Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача ЛМКП «Львівтеплоенерго», у якому просить стягнути компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати в сумі 34211 грн. 97 коп. без врахування утримання податків та інших обов`язкових платежів та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн. В обґрунтування позову покликається на те, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 16.10.2018 р., яке залишено без змін, на його користь із відповідача стягнуто недонараховану заробітну плату в сумі 29666 грн. та витрати на професійну допомогу. Фактичний розрахунок відповідачем проведено 07.08.2019 р. Разом із тим, компенсація втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строків виплати заробітної плати на час виплати основної частини заробітної плати не була виплачена, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права. Таким чином, враховуючи наведене та у відповідності до\~ст. 34 Закону України «Про оплату праці»,\~Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати», просить позов задовольнити повністю, а також стягнути витрати на правничу допомогу. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 06.09.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги не визнав, вказав, що розмір компенсації розраховано неналежно, посилаючись на рішення Сихівського районного суду м. Львова, яким закріплено суму заробітної плати, що підлягає до стягнення без утримання податків і зборів. Також вказав, що позивачем пропущено строк звернення до суду. Представник позивача подала суду відповідь на відзив, у якій вказала, що зроблений розрахунок компенсації, що підлягає виплаті, відповідає вимогам Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою КМУ та, оскільки, відповідачем невчасно проведено розрахунок по заробітній платі, то вимога позивача про компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати обґрунтована та ґрунтується на нормах закону. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст. 178\~та ч.5 ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч.2 ст.\~247\~ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходить з такого. Відповідно до ч.1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 12, 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У відповідності до ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 16.10.2018 року, яке постановою Львівського апеляційного суду від 23.05.2019 р. залишено без змін, позов [PERSON] до ЛМКП «Львівтеплоенерго» про стягнення недонарахованої заробітної плати задоволено частково, стягнуто з ЛМКП «Львівтеплоенерго» на користь [PERSON] 29666 /двадцять дев`ять тисяч шістсот шістдесят шість/ грн. 00 коп. невиплаченої заробітної плати, без врахування утримання податків та інших обов`язкових платежів та витрати на правову допомогу у сумі 3000 грн. Згідно копії виписки по рахунку 07.08.2019 р. відповідачем перераховано [PERSON] кошти на виконання вказаного рішення суду, а саме сплачено недораховану заробітну плату у розмірі 29666,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн., після утримання податку на доходи фізичних осіб та військовий збір із загальної суми, позивачем фактично отримано 262969,13 грн. Відтак, сплата невиплаченої заробітної плати позивачу проведена із порушенням строків її виплати, а тому, між сторонами виникли спірні правовідносини з питання виплати компенсації за порушення строків виплати заробітної плати, що регулюється\~Законом України «Про оплату праці»\~та\~Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати». Відповідно до\~ст. 34 Закону України «Про оплату праці»\~компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати, що провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно з ст.\~1,\~2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»\~підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), а саме у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати нарахованих громадянам грошових доходів: пенсії, соціальних виплат, стипендії, заробітної плати (грошового забезпечення тощо). Таким чином, основною умовою для виплати громадянину компенсації є порушення власником встановлених строків виплати нарахованих доходів. Як вбачається із матеріалів справи, цього не заперечили сторони та таке встановлено рішенням суду від 16.10.2018 р., під час роботи у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість із виплати заробітної плати, яка на момент звільнення [PERSON] не була виплачена та стягнута у подальшому у судовому порядку, проте, виплачена 07 серпня 2019 року. Відтак, [PERSON] має право на отримання від ЛМКП «Львівтеплоенерго» компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати. Відповідно до\~ст. 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів»\~у зв`язку з порушенням строків їх виплати» виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Згідно п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати, затвердженого\~постановою Кабінет Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159\~сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць ( після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Відповідно до поданого позивачем розрахунку /а.с.5-9/ сума компенсації втрати частини основної заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати станом на 01.08.2019 р. за період з липня 2012 року по червень 2019 року становить 34211,97 грн. Суд критично оцінює твердження представника відповідача про те, що ЛМКП «Львівтеплоенерго» не порушило трудових прав позивача щодо виплати заробітної плати, оскільки це спростовано рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 16.10.2018 року, яке постановою Львівського апеляційного суду від 23.05.2019 р. залишено без змін. Також суд не приймає до уваги покликання представника відповідача про невірний розрахунок позивача, оскільки такий відповідає вимогам Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування зробленого позивачем розрахунку щодо розміру компенсації втрати частини основної заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати, а також не подано власного контррозрахунку. За наведеного\~та враховуючи,\~що відповідачем\~порушено трудові\~права позивача,\~зокрема на\~своєчасний належний\~рівень оплати\~праці,\~передбачений чинним\~законодавством,\~та компенсацію\~за затримку\~її виплати,\~а тому\~суд приходить\~до висновку,\~що з\~ЛМКП «Львівтеплоенерго»\~на користь\~позивача необхідно\~стягнути компенсацію\~втрати частини\~заробітної плати у зв`язку\~із порушенням\~строків її\~виплати у розмірі 34211,97 грн. Як вбачається із Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» передбачає, що справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Що стосується доводів представника відповідача про те, що до даних правовідносин не може застосуватися положення ч.2\~ст. 233 КЗпП України, суд вважає такі безпідставними з огляду на таке. Відповідно до ч. 2\~ст. 233 КЗпП України\~у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Рішенням Конституційного Суду України від 15.10.2013 №8-рп/2013\~надано офіційне тлумачення положень ч. 2\~ст. 233 КЗпП України, статтям\~1,\~2 Закону України «Про оплату праці», зокрема, у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснення роботодавцем нарахування таких виплат. Оскільки судом встановлено факт порушення відповідачем законодавства про оплату праці, то ця обставина є підставою для задоволення позову, а з огляду на наведені вище приписи закону і роз`яснення Конституційного Суду України вимоги позивача про стягнення компенсації втрати частини\~заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати, не обмежуються будь-яким строком. Згідно ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову на відповідача покладаються судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Із змісту ст. 137 ЦПК України вбачається, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно долучених до матеріалів справи витягу з договору про надання правничої (правової) допомоги від 27.08.2019 року, додаткової угоди до Договору про надання правничої допомоги від 27.08.2019 р., акта приймання-передачі до Договору про надання правничої допомоги від 27.08.2019 р., розрахунку витрат на професійну правничу допомогу та квитанції до прибуткового касового ордера № 33 про сплату коштів від 02.09.2019 року позивач [PERSON] уклав з адвокатом Прімєровою Н.Г. договір про надання правової допомоги та здійснив оплату у розмірі 2500,00 грн. / а.с. 14, 15, 16, 19, 20/. Відтак, із відповідача на користь позивача слід стягнути 2500.00 гривень витрат на правову допомогу. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог Оскільки позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved