Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення порядку та способу спілкування з дитиною. В обґрунтування свого позову посилається на те, що з відповідачкою [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 2010 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Старобільського районного управління юстиції Луганської області за актовим записом №103. За рішенням Старобільського районного суду від 22 серпня 2014 року, їх шлюб розірвано. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом з матірю. Після розлучення між ними стали виникати непорозуміння щодо участі позивача у вихованні дитини та з приводу зустрічей з дитиною. Відповідачка [PERSON] перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною донькою [PERSON], що змушує його звернутися до суду з даним позовом. У звязку з чим просив зобовязати [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні його з донькою [PERSON], [INFO], визначити порядок та спосіб спілкування з донькою [PERSON], [INFO], а саме з 16 години 30 хвилин кожного четверга до 08 години понеділка кожного тижня. У судовому засіданні позивач [PERSON], його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили позов задовольнити. Відповідачка [PERSON], її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, та не заперечували у тому, щоб позивач [PERSON] бачився з дитиною кожного тижня в суботу 09 години до 13 години, згідно висновку органу опіки та піклування Старобільської РДА від 07 квітня 2015 року. Представник третьої особи органу опіки та піклування Старобільської районної державної адміністрації [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог та, з врахуванням віку дитини 2 роки 10 місяців, потреби присутності її матері, а також враховуючи, що якщо дитина буде проживати 4 дні з батьком, як просить позивач, а 3 дні з матірю, це негативно вплине на розвиток та психіку дитини, вважала за доцільне визначити час та спосіб спілкування дитини з її батьком кожного тижня в суботу з 09 години до 13 години за місцем його проживання. Свідок [PERSON] показала у судовому засіданні, що вона є матірю відповідача [PERSON] та бабусею [PERSON], [INFO]. Онука проживає разом зі своєю матірю [PERSON] за адресою: вул. Кірова, 53Б с. Половинкине Старобільського району Луганської області. Позивач [PERSON] не приїжджав до них додому, щоб побачитися з дитиною. Вони не забороняли йому приїжджати. Дитині батько не дзвонить та і взагалі дитина майже його не памятає. Свідок [PERSON] показала у судовому засіданні, що вона є матірю позивача [PERSON] та бабусею [PERSON], [INFO]. Вона є свідком того, що її синові [PERSON] його колишня дружина не надає можливості спілкуватися з дитиною. Останній раз бачилися з дитиною в липні 2014 року. Син був вимушений приїжджати в дитячий садок, щоб побачитися з дитиною. Вона була свідком цього, оскільки їздила разом з сином. В присутності няні вони поспілкувалися з дитиною. Після цього, за дитиною прийшла мати [PERSON] і була не задоволена тим, що вони бачилися з дитиною та заборонила працівникам дитячого садку дозволяти побачення з дитиною. Після цього, з дитиною не бачилися. Свідок [PERSON] показав у судовому засіданні, що він є батьком позивача [PERSON] та дідусем [PERSON], [INFO] та дав аналогічні показання, які надала [PERSON] Вислухавши позивача та його представника, відповідачку та її представника, представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Свідок [PERSON] показала у судовому засіданні, що вона є матірю відповідача [PERSON] та бабусею [PERSON], [INFO]. Онука проживає разом зі своєю матірю [PERSON] за адресою: вул. Кірова, 53Б с. Половинкине Старобільського району Луганської області. Позивач [PERSON] не приїжджав до них додому, щоб побачитися з дитиною. Вони не забороняли йому приїжджати. Дитині батько не дзвонить та і взагалі дитина майже його й не памятає. Свідок [PERSON] показала у судовому засіданні, що вона є матірю позивача [PERSON] та бабусею [PERSON], [INFO]. Вона є свідком того, що її синові [PERSON] його колишня дружина не надає можливості спілкуватися з дитиною. Останній раз бачилися з дитиною в липні 2014 року. Син був вимушений приїжджати в дитячий садок, щоб побачитися з дитиною. Вона була свідком цього, оскільки їздила разом з сином. В присутності няні вони поспілкувалися з дитиною. Після цього, за дитиною прийшла мати [PERSON] і була не задоволена тим, що вони бачилися з дитиною та заборонила працівникам дитячого садку дозволяти побачення з дитиною. Після цього, з дитиною не бачилися. Свідок [PERSON] показав у судовому засіданні, що він є батьком позивача [PERSON] та дідусем [PERSON], [INFO] та дав аналогічні показання, які надала [PERSON] Згідно копії свідоцтва про шлюб (а.с.4) [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21 серпня 2010 року та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Дяченко». Згідно копії свідоцтва про народження (а.с.5) [PERSON] народилась 09 травня 2012 року та її батьком є [PERSON], а матірю [PERSON]. Судовим наказом Старобільського районного суду від 03 вересня 2014 року у справі № 431/2626/14-ц (а.с.6) стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 серпня 2014 року та до її повноліття. Рішенням Старобільського районного суду від 22 серпня 2014 року (а.с.7) шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) О.М., зареєстрований 21 серпня 2010 року відділом РАЦС Старобільського РУЮ за актовим записом №103, розірвано, після розірвання шлюбу [PERSON] буде іменуватися прізвищем «Коряк». Згідно копії довідки Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області від 24 грудня 2014 року №3741 (а.с.9) позивач [PERSON], [INFO], мешкає у с. Чмирівка, кв. Молодіжний, 22А, Старобільського району Луганської області, та має наступний склад сімї: батько [PERSON], [INFO], мати [PERSON], [INFO], баба [PERSON], [INFO]. Згідно побутової характеристики (а.с.11) позивач [PERSON], який зареєстрований у [INFO], фактично мешкає у с. Чмирівка, Старобільського району Луганської області, кв. Молодіжний, 22А, займається підприємницькою діяльністю, характеризується задовільно, скарг на нього до сільради не надходило. Згідно копії договору дарування від 25 лютого 2000 року (а.с.15) позивачу [PERSON] на праві власності належить житловий будинок № 59 по вул. Новоселівка у с. Чмирівка Старобільського району Луганської області. Згідно роздруківок з сайту «Однокласники» (а.с.16) користувачем [PERSON] було складено повідомлення: «Я прошу не травмировать психику ребенка. Оставьте нас в покое». Згідно довідки Чмирівської сільської ради (а.с.19) позивач [PERSON] фактично мешкає за адресою: с. Чмирівка, Старобільського району Луганської області, кв. Молодіжний, 22А, на його утриманні знаходяться батьки мати [PERSON], [INFO], інвалід 2-ї групи загальним захворюванням безстроково, батько [PERSON], [INFO], інвалід 3-ї групи за трудовим каліцтвом безстроково. Згідно копії довідки до акту огляду МСЕК (а.с.20) [PERSON], [INFO] встановлено з 05 березня 2010 року 3-тю групу інвалідності безстроково за трудовим каліцтвом. Згідно копії довідки до акту огляду МСЕК (а.с.21) [PERSON], [INFO] встановлено з 05 березня 2010 року 2-гу групу інвалідності безстроково за загальним захворюванням. Згідно копії постанови судді Старобільського районного суду від 09 грудня 2014 року (а.с.22) відповідачка [PERSON] притягалась до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Згідно акту обстеження умов проживання позивача [PERSON] від 02 лютого 2015року (а.с.23) комісією у складі секретаря Чмирівської сільради, спеціаліста юрисконсульта сільради та касира сільради встановлено, що домоволодіння за адресою: кв. Молодіжний, 22А, с. Чмирівка, Старобільського району Луганської області належить на праві приватної власності [PERSON], домоволодіння складається з житлового будинку, житлового флігеля та господарських споруд. Будинок загальною площею 90,7м.кв., 3 житлових кімнати, в ньому проживають батьки [PERSON] [PERSON], [PERSON], баба [PERSON] Житловий флігель загальною площею 39,5м.кв., складається з зали, спальні, кухні, ванної кімнати та коридору. В помешканні чисто, охайно, тепло, наявна сучасна побутова техніка, всі меблі нові. Також наявні комунальні вигоди: гаряча та холодна вода, унітаз, душова кабінка. Зі слів заявника планується переобладнати спальню на дитячу кімнату. В будинку є дитячі іграшки, є шафа для зберігання дитячих речей. Виходячи з побаченого та враховуючи, що [PERSON] за фахом медична сестра, комісія прийшла до висновку, що для проживання малолітньої дитини створені всі необхідні побутові та санітарно-гігієнічні умови. Згідно висновку органу опіки та піклування Старобільської РДА від 07 квітня 2015 року (а.с.38-39) орган опіки та піклування не вважає за доцільне надати висновок про задоволення позову та вважає за доцільне визначення часу, способу та місця спілкування малолітньої [PERSON] з її батьком [PERSON] кожного тижня в суботу з 09 години до 13 години за місцем його проживання. Відповідно до ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ч.3 ст.157 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ч.2 ст.159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоровя дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Таким чином, у судовому засіданні було достовірно встановлено, що малолітня [PERSON], [INFO], матірю якої є відповідачка [PERSON], а батьком позивач [PERSON], проживає зі своєю матірю відповідачкою [PERSON], та враховуючи, що сторони у даній справі не можуть обопільно домовитись про участь батька дитини у її вихованні, суд, відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України, враховуючи вік дитини [PERSON], [INFO], стан її здоровя, поведінку батьків, а також враховуючи достатні для перебування дитини матеріально-побутові умови позивача [PERSON], приймаючи до уваги висновки органу опіки та піклування та думку, висловлену у судовому засіданні представником органу опіки та піклування, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною та визначити позивачу спосіб участі у спілкуванні з дитиною шляхом встановлення можливості систематичних побачень з дитиною кожної суботи з 09.00 години до 19.00 години за місцем проживання позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial