Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання договору недійсним та повернення коштів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.10.2014 року між позивачем та відповідачем ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група «Життя» (далі ПрАТ «СК «УСГ «Життя») було укладено договір добровільного страхування життя, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать чинному законодавству України та пов'язані з життям, працездатністю та здоров'ям застрахованої особи. Метою укладання даного договору зі сторони страхувальника було отримання у власність квартири № 5 в буд. № 1 в с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області. Позивач в позовній заяві зазначив, що представник страховика пояснив йому, що вказаний договір укладається саме з метою придбання квартири та страховик є гарантом виконання своїх обов'язків сторонами, зокрема це вказується в п. 5.1 попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна. Позивач вважає, що при укладанні оспорюваного договору він помилився щодо обставин, які мають істотне значення, а саме щодо предмета правочину, оскільки вважав, що укладав цей договір з метою придбання квартири, а з'ясувалось, що предметом страхування є майнові інтереси, пов'язані з життям, працездатністю та здоров'ям. З урахуванням викладеного позивач просить визнати недійсним договір добровільного страхування [NUMBER] від 10.10.2014 року, укладений між ПрАТ «СК «УСГ «Життя» та [PERSON]; застосувати наслідки недійсності правочину, а саме: зобов'язати відповідача повернути позивачу сплачені страхові платежі в загальному розмірів 87000 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представники відповідача ПрАТ «СК «УСГ «Життя» та третьої особи ТОВ «Благовір»я» в судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, а тому суд вважає за можливе розглядати справу без їх участі, ухваливши за згодою представника позивача, відповідно до ст. 224-226 ЦПК України, заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 10.10.2014 року між ПрАТ «СК «УСГ «Життя» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування життя [NUMBER], предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать чинному законодавству України та пов'язані з життям, працездатністю та здоров'ям застрахованої особи. Страхова сума за цим договором становить 296478 грн. Термін дії даного договору до 09.10.2019 року. На виконання цього договору позивач сплатив страхові внески на загальну суму 87000 грн, що підтверджується квитанціями, копії яких знаходяться в матеріалах справи. Статтею 982 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку ( страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Також судом встановлено, що 08.06.2015 року між ТОВ «Благовір»я» (продавець) та [PERSON] (покупець) було укладено попередній договір № 13 купівлі-продажу нерухомого майна (квартири). Відповідно до п. 1.3 попереднього договору продавець зобов'язується продати, а покупець купити квартиру за загальною вартістю 227 556 грн. Пунктом 5.1 попереднього договору передбачено, що сторони

Outcome: dismissed