Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, згідно вимог якого просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 1128 від 16.07.2019, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кубою Ю.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Платинум Фінанс» заборгованість за кредитним договором №500157487 від 14.08.2008 в розмірі 65\~586 грн 02 коп. В обґрунтування позову зазначено, що в липні 2020 року позивачу стало відомо, що за місцем його роботи ПАТ «КВБЗ» від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пімахової Д.В. надійшла постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 02.03.2020 (ВП № 60304933). Вищевказана постанова винесена при примусовому виконанні згідно виконавчого напису №1128 від 16 липня 2019 року, який був виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кубою Ю.В. В постанові приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату зазначено: «стягнути заборгованість з [PERSON] на користь ТОВ «Платинум Фінанс» в розмірі 65 586 грн 02 коп., згідно кредитного договору №500157487 від 14.08.2008, укладеного з ПАТ «Альфа Банк», яке було в подальшому відступлено на користь ТОВ «Платинум Фінанс». Однак йому невідомо на підставі чого виникла така заборгованість і на підставі чого проводиться стягнення. Так, у 2008 році він укладав кредитний договір з ПАТ «Альфа Банк», проте заборгованість ним виплачена в повному обсязі, що підтверджується квитанціями. Окрім постанови приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату він інших документів, які б вказували на виниклу заборгованість та права вимоги утримання заборгованості не отримував. Вважає, що виконавчий напис від 02.03.2020, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кубою Ю.В., безпідставний та вчинений з порушенням вимог Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Закону України «Про виконавче провадження». Так приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кубою Ю.В. при вчиненні виконавчого напису не була перевірена безспірність заявлених вимог. В нотаріальному написі від 02.03.2020 взагалі відсутній розрахунок сум заборгованості, він містить лише загальну суму без розшифрування того, яким чином вони обраховані, виходячи з яких показників та на підставі яких умов укладеного договору. Також з дня виникнення права на вимогу минуло вже більше трьох років, тобто виконавчий напис вчинений за межами строку позовної давності, але нотаріус чомусь у виконавчому написі взагалі не вказує про це. У виконавчому написі від 02.03.2020 нотаріусом лише зазначається, що він є боржником за кредитним договором № 500157487 від 14.08.2008, укладеним з ПАТ «Альфа Банк». 30.09.2009 згідно договору відступлення права вимоги боргу, право вимоги боргу було відступлено ТОВ «Кредитні Ініціативи». Згідно договору факторингу № 2012-2-1/1 від 18.12.2012, укладеному між ТОВ «Кредитні Ініціативи» та ТОВ «Купер Прайс» право вимоги за кредитним договором №500157487 від 14.08.2008, укладеним з ПАТ «Альфа Банк» було відступлено ТОВ «Купер Прайс». Згідно договору факторингу № 0104/2019 від 01.04.2019, укладеним між ТОВ «Купер Прайс» та ТОВ «Платинум Фінанс» право вимоги за кредитним договором № 500157487 від 14.08.2008, укладеним з ПАТ «Альфа Банк» було відступлено на користь ТОВ «Платинум Фінанс». Строк, за який проводиться стягнення з 16.06.2009 по 15.05.2019. Загальна сума заборгованості, в тому числі плата за вчинення виконавчого напису, яка підлягає стягненню з нього (позивача) складає 65 586 грн 02 коп. З сумою, вказаною у виконавчому написі він не погоджується і вважає, що обрахування проведені невірно та з порушенням чинного законодавства. Виконавчий напис було виготовлено без направлення йому письмової вимоги та без надання нотаріусу документів, що підтверджують безспірність суми боргу, та без дотримання нотаріусом вимог, встановлених ЗУ «Про нотаріат». Враховуючи викладене, він змушений був звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, при цьому надав суду заяву згідно якої просить справу розглядати без його участі, позов підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача ТОВ «Платинум Фінанс», який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, повторно в судове засідання не з`явився без повідомлення причин. Відзиву на позов, заяв та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Куба Ю.В. в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи була належним чином повідомлена, при цьому надала до суду заяву згідно якої просить справу розглядати без її участі та рішення ухвалити на розсуд суду. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Пімахова Д.В., яка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася, пояснення щодо позову до суду не надходили. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, а також те, що одночасно існують умови, які передбачені ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відсутність учасників судового розгляду. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов таких висновків. Як встановлено судом, 14.08.2008 між ЗАТ «Альфа Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №500157487, відповідно до якого, останньому надано кредит в сумі 8\~566 доларів США, строком повернення до 14.08.2011. Як вбачається з умов Договору [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування ним на відкритий мультивалютний рахунок № [NUMBER] у ЗАТ «Альфа Банк». Остаточна дата повернення кредиту 14.08.2011, яка вважається датою припинення нарахування відсотків. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526, 610, 611, 625 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 30 вересня 2009 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Альфа - Банк» було укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» перейшло право вимоги за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до Договору, зокрема і за кредитним договором №№500157487, який укладено 14.08.2008 між ЗАТ «Альфа Банк» та [PERSON] , що також підтверджується витягом з Додатку 1 до Договору Факторингу від 30.09.2009. 