Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, у якій просить усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, [PERSON] та позбавити права користування зазначеної особи житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позов обґрунтований тим, що відповідач є колишнім чоловіком [PERSON] , шлюб з яким розірвано на підставі рішення Люботинсього міського суду Харківської області від 03.09.2013. [PERSON] з 21.06.2007 року і по теперішній час, зареєстрований у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] та з 07.04.2013 року в зазначеному будинку не мешкає. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та пояснила, що відповідач жодної допомоги щодо виплати кредиту за будинок не надав, виїхав з будинку в квітні 2013 року. Позивач в судове засідання 23.09.2019 не з`явилася, подала заяву у якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення судом. Відповідач в судові засідання не з`являється, про дату та час судового розгляду повідомлявся судом завчасно та належним чином за адресою, повідомленою Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області, однак поштові конверти повернулись до суду не врученими. Крім того, відповідач повідомлявся про судовий розгляд шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті суду. Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Представник третьої особи подав заяву, у якій просив здійснювати розгляд справи без участі представника відділу з питань державної реєстрації виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області, за наявними у справі документами та відповідно до вимог чинного законодавства. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. Позивач є власницею житлового будинку за адресою : [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу №2119318 від 30.05.2007 та довідкою Люботинського БТІ № 114-в від 18.09.2019. Сторони перебували у шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Люботинського міського суду Харківської області від 03.09.2013. З 21.06.2007 року і по теперішній час відповідач зареєстрований у вказаному житловому будинку, що підтверджується будинковою книгою. В позовній заяві позивач стверджує, що відповідач з квітня 2013 року і по теперішній час не проживає у спірному житловому будинку. Доводи позивача щодо того, що відповідач фактично не проживає в її будинку підтверджуються актом квартального комітету № 23 від 20.06.2019, згідно якого [PERSON] дійсно фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] з з 07.04.2013 по теперішній час. Свідок [PERSON] , що є близькою подругою позивача, зазначила, що відповідач виїхав з житлового будинку самостійно, оскільки в сім`ї були напружені відносини. Дані події мали місце навесні 2013 року. [PERSON] з`являвся декілька разів, під час процесу розлучення влітку 2013 року. Після цього відповідач не з`являвся, прав на спірний будинок не заявляв. Також, сусідка позивача, свідок [PERSON] , розповіла, що відповідач з`їхав весною 2013-го року. Літом цього ж року приходив з`ясовувати стосунки з позивачем. [PERSON] неодноразово викликала міліцію. Відповідно до ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Частиною 2 ст. 405 Цивільного кодексу України зазначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи, що судом встановлено факт відсутності відповідача за адресою реєстрації понад один рік без поважних причин, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Суд вважає за необхідне зазначити, що вказаний житловий будинок позивач придбала в період шлюбу з [PERSON] . Позивач вказує, що відповідач не приймав жодної фінансової участі у придбанні будинку, позивач виплатила кредит за вказаний будинок самостійно. Згідно з ч. 2 ст. 72 Сімейного кодексу України до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності. Позивач зазначила, що також підтвердила свідок [PERSON] , що відповідач не заявляв вимоги щодо поділу майна у зазначені строки. Отже, суд дійшов висновку, що вимог про поділ майна, а саме житлового будинку за вищевказаною адресою від відповідача не надходило, а тому суд вважає позивача власником будинку, внаслідок чого її право підлягає захисту.

Outcome: approved