стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини щомісячно, з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини, складає - 73 400,00 гривень. Вироком Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 110.2010 року, [PERSON] притягнуто до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.164 КК України.(а.с.16) Відповідно до характеристики відносно [PERSON] з місця навчання - «Криворізька педагогічна гімназія», мати, [PERSON], приділяє велику увагу навчанню та вихованню дитини. Батько, [PERSON], не цікавиться життям сина. Жодного разу не з'явився до гімназії. З його боку відсутній контроль за навчальним процесом дитини. Не бере участі у вихованні сина. Характеристики з комунального позашкільного навчального закладу «Дитячо-юнацька спортивна школа №1» Криворізької міської ради батьківські збори спортивних груп тренера [PERSON] відвідує мати [PERSON], яка часто присутня на міських змаганнях. Батько [PERSON] - [PERSON] не бере участі у спортивному житті свого сина. Факт ухилення від виконання батьківських обов'язків [PERSON], підтвердили в судовому засіданні допитані в якості свідків [PERSON], [PERSON] Виконкомом Покровскої районної у місті Кривому Розі надано висновок за 7/29-392 від 26.10.2018р. про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його дитини [PERSON], [INFO] (а.с.49) Відповідно до п.2) ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ч.3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (п.п.94-102 рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09). Пленум Верховного Суду України у пункті 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини, лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що під час судового розгляду встановлено факт невиконання батьківських обов'язків [PERSON],[INFO] р.н, відносно до свого малолітнього сина - [PERSON], [INFO], оскільки вихованням дитини останній не займається, про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток не піклується, здобуття дитиною повної загальної середньої освіти не забезпечує, до самостійного життя її не готує, матеріальної допомоги не надає, в зв'язку з чим, з метою захисту інтересів дитини, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст.164, 166, 167, 171, 180-182 СК України та

Outcome: approved