Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він з 28 квітня 2006 року перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з лютого 2007 року, причиною стали втрата взаєморозуміння, різниця погляді на сімейне життя, та виникнення в звязку з цим непорозумінь, кожен з них живе своїм життям, спільного побуту не ведуть. Вважає, що сім'я з відповідачкою розпалась остаточно і не може бути відновлена, тому просить суд розірвати шлюб. Ухвалою суду від 22 грудня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 29 січня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином в порядку, передбаченому статтею 128 ЦПК України, відзиву на позов не подала. Згідно вимог статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не зявилася в судове засідання, не повідомила причини неявки, не подала відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 28 квітня 2006 року, про що Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис № 169 (а.с. 5 - копія свідоцтва). Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6 копія свідоцтва). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї (стаття 51 Конституції України). Відповідно до положень статей 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд встановив, що подружжя припинило шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет, сім`я фактично розпалася, поновлення сімейних стосунків вважають неможливим. Таким чином, судом зясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя та їх дитини. Належним чином повідомлена про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надала, тому аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову та розірвання шлюбу. Відповідно до статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач не надала заяву про зміну їй шлюбного прізвища, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище «Завізіон». Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позивачем вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved