Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В позові вказує на те, що 31 грудня 2015 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів. Умовами даного договору позики було передбачено, що він на прохання відповідача [PERSON], передає йому у власність грошові кошти в обумовлений ними строк 9 000 (дев»ять тисяч доларів США) , а відповідач [PERSON] в свою чергу зобовязується, повернути йому таку ж суму грошових коштів. У відповідності до досягнутої між ними домовленості, на виконання умов вказаного договору позики, ним в якості позики, було передано у власність відповідача, [PERSON], в повному обсязі грошові кошти в сумі 9000 (дев»ять тисяч) доларів США, яка станом на день передачі ним грошей 31.12.2016 року, згідно курсу валют до гривні, встановленого НБУ, була еквівалентна сумі грошових коштів у національній валюті гривні, в розмірі 236 430 грн., які відповідач, [PERSON], зобовязався повернути йому. Також, при укладенні цього договору, ними не було визначено строку повернення відповідачем переданої в позику суми грошових коштів, оскільки неможливо було заздалегідь передбачити конкретні строки потреби відповідача у позичених коштах, та і моменту виникнення своїх потреб у власних коштах, а тому ними було погоджено, що гроші за цим договором позики підлягають поверненню за його вимогою. Факт отримання відповідачем [PERSON] переданих ним грошових коштів в сумі 9000 доларів США та його обов»язок повернути йому таку ж суму грошових коштів, підтверджується розпискою від 31.12.2015 року, власноруч написаною відповідачем [PERSON] після передачі йому вказаної суми грошових коштів. Вказує також, що з метою повернення грошових коштів переданих відповідачу на умовах цього договору, ним було відправлено відповідачу [PERSON] письмову вимогу про добровільне повернення переданих йому грошей протягом тридцяти днів від дня отримання цієї вимоги, яку відповідач отримав особисто 16.09.2016 року, про що свідчать відповідні відмітки з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Однак, відповідач не відреагував на його вимогу, протягом зазначеного ним строку, ніяких дій щодо повернення йому позики не вчинив, грошові кошти не повернув, а тому починаючи з 17.10.2016 року у відповідача виник обов»язок по виконанню грошового зобов»язання щодо повернення позивачу суми грошових коштів, який також не виконується позивачем, грошові кошти отримані в позику не повернув, чим порушив взяте на себе зобов»язання за договором позики не виконавши його умови, в результаті чого в нього утворилася заборгованість. З моменту виникнення у відповідача [PERSON] заборгованості, він неодноразово звертався до нього як особисто при зустрічі так і в телефонному режимі, однак він ігноруючи його прохання, гроші так і не повертає, до того ж зазначає, що він передав отримані кошти іншій особі, яка їх не повертає йому, а тому він не може їх повернути йому та погасити борг. Вказує також, що неповернутою відповідачем сумою, залишається сума грошових коштів переданих йому, згідно умов укладеного між ними договору позики грошей, в розмірі 9000 доларів США, яку відповідач, [PERSON], зобов»язався повернути йому на умовах договору та у відповідності до чинного законодавства. За таких обставин, внаслідок невиконання відповідачем свого зобовязання щодо повернення суми грошових коштів, переданої йому у відповідності до умов договору позики від 31 грудня 2015 року, з відповідача [PERSON] слід стягнути на його користь суму заборгованості за порушення умов договору позики грошей, у національній валюті України гривні, у розмірі 236 740 грн. (двісті тридцять шість тисяч сімсот сорок) грн., яка станом на день подання ним позову до суду, згідно курсу валют до гривні, встановленого НБУ станом на 24.05.2017 року, еквівалентна сумі 9000 доларів США, що становить розмір заборгованості [PERSON], за порушення умов договору. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики в розмірі - 236 740 грн. (двісті тридцять шість тисяч сімсот сорок) грн. Також стягнути з відповідача судові витрати в сумі 2 367, 40 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача та просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] заборгованість за договором позики в розмірі - 236 740 грн. (двісті тридцять шість тисяч сімсот сорок) грн. Також стягнути з відповідача судові витрати в сумі 2 367, 40 грн. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав та просив суд відмовити в їх задоволенні. Також пояснив, що в дійсності між позивачем та відповідачем по справі немає ніяких боргових зобов»язань. Відповідач [PERSON] виступав у ролі, виключно, повіреної особи, яка за дорученням повинна була передати, зазначені у розписці гроші, третій особі [PERSON]. Вказує також, відповідно до розписки від 31.12.2015 року, то ключовими є слова, що відповідачем отримано кошти та він передав їх [PERSON], а зобов»язується кошти повернути, коли [PERSON] поверне їх протягом трьох днів, тобто на даний час виконання доручення не завершено, оскільки [PERSON] не повернув кошти відповідачу [PERSON] Підтвердженням факту передачі [PERSON] грошових коштів є відповідна розписка від нього. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження укладення зазначеного договору позики відповідач [PERSON], 31.12.2015 року написав власноручно розписку, якою підтвердив факт отримання від позивача [PERSON] грошових коштів у розмірі 9 000 доларів США (а.с. 3). З повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що відповідач 16.09.2016 року особисто отримав письмову вимогу про добровільне повернення переданих йому грошей протягом тридцяти днів від дня отримання цієї вимоги.(а.с.4,5). Згідно із ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, яка засвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Посилання представника відповідача на те, що між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] був укладений договір доручення і [PERSON] виступав виключно, як повірена особа, яка за дорученням повинна була передати кошти третій особі є безпідставним, оскільки відсутні докази укладення між сторонами договору доручення, в якому має бути чітко визначено юридичні дії, які належить вчинити повіреному, а натомість розпискою, яка надана позивачем підтверджується факт одержання відповідачем [PERSON] переданих [PERSON] грошових коштів в сумі 9 000 доларів США та його обов»язок повернути таку саму суму коштів, а тому суд приходить до висновку, що сторони уклали між собою саме договір позики. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що відповідач [PERSON] не виконав зобовязання за вищевказаним договором позики, а тому з нього необхідно стягнути на користь позивача [PERSON] заборгованість сумі 236 740 ( двісті тридцять шість тисяч сімсот сорок) гривень. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON], судові витрати в сумі 2 367,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved