Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом та уточнивши свої вимоги під час судового розгляду, просить вселити та членів його сім'ї: дружину [PERSON], [INFO], і сина [PERSON], [INFO], у квартиру [ADDRESS]; зобов'язати відповідача [PERSON] не перешкоджати йому у користуванні даною квартирою і надати йому ключі від квартири, оригінали свідоцтва про право власності на житло від 16 лютого 1994 року, виданого виконавчим комітетом Богуславської міської ради народних депутатів, свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] від 24 жовтня 1998 року серії ААН № 969661 та технічного паспорта на спірну квартиру. Також позивач просить встановити порядок користування вказаним житловим приміщенням: виділивши йому та членам його сім'ї у користування житлову кімнату №7 площею 11,9 кв.м. та житлову кімнату №5 площею 9,7 кв.м. Відповідачам [PERSON] та [PERSON] виділити у користування у житлову кімнату під №8 площею 16,3 кв.м. Залишити у спільному користуванні співвласників квартири коридор (1) площею 5,10 кв.м. , коридор (2) площею 4,2 кв.м., туалет (3) площею 1,2 кв.м., ванну (4) площею 2,6 кв.м., вбудовану шафу (6) 1,0 кв.м., кухню (9) площею 8,7 кв.м. Із відповідачки [PERSON] позивач просить стягнути на його користь завдану моральну шкоду у розмірі 7000 ( сім тисяч ) гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 16 лютого 1994 року виданого виконавчим комітетом Богуславської міської ради Київської області та свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 жовтня 1998 року серії ААН № 969661 він являється власником 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Згідно довідки за № 2361 від 07 серпня 2014 року він зареєстрований у вищевказаній квартирі. Крім цього 04 лютого 2015 року він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом серії НАМ № 254720, згідно якого до нього перейшло у власність 1/6 частина вказаної квартири після смерті матері [PERSON]. Відповідачка [PERSON] 04 лютого 2015 року також отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину цієї квартири після смерті матері [PERSON]. Відповідачка [PERSON] має право на 1/3 частину квартири згідно договору дарування від 15.01.2014 року. Незважаючи на те, що він зареєстрований у спірній квартирі, по сімейним обставинам тимчасово проживав в [ADDRESS]. На даний час він та його сім'я мають намір проживати у квартирі, яка належить йому на праві спільної часткової власності, але відповідачка [PERSON] чинить йому перешкоди у користуванні житлом. Вона самовільно, без погодження з ним поміняла замки у вхідних дверях квартири, не дає йому змоги заходити у квартиру та користуватися нею. Крім цього він має намір зареєструвати у квартирі членів своєї сім'ї і для цього йому необхідний доступ до оригіналів свідоцтва про право власності на квартиру, свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], технічного паспорта, будинкової книги. Позивач вважає, що йому та членам його сім'ї необхідно виділити в користування житлову кімнату під номером 7 площею 11,9 кв.м. та житлову кімнату під номером 5 площею 9,7 кв.м., відповідачам - кімнату №8 площею 16,3 кв.м. Інші приміщення в квартирі залишити в загальному користуванні сторін. Крім того, позивач стверджує, що порушенням житлових прав на користування квартирою, відповідачка завдала йому моральної шкоди, оскільки він втратив душевний спокій, порушення його права власності зі сторони відповідачки принижувало його як людину і він вимушений був звертатись за правовою допомогою до юристів, витрачати свій час та кошти на оформлення відповідних документів. Виходячи із наведеного він оцінює завдану йому моральну шкоду у розмірі 7000 гривень. Відповідачка [PERSON] заявила зустрічний позов про визначення порядку користування спірною квартирою, в якому зазначає, що їй належить 1/6 частини спірної квартири, а її дочці [PERSON] 1/3 частина цієї квартири, що підтверджується копіями свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.02.2015 року та копією договору дарування від 15.01.2014 року. Решта 1/2 частина у власності відповідача. Оскільки вони з позивачем [PERSON] не можуть дійти згоди щодо використання належної їм на праві спільної часткової власності квартири, необхідно визначити в судовому порядку порядок користування квартирою та виділити їй з дочкою в користування житлову кімнату №8 площею 16,3 кв.м., відповідачу [PERSON] дві інші житлові кімнати, решту приміщень в загальне користування. Відповідно до ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Тому вона просить зобов'язати відповідача за зустрічним позовом [PERSON] за власний рахунок провести окремі комунікації по електропостачанню, водопостачанню, газопостачанню, опаленню та обладнати квартиру відповідними засобами обліку та зобов'язати його укласти окремі договори: про надання житлово-комунальних послуг з Богуславською ЖЕК, про надання послуг водопостачання з КП БМР «Богуславводоканал», про надання послуг постачання природного газу з Богуславською ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз», про надання послуг електропостачання з Богуславським РП ПАТ «АЕС Київобленерго», про надання послуг опалення місць загального користування з КП БРР «Богуславтепловодопостачання». В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, посилаючись на вищевказані факти та докази. Також, пояснив, що на даний час відпали підстави для витребування у відповідачки оригіналів свідоцтва про право власності на квартиру, свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], технічного паспорта, будинкової книги. Зустрічний позов щодо вимог про встановлення порядку користування квартирою він визнав, в решті позовні вимоги не визнав. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, заперечувала проти задоволення вимог щодо стягнення моральної шкоди. Зустрічний позов підтримала в повному обсязі. Суд заслухавши сторони та їх представників, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити частково, зустрічний позов задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 16 лютого 1994 року виданого виконавчим комітетом Богуславської міської ради Київської області та свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 жовтня 1998 року серії ААН № 969661 являється власником 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Згідно довідки Богуславської ЖЕК за № 2361 від 07 серпня 2014 року [PERSON] зареєстрований у вищевказаній квартирі. 04 лютого 2015 року Богуславською районною державною нотаріальною конторою [PERSON] та [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за законом серії НАМ № 254720, згідно якого кожному з них перейшло у власність в порядку спадкування по 1/6 частині квартири після смерті матері [PERSON]. Згідно копії договору дарування від 15.01.2014 року [PERSON] являється власником 1/3 частини даної квартири. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ст. 155 ЖК України власник квартири чи її частки не може бути позбавлений права користування житловим приміщенням, крім випадків передбачених законодавством. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном ( ст. 391 ЦК України ). Таким чином вимоги позивача [PERSON] про вселення його та членів його сім'ї: дружини [PERSON], [INFO], і сина [PERSON], [INFO], у квартиру [ADDRESS] є обґрунтованими на вимогах закону та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Тобто, з огляду на зазначені норми закону вимоги позивача [PERSON] за первісним позовом та вимоги [PERSON] за зустрічним позовом про визначення порядку користування квартирою підлягають задоволенню. Оскільки сторони фактично погодили цей порядок, то як наслідок необхідно встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] та виділити [PERSON] разом із членами його сім'ї у користування житлову кімнату №7 площею 11,9 кв.м. та житлову кімнату №5 площею 9,7 кв.м.; виділити [PERSON] та [PERSON] у користування житлову кімнату №8 площею 16,3 кв.м.; залишити у спільному користуванні сторін коридор (1) площею 5,10 кв.м, коридор (2), площею 4,2 кв.м, туалет (3) площею 1,2 кв.м, ванну (4) площею 2,6 кв.м, вбудовану шафу (6) 1,0 кв.м, кухню (9) площею 8,7 кв.м. Позовні вимоги [PERSON] за зустрічним позовом про покладення зобов'язання на [PERSON] про проведення окремих комунікацій в квартирі по електропостачанню, водопостачанню, газопостачанню, опаленню та обладнанню відповідними засобами обліку, а також про зобов'язання укласти окремі договори про надання житлово-комунальних послуг, необхідно залишити без задоволення, оскільки такі вимоги необґрунтовані відповідними доказами. Зокрема, [PERSON] не надала суду докази щодо можливості проведення в спірній квартирі окремих комунікацій щодо отримання комунальних послуг кожним із співвласників квартири, а також не обґрунтувала можливість укладення договорів про надання комунальних послуг з відповідними організаціями. Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди, то суд вважає, що позивач має право на відшкодування такої шкоди з наступних підстав. Способами захисту цивільних права та інтересів можуть бути, в тому числі відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п.9 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазначала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої ( п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України). У відповідності до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідачка [PERSON] певний період чинила перешкоди позивачу щодо можливості користування спірною квартирою, що явилось підставою звернення до суду з даним позовом. Але розмір моральної шкоди визначений позивачем в сумі 7000 гривень є явно завищеним та не відповідає ступеню і характеру моральних страждань, перенесених ним. Тому суд з урахуванням обставин справи, ступеню та характеру моральних страждань перенесених позивачем, визначає до відшкодування розмір моральної шкоди в сумі 2000 гривень. Оскільки представник відповідачки представляв її інтереси в судовому засіданні згідно довіреності, то як наслідок не підлягають відшкодування витрати понесені відповідачкою на оплату правової допомоги адвоката, оскільки така допомога надавалась не особою, яка була допущена до участі в справі ухвалою суду згідно ч. 2 ст. 56 ЦПК України. З урахуванням викладеного та

Outcome: partial