Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», з позовом про визнання припиненим договору іпотеки № НАС0GI0000006731 від 03 квітня 2008 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 03 квітня 2008 року [PERSON], яка є матір'ю позивача, уклала договір про іпотечний кредит № НАС0GI0000006731 із Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є відповідач. В забезпечення виконання умов договору про іпотечний кредит, укладений [PERSON], позивач уклала з ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є відповідач) іпотечний договір № НАС0GI0000006731 від 03 квітня 2008 року. На виконання вказаного іпотечного договору позивачем було передано в іпотеку належне йому нерухоме майно, а саме: будинок зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном загальною площею 317,1 кв.м., житловою площею 142,1 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В забезпечення виконання договору про іпотечний кредит, позивачем також було передано в іпотеку ЗАТ КБ «Приватбанк» земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0298 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. Ця земельна ділянка знаходиться за адресою наданого в іпотеку житлового будинку і належить позивачу на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, реєстраційний номер № 667 від 07 серпня 2005 року. [INFO] мати позивача [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її брат - [PERSON] а отже, на думку позивача, відбулась заміна боржника у зобов'язанні, який повинен нести відповідальність в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Позивач заперечував проти забезпечення зобов'язання за новим боржником, а тому просив визнати договір іпотеки припиненим. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» у судове засідання не з'явився, надав відзив, у якому зазначив, що не погоджується з позовною заявою, оскільки відсутні підстави для припинення іпотечного договору. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 03 квітня 2008 року [PERSON] уклала договір про іпотечний кредит № НАС0GI0000006731 із Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк». Предметом вказаного договору є те, що банк зобов'язався надати в кредит грошові кошти у сумі 303000 гривень із сплатою за користування кредитом у розмірі 15% річних, зі строком погашення кредиту не пізніше 3 грудня 2016 року. В забезпечення виконання умов договору про іпотечний кредит, укладений [PERSON], позивач уклала з ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є відповідач) іпотечний договір № НАС0GI0000006731 від 03 квітня 2008 року. На виконання вказаного іпотечного договору позивачем було передано в іпотеку належне йому нерухоме майно, а саме будинок зі всіма об'єктами, функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 317,1 кв.м., житловою площею 142,1 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В забезпечення виконання договору про іпотечний кредит, позивачем також було передано в іпотеку ЗАТ КБ «Приватбанк» земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0298 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. Ця земельна ділянка знаходиться за адресою наданого в іпотеку житлового будинку і належить позивачу на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, реєстраційний номер № 667 від 07 серпня 2005 року. Суд зазначає, що відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч.5 ст.3 Закону України «Про іпотеку»). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16 лютого 2017 року, згідно актового запису за № 120, виданого Лозівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Після смерті [PERSON] спадщину було прийнято її братом - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 25 травня 2018 року за спадковою справою № 228/2017, яке видане державним нотаріусом Первомайської державної нотаріальної контори Мірошниченко О.М. Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Отже, після смерті [PERSON] до її спадкоємця, а саме [PERSON] перейшли усі права та обов'язки за договором про іпотечний кредит № НАС0GI0000006731 від 03 квітня 2008 року із Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк». Відповідно до положень ст.608 ЦК України, зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обов'язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. В пункті 3.4. Іпотечного договору сторони погодили, що іпотека припиняється у разі: а) виконанням у повному обсязі зобов'язань; б) в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Частиною 1 статті 575 ЦК України встановлено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. А тому до іпотеки застосовуються загальні положення, визначені в ЦК України щодо застави. Частиною 5 статті 3 ЗУ «Про іпотеку» встановлено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Статтею 593 ЦК України визначено перелік підстав, за яких застава (іпотека) може бути припинена. Вказаний перелік не є вичерпним, оскільки у ч. 1 ст. 593 ЦК України встановлено, що застава зокрема припиняється також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником. На поручителя, заставодавця може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов'язку щодо виконання зобов'язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника. В позовній заяві позивач вказав, що з братом матері [PERSON] вона не спілкується та не бажає забезпечувати виконання ним зобов'язання за договором про іпотечний кредит № НАС0GI0000006731 від 03 квітня 2008 року із ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Відповідно до ч.1, 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. В своєму відзиві АТ КБ «Приватбанк» зазначає, що положення Цивільного кодексу України, як загальні норми права, так і спеціальний закон не встановлюють такої підстави припинення іпотеки, як смерть боржника у зобов'язанні, забезпеченому заставою. Відповідач зазначив, що на його думку, сама по собі смерть боржника за основним зобов'язанням не тягне за собою припинення зобов'язання якщо до цього іпотекодержателем (кредитодавцем) було пред'явлено вимогу до позичальника (іпотекодавця, поручителя) в позовному провадженні про стягнення боргу, оскільки він неналежним чином виконував взяте на себе зобов'язання по погашенню боргу. На підтвердження вказаних доводів відповідач вказує, що на даний час на розгляді у суді Апеляційної інстанції перебуває справа № 629/2037/13-ц за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення та виселення. Відповідач зазначає, що провадження за вказаною справою відкрито 01.07.2013 року та надає копію ухвали про відкриття провадження. Однак суд не приймає вказані доводи відповідача з огляду на той факт, що вони не ґрунтуються на правових нормах, встановлених чинним законодавством України. Частиною 1 статті 575 ЦК України встановлено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Частина 1 статті 523 ЦК України чітко передбачає таку підставу для припинення іпотеки, як незгода заставодавця забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником. В даному випадку відбулась заміна боржника у зобов'язанні, забезпеченому іпотекою, а відповідач не погоджується забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником. Отже наявні всі підстави для визнання іпотеки припиненою. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного суду України від 17 квітня 2013 року у справі № 6-18цс13, де визначено наступне: «Відповідно до статті 1 Закону України від 5 червня 2003 року № 898-ІV «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно із частиною п'ятою статті 3 Закону України від 5 червня 2003 року № 898-ІV «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до статті 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обов'язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі (пункт 5 статті 1219, стаття 1282 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов'язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.» Аналогічна позиція визначена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 грудня 2016 року у справі 557/950/15-ц. Доводи АТ КБ «Приватбанк» з приводу наявності судових спорів до позивача по справі суд також не приймає до уваги з огляду на те, що у вказаній справі відсутнє будь-яке судове рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, що набрало законної сили та підлягає виконанню. З огляду на це, сама по собі наявність правового спору між сторонами по справі не створює жодних правових обов'язків для сторін та не є преюдиційним фактом, що звільняє будь-яку сторону від доказування обставин, на які вона посилається. Враховуючи вище викладене, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати підлягають розподілу у порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved