Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду в квітні 2021 з позовом до [PERSON] про стягнення інфляційних збитків за весь час прострочення грошового зобов`язання в сумі 7196,75 грн.,трьох процентів річних-3660,52 грн., а всього 10857,27 грн. Свої позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що 02.04.2012 Апеляційним судом Харківської області постановлено вирок, яким відповідача визнано винним та засуджено за ч.3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 11, 1 ч.2 ст.115, із застосуванням ст. 69 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі та стягнуто на користь [PERSON] 350 грн. матеріальної та 100\~000 грн.моральної шкоди. На підставі виконавчого листа, пред`явленого для примусового виконання, Жовтневим відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції 18.10.2012 відкрито виконавче провадження, частково стягнуті грошові кошти, залишок боргу на липень 2014 р. склав 52150,38 грн., який до теперішнього часу не погашено. У зв`язку зі смертю стягувача [PERSON] та видачею свідоцтва про право на спадщину на позивача [PERSON] , замінено сторону у виконавчому провадженні. Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 22.12.2020 стягнуто з [PERSON] на користь позивача інфляційні збитки за час прострочення та три відсотки річних від простроченої суми станом на 01.10.2018.Оскільки рішення суду відповідач не виконує, позивач, з посиланням на норми ст. 625 ЦК України, просить стягнути інфляційні витрати за цей період по 01.02.2021 та три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно, належним чином згідно зі ст. 128 ЦПК України, через оголошення\~на офіційному\~веб-сайті\~судової влади\~України,\~оскільки відповідач\~за відомостями\~відділу обліку\~та моніторингу\~інформації місця\~проживання ГУДМС\~України в\~Харківській області,\~знято з\~реєстрації 05.11.2019\~по [ADDRESS] .\~Правом на\~пред`явлення відзиву\~на позов\~відповідач не\~скористався,\~про причини\~неявки суд\~не сповістив. При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Суд,\~ вислухавши вступне слово представника позивача, дослідивши матеріали справи,\~ оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що вироком Апеляційного суду Харківської області від 02.04.2012 [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 15-п.п.11 ч.2 ст. 115 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців. Частково задоволено цивільний позов [PERSON] , стягнуто на його користь з [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 350 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди-100\~000 грн. Постановою державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 18.10.2012 відкрито виконавче провадження. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 03.09.2019 замінено стягувача [PERSON] на [PERSON] . Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 22.12.2020 частково задоволені позовні вимоги [PERSON] та стягнуто з [PERSON] інфляційні збитки за весь час прострочення в сумі 19160,37 грн., три відсотки річних від простроченої суми відшкодування у розмірі 4702,11 грн., а всього 23\~862,48 грн. З рішення суду вбачається, що станом 01.01.2018 залишок заборгованості за виконавчим провадженням складав 52 150,39 грн. Розмір штрафних санкцій відповідно до ст. 625 ЦК України нараховано до 20.09.2018. Залишок заборгованості за виконавчим провадженням № 35072454 з примусового виконання виконавчого листа № 1-12/2012 від 10.10.2012, виданого Апеляційним судом Харківської області , становить на 04.03.2021- 52\~150,39 грн., що підтверджується довідкою Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м.Харкові № 23526 від 04.03.2021. Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача інфляційних збитків за період з 01.10.2018 по 01.02.2021 в сумі 7196,75 грн., а також 3 % річних за неналежне виконання зобов`язання -3660,52 грн.,тобто за 854 календарних днів, не включаючи останній день 01.02.2021. Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 цієї статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2). Нарахування інфляційних\~втрат на\~суму боргу\~та трьох\~процентів річних\~входять до\~складу грошового\~зобов`язання,\~мають компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. За змістом статтей\~524,\~533-535\~і\~625 ЦК України\~грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц. Отже,\~статтею 625\~ЦК Укаїни\~\~визначені загальні\~правила відповідальності\~за порушення\~будь-якого\~грошового зобов`язання\~незалежно від\~підстав його\~виникнення (договір\~чи делікт).\~Тобто,\~приписи цієї\~статті поширюються\~на всі\~види грошових\~зобов`язань,\~якщо інше\~не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи\~статті 625 ЦК України\~поширюються на всі види грошових зобов`язань, які виникають між сторонами, тобто не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі. З огляду на те, що відповідач [PERSON] має грошове зобов`язання про стягнення заподіяних злочином матеріальних збитків та моральної шкоди перед позивачем, яке порушив, у [PERSON] виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до\~статті 625 ЦК України. Наявність судового рішення про стягнення матеріальної та моральної шкоди, яке боржник не виконав, не звільняє його від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє позивача права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за\~ час прострочення. Розрахунок 3 % річних, здійснений позивачем виходячи з періоду прострочення виконання зобов`язання з 01.10.2018 по 31.01.2021 ( 854 дня) , становить від суми заборгованості 3360,52 грн. Виходячи з індексу споживчих цін з жовтня 2018 по січень 2021, інфляція за цей період складає 115,039 % ( 101,7 х 101,4 х 100,8 х 104,1 (за 2019) х 105(за 2020)х101,3), тому розмір інфляційних витрат становить 7842,76 грн. від загальної суми, але в межах заявлених позовних вимог суд вважає за необхідне стягнути- 7196,75 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір по спрві . На підставі викладеного і

Outcome: approved