Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. Третьою особою без самостійних вимог в позові зазначено: приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу [PERSON]. В обґрунтування позову позивач зазначила наступне. 03.08.2012 року померла її мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ЖС№240822, виданим 06.08.2012 року Наталівською сільською радою Запорізького району Запорізької області. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку за адресою: с.Новостепнянське, вул. Гагаріна, буд. 95 Запорізького району Запорізької області. Заповіту [PERSON] не залишала. Позивач є спадкоємцем першої черги як дочка померлої. Крім позивача, спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] (відповідачі за даним позовом). Позивач прийняла спадщину, відкриту після смерті матері, у встановленому законодавством порядку, шляхом звернення до Приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець за законом. Інші спадкоємці першої черги також прийняли спадщину. Позивач та відповідачі [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку для сільськогосподарського виробництва(по 1/3 частині). При оформленні своїх спадкових прав на житловий будинок зясувалось, що отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не виявляється можливим з наступних підстав. Правовстановлюючим документом, що підтверджував право власності спадкодавця на житловий будинок був договір купівлі-продажу від 01.08.1992 року, який був посвідчений радгоспом «Комінтерн». Право власності на підставі вказаного договору не зареєстровано належним чином на імя спадкодавця. Тому, в звязку з відсутністю у позивача належного правовстановлюючого документу, їй відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва по право на спадщину після смерті матері. Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії з вищезазначених підстав від 23.02.2018 р. №60/02-31 додається до позовної заяви. Таким чином, в звязку з тим, що позивач не має змоги отримати Свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, вона змушена звернутися до суду з цією позовною заявою. У судове засідання сторони не зявились, надали заяви в яких представник позивача позов підтримала, просила задовольнити та розглянути справу за її відсутності, а відповідачі позов визнали, також просили розглянути справу за їх відсутності. Третя особа в судове засідання не зявилась, але надала заяву про розгляд справи без її участі, заперечення до позовної заяви відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За приписами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Факт смерті [PERSON] 03.08.2012 підтверджено Свідоцтвом про смерть [PERSON] І-ЖС № 240822, виданого 06.08.2012 Наталівською сільською радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 29. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходяться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Новостепнянське, вул. Гагаріна, буд. 95. Факт родинних відносин позивача з матірю [PERSON]., померлою 03.08.2012, підтверджено наданим Свідоцтвом про народження [PERSON] [PERSON] ІІІ-ЖС № 357715, виданого 25.01.1986 Наталівською сільською радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 02 та Свідоцтвом про шлюб [PERSON] І-ЖС № 039625, виданого 05.10.2007 Наталівською сільською радою Запорізького району Запорізької області, відповідно до якого [PERSON] змінила прізвище на «Котляр», актовий запис № 14. Спадкова справа № 6/2018 після померлої 03.08.2012 [PERSON] була почата 31.01.2018 приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу [PERSON] Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.02.2018, приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку № 95 по вул. Гагаріна в с. Новостепнянське Запорізького району Запорізької області після померлої 03.08.2012 матері [PERSON], оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок. Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності [PERSON], померлої 03.08.2012, на спадковий житловий будинок підтверджується договором куплі-продажу жилого будинку від 01.08.1992 про придбання буд. № 95 по вул. Гагаріна в с. Новостепнянське Запорізького району Запорізької області [PERSON] у совхозу «Комінтерн». Відповідно до довідки № 1570 від 10.09.2018, виданої виконавчим комітетом Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, [PERSON], яка померла 03.08.2012, постійно проживала та була зареєстрована в житловому будинку № 95 по вул. Гагаріна в с.Новостепнянське Запорізького району Запорізької області з 1983 року по день смерті 03.08.2012. На день смерті разом з померлою були зареєстровані: донька [PERSON], син [PERSON], донька [PERSON], онука [PERSON], онука [PERSON], онук [PERSON], онук [PERSON], онук [PERSON] Відповідно до Облікової картки обєкта по господарського обліку за 2011-2015 роки, головою домогосподарства № 95 по вул. Гагаріна в с. Новостепнянське Запорізького району Запорізької області зазначено [PERSON], яка померла 03.08.2012. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, до першої черги право на спадкування мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив та батьки. Як встановлюється положеннями статей 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.ст.2, 9 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІV від 01.07.2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно п. 26,27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені Порядком. Документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на обєкти нерухомого майна. Вищезазначене приводить суд до висновку про обґрунтованість позовних вимог та, відповідно, про наявність підстав для їх задоволення. При цьому суд констатує, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні, а тому суд приймає визнання позову відповідачами. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved