Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою , вказуючи , що він є співвласником будинковолодіння за адресою [ADDRESS], його частка становить 1\\3 частини. Співвласниками будинковолодіння являються відповідачі [PERSON] та [PERSON] на підставі договору дарування частини житлового будинку від 23 січня 2014 року. В березні - квітні 2014 року відповідачі розпочали добудову до своєї частини будинку з порушенням будівельних норм та не отримавши згоди позивача, у зв'язку з чим ним була подана заява до Інспекції Державного архітектурного будівельного контролю Черкаської області стосовно перевірки законності будівництва добудови. Проте , відповідачі ігнорують представників вказаної Інспекції, постійно переносять зустрічі та створюють перешкоди у проведенні позапланової перевірки , заперечують незаконність своїх дій. Разом з тим , добудова порушує його права, як співвласника, стосовно користування земельною ділянкою - він не може приватизувати свою частину земельної ділянки, оскільки розмір його ділянки в результаті незаконних дій відповідача зменшено, не може користуватися водоколонкою, яка знаходиться у спільній власності, адже над нею було збудовано добудову. Також, при будівництві проігноровано потребу влаштування системи водовідведення, через яку дощова вода потрапляє не тільки на частину земельної ділянки позивача , але й безпосередньо до будинку, що призводить до нормального користування не лише земельною ділянкою, але й частиною будинку. Оскільки відповідачі ігнорують працівників Інспекції, ним замовлено висновок експертного дослідження та 6.08.2014 року судовим експертом [PERSON] складено такий висновок експертного дослідження за результатом проведення будівельно - технічного дослідження, відповідно до якого встановлено , що добудова відповідачів не відповідає вимогам будівельних та земельних норм, ними порушено вимоги ДБН стосовно відстані до суміжної земельної ділянки, встановлено унеможливлення користування водоколонкою, добудова встановлена на межі з будинком та негативно впливає на експлуатацію будинку, при дослідженні будівлі літньої кухні, літера К встановлено, що співвласниками [PERSON] та [PERSON] виконується добудова без дотримання вимог п.3.25 ДБН 360-92, згідно з якими відстань від межі сусідньої ділянки до найбільш виступаючої конструкції стіни житлового будинку або господарської споруди треба приймати не менше 1,0 м та при цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно - технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на території суміжних ділянок. Також, експертним висновком встановлено , що фактичні межі земельної ділянки за адресою [ADDRESS] не відповідають правовстановлюючим документам на земельну ділянку, при цьому , розмір земельної ділянки позивача зменшено на 5 кв.м. Це доводить, що відповідачі здійснюють перешкоди у користуванні позивачу земельною ділянкою. Згідно до ст..103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок, завдається найменше незручностей \\ затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення, тощо \\ . Відповідно до п.1 «г» статті 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Відповідно до п.2 ст.95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку , встановленому законом. Відповідно до ст..152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь - яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані із позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та фізичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом : а\\ визнання прав б\\ відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав в\\ визнання угоди недійсною г\\ визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування є\\ відшкодування заподіяних збитків д застосування інших, передбачених законом способів. Просив суд зобов'язати відповідачів [PERSON] та [PERSON] усунути перешкоди у користуванні йому своєю частиною земельної ділянки за адресою [ADDRESS] шляхом відновлення попереднього стану земельної ділянки станом на 23 січня 2014 року та демонтажу відповідачами за власні кошти самовільної добудови до їх частини будинку та самовільно збудованої мансарди, а також привести до будівельних та земельних норм добудову до літньої кухні. До початку розгляду справи по суті [PERSON] надав суду зустрічний позов до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні будівлями та спорудами шляхом встановлення земельного сервітуту, вказуючи , що він являється власником іншої 1\\3 частини будинковолодіння по [ADDRESS]. Відповідно до п.4 договору про порядок користування житловим будинком між учасниками спільної часткової власності від 30.06.1987 року \\ стороною якого був на той час [PERSON], частка якого на теперішній час належить йому \\ сараї Б,б,б-1, погріб Д знаходяться у спільному користуванні [PERSON] та [PERSON]\\ 16.05.1994 року подарувала свою частку [PERSON] \\ . Крім того , згідно до п.6 договору від 30.06.1987 року туалет Е знаходиться у спільному користуванні всіх співвласників. Проте , протягом 2014 року [PERSON] перешкоджає йому користуватися сараями Б,б,б-1, погрібом Д та туалетом Е, мотивуючи це тим , що ці будівлі не знаходяться на земельній ділянці, належній йому згідно державного акту на право власності на земельну ділянку. Дійсно вказані споруди не знаходяться на належній йому ділянці, однак, приймаючи в дар 1\\3 частину будинковолодіння він прийняв в дар також частки у вказаних вище будівлях та спорудах, тому , має право ними користуватися, а дії відповідача з перешкоджання вважає незаконними. Згідно ч.1 ст.402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором , законом, заповітом або рішенням суду. Відповідно до ст..404 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу , проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації лінії електропередачі, зв'язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації, тощо. Особа має право вимагати від власника \\ володільця \\ сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника \\ володільця \\ іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту. Право користування чужим майном може бути встановлено щодо іншого нерухомого майна \\ будівлі, споруди, тощо \\. В судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги [PERSON], в позовних вимогах [PERSON] просили суд відмовити. Відповідач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги , в позовних вимогах [PERSON] просив суд відмовити [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про можливість розгляду справи у її відсутність. Заслухавши пояснення сторін , дослідивши письмові матеріали справи , суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, а в позовних вимогах [PERSON] має бути відмовлено , виходячи з наступних підстав. Виходячи з положень статей 8,124 Конституції України, ст.ст.26,30,87, 90,97,100,102,118,123,128,143-146,151,153-158,161,210,212 ЗК України, судам підвідомчі справи за заявами з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч.3 ст.152 ЗК України шляхом: визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, відшкодування заподіяних збитків, застосування інших передбачених законом способів. З обставин справи , вбачається , що сторони являються співвласниками земельної ділянки \\суміжними землекористувачами \\ за адресою [ADDRESS], є власниками 1\\3 частини будинковолодіння кожний. Спір між власником та землекористувачами суміжних земельних ділянок щодо спільних меж слід вирішувати виходячи з положень про добросусідство \\гл.17 ЗК України \\ , ураховуючи , зокрема, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновлення межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. \\ ч.1 ст.106 ЗК України \\ . Основою для відновлення меж є дані земельно - кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання земельної ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки, а якщо і в такий спосіб визначення меж неможливе, вони визнаються відповідно до встановлених обставин спірної ділянки. \\ ст..107 ЗК України \\ . Зазначені правила відповідно до ст..103 ЗК України стосуються як власників, так і землекористувачів земельних ділянок. Крім того, необхідно враховувати загальні правила ст..95 ЗК України про права землекористувачів, а також вказану вже ст..152 ЗК України про способи захисту прав на земельну ділянку, за якими власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь - яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з порушенням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Відповідно до обставин справи , встановлено , що згідно договору дарування від 16.05.1994 року, посвідченого старшим державним нотаріусом другої черкаської держаної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв в дар 1\\3 частину будинку з належною частиною надвірних споруд, що знаходяться за адресою [ADDRESS]. Відповідно до договору дарування частини житлового будинку від 23.01.2014 року, вбачається , що [PERSON], [PERSON] подарували , а [PERSON], [PERSON] прийняли в дар \\ у власність \\ в рівних частинах 1\\3 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд за адресою [ADDRESS], земельна ділянка площею 302 кв.м на якій знаходиться частина житлового будинку відчужується разом із частиною будинку. Таким чином, встановлено , що сторони стали співвласниками у різний період часу. Також, встановлено , що 30.06.1987 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], які проживали за адресою [ADDRESS] уклали угоду, відповідно до якої визначили порядок користування будинковолодінням та надвірними спорудами. Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року №7, яку суд має враховувати , де вказано, що виходячи з того, як зазначено в цьому пункті стосовно співвласників, яким частки виділено в натурі, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам будинок, господарські будівлі та споруди, визначаються насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до ст..88 ЗК України приймає до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і з участю осіб, які пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. Таку угоду суд може не визнати, коли дійде висновку, що вона явно ущемляє права когось із співвласників, позбавляє його можливості належно користуватися своєю частиною будинку, виключає його з числа користувачів спільної земельної ділянки, суперечить архітектурно - будівельним, санітарним чи протипожежним правилам. За обставинами справи також вбачається , що в березні - квітні 2014 року [PERSON] та [PERSON] розпочали добудову до своєї частини будинку без погодження із співвласником [PERSON], в результаті чого допустили порушення вимог державних будівельних норм , та, як результат, і права суміжного землекористувача [PERSON] Це підтверджується наданим суду висновком експертного дослідження за результатами проведення будівельно - технічного дослідження за №10-14 від 06.06.2014 року , виготовленого судовим експертом [PERSON] за заявою [PERSON] , який долучений до позовної заяви. Так, відповідно до вищевказаного висновку , встановлено , що прибудови А3-1,а3 \\ на плані додаток №12, червоний колір \\ побудовані з порушенням будівельних норм. При цьому, продовження стіни добудови, літера а3 розташована на межі сусідських земельних ділянок співвласників, що суперечить вимогам п.П3.25.2 ДБН 360-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень» згідно з яким для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань від межі сусідньої ділянки до найбільш виступаючої конструкції стіни житлового будинку або господарської споруди треба приймати не менше 1,0 м. При цьому, повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно - технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на території суміжних ділянок». Також, добудову , літера А3-2 \\ додаток №13 до висновку \\ влаштовано на земельній ділянці, яка перебувала у спільному користуванні усіх співвласників і на якій розташована водоколонка і підходи до неї , позначена в технічному паспорті будинковолодіння під №3 і яка перебуває у спільному користуванні усіх співвласників будинковолодіння. Дана добудова позбавила можливості співвласників водоколонки №3 не лише підходу до водоколонки, а і користування самою водоколонкою. Також, частина стіни прибудови, літера А3-2 \\ додаток №13 до висновку, фото №5 \\ розташована на межі двох суміжних ділянок \\ співвласників [PERSON]., [PERSON] та [PERSON] \\ , що порушує вимоги п.3.25 ДБН 360-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень» згідно з яким відстань від межі сусідньої ділянки до найбільш виступаючої конструкції стіни житлового будинку або господарської споруди треба приймати не менше 1,0 м. При цьому, повинно буди забезпечене влаштування необхідних інженерно - технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на території суміжних ділянок, що не зроблено також, так як водовідливи змонтовані так, що вода з даху прибудови та мансарди не потрапляє в жолоб відливів \\ фото №7 \\ . Також, відповідно до експертного висновку, встановлено, що при улаштуванні покрівлі мансарди в місці стикування з покрівлею житлового будинку \\ фото №10 \\ не виконана гідроізоляція, що спричиняє проникненню атмосферних опадів в приміщення прибудови, літера а4. Внаслідок відсутності водостоку з покрівлі мансарди та прибудови, що виконана співвласниками житлового будинку [PERSON], [PERSON] в частині житлового будинку співвласника [PERSON] руйнується перекриття, стіни та підлога \\ фото №№17-24\\ . Таким чином , позивачем [PERSON] доведено документально, що його права, як суміжного землекористувача та співвласника 1\\3 домоволодіння по [ADDRESS] - порушено іншими співвласниками 1\\3 частини цього ж будинковолодіння та суміжними землекористувачами [PERSON] та [PERSON] Згідно до ст..103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок, завдається найменше незручностей \\ затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення, тощо \\ . Відповідно до п.1 «г» статті 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Відповідно до п.2 ст.95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку , встановленому законом. Відповідно до ст..152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь - яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані із позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. За таких обставин, коли позовні вимоги [PERSON] знайшли своє повне підтвердження, він вправі вимагати усунення цих перешкод в судовому порядку у відповідності до вказаних статей 17, 103,107,152 ЗК України. Що стосується зустрічних позовних вимог [PERSON] про усунення перешкод у користуванні будівлями та спорудами шляхом встановлення земельного сервітуту, то він свого належного підтвердження в судовому засіданні не знайшов , обґрунтовано заперечувався іншим співвласником земельної ділянки [PERSON], який проти встановлення земельного сервітуту, його обсягу або тривалості, а тому , в цих вимогах має бути відмовлено. Слід зазначити, що за вимогами про встановлення земельного сервітуту суд має виходити з того, що право земельного сервітуту, яке є правом власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою, набувається та здійснюється за умов і порядку, встановлених статтями 98-102 ЗК України, відповідно до яких, власник або землекористувач земельної ділянки має право вимагати передбаченого законом виду земельного сервітуту для обслуговування своєї земельної ділянки, у тому числі для встановлення рештувань та складування матеріалів з метою ремонту будівель та споруд. Він має бути найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений, і суд у відповідності до ст..10 ЦПК України повинен сприяти всебічному і повному з'ясуванню, чи можуть бути наведені позивачем обставини для встановлення зазначеного ним земельного сервітуту, та враховувати обґрунтовані заперечення власника земельної ділянки проти встановлення земельного сервітуту, але оскільки відсутні відповідні обставини для його встановлення, та відсутні відповідні підтвердження на цей рахунок - в позовних вимогах про його встановлення має бути відмовлено. Оскільки висновок експертного дослідження за результатами проведення будівельно - технічного дослідження за №10-14 від 06.06.2014 року , виготовленого судовим експертом [PERSON] за заявою [PERSON] , являється документальним підтвердженням порушень державних будівельних норм , та , як результат, і прав суміжного землекористувача [PERSON] , та ним обґрунтовується рішення суду, він має бути визнаний невід'ємною частиною рішення суду. Відповідачів [PERSON] та [PERSON] в судовому порядку має бути зобов'язано усунути перешкоди у користуванні [PERSON] належною йому частиною земельної ділянки за адресою [ADDRESS] шляхом відновлення попереднього стану земельної ділянки станом на 23 січня 2014 року та демонтажу [PERSON] та [PERSON] за власні кошти самовільної добудови до їх частини будинку та самовільно збудованої мансарди та привести до будівельних та земельних норм добудову до літньої кухні, відповідно до висновку експертного дослідження за результатами проведення будівельно - технічного дослідження за №10-14 від 06.06.2014 року . У зв'язку із задоволенням позовних вимог [PERSON] та у відповідності до ст..88 ЦПК України судові витрати по розгляду справи підлягають до стягнення в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] по оплаті судового збору в сумі 243,60 гривень та по оплаті правової допомоги в сумі 3962,56 гривень, що також підтверджено документально. На підставі ст..ст.11,60, 61, 213-215, 88 ЦПК України ,

Outcome: approved