Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з цим позовом вказує, що відповідно свідоцтва про право особистої власності на нерухоме майно від 12.06.2007 року, виданого Кам'янець-Подільським міжміським бюро технічної інвентаризації, технічним паспортом на житловий будинок він являється власником житлового будинку по [ADDRESS]. Крім нього, в житловому будинку зареєстрована колишня дружина - [PERSON]. Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 17.05.2013 року №676/611/13-ц шлюб між ним та [PERSON] було розірвано. Вона виїхала із вказаного житла влітку 2012 року та по даний час не поверталась, у будинку відсутні її особисті речі. Будь-якого зв'язку з колишньою дружиною він не підтримує, що підтверджується актами обстеження умов проживання від 11.03.2013 року №127, від 16.09.2013 року №378, довідкою №379 від 16.09.2013 року. Уточнивши позовні вимоги, зазначає, що через довготривалі неприязні стосунки з відповідачкою вона виїхала з будинку влітку 2012 року, забравши з собою свої особисті речі. Посилаючись на ст.ст.71,72 ЖК України, вказує, що дружина втратила право на житло, так як не проживає в його будинку більше шести місяців. Посилаючись на ст.391 ЦК України, що він як власник майна має право вимагати усунення перешкод у користуванні та розпорядженні своїм майном. Зазначає, що відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом в разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Вказує, що бувша його дружина під час останнього спілкування повідомила його, що має намір проживати у місті, створити нову сім'ю і повертатись до його будинку намірів не має. Між ними не було встановлено іншого порядку втрати права на користування житлом, ніж порядок, що встановлений законом. Що жодних перешкод у користуванні житловим будинком він відповідачці не створював, а вона в свою чергу не ставила питання про усунення перешкод у користуванні житлом. Посилаючись на ст.15 ЦК України, зазначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення і має право на захист своїх інтересів, тому і звернувся до суду з цим позовом. Просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, що знаходиться по [ADDRESS]. В свою чергу позивачі: [PERSON] та її донька [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про вселення в житлове приміщення, визнання за права користуватись житлом. Вказують, що [PERSON] була його дружиною, а [PERSON] є їх донькою. В будинку відповідача [PERSON] проживала з 1990 року і була зареєстрована з 1998 року в будинку по [ADDRESS], який перебуває у власності відповідача, а донька [PERSON] - проживала в будинку з дня народження. Як зазначає позивачка [PERSON] з 05.01.1992 року вона перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, а ще два роки проживала з ним в цивільному шлюбі. Шлюб розірвано 17.05.2013 року за рішенням суду. Як вказує позивачка [PERSON] вона з відповідачем вели спільне господарство, утримували худобу, ремонтували будинок та господарські споруди. Їх донька [PERSON] в 2010 році була зарахована на навчання в Кам'янець-Подільське медичне училище і у зв'язку з цим, донька знялась з реєстрації в будинку батька та тимчасово зареєструвалась в гуртожитку за місцем навчання по [ADDRESS]. Під час спільного проживання між нею, [PERSON] та [PERSON] виникали неодноразові конфлікти, сварки, що призвело до розладу в сім'ї в грудні 2012 року. Відповідач створював нестерпні умови для спільного проживання, часто ініціював конфлікти в сім'ї, тому вона змушена була в грудні 2012 року залишити будинок, щоб не загострювати конфлікту ситуацію, однак вона залишилась зареєстрованою в будинку чоловіка, де залишились її речі з метою туди повернутись. Крім того, [PERSON] повідомив її, що подає заяву на розірвання шлюбу та на розподіл майна і лише після розподілу будинку він допустить їх з донькою проживати. Погрожував їй та доньці фізичною розправою, не допускав до будинку, виганяв як її, так і доньку. Позивачка [PERSON] за позовом до батька зазначила, що її батько погрожував матері та їй фізичною розправою і категорично відмовилявся зареєструвати її у своєму помешканні після закінчення навчання у медичному училищі, не допускав їх з матір'ю до будинку, у зв'язку з чим вона та мати змушені проживати на найманих квартирах та у знайомих людей. При повторних їх зверненнях про вселення батько [PERSON] категорично заперечував, не враховуючи те, що вона вагітна і для усунення конфлікту та загрози життю майбутньої дитини змушена звертатись до суду за захистом своїх прав. А до цього вони звертались до голови Врублівецької сільської ради та міліцію. Викладені ними обставини підтверджують поважність пропуску строків на збереження права користуватись житловим приміщенням. Крім того, позивачі зазначають, що відповідач [PERSON] набув право власності на будинок у 2007 році в період шлюбу. Тому вважають, що п.3 ст.368 ЦК України надає їм право на будинок, яке є їх спільною суміжною власністю. При цьому вони посилаються ч.2 ст.405 ЦК України, зазначають, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Вказують, що строк звернення до суду може бути продовжений за наявністю поважних причин, а причина є поважною, оскільки батько без будь-яких причин відмовляється зареєструвати доньку в житловому будинку. Позивачі: [PERSON], [PERSON] просять: вселити [PERSON] в житловий будинок по [ADDRESS]. Продовжити строк [PERSON] на збереження права користування жилим будинком [ADDRESS] після закінчення навчання в Кам'янець-Подільському медичному училищі 01.03.2013 року з підстави поважних причин на проживання в будинку після витіку шестимісячного строку з дати закінчення навчального закладу. Визнати за [PERSON] право користування жилим приміщенням будинком [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримав, а позов бувшої дружини [PERSON] та [PERSON] заперечив. Суду пояснив, що він є власником житлового будинку [ADDRESS]. З 1991 року він проживав у фактичному шлюбі з [PERSON] в його будинку. Від подружнього життя в 1992 році народилася донька, яка проживала в його будинку до 2010 року, коли вона поїхала навчатись в медичне училище м.Кам'янець-Подільського, знялась з реєстрації. Він навчав свою доньку, матеріально утримував, але після закінчення навчання він не забажав реєструвати доньку в своєму будинку та надати змогу в ньому проживати. З дружиною [PERSON] він проживав погано і через сварки дружина покинула житло в літку 2012 року і в будинок не поверталась, зібравши всі свої речі. Факт не проживання дружини в його будинку свідчать акти, складені Врублівецькою сільською радою. В травні 2013 року шлюб між ним та [PERSON] було розірвано. За цей час він створив нову сім'ю, має іншу дружину з якою знаходиться у фактичних шлюбних стосунках. Просить визнати бувшу дружину - [PERSON] втратившою право на житло, оскільки вона там тривалий час не проживає. Представник [PERSON] - [PERSON] позов довірителя підтримав, оскільки власником будинку є [PERSON], а його бувша дружина на підставі ст.405 ЦК України втратила право проживати у його будинку без будь-яких поважних причин. А в позові бувшої дружини [PERSON] та [PERSON] до його довірителя просить відмовити, оскільки його бувша дружина та донька втратили право на житло. І підстав для вселення бувшої дружини не має, як і не має підстав визнавати права на житло за їх донькою [PERSON]. В судовому засіданні відповідачка - позивачка [PERSON] та [PERSON] позов [PERSON] заперечили, а свій позов підтримали. При цьому [PERSON] суду пояснила, що з 1990 року вона перебувала у фактичному шлюбі з [PERSON] та постійно проживала в його будинку [ADDRESS]. Під час спільного проживання у них народилась донька [PERSON], батьком якої є [PERSON]. Їх донька постійно проживала та була зареєстрована в будинку батька з дня народження. Зазначає, що під час спільного проживання з [PERSON] вони вели спільне господарство, тримали худобу, корову, свині, порались по господарству, у зв'язку з чим вона не працювала, а вела господарство. За час проживання вони разом штукатурили сарай?, перекривали його, проводили ремонти житла. Оскільки її бувший чоловік постійно зловживав спиртними напоями, вчиняв в сім'ї сварки, бився, виганяв з дому, як її, так і доньку, створював нестерпні умови проживання і вона з донькою змушена була тікати в різні пори року до своїх родичів, матері, а тоді згодом поверталась. Через постійні конфлікти в грудні 2012 року бувший чоловік вигнав її з дому і заборонив повертатися. В цьому господарстві вона рахується зареєстрованою з 1998 року. З приводу неправомірної поведінки чоловіка вона неодноразово зверталась до працівників міліції та голови сільської ради, а тоді змушена була звертатись до суду з цим позовом. Через неправомірні дії бувшого чоловіка, просить її вселити в житловий будинок по [ADDRESS], де вона зареєстрована і 22 роки проживала. Позивачка - відповідачка [PERSON] зазначила, що батько створював їй та матері нестерпні умови проживання, а будучи п'яним бився та виганяв їх з будинку, де залишилось їх майно. Після закінчення навчання батько категорично заперечив зареєструвати її в будинку та надати право на проживання. Просить продовжити її строк на збереження права користування житловим будинком по [ADDRESS], який вона пропустила з поважних причин та через заперечення батька там проживати. Просить визнати за нею право користування житловим будинком [ADDRESS]. Представник [PERSON] - [PERSON] в суді позов її довірительки та [PERSON] підтримала. А позов [PERSON] заперечила. Вважає, що позов [PERSON] не може бути