Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 26.07.2016 року право власності на 1/3 частину та за законом на 2/3 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою : с.Равське, вул.Равське, 54, Жовківського району Львівської області після смерті матері [PERSON], яка померла 26.07.2016 року, мотивуючи позовні вимоги тим, що позивач народився 25.08.1960 року в с.Равське , Жовківського району Львівської області , та його батьком є [PERSON] а матір»ю [PERSON] . 26.07.2016 року померла його мати [PERSON], та за життя його мати 29.06.1998 року склала заповіт із змісту якого вбачається, що вона на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження , яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті , і на що вона за законом матиме право, заповіла своїм дітям у рівних частках : [PERSON], [PERSON], [PERSON] . Даний заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстрований в реєстрі за № 26. До складу спадкового майна, серед іншого, входить : житловий будинок, що знаходиться на вул.Равське, 54 у с.Равське, Жовківського району Львівської області. Зазначає, що його мати [PERSON] проживала і була зареєстрована в [INFO], до дня смерті 26.07.2016 року, що підтверджується довідкою виданою виконкомом [PERSON] сільської ради . Із довідки виданої виконкомом [PERSON] сільської ради Жовківського району Львівської області за №887 від 23.05.2017 року вбачається, що станом на 30.06.1990 року членами колгоспного двору №54 в с.Равське по вул.Равське Жовківського району Львівської області була лише [PERSON] [INFO] годовою двору . Тобто позивач та його сестри відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за заповітом після смерті їх матері [PERSON] ,яка померла 26.07.2016 року. Тобто кожен із них має право по 1/3 частки спадкового майна. Однак, його сестри відповідачі по справі звернулися із письмовими заявами до нотаріуса про те, що їм відомий зміст заповіту матері та, що на отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом не претендують , отримувати свідоцтво не бажають, від своєї частки у спадковому майні, а саме щодо спадкування по 1/3 частки житлового будинку №54 в с.Равське по вул.Равській Жовківського району Львівської кожна відмовилась в користь позивача по справі. Тобто з вищенаведеного вбачається, що позивач має право успадкувати 1/3 частку спадкового майна по заповіту та по 1/3 частці, які б мали належати його сестрам відповідачам по справі , оскільки такі на отримання свідоцтв про право на спадщину не претендують. Після смерті матері позивач звернувся до державного нотаріуса Рава-Руської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв»язку із чим було 16.01.2017 року зареєстровано спадкову справу за № 8/2017 , що підтверджується копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі за № 46429809. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 26.07.2016 року на житловий будинок №54, що знаходиться на вул.Равське у с.Равське, Жовківського району Львівської області, йому було відомлено з насткпних підстав , а саме , що спадкоємцем недотримано п.2 ст.49 Закону України «Про нотаріат», а саме : не надані необхідні документи, що посвідчують право власності на спадкове нерухоме майно про, що винесено нотаріусом постанову про відмову . У зв»язку із чим позивач змушений звернутися із даним позовом до суду. 03.09.2018 року суддею Жовківського районного суду Львівської області про прийняття позову до розгляду та відкрито провадження у справі та підготовче судове засідання призначено на 25.09.2018 року . В порядку забезпечення доказів по справі за клопотанням позивача із Рава-Руської ДНК належно засвідчену копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON], яка померла 26.07.2016 року . 23.10.2018 року судом винесено ухвалу про закриття підготовчого судового засідання та справу призначено до судового розгляду. Позивач в судове засідання не прибув, однак подав на адресу суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, та на підставі поданих до суду доказів. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Жовківського району Львівської області в судове засідання не зявився, однак подав на адресу суду заяву, в якій просить слухати справу у відсутності їх представника. Заперечень, інших клопотань, чи доказів суду не подав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала на адресу суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності. Щодо позову не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала на адресу суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності. Щодо позову не заперечила. А тому, суд оглянувши письмові заяви сторін по справі, ухвалив розгляд справи проводити за їх відсутності та на підставі поданих до суду доказів. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши належно завірену копію спадкової справи №8/2017 яка була\~заведена після\~смерті [PERSON],\~померлої 26.07.2016\~року,\~та матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків . Відповідно до ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. \~ \~ \~ \~Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Судом встановлено, що позивач [PERSON], народився 25.08.1960 року в с.Раське, Жовківського району Львівської області . Із копії свідоцтва про смерть серії І-СГ №066579 вбачається, що батько позивача [PERSON], помер 17.06.1996 року . Із копії свідоцтва про смерть серії І-СГ №439563 вбачається, що мати позивача [PERSON] , померла 26.07.2016 року . Із копії свідоцтва про народження позивача серії І-УР №385869, вбачається що його батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . З довідки виданої [PERSON] сільською радою Львівської області Жовківського району від 23.05.2017 року №887 вбачається, що станом на 30.06.1990 року членами колгспного двору №54 в с.Равське по вул.Равське Жовківського району Львівської області була [PERSON], [INFO] голова двору. Таким чином, право власності двору , було зареєстроване згідно вимог діючого на той момент законодавства в погосподарській книзі по селу Равське [PERSON] сільської ради. Із копії заповіту вбачається, що 29.06.1998 року [PERSON] зробила заповітне розпорядження, яким все своє майно , де б воно не було із чого б не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла в рівних частинах своїм дітям : [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Проте, як вбачається із наданої Рава-Руською ДНК належно засвідченої копії спадкової справи заведеної після смерті [PERSON], яка померла 26.07.2016 року , що [PERSON] та [PERSON], письмовими заявами нотаріально посвідченими відмовилися від спадщини після смерті їх матері в корись позивача [PERSON]. Відповідно до довідок від 23.05.2017 року №885,886 виданих виконкомом [PERSON] сільської ради Жовківського району Львівської області, вбачається, що [PERSON] анастасія Іванівна до дня смерті 26.07.2016 року проживала і була зареєстрована в [INFO]. Заборон , арештів та в заставі вище вказаний житловий будинок не перебуває. З технічного паспорта виготовленого Червоноградським МБТІ вбачається, що житлового будинку №54 по вул.Равське в с.Равське, Жовківського району Львівської області , загальна площа становить 47.6 кв.м., житлова 16,6 кв.м., допоміжна 31,0 кв.м. та господарськими спорудами. Із копії витягу із спадкового реєстру вбачається, що позивач звернувся до Рава-Руської держнотконтори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] і отримала витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 46429809 від 16.01.2017 року. Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної Рава-Руської державної нотаріальної контори від 23.05.2017 року вбачається, що державний нотаріус Рава-Руської державної нотаріальної контори постановив відмовити [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок №54 на вул.Равське в с.Равське , Жовківського району Львівської області після смерті матері [PERSON], померлої 26.07.2016 року , у зв»язку із недотриманням п.2 ст.49 Закону України «Про нотаріат» а саме не надані необхідні документи, що посвідчують право власності на спадкове нерухоме майно. Відповідно до ст. ст.1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи чи оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається за заповітом або за законом. Згідно із ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті . Відповідно до ст.1216 ЦК Україи спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізиної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Як вбачається із наданої Рава-Руською ДНК належно засвідченої копії спадкової справи №8/2017 заведеної після смерті [PERSON], яка померла 26.07.2016 року , що [PERSON] та [PERSON], письмовими заявами нотаріально посвідченими відмовилися від спадщини після смерті їх матері в корись позивача [PERSON]. Тобто, з вищенаведеного вбачається, що позивач має право успадкувати 1/3 частку спадкового майна по заповіту та по 1/3 частці, які б мали належати його сестрам відповідачам по справі , оскільки такі на отримання свідоцтв про право на спадщину не претендують. Зібрані по справі докази, оцінні судом належним чином кожен окремо на їх достовірність, допустимість, а також їх достатність та взаємний звязок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача . \~ \~ \~ \~

Outcome: approved