Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою 16.01.2020 року, в якому просила суд встановити факт володіння померлою [INFO] [PERSON] на праві особистої приватної власності кооперативною квартирою, яка розташована на 2-му поверсі дев`ятиповерхового будинку ОК «ЖБК РАССВЕТ-24» та складається двох кімнат, загальною площею 50,2 кв.м, житловою площею 28,8 кв.м, розташована за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на кооперативну квартиру в ОК «ЖБК РАССВЕТ-24», яка розташована на 2-му поверсі дев`ятиповерхового будинку ОК «ЖБК РАССВЕТ-24» та складається двох кімнат, загальною площею 50,2 кв.м, житловою площею 28,8 кв.м, розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті, [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді кооперативної квартири в ОК «ЖБК РАССВЕТ-24», яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира належала померлій на праві приватної власності відповідно до Свідоцтва про право приватної власності на будівлю виданого 10.02.1998 року відділом комунального господарства виконавчого комітету Саксаганської районної ради народних депутатів м. Кривий Ріг. Крім того, згідно довідки б/н від 29.10.2019 року, виданої ОК «ЖБК РАССВЕТ-24» [PERSON] мешкала в кооперативному будинку ОК «ЖБК РАССВЕТ-24» по [ADDRESS] балансова вартість якого складає 903123 крб. виплачена [PERSON] повністю. Вказане спадкове майно її мати нікому не заповідала. Інших спадкоємців після смерті окрім неї не має. Наявність у померлої оригіналу свідоцтва про праві приватної власності з підписом посадової особи та печаткою БТІ свідчить про вчинення померлим всіх необхідних дій направлених на оформлення права власності. Відсутність печатки свідчить лише про недбальство та неуважність осіб, які займались складанням документів. У встановлений ч.1 ст. 1270 ЦК України строк вона звернулась до нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Умріхіної К.А. з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті її матері, однак 18.1.02019 року нотаріусом їй було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки на правовстановлювальному документі на квартиру відсутня печатка органу, який видав документ. Неналежне оформлення правовстановлюючого документу перешкоджає позивачеві реалізувати право на прийняття спадщини за законом після смерті її матері, у зв`язку із чим вона вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 19.02.2020 року (а.с.36-38) прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (суддя Чернова Н.В.). На підставі розпорядження керівника апарату суду №370 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу від 18.05.2020 року справу передано у провадження судді Гриня Н.Г. (а.с. 47, 48). Враховуючи характер та предмет спору, який стосується спадкових відносин, суд розглядає справу в порядку загального позовного провадження. Присутні в судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] пред`явлені позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні з підстав, викладених в позові. Відповідач виконавчий комітент Криворізької міської ради у судове засідання не з`явився надав письмове клопотання про розгляд справи за участю представника виконавчого комітету Саксаганської районної ради у місті Кривому Розі, який на підставі Рішення Криворізької міської ради від 31.03.2016 року «Про обсяг і межі повноважень районних у місті ради та їх виконавчих органів». Представник виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради надала заяву про розгляд справи за їх відсутності та прийняти рішення на розсуд суду. Ухвалою суду від 19.02.2020 року за клопотанням позивача витребувано докази (а.с. 37). \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 05.11.2020 року, постановленою на місці, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду (а.с. 56-57, п.9 журналу с/з). Заходи забезпечення позову/доказів не застосовувались. Дослідивши письмові докази по справі, вислухавши пояснення сторін та їх позицію, суд дійшов наступних висновків. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] від 05.04.2019 року (а.с.12, 65). За життя [PERSON] належала квартира [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про власності від 10.02.1992 року, виданого Відділом ЖКГ виконавчого комітету Саксаганської районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу, право власності зареєстроване на ім`я [PERSON] в БТІ за №5 стор. №115, запис №115 (а.с. 16) та підтверджується довідкою КП «Криворізьке БТІ» ДОР № 1105 від 10.11.2020 року (а.с.76). Крім того, як вбачається з довідки ОК «ЖБК РАССВЕТ-24» [PERSON] проживала в кооперативному будинку по [ADDRESS] та нею повністю сплачені внески за кооперативну квартиру , останній внесок внесений 12.01.1192 року (а.с. 14). Згідно ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв на час виниклих правовідносин, член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за кооперативну квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на це майно. Як роз`яснено в пп. «б» п.11 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~22\~грудня 1995\~року №\~20\~«Про судову\~практику у\~справах за\~позовами про\~захист права\~приватної власності» (зі змінами), при повному внесенні пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі. Таким чином, член ЖБК, який повністю вніс свій пай за квартиру, надану йому для проживання, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом. Тобто, померла [INFO] [PERSON] ще за життя набула права власності на квартиру та в подальшому їй було видано свідоцтва про власності від 10.02.1992 року. Відповідно до ч.1\~ст.1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст.ст.1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Спадкування здійснюється за законом або заповітом. Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 20.09.2019 року (зворот а.с.68), заповітів від імені [PERSON] за її життя не складалось та не посвідчувалось. Згідно зі ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст.1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Єдиною спадкоємицею першої черги в порядку спадкування за законом є донька спадкодавиці [PERSON] в силу ч.1 ст. 1261 ЦК України, факт родинних відносин між якими підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.06.1993 року (а.с.11) (дошлюбне прізвище [PERSON] , свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 22.10.1994 року змінила прізвище на [PERSON] , свідоцтво про одруження [NUMBER] від 02.08.2003 року змінила прізвище на [PERSON] , а.с. 10). Інших спадкоємців за законом, які б належали до першої черги спадкування, в ході судового розгляду не встановлено. Згідно з вимогами\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частинами 1, 3\~статті 1296 ЦК України регламентовно, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до пункту 4.15 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого\~наказом Мін`юсту від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Дослідженням матеріалів спадкової справи №82/2019 (номер в спадковому реєстрі 64775049), відкритої 20.09.2019 року відносно спадкового майна [PERSON] встановлено, що 20.09.2019 року [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , тобто в межах 6-місячного строку з дня відкриття спадщини, (а.с.64, 69). Натомість, постановою нотаріуса від 18.10.2019 року (а.с.74) у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] було відмовлено у зв`язку з відсутністю на правовстановлюючому документі печатки органу, яким був виданий та підпису завідувача комунального господарства. Згідно з довідки КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» ДОР №1105 від 10.11.2020 року право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] та остання була зареєстрована за вказаною адресою по день смерті (а.с. 71), що свідчить про належність за життя померлій [PERSON] вказаної квартири. Оскільки відсутність у правовстановлюючому документі на спадкове майно печатки фактично перешкоджає позивачеві отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі після смерті [PERSON] на загальних підставах, тому успадкування нерухомого майна має здійснюватися виключно в судовому порядку. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства та захисту права, повинен сприяти учасникам цивільних правовідносин, які звернулися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у реалізації ними цих прав, у тому числі і спадкових. Крім того, відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за захистом своїх прав за правилами позовного провадження в рамках вирішення цивільно-правового спору. Згідно з роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Вказане роз`яснено і в\~Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Пунктом 9 частини 1\~статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІV, передбачено, що однією із підстав державної реєстрація права власності та інших речових прав є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. З огляду на викладені обставини та виходячи з положень ч.5\~ст.1268 ЦК України, відповідно до якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, з метою захисту спадкових прав позивача суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Підстав для встановлення факту володіння померлою [INFO] [PERSON] на праві особистої приватної власності кооперативною квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , суд не вбачає, оскільки таке її право ніким не оспорюється та визнання за позивачем права власності на спірну кварту є дієвим засобом захисту право для реалізації її прав в оформленні спадкових прав після смерті її матері. З огляду на це, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України\~у зв`язку із тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з Відповідача на його користь судових витрат, суд

Outcome: approved