Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди. Свої вимоги мотивував тим, що 12.05.2014 року о 22 год. 00 хв. водій [PERSON] по вул. Леніна, в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, керуючи автомобілем [NUMBER], не врахував погодні умови та стан дорожнього покриття, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «КІА RIO» д.н. [NUMBER], який рухався у зустрічному напрямку прямо. В результаті зіткнення обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій [PERSON] порушив п.2.3 б, п. 12.1 ПДР України. Внаслідок вказаної ДТП автомобіль «КІА RIO» д.н. [NUMBER], який належить позивачу на праві власності, отримав механічні пошкодження. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.05.2014 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425,00 грн. Відповідно до звіту про оцінку вартості пошкодженого транспортного засобу (після ДТП) №01-1/06/14 складеного ФОП [PERSON] 15.06.2014 року, ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу «КІА RIO» д.н. [NUMBER] становить 47510,40 грн. Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного пошкодженням транспортного засобу №01/06/14, складеного ФОП [PERSON] 12.06.2014 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику в результаті пошкодження транспортного засобу «КІА RIO» д.н. [NUMBER] становить 154390,00 грн. За проведення вказаних досліджень позивачем було сплачено 250,00 грн. та 600,00 гри., що підтверджується квитанціями до прибуткового-касового ордеру №01-1/06/14 від 15.06.2014 року та №01/06/14 від 15.06.2014 року. Позивач зазначив, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована у СК Універсальна» (страховий поліс №АС/2529376). Франшиза по даному полісу складає 510.00 грн. Ліміт відповідальності відповідача становить 50000,00 грн. Тому, позивач просив суд стягнути на його користь з [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 58 239,60 грн., моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн. та судові витрати. В судове засідання позивач з'явився. Позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Суд, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Судом встановлено, що 12.05.2014 року о 22 год. 00 хв. по вул. Леніна в с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], яким керував [PERSON], та автомобіля [NUMBER], водієм якого був [PERSON]. Ч. 4 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Так, постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Лисенко В.В. від 19.05.2014 року, справа № 369/4474/14-п, відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а також піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 25 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 425 грн. Згідно довідки ВДАІ по обслуговуванню Києво-Святошинського району при УДАІ ГУ МВС України в Київській області, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 12.05.2014 року о 22 год. 00 хв., транспортний засіб «КІА RIО», д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON], отримав механічні пошкодження, а саме: деформовано капот, всю передню частину автомобіля, при первинному огляді - повна деформація кузова, можливі внутрішні пошкодження. Згідно звіту про оцінку вартості пошкодженого транспортного засобу (після ДТП) № 01-1/06/14 від 15.06.2014 року ринкова вартість пошкодження транспортного засобу «КІА RIО», д.н.з. [NUMBER] становить 47 51040 грн. Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного пошкодженням транспортного засобу № 01/06/14 від 12.06.2014 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «КІА RIО», д.н.з. [NUMBER] становить 154 390,00 грн. Допитаний в судовому засіданні під присягою спеціаліст, який проводив оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного пошкодженням транспортного засобу (звіт № 01/06/14 від 12.06.2014 року) та оцінку вартості пошкодження транспортного засобу (звіт № 01-1/06/14 від 15.06.2014 року), [PERSON], зазначені вище звіти підтримав в повному обсязі. Від проведення автотоварознавчої експертизи позивач та відповідач в судовому засіданні відмовилися. Крім того, в судовому засіданні за клопотанням відповідача на підставі запиту суду було витребувано копію страхової справи № 26099/о/п по ДТП від 12.05.2014 року за участю автомобіля [NUMBER] та KIA RIO д.н.з. [NUMBER]. В зазначеній страховій справі міститься копія висновку про ринкову вартість транспортного засобу та величину зносу. Проте, суд критично ставиться до зазначеного висновку, оскільки останній складений фахівцем врегулювання збитків ЦВЗ, який не є експертом чи спеціалістом в сфері, що потребує відповідних спеціалізованих знань та навичок, кваліфікація якого повинна підтверджуватися відповідним документом установленого зразка, що видається агентством з підтвердження кваліфікації та підтверджує набутий особою кваліфікаційний рівень чи компетенцію. З матеріалів справи також вбачається, що на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] застрахована за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № АС/2529376 від 03.06.2013 року, укладеним з Страховою компанією «Універсальна». Ліміт відповідальності відповідача, згідно вказаного вище полісу, становить: за шкоду заподіяну життю та здоров'ю - 100 000,00 грн.; за шкоду заподіяну майну - 50 000,00 грн.; франшиза - 510 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Враховуючи те, що матеріальну шкоду позивачу було заподіяно неправомірними діями відповідача [PERSON], а також те, що зазначену шкоду позивачеві не було відшкодовано, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 58 239,60 грн. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Оскільки, внаслідок неправомірних дій відповідача позивач зазнав стресу та душевних страждань, змушений був витрачати свої зусилля на встановлення матеріальної шкоди та відновлення технічного стану автомобіля, довгий час не міг використовувати транспортний засіб за призначенням, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути моральну шкоду у розмірі 1000, 00 грн. В решті задоволення позову суд відмовляє. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд пропорційно присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати відповідно до задоволених позовних вимог. Зважаючи на вищенаведене та

Outcome: partial