задоволений, оскільки [PERSON] під час спільного проживання з її довірителькою створював нестерпні умови спільного проживання, а також в своїй заяві про розірвання шлюбу за якою було відкрито провадження 12.02.2013 року зазначив обставину, що 2 місяці тому він з [PERSON] перебував у фактичних шлюбних стосунках і така обставина спростовує доводи [PERSON], що вона не проживає в будинку з березня 2013 року. Крім того в позові про розірвання шлюбу бувший чоловік зазначив, що спір відносно майна буде розглядатись окремим провадженням. Зазначає, що після розірвання шлюбу в господарстві залишилось спільне майно: телевізор, тумбочка під телевізор, крісло-диван, телиця, двоє поросят. В період шлюбу добудували веранду, літню кухню, оштукатурили хату та хлів, зробили добудову до погреба, її речі залишилися в будинку і вона мала намір туди повернутися, оскільки іншого житла вона не має. Просить позов своєї довірительки та її доньки задоволити, а в позові [PERSON] - відмовити. Свідок [PERSON] суду показала, що вона проживає в [ADDRESS] неподалік будинковолодіння сторін. Знає як [PERSON], так і його дружину [PERSON] та доньку [PERSON]. Його дружина прожила в господарстві чоловіка не менше як 20 років. Важко робила там, тримала господарство. Стверджує, що [PERSON] під час спільного проживання пиячив, вчиняв скандали, бився, виганяв її та дитину з помешкання. У зв'язку з чим, вона деякий час змушена була проживати з дитиною у неї. А тоді змушена була проживати у знайомих. Знає, що [PERSON] не допускає дочку до хати, він фактично вигнав з будинку як дружину, так і доньку. Свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] є фактично її чоловіком з яким вона проживає в його будинку з лютого 2012 року та знаходиться з ним у фактичних шлюбних стосунках. Її фактичний чоловік [PERSON] розповідав, що його бувша дружина не хотіла працювати та вести господарство. Свідок [PERSON] суду показав, що він є рідним братом [PERSON] з якою він знаходиться в неприязних стосунках. Що його рідна сестра [PERSON] тривалий час проживала з [PERSON] в його будинку в [ADDRESS]. Сестра з чоловіком жили погано, хоча мали в своєму господарстві машину, трактор, худобу, свині. Пам'ятає, що в жовтні 2012 року сестра просила його забрати речі з будинку, де вона жила в [ADDRESS] та перевезти до матері. Під час спільного проживання сестра з бувшим чоловіком побудували веранду, поштукатурили хлів, хату. Коли він перевозив сестру, то та забрала свої речі. Свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що [PERSON] є головою сільської ради, [PERSON] є землеміром, інші - жителі та сусіди села. Показали, що вони були в комісії, коли обстежувались умови проживання [PERSON]. Перебуваючи в його господарстві, в актах зазначили зі слів [PERSON], що його дружина [PERSON] з березня 2012 року та на дату обстеження в будинковолодінні в [ADDRESS] не проживає. Впевнено ствердити, що в будинку відсутні речі його дружини не можуть, а акти склали зі слів [PERSON]. При цьому свідок [PERSON] підтвердив, що [PERSON] зверталась до нього з приводу неправомірних дій чоловіка, сварок, але він сам не розбирався, а доручив дільничному інспектору. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків, вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про втрату права користування житлом задоволенню не підлягає. А позов [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про вселення в житлове приміщення [PERSON], визнання права користування жилим приміщенням [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно свідоцтва про право особистої власності на нерухоме майно від 12.06.2007 року, виданого Кам'янець-Подільським міжміським бюро технічної інвентаризації, технічним паспортом на житловий будинок являється власником житлового будинку по [ADDRESS]. В цьому житловому будинку були зареєстровані: власник будинку [PERSON], його бувша дружина [PERSON] з 1998 року та їх донька [PERSON] з дня народження. Як відомо, [PERSON] проживала у спірному будинковолодінні з 1990 року, де 1992 року народилася їх донька [PERSON]. Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 17.05.2013 року №676/611/13-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Яка через створення бувшим чоловіком неможливості спільного проживання змушена була залишити будинок влітку 2012 року та проживати окремо, маючи на меті повернутись в будинок для проживання. Як перевірено судом, донька сторін - позивачка [PERSON] знялася з реєстрації в будинку батька, в зв'язку з навчанням в Кам'янець-Подільському медичному училищі період з 15.10.2010 року по 01.03.2013 року, так як набула тимчасової реєстрації за місцем проживання на час навчання в гуртожитку медичного училища за адресою: [ADDRESS]. Однак, після закінчення навчання її рідний батько категорично відмовився надати доньці проживання в будинку, де вона народилась і тривалий час проживала. Відмовився реєструвати доньку в своєму будинку без будь-яких на те підстав. На неодноразові прохання доньки, яка в даний час є вагітна батько до хати не допускав і не бажав, щоб вона проживала в його будинку без будь-яких на це законних підстав. Тому суд вважає, що [PERSON] слід поновити строки звернення до суду, оскільки вони порушені з поважних причин і порушують її право на житло. Як перевірено судом, під час спільного проживання [PERSON] та його дружини [PERSON] постійно з вини чоловіка, який перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння вчиняв сварки, бився, створював неможливим спільне проживання, виганяв її з донькою з будинку і вони змушені були проживати по сусідах та наймати житло. До цих пір вони будь-якого житла не мають, а до житла, де вони проживали раніше [PERSON] їх не допускає, що підтвердила в суді свідок [PERSON]. Через таку неправомірну поведінку [PERSON] та [PERSON] змушені були звертатись за захистом своїх порушених прав до сільського голови та працівників міліції, які, нажаль, нічим їм не допомогли. Про звернення [PERSON] та [PERSON] до сільського голови та Кам'янець-Подільського РВ УМВС України в Хмельницькій області наявно свідчить довідка Врубловецької сільської ради №568 від 25.12.2013 року та відповідь Кам'янець-Подільського РВ УМВС України від 24.05.2013 року. Про те, що його бувша дружина [PERSON] не втратила право проживати в будинку бувшого чоловіка та просить вселення, суд також вважає такі вимоги слід задоволити, оскільки вона не з своєї волі залишила постійне місце проживання, а змушена була тимчасово переїхати проживати окремо через створення чоловіком нестерпних умов проживання. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Як вже відомо, бувша дружина з поважних причин змушена була залишити помешкання чоловіка, оскільки він створив нестерпні умови для проживання, вчиняв сварки, бився та виганяв її та дитину з будинку. Тому, на думку суду [PERSON] не пропустила строк звернення до суду, оскільки з поважних причин не проживала в цьому будинку, де вона фактично прожила 22 роки, де вона є зареєстрованою до цього часу і під час спільного проживання з бувшим чоловіком вели спільне господарство, тримали худобу, мали машину, трактор, телевізор, диван. Під час спільного проживання вони побудували веранду, поштукатурили хлів, хату, про що підтвердив в суді брат [PERSON] - [PERSON] (при тому, що вони знаходяться в неприязних стосунках). Суд не приймає до уваги та оцінює критично акти обстеження умов проживання Врублівецької сільської ради від 11.03.2013 року №127, від 06.09.2013 року №378, 09.12.2013 року про те, що в будинку [PERSON] відсутні речі [PERSON], оскільки ці свідки в суді не підтвердили, що відсутні речі [PERSON], оскільки в будинок вони не заходили, а акти були складені зі слів [PERSON] (а.с.10,11,59). Навпаки, суд приймає до уваги пояснення свідка [PERSON] та брата [PERSON], які відповідно пояснили, що [PERSON] з донькою від постійного приниження п'яного чоловіка змушена була тікати з дитиною з його господарства. А [PERSON] двічі пояснив, що його сестра [PERSON], проживаючи в господарстві чоловіка утримували господарство, у них була машина, трактор, різна худоба і що вони під час спільного проживання та ведення господарства побудували веранду, штукатурили хату, хлів, що заперечував первинний позивач [PERSON], покази якого суд також оцінює критично і до уваги не приймає, оскільки він по надуманим причинам позбавив права проживання вагітної доньки та не допускає бувшу дружину для проживання в будинку. Про надуманість цього позову об'єктивно свідчить позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу від 29.01.2013 року за якою відкрито провадження 12.02.2013 року в якій позивач зазначає, що з відповідачкою по справі не підтримує шлюбні відносини і ведення спільного господарства протягом 2 місяців до подачі заяви та що спір про поділ майна буде вирішуватись в окремому судовому порядку, що суперечить одне одному. Таким чином, дослідивши наявні докази у справі, суд приходить до переконання, що [PERSON] та [PERSON] не проживають в будинку по [ADDRESS] з поважних причин, тому і відсутні підстави визнавати [PERSON] такою, що втратила право користування будинком, а є всі законні та обґрунтовані підстави для вселення [PERSON] в спірний будинок та визнання за [PERSON] права користування житлом в будинку по [ADDRESS]. Згідно ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони, понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON] судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.. На підставі ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved