Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про порушення банком прав вкладника та стягнення збитків з банку. В позовній заяві позивач [PERSON] просить: визнати неправомірним невиконання відповідачем Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» вимоги позивача [PERSON] про виплати всієї суми грошових коштів з банківського рахунку [NUMBER] від 07 травня 2013 року за заявою від 18.08.2014 року; стягнути з відповідача на його користь платежі загальною сумою 23479 грн. 41 коп., які складаються з інфляційної складової в сумі 12300 грн. 60 коп., трьох процентів річних в розмірі 1139 грн. 26 коп., пені в сумі 10039 грн 55 коп. Рішення суду просить допустити до негайного виконання. а стягнені грошові кошти перерахувати на банківський рахунок за наступними реквізитами: [PERSON] ІПН [NUMBER], р\\р [NUMBER], Банк АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ», МФО 300658, ЄДРПОУ 20034231. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 07.05.2013 року між ним та відповідачем був укладений договір про відкриття банківського рахунку та обслуговування платіжної картки фізичної особи [NUMBER]. 18.08.2014 року він звернувся до відповідача з письмовою заявою про розірвання договору банківського рахунку та про виплату всієї суми коштів з зазначеного рахунку, однак відповідачем його заява була проігнорована. На день звернення із заявою сума коштів на рахунку складала 83000 гривень. Протиправними діями відповідача він був позбавлений можливості користуватись своїми грошовими коштами. Внаслідок чого відповідач повинен відшкодувати йому понесені збитки в розмірі 23479 грн. 41 коп. на підставі ст.625 ЦК України, а саме інфляційну складову, 3 % річних та пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку за законом «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» за період з 18 серпня 2014 року по 31 січня 2015 року(день звернення до суду) тобто за 167 днів. Позивач вимоги по стягненню інфляційних втрат розраховує як інфляційну складову за період з серпня 2014 року по січень 2015 року, яка складає 12300,60 грн. з розрахунку: 83000 х 1,1482 - 83000, де сукупний індекс інфляції 1,1482 ((100,8:100)х(102,9:100)х(102,4:100)х(101,9:100)х(103,0:100)х(103,0:100)) Позовні вимоги по стягненню трьох процентів річних позивач розраховує за 167 днів з 18 серпня 2014 року по 31 січня 2015 року в розмірі 1139,26 грн. ( 83000:100х365х167дн.) Позовні вимоги по стягненню пені в розмірі 10039,55 грн. позивач обгрунтував тим, що відповідно до ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» йому повинна бути обчислена пеня від суми простроченого платежу за період з 17.07.2014 року по 13.11.2014 року у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, звернувся в суд з письмовою заявою у якій свої позовні вимоги підтримує, справу просить розглянути без його участі. Представник відповідача в суд не з'явився, в наданих до суду запереченнях на позовну заяву просить розгляд справи провести без участі представника Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк». В наданих до суду запереченнях відповідач посилається на економічну та політичну ситуацію в країні, що перешкоджало своєчасно виплатити позивачу грошові кошти. Просить відмовити позивачу в задоволенні позову, посилаючись на те, що постановою Правління Національного Банку України від 20.11.2014 року № 773 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до категорії неплатоспроможних, виконавчої дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 листопада 2014 року № 123 «Про запровадження тимчасової адміністрації в банку, згідно з яким з 21 листопада 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію в ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» і термін її дії продовжено до 20 березня 2015 року. Тому відповідно до п.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів,пені), інших фінансових(економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може привести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим законом; нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено що 07.05.2013 року між сторонами був укладений договір про відкриття банківського рахунку та обслуговування платіжної картки фізичної особи [NUMBER]. Відповідно до ст.1075 ч.1 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Судом встановлено, що 18.08.2014 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про розірвання договору банківського рахунку та про виплату всієї суми коштів з зазначеного рахунку, проте належні йому кошти не отримав. Такі дії відповідача є неправомірними. Постановою Правління Національного Банку України від 20.11.2014 року № 773 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до категорії неплатоспроможних, виконавчої дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 листопада 2014 року № 123 «Про запровадження тимчасової адміністрації в банку, згідно з яким з 21 листопада 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію в ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» і термін її дії продовжено до 20 березня 2015 року. Відповідно до ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На день звернення із заявою сума коштів на рахунку складала 83000 гривень. Суд погоджується з доводами позивача про те що інфляційна складова у зв'язку з неповерненням відповідачем грошових коштів за період з 18 серпня 2014 року по 31 січня 2015 року, складає 12300,60 грн.( з розрахунку: 83000 х 1,1482 - 83000, де сукупний індекс інфляції за цей період 1,1482), а три проценти річних за цей період з 18 серпня 2014 року по 31 січня 2015 року в розмірі 1139,26 грн. ( 83000:100х365х167дн.) Позовні вимоги позивача по стягненню пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України відповідно до ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» в розмірі 10039 грн.55 коп. суд вважає такими що не підлягають задоволенню. Сфера дії Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» не підпадає під правовідносини що склались між сторонами. Так Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань. Суб'єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності. Цим законом обмежується максимальний розмір пені в тих випадках коли пеня була встановлена за згодою сторін. На захист майнових прав позивача суд застосовує правила ст.625 ЦК України за період у який вказує позивач. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача з посиланням на те під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки(штрафів,пені), інших фінансових(економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може привести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим законом; нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами. Так в судовому засіданні встановлено що позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про розірвання договору банківського рахунку та про виплату всієї суми коштів ще 18.08.2014 року, тобто заздалегідь до запровадження тимчасової адміністрації. Умовою застосування п.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є можливість привести до порушення порядку погашення вимог кредиторів. Ніяких доказів на підтвердження цього відповідачем не надано. Підстави негайного виконання рішення суду передбачені у ст.367 ЦПК України. Вимоги позивача про допуск рішення суду до негайного виконання вивчені судом, однак не можуть бути задоволені, оскільки перелік випадків допуску рішення суду до негайного виконання передбачений ст.367 ЦК України є вичерпним, а категорія справи за позовом не підпадає під цей перелік. Враховуючи звільнення позивача від судового збору та прийняття рішення щодо неплатоспроможності відповідача, суд на підставі ст.88 ЦПК України відносить судові витрати на рахунок держави.

Outcome: partial