Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідач по справі є його батьком. Шлюб між батьками було розірвано 17.06.1998 року. Відповідач до повноліття сплачував аліменти на підставі рішення суду. На теперішній час позивач навчається на денній формі навчання у Чернігівському державному технологічному університеті, починаючи з 01.09.2013 року до закінчення навчання, а саме: 30.06.2017 року. Коштів матері не вистачає на його утримання на час навчання. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу не надає, хоча має таку можливість, оскільки працевлаштований. У зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на час навчання. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягав. Представник позивача [PERSON], яка є матір'ю позивача і діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина, але не погодився з розміром, зазначеним у позові, оскільки він надає матеріальну допомогу своїй матері, яка є пенсіонеркою і потребує лікування. У разі стягнення з нього аліментів у розмірі, визначеному у позові, він буде позбавлений можливості у повному обсязі надавати допомогу своєї матері і забезпечувати себе. За таких умов вважає за можливе стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частини від його доходу. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено і підтверджується доданою до позовної заяви копією свідоцтва про народження, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Батьки позивача [PERSON] та [PERSON] розлучені, про що свідчить Свідоцтво про розірвання шлюбу за серією [NUMBER] видане 04.10.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Докучаєвського міського управління юстиції Донецької області (а.с. 6) Згідно довідки Чернігівського національного технологічного університету від 17.07.2014 року № 501/08-1460, наданої на запит суду, [PERSON] навчається у зазначеному закладі за напрямом підготовки «Автомобільний транспорт» на денній формі навчання за державним замовленням з 01.09.2013 року. Відповідач, який є батьком позивача [PERSON] є працездатною людиною, працює у ГТЦ ПАТ «ДФДК» Центральний водієм і його середньомісячна заробітна плата, згідно довідки від 18.07.2014 року № 415, з розрахунку двох останніх місяців складає 3190,72 грн. (а.с. 54) Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно частини 3 цієї ж статті, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням фактичних обставин справи, проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі та наданих сторонами доказів, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON], який продовжує навчання, підлягають аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, на весь період навчання, починаючи з 04 квітня 2014 року, але не більш ніж до досягнення останнім 23-річного віку за умови продовження навчання. При визначені зазначеного розміру аліментів судом враховано стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, наявність у нього матері похилого віку, якої він надає матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial