Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вимогами до відповідача ТзОВ «Лізингова компанія «Еталон» і просить визнати недійсним договір фінансового лізингу № 003407 з додатками від 22.12.2015 року та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон» на користь [PERSON] грошову суму за договором фінансового лізингу № 003407 від 22.12.2015 року в розмірі 22 400 гривень 00 коп. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що укладений між сторонами договір містить несправедливі умови, окрім цього не містить чіткого визначення предмету лізингу, оскільки відсутні індивідуальні ознаки та не зазначені у специфікації. Під час судового розгляду позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги, посилаючись на викладені в позові обставини та додатковому обґрунтуванні. Представник відповідача ТзОВ «Лізингова компанія» Еталон» в судове засідання не зявився, про дату та час повідомлений належним чином. 11.04.2016 року надав до суду свої заперечення, в яких зазначив, що даний позов є безпідставним та необґрунтованим, а також таким, що має на меті ввести в оману суд, зазначив, що відповідність умов укладеного договору відповідає вимогам чинного законодавства. В своїх запереченнях представник відповідача просив відмовити [PERSON] у задоволені позову до ТзОВ «Лізингова Компанія «Еталон» про визнання договору недійсним та стягнення коштів у повному обсязі. Суд вислухавши пояснення позивача [PERSON] та його представника [PERSON], дослідивши письмові матеріали, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 22.12.2015 року між [PERSON] та ТзОВ «Лізингова компанія «Еталон» був укладений договір фінансового лізингу №003407 з додатками. Відповідно до п.1.1 Договору, Лізингодавець зобов'язується придбати та передати на умовах фінансовго лізингу у користування майно, а Лізингоодержувач зобов'язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі згідно з умовами цього Договору. Предметом лізингу по договору є автомобіль Фіат Добло Комбі. Вартість предмета лізингу на момент укладеного даного Договору та розмір авансового платежу вказується в додатку №1 до даного Договору, який є його невідємною частиною (п.п. 3.1., 3.2. Договору) Складові лізингових платежів, їх суми та дати платежів, визначені в графіку лізингових платежів у Додатках № 1 та 2 до цього Договору, які є його невід'ємною частиною (п. 8.1. Договору). Підпунктами 8.2.1.. 8.2.2. та 8.2.3. Договору визначений склад першого, другого та періодичних лізингових платежів до якого входить: комісійна винагорода Лізингодавця за організаційні заходи, авансу ціни предмета лізингу, комісійної винагороди Лізингодавця за передачу предмета лізингу, періодичний авансовий платіж ціни предмета лізингу. У відповідності до п. 7.1. Договору даний Договір діє з моменту його підписання та не більше ніж 76 календарних місяців з моменту підписання. Згідно п. 11.2. Договору Лізингоодержувач під час дії цього Договору, при обов'язковій умові сплати в повному обсязі заборгованості за лізинговими платежами за умовами даного Договору, сплати можливих штрафних санкцій та відшкодування збитків (що підтверджується підписанням сторонами акту звірки взаєморозрахунків) має право придбати у власність (викупити) предмет лізингу по його (викупній) залишковій вартості за окремо укладеним Договором купівлі-продажу. На виконання даного Договору позивачем було сплачено на користь відповідача 22 400 гривень. Відповідно до Додатку № 1 до Договору вартість предмета лізингу становить 224 000 гривень, відсоток платежів 50 % від вартості предмета лізингу, щомісячний платіж становить 9 333,33 гривень, комісійна винагорода Лізингодавця за організаційні заходи - 10 % від вартості предмета лізингу (22 400,00 гривень), а комісійної винагороди Лізингодавця за передачу предмета лізингу - 3 % (5 720,00 гривень) Згідно Додатку № 2 до Договору вартість предмету лізингу становить 224 000 грн. , відсоток платежів 50 %, сума лізингу 112 000,00 гривень, викупна вартість 3 630,00 гривень, відсоткова ставка 12,50 %. комісія 5% та щомісячний платіж 2 813,69 гривень За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено в ч. 2 ст. 18 цього Закону - умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Умови договору, які можуть бути несправедливими визначено у ч. 3 ст. 18 цього Закону. В даному випадку слід врахувати наступне. Відповідно до п. 3.5 Договору Лізингодавець не відповідає перед Лізннгоодержувачем за виконання будь-якого зобов'язання щодо якості, комплектності, справності предмета лізингу, його заміни, введення в експлуатацію, усунення несправностей протягом гарантійного строку,своєчасного та повного задоволення гарантійних вимог, монтажу тощо. За вищевказаними зобов'язаннями відповідає продавець. Згідно з ч. 1 ст. 808 ЦК України якщо відповідно до договору непрямого лізингу вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингоодержувачем, продавець (постачальник) несе відповідальність перед лізингоодержувачем за порушення зобов'язання щодо якості, комплектності, справності предмета договору лізингу, його доставки, заміни, безоплатного усунення недоліків, монтажу та запуску в експлуатацію тощо. Якщо вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингодавцем, продавець (постачальник) та лізингодавець несуть перед лізннгоодержувачем солідарну відповідальність за зобов'язанням щодо продажу (поставки) предмета договору лізингу. Необхідно звернути увагу, що відомості про продавця в Договорі і Додатках до нього відсутні. Таким чином, відповідач всупереч вимогам ст. 808 Цивільного кодексу України усю відповідальність поклав на позивача, що в даному випадку свідчить про несправедливість умов Договору згідно п.п. 2 і 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», які встановлюють наступне: «Несправедливими є умови договору про: Виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов'язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов'язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); Надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмові споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця. виробника) у зв'язку з розірванням або невиконанням ним договору;» При цьому слід зазначити, що хоча п. 1.4. Договору передбачене право лізингоодержувача обирати продавця транспортного засобу, однак зазначене не дає пістави робити висновки про відсутність такого права у лізингодавця, у зв'язку з чим дане положення договору не спростовує і не виправдовує покладання усіх ризиків на лізингоодержувача і виключення такої для лізингодавця. Статтею 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлено, що за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу. Стаття 806 Цивільного кодексу України визначає, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний - тюк і за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором; лізингові платежі можуть включати суму, яка відшкодовує вартість предмета лізингу, платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом, інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу. Згідно ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг» договір лізингу має бути укладений в письмові формі. Істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу, строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу, розмір лізингових платежів та інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 2 статті 632 ЦК України допускається можливість зміни ціни після кладення договору у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, тобто, сторони мають право узгодити в договорі як розмір ціни (плати, винагороди тощо), так і спосіб її визначення чи подальшої зміни. У відповідності до ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг» розмір лізингових платежів є істотною умовою договору. Відповідно до Додатку № 1 до Договору вартість предмета лізингу становить 224 000 гривень, відсоток платежів 50 % від вартості предмета лізингу, щомісячний платіж становить 9 333,33 гривень, комісійна винагорода Лізингодавця за організаційні заходи - 10 % від вартості предмета лізингу (22 400,00 гривень), а комісійної винагороди Лізингодавця за передачу предмета лізингу - 3 % (5 720,00 гривень) Згідно Додатку № 2 до Договору вартість предмету лізингу становить 224 000 грн. , відсоток платежів 50 %, сума лізингу 112 000,00 гривень, викупна вартість 3 630,00 гривень, відсоткова ставка 12,50 %. комісія 5% та щомісячний платіж 2 813,69 гривень. У пункті 5.4. Договору зазначено, що у разі збільшення вартості предмета лізингу до моменту повної сплати авансового платежу лізингоодержувачем, останній повинен одноразово сплатити різницю такої вартості до моменту купівлі предмету лізингу лізингодавцем з метою відповідності відсоткового розміру авансового платежу визначеного у Додатку № 1 до цього Договору фактичній вартості предмета лізингу на момент його купівлі у продавця, а також одноразово сплатити різницю комісії за організацію до моменту купівлі предмету лізингу лізингодавцем. У разі зменшення вартості предмета лізингу на момент його передачі лізингоодержувачу різниця комісії за організацію поверненню ж підлягає. Згідно п. 8.3. Договору у випадку виникнення податкових та прирівняних до них платежі в лізингодавець має право вимагати зміни розміру лізингових платежів, а лізингоодвржувач зобов'язаний прийняти такі зміни. Відповідно до п. 8.8. Договору коригування розміру лізингових платежів у випадках - передбачених цим договором не призводить до збільшення загальної вартості предмета і лізингу. Відповідно також не збільшується частина лізингових платежів, які відшкодовують ( компенсують) частину вартості предмета лізингу. Зазначене коригування індексує частину лізингових платежів - комісію (винагороду) лізингодавця в частині витрат на фінансування предмета лізингу. Згідно п. 8.12 Договору передбачено, що розмір лізингової плати може індексуватися в залежності від конвертації гривні в іноземну валюту та змінами ситуації на грошовому ринку. Стаття 524 ЦК України визначає, що зобов'язання має бути виражене у грошовій линині України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Згідно зі статтею 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Як вбачається предмет лізингу, лізингові платежі визначені у національній валюті України, еквівалент у іноземній валюті не визначався, а тому прив'язка до зміни курсу долара США чи євро по відношенню до української гривні не ґрунтується на вищевикладених вимогах закону. Курсова різниця між гривнею України та іноземною валютою може впливати на вартість предмета лізингу і, як наслідок, на винагороду. Однак, зарахування курсової різниці між національною та іноземними валютами до складу винагороди суперечить правовій природі договору фінансового лізингу. Окрім того, як вбачається зі змісту п.п. 5.4., 8.3., 8.8. і 8.12. Договору, розмір лізингової плати може індексуватися та змінюватись в залежності від зміни законодавства, розміру податків і прирівняних до них платежів, зміни ситуації на грошовому ринку, які впивають на вартість предмету лізингу. Проте формули перерахунку не передбачено. Також, лізингодавець залишив за собою право на односторонню зміну лізингових платежів. В п. 8.3. Договору зазначено, що у випадку виникнення податкових та прирівняних і них платежів, лізингодавець має право вимагати зміни розміру лізингових платежів, а лізингоодержувач зобов'язаний прийняти такі зміни. Лізингодавець може письмово повідомити лізингоодержувача про суму лізингового платежу (п. 8.4. Договору). П. 8.15. договору за змістом теж свідчить про право лізингодавця в односторонньому порядку змінювати платежі. Пункт 8.13 Договору передбачає, що в разі відмови лізингоотримувача від підписання додаткової угоди про коригування розміру платежів та вартості предмету лізингу лізингодавець вправі розірвати даний договір, після чого лізингоодержувач зобов'язаний повернути лізингодавцю предмет лізингу протягом 5 (п'яти) діб з моменту отримання від лізингодавця письмової пропозиції про зміну розмірів лізингових платежів, при цьому раніше сплачені лізингові платежі поверненню не підлягають. В свою чергу, за Договором у позивача відсутні права на одержання будь-якої компенсації від відповідача у зв'язку із розірванням або невиконанням Договору. Зазначене положення Договору свідчать про несправедливість умов, що визначені у 5. 7. 11. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», який встановлює наступне : «Несправедливими є умови договору про: надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв'язку з розірванням або невиконанням ним договору; встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п 'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права не повертати кошти на оплату ненаданої продукції у разі розірвання договору з ініціативи продавця (виконавця, виробника).» надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору.» Нечітке визначення підстав зміни вартості платежів, розміру предмету лізингу, порядку перерахунку з одночасним правом змінювати в односторонньому порядку ці умови , надають лише одному учаснику відносин право на збільшення платежів та вартості у формально правильній поведінці і призводить до позбавлення іншого учасника правовідносин можливості будь-яким чином впливати на зміну істотної умови договору. Договором передбачено право лізингодавця змінювати та розривати договір в односторонньому порядку, проте таке право в жодному випадку не передбачається для лізингоотримувача. Крім того, виконання зобов'язань забезпечено лише відповідальністю лізингоодержувача. В п. 8.13, 12.1, 12.2., 12.3., 12.7, 12.8, 12.11., 12.12., 12.13. Договору передбачена сплата лізингоодержувачем штрафу, пені, збитків. При цьому адекватного захисту прав лізингоодержувача від неналежного виконання договірних зобов'язань лизингодавцем умовами договору не передбачено . Таким чином, оскільки Договором забезпечено захист інтересів лише лізингодавця, вказане свідчить про очевидну диспропорцію між правами та обов'язками сторін. Зазначені положення Договору свідчать про несправедливість умов, що визначені у п. п. 4 і 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», який встановлює наступне: «Несправедливими є умови договору про: встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця.» Відповідно до ч. 6 ст. 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. Всупереч зазначеним положенням у пункті 8.7. Договору передбачено, що лізингові та /або інші платежі відповідно до даного Договору не зменшуються та не припиняються під час технічного обслуговування, ремонту, модифікації предмета лізингу, або в іншому випадку, коли лізингоодержувач не може використовувати предмет лізингу за призначенням з будь-якої причини. Зазначені положення Договору свідчать про несправедливість умов, що визначені у п.16 ч3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», який встановлює наступне: «Несправедливими є умови договору про: встановлення обов'язку споживача виконати всі зобов'язання, навіть якщо продавець (виконавець, виробник) не виконує своїх.» Крім цього є обґрунтованими є доводи позивача в частині невизначеності предмету лізингу, зокрема його індивідуальних ознак та конкретної специфікації. Таким чином, як вбачається з аналізу вищевказаних положень Договору, останні є несправедливими , а відтак таким, що підлягає визнанню недійсним. Згідно п. 2 ч. 6 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача договір може бути визнаним недійсним у цілому. На підставі викладеного та

Outcome: approved