Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до відповідача [PERSON], відповідно до якого просить забов'язати відповідача не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його дітьми: олександром, [INFO] та [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що фактично з моменту розлучення, у позивача з відповідачем по справі, почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні їхніх синів, їх відвідуванні, почалися створюватися штучні перешкоди з із сторони відповідача. Всі намагання позивача мирним шляхом врегулювати даний спір, призводять лише до конфліктів, оскільки відповідачка перешкоджає йому у реалізації його права брати участь у вихованні спільних дітей та у їхньому вільному спілкуванні, штучно створює обставини через які позивач не може нормально зустрічатися з синами. У судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Пояснив, що на даний час відповідачка не надає можливості бачитися йому з синами, чинить перешкоди у спілкуванні з ними. Іноді він може зустрічатися з дітьми лише випадково. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала частково. Зазначила, що вона не заперечує проти того, щоб дитина бачилася з батьком, однак раз у два тижні та у її присутності за її місцем проживання. Представник Органу опіки та піклування Виконкому Хмільницької міської Ради Вінницької області у судовому засіданні проти позову не заперечувала. Зазначила, що зі слів малолітніх дітей було встановлено, що діти бажають бачитися з батьком, а тому Органу опіки та піклування Виконкому Хмільницької міської Ради Вінницької області не заперечує проти встановлення днів та годин зустрічей дитини з [PERSON], однак у присутності матері. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про ухвалення рішення виходячи з наступного: Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого відділом РАЦС по місту Хмільнику Хмільницького МРУЮ Вінницької області 23 липня 2014 року підтверджено, що 23 травня 2008 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 42. Прізвища подружжя після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Свідоцтвами про народження підтверджено, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] матір'ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З акту обстеження умов проживання від 05 грудня 2015 року вбачається, що будинок в якому проживають діти просторий та світлий, в наявності меблі за призначенням, побутова техніка. Діти мають відповідний одяг по сезону, в наявності дитяче приладдя, книжки та дитячі іграшки. Відповідно акта обстеження матеріально-побутових умов проживання сімї [PERSON] складеного комісією по місцю проживання, умови проживання задовільні. Відповідно до довідки виданої Хмільницькою ЦРЛ [PERSON] 2009 р.н.,перебувае на диспансерному обліку у лікаря офтальмолога та потребує періодичного проходження курсу лікування в ВОДЛ. Батько дітей [PERSON] проживає за адресою:22 000, [ADDRESS]. Відповідно рішення Виконавчого комітету Хмільницької міської Ради Вінницької області від 5 жовтня 2015 року щодо визначення способів участі батька у вихованні дітей було визначено [PERSON] способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON]: - безпосереднє, без сторонньої участі спілкування кожну першу та третю суботу місяця з 11 год. До 16 год. На території міста Хмільника. З пояснень сторін, показів свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також з наданих ними письмових доказів, встановлено, що між сторонами склалися неприязні стосунки, у результаті яких у сторін виник спір з приводу визначення порядку спілкування та приймання участі у вихованні дітей позивачем. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч. 1 ст. 159 СК України якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його приживання, тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин. що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною в присутності іншої особи. Частиною 2 ст. 155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Отже, із тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. З урахуванням встановлених судом обставин, враховуючи рішення виконавчого комітету Хмільницької міської Ради Вінницької області від 5 жовтня 2015 року за №298, а також варіанти можливого спілкування з дитиною батька запропоновані сторонами, виходячи з балансу інтересів дитини та її батьків, суд вважає за необхідне встановити наступний порядок участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні своїх синів [PERSON] та [PERSON] без присутності матері; необмежувати спілкування з дітьми особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв'язку. Із врахуванням віку малолітніх дітей, враховуючи його характеристику, виходячи з балансу інтересів дитини та її батька, суд дійшов висновку, що встановлення такого способу участі батька у вихованні дитини на даному етапі буде максимально відповідати інтересам дітей. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial