Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з позовом, в якому просить: розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 20 січня 2007 року Гаївською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис № 01. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 20.01.2007 перебувають з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, що призвело до втрати взаємоповаги та порозуміння, можливості зберегти сімю немає, шлюбні відносини не підтримують, примирення неможливе. У звязку з викладеним позивач вирішила звернутися з вказаним позовом до суду. 21.03.2019 від [PERSON] надійшла заява, в якій вона просить суд розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON], витрати по судовому збору залишити за нею. 21.03.2019 від [PERSON] надійшла заява, в якій він просить суд розглянути справу без його участі. Позов визнає в повному обсязі та не заперечує щодо його задоволення. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно із ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і може бути прийнято, а тому, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ОЛ №015358 від 20.01.2007 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20 січня 2007 року в Гаївській сільській раді Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис №01 (а.с. 7). В шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, яка міститься в матеріалах справи (а.с.8). Частина 1 ст.110 СК України зазначає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). На підставі встановленого, суд вважає, що сімя сторін розпалася і відновлена бути не може, приходить до висновку, що шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. В ч.1 ст.141 ЦПК України зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 ст.142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тому суд вважає, що позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову за розірвання шлюбу, тобто 384,20 грн.. Також враховуючи позицію позивача, яка в своїй заяві зазначила, що сплачений судовий збір просить залишити за нею, суд приходить до висновку, що судовий збір у сумі 384,20 грн. слід залишити за позивачем. Такий висновок суду узгоджується із нормами, передбаченими ст. ст.141,142 ЦПК України. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113, 114 СК України,

Outcome: approved