Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви для прийняття спадщини за заповітом, посилаючись на наступне. [INFO] померла його мати - [PERSON] в смт. Коктебель, міста Феодосії, Автономної республіки Крим. За життя, а саме 26 квітня 2012 року, мати склала заповіт відповідно до якого на випадок смерті, належну їй земельну ділянку, площею 5,50 га, що розташована на території Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії 11 -ЗП №041600, виданого Михайлівською РДА 26 лютого 2002 року, заповіла йому. Вказаний заповіт не скасовувався та не змінювався. Оскільки мати померла в смт. Коктебель, міста Феодосії, Автономної республіки Крим, яка на той час вже була окупована Російською Федерацією, документи про смерть були видані окупаційною владою, у зв`язку з чим заявник звертався до Михайлівського районного суду Запорізької області з заявою про встановлення факту смерті матері на тимчасово окупованій території України. Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 19.04.2019 року вказану заяву задоволено. Встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] на окупованій території в смт. Коктебель, м. Феодосії, Автономної республіці Крим. Свідоцтво про смерть матері він отримав 20 квітня 2019 року . Оскільки на даний час заявник має намір прийняти спадщину після смерті спадкодавця за заповітом, але так як мати його померла на тимчасово окупованій території і у нього не було всіх документів, підтверджуючих смерть матері, які були видані державними органами України, він просить визначити йому додатковий строк протягом шести місяців, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що залишилась після смерті спадкодавця - [PERSON] , яка померла [INFO] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Михайлівської об`єднаної територіальної громади Михайлівського району Запорізької області в судове засідання не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача та представника відповідача про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем спадкового майна за заповітом, що залишилось після смерті [PERSON] , яка відповідно до свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] виданого 20 квітня 2019 року Михайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, померла [INFO] , у віці 89 років, про що 20 квітня 2019 року складено актовий запис № 113. (а.с.6). Згідно довідки про смерть № С -00267 та медичного свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 2.11.2018 року, [PERSON] померла [INFO] в смт. Коктебель, міста Феодосії, Автономної республіки Крим. (а.с.7-8). Згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 13 березня 1952 року [PERSON] народився [INFO] , актовий запис №10. Його батьками є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.10). Відповідно заповіту від 26 квітня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Михайлівського районного нотаріального округу Запорізької області Ворожбяновою Л.М., [PERSON] на випадок смерті належну їй відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії 11 -ЗП №041600, виданого Михайлівською РДА 26 лютого 2002 року, земельну ділянку, площею 5,50 га, що розташована на території Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, заповіла [PERSON] (а.с.11-12). Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, внесено реєстраційний запис (заповіт 52736301) заповідач [PERSON] . (а.с.13). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю Серії 11-ЗП №041600, [PERSON] на підставі рішення свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 січня 2002 року №20, передано у приватну власність земельну ділянку площею 5,50 га в межах згідно з планом, розташована на території Михайлівської селищної ради, передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с.14-15). Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 19.04.2019 року заяву [PERSON] - задоволено. Встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] на окупованій території в смт. Коктебель, м. Феодосії, Автономної республіці Крим. (а.с.16-17). З відповіді державного нотаріуса Третьої Запорізької Державної нотаріальної контори Трипольської К.К. № 656/01-16 від 27.11.2019 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не зареєстрована. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України та ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст.1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини згідно вимог ст.1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини передбачені ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що для встановлення факту смерті спадкодавця на окупованій території позивач змушений був звертатися до суду, причини пропуску ним строку для прийняття спадщини є поважними. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на законі та доведені в судовому засіданні, тому позивачу необхідно визначити додатковий строк протягом шести місяців для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Враховуючи викладене,

Outcome: approved