Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення спричиненої майнової шкоди та моральної шкоди, в якому просить суд стягнути з [PERSON], яка зареєстрована та мешкає за адресою: 64600, [ADDRESS], на користь [PERSON], ІПН [NUMBER], який зареєстрований та проживає за адреою: 64600, [ADDRESS], спричинені збитки на суму 10309 (десять тисяч триста дев'ять) грн. 40 коп., моральну шкоду у розмірі 10000 (десяти тисяч) грн., судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.. [PERSON], вступив у справу як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору та предявив позов до [PERSON], в якому просить суд стягнути з [PERSON], яка зареєстрована та мешкає за адресою за адресою: 64600, Лозова, [ADDRESS], на користь [PERSON], ІПН [NUMBER], який зареєстрований та мешкає за адресою: 64600, Лозова, Харківської області, вул. Абросімова, буд. 51-А, спричинені збитки на суму 10309 (десять тисяч триста дев'ять) грн. 40 коп., моральну шкоду у розмірі 10000 (десяти тисяч) грн., судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп. Позивач в судовому засіданні підтримав позов та просив його задовольнити в повному обсязі. Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору у судовому засіданні підтримав позов та просив його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні просив у задоволенні позову про стягнення спричиненої майнової та моральної шкоди відмовити в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає, а позов [PERSON] підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З матеріалів справи встановлено, що 09.06.2015 року [PERSON] було пошкоджено автомобіль [NUMBER], який в момент пошкодження був розташований на прибудинковій території між будинками №8 та №10 по провулку Бр. Кучеренко, м. Лозова, Харківської області. 09.06.2015 року та 23.06.2015 року (повторно) [PERSON] звернувся з заявами до правоохоронних органів та просив притягнути винну особу до відповідальності. Під час перевірки вказаних заяв було встановлено, що 09.06.2015 року близько 18.15 години мешканка м. Лозова, Харківської області [PERSON] декілька разів вдарила палицею по автомобілю «ДЕО Ланос», д/н 6327 EE, в тому числі по номерному знаку спереду, по передній правій дверці та з лівої сторони автомобіля, внаслідок чого утворилися вм'ятини, чим спричинила матеріальний збиток у сумі 7500 грн.. Згідно протоколу огляду, на автомобілі «ДЕО Ланос» д/н 6327 EE світло-зеленого кольору на правому передньому номеру у лівій частині виявлені пошкодження у вигляді вм'ятин, на правій задній дверці виявлені пошкодження у вигляді вм'ятин. В ході перевірки були опитані свідки події - [PERSON], [INFO], яка мешкає [ADDRESS] та [PERSON], 29.07.1639 року народження, мешкає [ADDRESS], котрі підтвердили факт пошкодження 09.06.2015 року близько 18 години 15 хвилини мешканцем м. Лозова, [PERSON], автомобіля «ДЕО Ланос», д/н 6327 EE, з застосуванням палиці. У зв'язку з малозначністю спричиненої шкоди у відкритті кримінального провадження відмовлено, рекомендовано звернутися до суду у порядку цивільного судочинства. Крім того в судовому засіданні були допитані свідки. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що свідком події він не був, а лише відреагував на заяву [PERSON], після чого надав заявнику висновок про результати розгляду звернення громадянина. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона особисто бачила, як [PERSON] била палицею машину [PERSON], наче б то за те, що він їздить біля її підїзду. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що бачила та чула, як [PERSON] три рази вдарила палицею автомобіль [PERSON]. Даючи оцінку показанням даними свідками, у суду не має підстав ставити їх під сумнів чи не довіряти їм, оскільки вони попереджені про кримінальну відповідальність і приведені до присяги. Суд зазначає, що згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно положень ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.ст. 58, 59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, сторонами по справі надані суду калькуляція №6 по виконанню робіт до договору замовлення-наряду № 522 від 17.06.2015 року та наряд-замовлення №609 від 21.10.2015 року (попередня калькуляція вартості послуг по ремонту автомобіля). При дослідженні вказаних калькуляцій, суд керується вимогами ч. 1 ст. 212 ЦПК України і оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному об'єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи у сукупності, а також у співвідношенні зазначених калькуляцій один до одного. Як вбачається із калькуляції до наряду-замовленню №609 від 21.10.2015 року (попередня калькуляція вартості послуг по ремонту автомобіля) такий обсяг робіт відповідає пошкодженням, зазначеним у протоколі огляду транспортного засобу від 12.06.2015 року. Позивач з такими пошкодженнями погодився, підписавши вказаний протокол. Разом з цим, калькуляція №6 по виконанню робіт до договору замовлення-наряду № 522 від 17.06.2015 року надана позивачем включає в себе ремонт пошкоджень, які не були у протоколі огляду, тобто не відповідає матеріалам справи та встановленим судом обставинам справи, а тому не приймається судом як належний доказ розміру збитків. Крім того суд зазначає, що сторони правом заявити клопотання щодо призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи для визначення розміру матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля «ДЕО Ланос», д/н 6327 EE не скористались. Таким чином, суд вважає що сума збитків становить саме 1070 грн. відповідно до калькуляції №6 по виконанню робіт до договору замовлення-наряду № 522 від 17.06.2015\~року. Із матеріалів справи встановлено, що позивач [PERSON] є лише користувачем вказаного транспортного засобу, а тому він не може претендувати на відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої [PERSON]. Суд зазначає, що вказана сума підлягає стягненню на користь третьої особи [PERSON], оскільки він є власником транспортного засобу, відповідно до свідоцтва про право власності на транспортний засіб серії СХХ 274478, а згідно ст. 22 ЦК України, особі, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Згідно з положеннями ст. 1167 ЦК України, моральна немайнова шкода, заподіяна громадянинові діяннями іншої особи, відшкодовуються особою, що заподіяла шкоду якщо вона не доведе що моральну шкоду заподіяно не по її провині. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням істоти позовних вимог, характеру діяння особи, що причинили шкоду, фізичних або моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995\~року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із подальшими змінами), заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. Згідно з п. 5 згаданого Пленуму ВСУ відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, а також вини останнього в її заподіянні. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. За таких обставин суд дійшов до висновку, що з урахуванням характеру правопорушення, враховуючи вимоги розумності та справедливості стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає спричинена моральна шкода в розмірі 500 (пятсот) гривень. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 50,57\~грн. на користь [PERSON].

Outcome: partial