Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на квартиру у зв'язку із втратою правовстановлюючих документів та просить визнати за ним право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. У підтвердження своїх вимог позивач посилається на те, що 21 лютого 2007 року приватним нотаріусом Краснодонського міського нотаріального округу Коваленко Г.П. було посвідчено договір купівлі - продажу квартири, розташованої за адресою: Україна, [ADDRESS], та зареєстровано в реєстрі за № 440. Згідно договору йому належить вищевказана квартира на праві приватної власності. 21 лютого 2007 року Краснодонським міжрайонним бюро технічної інвентаризації зареєстровано право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: Україна, [ADDRESS], за [PERSON] (реєстраційний номер 13462620). З початку 2014 року територія м. Сорокине Луганської області контролюється незаконними збройними формуваннями. У зв'язку із воєнними конфліктом на Сході України, у червні 2014 року, його родина виїхала на тимчасове місце проживання до м. Києва. Під час переїзду оригінали вищенаведених правовстановлюючих документів на нерухоме майно було втрачено. 12 вересня 2017 року, він звернувся до Луганського обласного державного нотаріального архіву із заявою про надання роз'яснень щодо видачі дублікату договору купівлі-продажу квартири від 21 лютого 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Краснодонського міського нотаріального округу Коваленко Г.П., зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 440. Луганським обласним державним нотаріальним архівом, в особі в.о. завідувача Басової О.В., надано роз'яснення №1000/01-21 від 21 вересня 2017 року про те, що отримати дублікат договору купівлі-продажу квартири від 21 лютого 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Краснодонського міського нотаріального округу Коваленко Г.П., зареєстрованого в реєстрі № 440 не є можливим, мотивувавши це тим, що дані справи знаходяться в м. Луганську на тимчасово окупованій території. У зв'язку з вищевикладеним він вимушений звернутися до суду з позовом. Позивач [PERSON] участі в судовому засіданні не брав, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності (а.с. 23). Уповноважений представник відповідача - Краснодонської міської ради Луганської області в судовому засіданні участі не приймав, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Сватівського районного суду Луганської області. Суд не має можливості надіслати засобами поштового зв'язку на їх адресу до м. Сорокине судові виклики, оскільки УДППЗ «Укрпошта» не здійснює пересилання пошти, зокрема до м. Сорокине. Заперечень та жодних клопотань суду не надходило. У зв'язку з цим суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. Як вбачається з копії Витягу з державного реєстру правочинів від 21 лютого 2007 року (а.с.5), який було надано приватним нотаріусом Краснодонського міського нотаріального округу Коваленко Г.П. - [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Підставою виникнення права власності та його підтвердженням є договір купівлі-продажу від 21.02.2007, реєстр № 440, посвідчений приватним нотаріусом Краснодонського міського нотаріального округу Коваленко Г.П. (а.с. 3-4). Згідно копії витягу № 13650566 з книги про реєстрацію права власності на нерухоме майно Краснодонського міжрайонного бюро технічної інвентаризації - 21.02.2007 року було прийнято рішення про реєстрацію права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], за [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта - [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 21.02.2007, реєстр № 440, посвідчений приватним нотаріусом Краснодонського міського нотаріального округу Коваленко Г.П. (а.с.12). З відповіді в.о. завідувача Луганського обласного державного нотаріального архіву завідувача Старобільської державної нотаріальної контори Басової О.В. вбачається, що надати дублікат договору купівлі-продажу квартири від 21.02.2007 - неможливо, у зв'язку з тим, що архівний фонд та всі справи в тому числі і копія договору знаходяться в місті Луганську на непідконтрольній українській владі території (а.с.9). Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання прав. Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, передбаченому законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Абзацом четвертим ст. 55 Конституції України передбачено, що кожному надається право будь яким не забороненим законом способом захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. У відповідності до ст. 20 ЦК України право на захист своїх прав особа здійснює на власний розсуд. Згідно зі статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У правовій позиції від 18 лютого 2015 року, висловленій Верховним Судом України у справі № 6-244 цс14 також зазначено, що за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. З огляду на вищевикладене, оцінивши всі докази в їх сукупності, враховуючи, що у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів на квартиру, що створює об'єктивні перешкоди для реалізації прав власника, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви. На підставі ст. 392 ЦК України,

Outcome: approved