overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони люди різних характерів та поглядів на життя, через що у них часто виникали сварки та непорозуміння. Між ними припинилися шлюбні відносини, вони не ведуть спільного господарства. Даний шлюб носить формальний характер, а тому збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та не заперечує щодо заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримує, щодо застосування судом заходу як примирення заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 05.10.1985 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим повторно відділом РАГСу Тернопільської міської ради Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №1266 від 05.10.1985 року. Від даного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Щодо примирення позивач заперечує, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. За нормами ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи встановлені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 05.10.1985 року відділом РАГСу Тернопільської міської ради Тернопільської області, актовий запис за №1266 від 05.10.1985 року. В силу вимог статті 88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати, а саме 243,60 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони люди різних характерів та поглядів на життя, через що у них часто виникали сварки та непорозуміння. Між ними припинилися шлюбні відносини, вони не ведуть спільного господарства. Даний шлюб носить формальний характер, а тому збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та не заперечує щодо заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримує, щодо застосування судом заходу як примирення заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 07.09.2013 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом державної РАЦСу реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №1535 від 07.09.2013 року. Від даного шлюбу у сторін дітей немає. Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Щодо примирення позивач заперечує, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. За нормами ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи встановлені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 07.09.2013 року відділом державної РАЦСу реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис за №1535 від 07.09.2013 року. В силу вимог статті 88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати, а саме 243,60 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 26 липня 2007 року, зареєстрованого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1858. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 26 липня 2007 року уклала з відповідачем шлюб, від якого народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та донька Тереза, [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалось через постійні конфлікти, сварки та непорозуміння, що і остаточно призвело до розпаду сімї. Протягом трьох місяців вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Позивач переконана, що сімя розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально. Позивач у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, просить такий задовольнити. У судове засідання відповідач не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позов визнав та не заперечив проти розірвання шлюбу. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачаться з матеріалів справи та встановлено судом, сторони уклали шлюб 26 липня 2006 року, зареєстрували такий у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за №1858, проте, міцної сімї не створили. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та донька Тереза, [INFO]. Сторони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнає, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, а тому, шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вказує, що від зареєстрованого шлюбу із відповідачем мають двоє дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO] 15.12.2012 року шлюб між сторонами розірвано. Спільне життя із відповідачем не склалося, останній не приймає участі у вихованні дітей. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи із дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог не подав, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Суд дослідивши та оцінивши подані докази прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 15.12.2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 15.12.2012 року (а.с.7). Від шлюбу в подружжя народилося двоє дітей: син- [PERSON], [INFO], та донька - [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.3-4). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач не надав суду заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог, не надав суду доказів про власний стан здоров'я та матеріальний стан. Таким чином, суд приходить до висновку, що з [PERSON] в користь позивача слід стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 2000 грн. щомісячно з дня подачі позовної заяви до досягнення [PERSON], [INFO] повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в доход держави в розмірі 243 грн. 60 коп. Рішення суду в частині стягнення аліментів на малолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов'язкового негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох дітей: дочки [PERSON],14.04.2000року народження та дочки [PERSON], 08.03.2009року народження, посилаючись на те, що відповідач добровільно не надає жодної допомоги на утримання дітей. Просить стягнути із нього аліменти на утримання двох дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000грн. на кожну дитину. В обґрунтування вимог вказала, що діти проживають разом із нею та перебувають повністю на її утриманні, потребують матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить суд позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач позов визнав, не заперечив щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 2000грн. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 15 квітня 2011року у справі №607/11056/16-ц. В шлюбі у сторін народилось двоє дітей: дочка [PERSON],14.04.2000року народження та дочка [PERSON], 08.03.2009року народження, про що свідчать свідоцтва про народження серії І-ИД №048913, актовий запис №609, зроблений 26.04.2000р. відділом РАГС Тернопільської міської ради та серії І-ИД №092432, актовий запис №566, зроблений 17.03.2009р. відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції. Діти проживають разом із позивачем [PERSON] по вул.Куліша, 10/159 в м.Тернополі, що підтверджено довідкою №2570, виданою 30.09.2016року ДП «Люкс-Житло». Згідно із вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідачем не представлено суду переконливих доказів того, що він за своїм станом здоровя чи у звязку із іншими обставинами не може належно виконувати своїх обовязків по утриманню дитини. Відповідно до вимог ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в даному випадку мають місце порушення прав дітей, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання двох дітей дочки [PERSON],14.04.2000року народження та дочки [PERSON], 08.03.2009року народження в розмірі 1000грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня предявлення позову до суду до досягнення ними повноліття, задовольнивши позовні вимоги. Також, згідно статті 88 ЦПК України, із відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач добровільно не надає жодної допомоги на утримання дитини. Просить стягнути із нього аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 1 181 грн. В обґрунтування вимог вказала, що дитина проживає разом із нею та перебуває повністю на її утриманні, потребує матеріальної допомоги. Відповідач самоусунувся від виконання батьківського обов'язку щодо утримання дитини. В судове засідання позивач не з»явилась, подавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд позов задовольнити. У судове засідання відповідач не з»явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності та про визнання ним позову про стягнення з нього аліментів в розмірі 1 181 грн. щомісячно. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 28.11.2014 року. В шлюбі у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії І-ИД № 112271, актовий запис №214, зроблений 29.01.2010 р. Відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Дитина проживає разом із позивачем [PERSON] в м. Тернополі по вул. Руська, 19/100. Згідно із вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідачем не представлено суду переконливих доказів того, що він за своїм станом здоровя чи у звязку із іншими обставинами не може належно виконувати своїх обовязків по утриманню дитини. Відповідно до вимог ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в даному випадку мають місце порушення прав дитини, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дочки [PERSON],[INFO] в розмірі 1 181 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду до досягнення нею повноліття, задовольнивши позовні вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання дітей, добровільно не надає жодної допомоги на їх утримання. Просить стягнути із нього аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги уточнила та просить стягувати із відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 300 грн. на кожну дитину щомісячно починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 300 грн. на кожну дитину щомісячно. Дослідивши та оцінивши зібрані докази, суд встановив наступні обставини справи. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 21 липня 2014 року розірвано, що стверджується рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 21 липня 2014 року справа №607/24182/13-ц. Від шлюбу у сторін народилися двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Як вбачається з довідки виданої Ступківською сільською радою від 03.11.2014р. №282, неповнолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають разом із позивачкою [PERSON] в с.Ступки, Тернопільського району Тернопільської області. Згідно із вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем, не може виконувати своїх обов'язків по утриманню неповнолітніх дітей. Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, суд враховуючи приписи статті 182 Сімейного кодексу України, вважає, що позов підлягає до задоволення, шляхом стягнення із відповідача в користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі по 300 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище стягувача аліментів, матеріальне становище дітей, на яких призначаються аліменти.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], 09.08.2005року народження, посилаючись на те, що відповідач добровільно не надає жодної допомоги на утримання дитини. Просить стягнути із нього аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 800грн. В обґрунтування вимог вказала, що дитина проживає разом із нею та перебуває повністю на її утриманні, потребує матеріальної допомоги. Відповідач самоусунувся від виконання батьківського обов'язку щодо утримання дитини. В судове засідання позивач не з»явилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.12.2003року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ИД №086227, виданим відділом РАГС Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №2297 від 25.12.2003року. В шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №154550, актовий запис №1627, зроблений 18.08.2005р. відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції. Згідно із вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідачем не представлено суду переконливих доказів того, що він за своїм станом здоровя чи у звязку із іншими обставинами не може належно виконувати своїх обовязків по утриманню дитини. Відповідно до вимог ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в даному випадку мають місце порушення прав дитини, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON], 09.08.2005року народження в розмірі 700грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду до досягнення ним повноліття, задовольнивши частково позовні вимоги. В силу вимог ст. 88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60грн.

Outcome: partial