Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просить встановити факт його сумісного проживання з [PERSON] , яка померла [INFO] , однією сім`єю з липня 2007 року до часу відкриття спадщини до [INFO] за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову [PERSON] вказав, що він перебував у шлюбі з [PERSON] , який 23.11.2000 року був розірваний. Після розірвання шлюбу він мешкав за адресою: [ADDRESS] . На початку 2007 року позивач познайомився з [PERSON] , з якою став мешкати однією сім`єю без реєстрації шлюбу з липня 2007 року. [PERSON] переїхала жити до квартири позивача. Позивач зазначає, що проживаючи однією сім`єю без реєстрації шлюбу, у них був спільний бюджет, вони спільно вирішували питання відносно відпочинку, ведення спільного господарства, придбання речей, тощо. Окрім того, позивач вказує, що за життя [PERSON] , її колишньому чоловіку [PERSON] та сину [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS] . На час спільного проживання позивача з [PERSON] , вона у шлюбі вже не перебувала, оскільки він був розірваний 16.01.1997 року. З цього часу вона з чоловіком не мешкала, він забрав свої речі, виїхав з квартири та його місце проживання [PERSON] відомо не було. При цьому, позивач пояснює, що син [PERSON] [PERSON] помер [INFO] . Окрім того [PERSON] вказав, що оскільки [PERSON] мешкала у нього, в її квартирі ніхто не проживав, а комунальні платежі накопичувалися, тоді, за її пропозицією, з 2012 року і її квартирі став мешкати його син [PERSON] , який частково погасив борги та по теперішній час сплачує комунальні платежі. Приблизно о 2009 році [PERSON] дізналася, що тяжко хворіє, а [INFO] померла. Її похованням займався лише позивач. Також, [PERSON] пояснив, що за життя [PERSON] заповіт не склала. Після її смерті спадкоємці першої та другої черги відсутні. До третьої черги спадкоємців за законом відноситься тітка [PERSON] [PERSON] , яка не звернулася у встановлений строк із заявою про прийняття спадщини та звертатися не збирається. Отже, вважаючи себе спадкоємцем третьої черги, позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не підтверджені родинні стосунки між ним на [PERSON] та рекомендувала звернутися до суду з відповідним позовом. Оскільки оформити свої спадкові права шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом позивач не має змоги без встановлення факту, що має юридичне значення, він змушений звернутися до суду з цією позовною заявою. Не погоджуючись з пред`явленим позовом, представник відповідача [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в його задоволенні. У відзиві зазначила, що в наданих позивачем документах містяться суттєві протиріччя у даті, з якої він почав проживати з [PERSON] . Окрім того, в актах про проживання без реєстрації та [PERSON] та про непроживання від 07.08.2018 року відсутні печатки, які б підтверджували підписи мешканців. Окрім того, у квитанціях про оплату комунальних послуг, платником вказано [PERSON] , що також не може підтверджувати факт проживання позивача з останньою. Також, представник відповідача звертає увагу, що з фотографій, наданих позивачем, неможливо ідентифікувати особу та дату її поховання. [PERSON] просить суд прийняти до уваги, що Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області вже розглядалась аналогічна позовна заява, під час розгляду якої заслухувались свідки, пояснення яких мали розбіжності з поясненнями позивача. В процесі розгляду позивачем не було надано достатніх доказів, що могли б підтвердити факт ведення позивачем та [PERSON] спільного господарства, у зв`язку з чим вказану позовну заяву було залишено без розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] пред`явлені вимоги підтримали, наполягали їх задоволенні з підстав, викладених в позовній заяві. Позивач пояснив, що познайомився з [PERSON] у 2007 році, з цього часу вони вирішили проживати спільно, у них був спільний бюджет. Оскільки у [PERSON] були борги за житлово-комунальні послуги, їй відмовляли у зміні місця реєстрації, тому вони разом проживали у належній йому квартирі за адресою: [ADDRESS] . У 2010 році [PERSON] захворіла та перестала працювати, з цього часу та по момент її смерті у 2014 році, він доглядав за нею та поховав її за власні кошти. Окрім того, позивач вказав, що у квартирі, що належала [PERSON] проживав його син, який частково погасив борги. Також, у [PERSON] є тітка, яка не подавала заяву про прийняття спадщини, а через місяць після її смерті подзвонила та сказала, що не буде вступати у спадок. Син [PERSON] помер ще у 2004 році. Більше спадкоємців у неї немає. Представник відповідача [PERSON] заперечувала проти задоволення позовної заяви з підстав, зазначених у відзиві. В подальшому, після розгляду справи по суті, змінила свою позицію та при вирішенні позовної заяви покладалася на розсуд суду. Окрім того, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , пояснила суду, що є тіткою [PERSON] , яка проживала з [PERSON] до своєї смерті у 2014 році у його житлі за іншою адресою на м-ні Східному. Після того, як [PERSON] захворіла, вона приїздила до неї у лікарню і остання їй розповідала, що живе з [PERSON] добре у його квартирі. Похованням [PERSON] займався позивач, пам`ятник на її могила, також, встановлював він за власні кошти. Окрім того, свідок пояснила, що не претендує на спадщину та вирішила її не приймати. Також, в судовому засіданні була допитана свідок [PERSON] , яка пояснила, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . У цьому ж будинку, також, проживає і вона та є головою ЖБК «Схід-40». Їй відомо, що [PERSON] проживав за вказаною адресою разом з [PERSON] В 2007 році позивач хотів прописати її у своїй квартирі, але її не виписували з належної їй квартири на м-ні [ADDRESS] , у зв`язку з боргами за житлово-комунальні послуги. [PERSON] та [PERSON] проживали разом, як чоловік та дружина, він її завжди представляв, як дружину, вони разом приходили на збори співмешканців, ходили по магазинах. Також, їй відомо, що [PERSON] хотіла залишити свою квартиру на м-ні Сонячному сину [PERSON] . Окрім того, свідок вказала, що [PERSON] проживала у квартирі позивача до 2014 року, а потім померла, але у зв`язку з чим, їй не відомо, оскільки вона на цей момент була за кордоном. Свідок [PERSON] , допитана в судовому засіданні пояснила, що проживає за адресою: [ADDRESS] . З [PERSON] знайома, оскільки він проживав разом з її сусідкою [PERSON] , яка переїхала до нього жити з весни 2007 року на м-н Східний-3. Остання завжди представляла позивача, як свого чоловіка, вони завжди були разом. [PERSON] хвасталася, що [PERSON] купував їй одяг, вони разом купували техніку до дому. Також, свідку відомо, що вони разом їздили відпочивати до матері позивача у с. Нова Дача в приватний будинок. Окрім того, свідок вказала, що у [PERSON] є тітка, а син її здійснив самогубство багато років тому. В квартирі [PERSON] з 2012 року проживав син позивача. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін, суд встановив обставини, на підставі яких прийшов до наступних висновків. Так, [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] від 26.05.2014 року, виданим Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №908 (а.с.11). Вказана обставина, також, підтверджується копіями лікарського свідоцтва про смерть №147 від 26.05.2014 року, виданого КЗ «Криворізький протитуберкульозний диспансер №2», довідкою про причини смерті та свідоцтвом про поховання [PERSON] (а.с.30, 31, 32). За життя [PERSON] та членам її сім`ї чоловіку [PERSON] і сину [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS] , загальною площею 34,8 кв.м., що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло (а.с.9). Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ст.ст.1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Спадкування здійснюється за законом або заповітом. Враховуючи відсутність складеного та посвідченого за життя [PERSON] заповіту згідно з Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру №38386967 (а.с.64), спадкування належного їй за життя майна здійснюється в порядку спадкування за законом, відповідно до черговості, визначеної ст.ст.1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст.1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. При цьому, як видно з копії акта про розірвання шлюбу №19 від 16.01.1997 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Саксаганського райвиконкому м. Кривого Рогу, шлюбу між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.8). Окрім того, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу 27.09.2004 року, син [PERSON] [PERSON] помер [INFO] (а.с.10). Разом з\~цим,\~судом встановлено,\~що спадкодавець\~ [PERSON] \~мала рідну\~тітку [PERSON] , яка згідно з копією спадкової справи, наданої до суду, у встановлений шестимісячний строк після смерті спадкодавця із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернулась. Окрім того, остання під час допиту в судовому засіданні пояснила, що не заперечує проти задоволення позовної заяви [PERSON] , оскільки не претендує на спадщину та вирішила її не приймати. Так, частиною 2 статті 1258 ЦК України встановлено, що кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Інших спадкоємців за законом, в ході судового розгляду не встановлено. Відповідно до положень ч.1 ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Як видно з акту від 01.08.2018 року, складеного [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] мешканцями буд. [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , фактично проживав в кв. [ADDRESS] , разом із своєю цивільною дружиною [PERSON] , [INFO] , по день її смерті [INFO] (а.с.12). Вказана обставина, також, підтверджується копією довідки №90 від 03.12.2014 року, виданої головою ЖБК «Схід-40» (а.с.13). При цьому, відповідно до актів від 07.08.2018 року, складеного [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] мешканцями буд. [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , фактично не проживала за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] , з липня 2007 року по день смерті [INFO] . При цьому, [PERSON] , [INFO] , проживає за вказаною адресою з листопада 2012 року по теперішній час (а.с.14, 15). Згідно з копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №38387686 від 17.09.2014 року, у Першій криворізькій державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу №418-2014 (номер у спадковому реєстрі 56539630) після смерті [INFO] [PERSON] . При цьому, згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) із заявами про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом до нотаріальної контори ніхто не звертався (а.с.38, 63). Натомість, постановою державного нотаріуса Першої криворізької\~державної нотаріальної\~конторі від 28.11.2014 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] , оскільки не встановлений факт проживання однією сім`єю з померлою не менше п`яти років до моменту відкриття спадщини, у зв`язку з чим запропоновано останньому звернутися до суду для вирішення вказаного питання (а.с.39, 40). Перевіряючи обґрунтованість заявлених [PERSON] позовних вимог щодо встановлення факту проживання однією сім`єю з померлою не менше п`яти років до моменту відкриття спадщини, суд виходить з наступного. Як стверджує позивач, він та спадкодавець [PERSON] проживали в цивільному шлюбі з 2007 році та, з урахуванням відсутності інших спадкоємців, є єдиним спадкоємцем після смерті останньої, але без встановлення факту постійного проживання з нею однією сім`єю не менше п`яти років до моменту відкриття спадщини, не має можливості оформити свої спадкові права. Так, частиною 1 статті 315 ЦПК України встановлений перелік фактів, що мають юридичне значення, які встановлюються у судовому порядку. Вказаний перелік не є вичерпним, адже, відповідно до частини другої вказаної статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, якщо його підтвердження необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Так, в підтвердження факту спільного проживання [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини, позивач посилався на акт від 01.08.2018 року, складений мешканцями буд. [ADDRESS] та акти від 07.08.2018 року, складені мешканцями буд. [ADDRESS] .\~Суд приймає\~до уваги\~такі доводи\~позивача,\~оскільки вони\~є дійсними\~та доведеними\~обсягом наявних\~письмових доказів. Зазначені обставини ніким не оспорюються, будь-яких заперечень чи доказів в їх спростування суду не надано, а в ході судового розгляду не встановлено. Також, суд приймає до уваги копії накладних та квитанцій, наданих позивачем в підтвердження понесених ним витрат на поховання спадкодавця [PERSON] (а.с.33-37). Разом з цим, відповідно до положень ч.1 ст.77 ЦПК України, суд вважає неналежними доказами копії квитанцій про оплату житлово-комунальних послуг, наданих позивачем, оскільки платником у кожній з них вказана саме спадкодавець [PERSON] , отже вказані квитанції, на думку суду, не містять інформацію щодо предмета доказування. Отже, аналізом встановлених судом обставин справи та доказів, наданням їм оцінки в сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю не менше п`яти років до моменту відкриття спадщини, у зв`язку з чим заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved