Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу [INFO] . В підтвердження пред`явлених позовних вимог посилається на те, що 19.01.1991 році вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. В період вказаного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які на даний час є повнолітніми та проживають окремо. Після реєстрації шлюбу сторони увесь час проживали разом, однак останнім часом між подружжям почали виникати конфлікти та сварки, сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. В червні 2000 року позивач залишив позивачку та переїхав проживати за іншою адресою. В зв`язку з вищевикладеним просить позовні вимоги задовольнити. 26.06.2020 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. В судове засідання позивач [PERSON] надав заяву в якій просив розгляд справи провести без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] також направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України визначено, що у випадку якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 19.01.1991 року сторони зареєстрували шлюб у Новобузькому районному відділі запису актів громадського стану Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 10, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] ( а.с.5). Шлюбні відносини на момент розгляду справи в суді сторони не підтримують, проживають окремо. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Таким чином судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, у своїй позовній заяві позивач просив не стягувати з позивачки на його користь сплачений ним судовий збір, тому питання про відшкодування судових витрат суд не розглядає. На підставі викладеного,

Outcome: approved