18 грудня 2012 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Купер Прайс» було укладено договір факторингу №2012-2-1/1, відповідно до якого ТОВ «Купер Прайс» перейшло право вимоги за кредитними договорами, зокрема і за кредитним договором №№500157487, який укладено 14.08.2008 між ЗАТ «Альфа Банк» та [PERSON] , що також підтверджується витягом з Додатку 12 до Договору Факторингу №2012-2-1/1 від 18.12.2012. 18 грудня 2012 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Купер Прайс» було укладено договір факторингу №2012-2-1/1, відповідно до якого ТОВ «Купер Прайс» перейшло право вимоги за кредитними договорами, зокрема і за кредитним договором №№500157487, який укладено 14.08.2008 між ЗАТ «Альфа Банк» та [PERSON] , що також підтверджується витягом з Додатку 12 до Договору Факторингу №2012-2-1/1 від 18.12.2012. 01 квітня 2019 року між ТОВ «Платинум Фінанс» та ТОВ «Купер Прайс» було укладено договір факторингу №0104/2019, відповідно до якого ТОВ «Платинум Фінанс» перейшло право вимоги за кредитними договорами, перелік яких міститься у вказаному Договорі, зокрема і за кредитним договором №500157487, який укладено 14.08.2008 між ЗАТ «Альфа Банк» та [PERSON] 16 липня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кубою Ю.В., вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 1128, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Платинум Фінанс» заборгованості за кредитним договором №500157487 від 14 серпня 2008 року, що украдений між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] .. Як зазначено у виконавчому написі, укладеним між ТОВ «Купер Прайс» та ТОВ «Платинум Фінанс» право вимоги за кредитним згідно з договором про відступлення права вимоги боргу від 30.09.2009, право вимоги боргу відступлено ТОВ «Кредитні Ініціативи»; згідно з договором факторингу № 2012-2-1/1 від 18.12.2012, укладеному між ТОВ «Кредитні Ініціативи» та ТОВ «Купер Прайс», право вимоги за кредитним договором №500157487 від 14 серпня 2008 року, укладеним з ПАТ «Альфа-Банк», було відступлено ТОВ «Купер Прайс»; згідно договору факторингу № 0104/2019 від 01.04.2019договором №500157487 від 14 серпня 2008 року, було відступлено ТОВ «Платинум Фінанс». Згідно виконавчого напису строк, за який проводиться стягнення - з 16.06.2009 по 15.05.2019. Загальна сума заборгованості, в тому числі плата за вчинення виконавчого напису, яка підлягає стягненню з боржника складає 65\~586 грн 02 коп. Як достовірно встановлено в судовому засіданні, на підставі зазначеного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пімаховою Д.В. було відкрито виконавче провадження №60304933 та постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пімаховою Д.В. від 02 березня 2020 року, винесеною при виконанні виконавчого напису №1128, виданого 16.07.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кубою Ю.В. про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Платинум Фінанс» заборгованості у розмірі 65 586 грн 02 коп., звернуто стягнення на доходи боржника, який він отримує від ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод». Відповідно до ст.ст. 15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст.\~18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України\~«Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства\~юстиції України\~22\~лютого 2012\~року №\~296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі Порядок). Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Згідно зі ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» та п.п. 1.1, 1.2 п.1 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом не встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. П.\~3.4\~п.3\~Глави 16\~розділу ІІ\~Порядку передбачено, що строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Відповідно до ст.\~256\~ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст.\~257\~ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно висновків викладених у постанові Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в контексті застосування положень статті 88 Закону України «Про нотаріат» безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою ЦК України. Фактично законом визначено, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису є таким самим, що й позовна давність для звернення до суду. Таким чином, Велика Палата Верховного суду дійшла висновку, що загальний строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису становить три роки незалежно від суб`єктного складу сторін правовідносин, а якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншу позовну давність, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як встановлено судом, виконавчий напис за реєстровим номером 1128, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Платинум Фінанс» заборгованості за кредитним договором №500157487 від 14 серпня 2008 року, що укладений між ПАТ «Альфа Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого за договором на даний час є ТОВ «Платинум Фінанс», та [PERSON] , за період з 16 червня 2009 року по 15 травня 2019 року, в тому числі плати за вчинення виконавчого напису, в розмірі 65 586 грн 02 коп., було вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кубою Ю.В., 16 липня 2019 року, хоча датою остаточного повернення кредитних коштів, згідно п. 6 Кредитного договору, сторонами узгоджено - 14 серпня 2011 року. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з дня виникнення у кредитора права вимоги за кредитним договором №500157487 від 14 серпня 2008 року минуло більше трьох років, отже, строк для звернення до нотаріуса про вчинення виконавчого напису у даному випадку є пропущеним. Стаття 88\~Закону України\~«Про нотаріат» містить певну умову вчинення виконавчих написів. Так, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо, зокрема, подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція суду відповідає висновкам, викладеним Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На виконання ухвали суду від 31 серпня 2020 року про забезпечення доказів приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кубою Ю.В. було надано копію виконавчого напису від 16 липня 2019 року та копії документів, на підставі яких нею було вчинено оспорюваний виконавчий напис. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №500157487, який було додано відповідачем до заяви про вчинення виконавчого напису, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Платинум Фінанс» станом на 15 травня 2019 року з урахуванням платежів складає 64 936 грн 65 коп. Як вбачається з позовної заяви, посилаючись на те, що сума заборгованості за кредитним договором №500157487 від 14.08.2008 на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення, позивачем підтверджено належними і допустимими доказами, а саме квитанціями №19279 від 06.06.2011, №25975 від 09.12.2011, №5131 від 09.12.2010, №9744 від 08.10.2010, №18284 від 10.03.2012, №17058 від 09.08.2010, №7606 від 10.08.2011, №4214 від 10.11.2011, №6813 від 06.07.2010, №6913 від 08.02.2010, №18831 від 05.03.2010, №111819 від 10.01.2012, №11142 від 11.07.2011, №15217 від 10.02.2011, №7317 від 10.11.2010, №20330 від 06.09.2011, №9011 від 05.05.2011, №14631 від 07.09.2010, №19745 від 06.10.2011, №5079 від 03.03.2011, №33407 від 10.01.2011, №16801 від 10.02.2012, №4134 від 07.04.2011, на загальну суму 11\~500 грн, яка була сплачена на рахунок ПАТ «Альфа-банк», як оплата заборгованості за кредитним договором №500157487 від 14.08.2008 по курсу НБУ на день проведення платежу, та квитанціями №24603 від 19.01.2009, №35936 від 16.09.2008, №24603 від 19.01.2009, №12041 від 12.03.2009, №24186 від 15.12.2008, №633 від 13.05.2009 на загальну суму 6 927,45 доларів США, які були сплачені на рахунок ПАТ «Альфа-банк», як оплата заборгованості за кредитним договором №500157487 від 14.08.2008. Таким чином позивачем доведено, що його заборгованість за кредитним договором №500157487 від 14.08.2008 на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису не була безспірною. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у кредитора (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). За змістом підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану у договорі адресу. Відповідно до підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Як вбачається з копії виконавчого напису від 16 липня 2019 року та копії документів, на підставі яких було вчинено оспорюваний виконавчий напис, в них відсутні докази про направлення ТОВ «Платинум Фінанс» боржнику [PERSON] письмової вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором №500157487 від 14.08.2008, а відповідачем ТОВ «Платинум Фінанс» до суду таких доказів надано не було. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що нотаріус вчинив виконавчий напис не пересвідчившись в тому, що банк направив боржнику письмову вимогу щодо усунення порушень за кредитним договором №500157487 від 14.08.2008. Крім того, суд звертає увагу, що як вбачається із оспорюваного виконавчого напису, при вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус керувалась п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29.06.1999 №1172. Між тим, як зазначено вище, згідно зі ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» та п.п. 1.1, 1.2 п.1 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~№1172\~від 29\~червня 1999\~року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»). Постановою Кабінету Міністрів №622 від 26.11.2014 Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (пункт 2 Переліку). Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Згідно п. 16 Порядку скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правових актів, занесених до державного реєстру, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 31.07.2000 № 32/5, нормативно-правовий акт, рішення про державну реєстрацію якого скасовано, не є чинним з дня його виключення з державного реєстру, крім випадків визнання нормативно-правових актів нечинними судом. Згідно ч. 1 ст.\~325\~КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття. Таким чином, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 набрала законної сили цього ж дня 22 лютого 2017 року, отже і постанова Кабінету\~Міністрів України\~№662\~від 26.11.2014\~«Про внесення\~змін до\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» також втратила чинність з цього дня. Враховуючи вищевикладене,\~встановлені обставини\~справи,\~а також\~те,\~що \~як встановлено\~судом,\~право примусового\~стягнення боргу\~за кредитним\~договором №500157487\~від 14.08.2008\~у кредитора\~виникло 14.08.2011,\~а відповідач\~звернувся до\~приватного нотаріуса\~із заявою\~про вчинення\~виконавчого напису\~16.07.2019,\~тобто після\~спливу трирічного\~строку з\~дня виникнення\~у кредитора\~права вимоги\~за кредитним\~договором №500157487\~від 14.08.2008,\~нотаріус вчинив\~виконавчий напис\~не пересвідчившись\~в тому,\~чи банк\~направив боржнику\~письмову вимогу\~щодо усунення\~порушень за\~кредитним договором\~№500157487\~від 14.08.2008, з\~дня виникнення\~права вимоги\~минуло більше\~трьох років,\~при цьому\~нотаріус не дотримався вимог пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, чим було порушено права [PERSON] на спростування розміру заборгованості, то суд дійшов висновку, що вказаний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням приписів ст. 87 та ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved