Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що зареєстрував шлюб з відповідачем 22.07.1976 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають. Їх сімейне життя не склалось, з тих причин, що при спільному проживання вони не змогли зрозуміти один одного, не змогли знайти спільної думки між собою, в звязку із чим між ними постійно виникали сварки та скандали. Наслідком цього є те, що протягом останніх 34 років вони проживають окремо, стосунків не підтримують. Позивач проживає в цивільному шлюбі з іншою жінкою, втратив до відповідача почуття поваги та любові, в звязку із чим вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просить його розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі, підтвердивши обставини викладені в ній, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, на розірвання шлюбу не згідна, вказала, що не проживає спільно з позивачем протягом 34 років, останній є інвалідом ІІ групи, вона прожила тривалий час без чоловіка, а розірвання шлюбу їй не потрібно. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов обґрунтований, а тому є підстави для його задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 липня 1976 року, що стверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії І-МИ №103358 від 21 листопада 2014 року (а.с. 5). Від шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають, що вбачається з довідки Кострижівської селищної ради №1496 від 27.07.2015 року (а.с. 6). Причиною розпаду сімї є те, що сімейне життя сторін не склалось, з моменту реєстрації шлюбу вони не змогли зрозуміти один одного, не змогли знайти спільної думки між собою, в звязку із чим між ними постійно виникали сварки та скандали. Протягом останніх 34 років сторони проживають окремо, будь-яких стосунків не підтримують. Позивач проживає в цивільному шлюбі з іншою жінкою, втратив до відповідача почуття поваги та любові. Враховуючи відсутність у позивача бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить інтересам позивача, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір відповідача, прізвище останньої слід залишити без змін. Відповідно до п.9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп звільнені від сплати судового збору. Згідно ч. 3 ст 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З копії пенсійного посвідчення позивача (а.с. 3) видно, що останній є інвалідом 2 групи, звільнений від сплати судового забору, отже суму судового збору на користь держави слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved