Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача Харківської міської ради в якому після уточнення позовних вимог просить в порядку спадкування за заповітом визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] померла [PERSON] з якою вона проживала в одному будинку за адресою: [ADDRESS] до дня її смерті. На протязі 15 років вона здійснювала моральну та матеріальну підтримку пристарілих подружжя [PERSON] та [PERSON], оскільки у них не було дітей та родичів. При житті [PERSON] 23.05.2000року склала заповіт, за яким усе своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось та взагалі все те, що належатиме їй на день смерті, та все те, на що вона за законом матиме право, заповіла їй. Крім того зазначила, що [PERSON] та її чоловікові [PERSON] належало на праві власності по ? частині квартири [ADDRESS]. [INFO] помер [PERSON] 11.10.2011року [PERSON] у Одинадцятій Харківській державній нотаріальній конторі отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] Спадщина складається з ? частки вище вказаної квартири, однак не зареєструвала своє право власності на спадщину за законом в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації». Після смерті [PERSON], яка сталася [INFO] відкрилася спадщина, до якої увійшло ? частка квартири [ADDRESS], яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, а 1/2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Для отримання спадщини за заповітом, вона звернулася з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гуменної Л.П., де 03.02.2016року було заведено спадкову справу №02/2016. Однак 01.08.2016року нотаріусом їй було відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину на ? частку вказаної квартири, з підстав відсутності державної реєстрації права власності на зазначену частку квартири за свідоцтвом про право на спадщину за законом та запропоновано звернутися до суду. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали вимоги позову в повному обсязі та просили їх задовольнити з викладених у позовній заяві підстав. Відповідач - Територіальна громада Харківської міської ради в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої увійшло ? частка об'єкту нерухомого майна - квартири [ADDRESS], належної їй на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 19.01.1998року Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, реєстраційний №5А-98-113861, зареєстрованого Державним комунальним підприємством Харківського міського бюро технічної інвентаризації 27.01.1998року та записано у реєстрову книгу за № П-5-31889, а 1/2 зазначеної квартири належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.10.2011року після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO] (а.с.6,7). Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. 23.05.2000року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори Парфенковою І.В., за яким все належне їй майно, де б таке не було, та з чого б воно не складалось, та взагалі все, на що вона за законом буде мати право на день смерті, в тому числі і належну їй частину квартири [ADDRESS] заповіла [PERSON] /а.с.5/. 03.02.2016року позивач [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гуменної Л.П. із заявою про прийняття спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON], яка померла[INFO] /а.с.32/. 16.08.2016року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частину квартири [ADDRESS], після померлої [PERSON] /а.с.25/ На підставі заяви спадкоємця [PERSON] приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуменною Л.П. 01.08.2016р. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Одинадцятою Харківською державною нотаріальною конторою за р.№ 8-1208 з підстав відсутності державної реєстрації права власності на зазначену частку квартири за свідоцтвом про право на спадщину за законом /а.с.19/. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до положень частини першої, третьої та п'ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Згідно положень статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як передбачено п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що речові права на нерухоме майно, їх обтяжень та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов'язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. Згідно ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то воно виникає з моменту проведення такої реєстрації. Згідно з статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268-1270 ЦК України. За змістом ст. 392 ЦК України належним відповідачем є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у разі їх відсутності, територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відсутність державної реєстрації майнових прав за спадкодавцем не позбавляє спадкоємців права на спадщину. Як роз'яснено у п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що за життя [PERSON] набула права власності на ? частки квартири [ADDRESS], належне їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, але не зареєструвала у встановленому законом порядку. В той же час обставин, які б вказували, що за життя спадкодавець [PERSON] набула або володіла нерухомим майном, що входить до спадкової маси, неправомірно, або на вказане майно, окрім позивача в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, судом не встановлено. Зважаючи на викладене, а також враховуючи, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, відсутність якої не може бути підставою позбавлення спадкоємця права на спадщину, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved