Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Позивач - [PERSON]звернувся до суду з позовом до відповідачів - [PERSON] та [PERSON] за участю третьої особи - [PERSON], в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування будинком, який знаходиться за адресою: вул. Павла Шпити, буд. 57, с.Вільшанка Чуднівського району Житомирської області. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачі, які зареєстровані у даному будинку, фактично не проживають в ньому з 2006 року. Таким чином, не проживаючи в жилому приміщенні понад один рік вони втратили право користування вказаним будинком. Реєстрація відповідачів в належному позивачу будинку перешкоджає позивачеві вільно володіти, користуватись та розпоряджатись ним, а також позивач несе зайві витрати по сплаті комунальних послуг та інших платежів. Позивач у судове засідання не зявився, до суду подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позов підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не зявилась, до суду подала заяву, в якій вона просить справу розглядати у її відсутність, позов визнає повністю. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не зявилась, до суду подала заяву, в якій вона просить справу розглядати у її відсутність, позов визнає повністю. Третя особа [PERSON], про дату час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. На підставі статей 158,169 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення по справі на підставі наявних в ній доказів. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачами не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Спірним жилим приміщенням є будинок, розташований за адресою: вул. Павла Шпити, буд. 57, с. Вільшанка Чуднівського району Житомирської області, який належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності, частка [PERSON] складає 2/5, частка [PERSON] становить 3/5, що підтверджується копіями витягів №41792361 від 05.08.2015 року, №41058425 від 22.07.2015 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 6,9). Відповідно до довідки №791 від 21.08.2015 року виданої виконавчим комітетом Вільшанської сільської ради Чуднівського району Житомирської області, [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], [PERSON], [PERSON] за вказаною адресою зареєстровані, але не проживають (а.с. 16). Відповідно до\~ вимог ч.2\~ ст.405 ЦК\~ України, член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Відповідно до ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до\~ ст.319 ЦК України\~ власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.391 ЦК України\~ власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.163 Житлового кодексу УРСР (№ 5464-X від 30.06.1983 року) у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сімї не звільняє їх від виконання обовязків за договором найму жилого приміщення. Згідно\~ ст.71 Житлового кодексу УРСР (№ 5464-X від 30.06.1983 року) при тимчасовій відсутності без поважних причин наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72\~ Житлового кодексу УРСР (№ 5464-X від 30.06.1983 року) визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідачі, будучи зареєстрованими в спірному будинку, з 2006 року в ньому не проживають, тому, в силу закону, коли відповідачі без поважних причин не проживають в спірному будинку більше шести останніх місяців, їх необхідно визнати такими, що втратили право користування жилим приміщенням, що є також одним із способів захисту права приватної власності позивача у справі. Виходячи з наведеного вище суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Судові витрати суд розподіляє відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені ним і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved