overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, де просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , посилаючись на те, що спільне життя у нього із відповідачкою не склалось, між ними є непорозуміння по відношенню один до одного, фактичні шлюбні відносини вони не підтримують та у них різні погляди на шлюб та сім»ю. В даний час сім»я розпалась остаточно, спільних інтересів не мають. В судове засідання позивач не з»явився, але представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та просила суд не надавати час на примирення, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, зважаючи на вимоги ч.8 ст.76 ЦПК України (поштове повідомлення повернулось із відміткою «за закінченням терміну зберігання»), але у судове засідання відповідач не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, не просив розглядати справу у його відсутність, представника до суду не направив, заперечення проти позову не подавав. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.04.1973 року у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №286 від 20.04.1973 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, де просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя у нього із відповідачкою не склалось, фактичні шлюбні відносини вони не підтримують тривалий час, проживають окремо, у них різні погляди на шлюб та сім»ю. В даний час сім»я сторін розпалась остаточно, спільних інтересів не мають, втратили почуття поваги та взаєморозуміння. Спору щодо місця проживання дітей та їх утримання на даний час немає. В судовому засіданні позивач просив суд позов задовольнити з викладених підстав, вважаючи, що збереження шлюбу є неможливим, спільних інтересів сторони не мають та наданий час на примирення позитивного результату не дав. Відповідач просила позов задовольнити, зазначивши, що часу на примирення надавати не потрібно. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25.10.2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Солом»янського районного управління юстиції в м.Києві, актовий запис №1723 від 25.10.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 25.10.2003 року. Під час перебування сторін у шлюбі народились діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, вони проживають окремо тривалий час та не підтримують сімейні стосунки, сім'я сторін розпалась остаточно і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, де просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя у нього із відповідачем не склалось через різні характери та погляди на життя, в звязку з чим у них почали виникати сварки та не порозуміння, що призвело до руйнування сімї, та втрати почуттів одне до одного. Їхній шлюб на даний час існує лише юридично, оскільки спільного господарства вони не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, спору, щодо проживання спільних дітей не мають. В судовому засідання позивач позов підтримав з підстав викладених в ньому. Суду пояснив, що близько п»яти років вони з дружиною не проживають разом, як подружжя. Відповідач не виконує обовязків дружини, забороняє спілкуватися з дітьми. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, але в судових дебатах на розірвання шлюбу погодилася. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.09.1997 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Фастівського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 300 від 20.09.1997 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с.5). Від вказаного шлюбу сторони мають спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сімя сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, де просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя у нього із відповідачем не склалось через різні характери та погляди на життя, їхній шлюб виявився не вдалим. Від даного шлюбу вони мають спільного сина, [PERSON], [INFO]. На даний час їх шлюб існує лише юридично, оскільки спільного господарства вони не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, спору щодо місця проживання дитини не мають. В судовому позивач позов підтримав з підстав викладених у ньому, просив суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Якубовська». Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.03.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 63, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія I-ОК № 078489 від 20.03.2009 року. (а.с.3). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія I-ОК № 154255 від 30.03.2010 року. (а.с.4). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, в судовому засіданні відповідач, виявила бажання залишити собі прізвище «Якубовська». Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сімя сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їх малолітньої дитини, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, де просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя у нього із відповідачем не склалось через різні характери та погляди на життя, їхній шлюб на даний час існує лише юридично, оскільки спільного господарства вони не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, спільних дітей не мають. Позич має іншу жінку та має намір одружитися з нею. В судовому позивач позов підтримав з підстав викладених у ньому, просив суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09.11.2013 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 319 від 09.11.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження Серія I-ОК № 178309 від 19.05.2015. (а.с.3). Від вказаного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сімя сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Від примирення сторони відмовилися та майнового спору на даний час між ними немає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, де просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя у нього із відповідачем не склалось через різні характери та погляди на життя та виховання дітей, що призвело до сварок та непорозумінь, а згодом і до втрати почуттів одне до одного. Шлюбні стосунки між сторонами припиненні, спільного господарства не ведуть, спору щодо місця проживання дітей та їх утримання не мають. Позивач в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду заяву в якій просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.10.1995 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Фастівського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 422 від 14.10.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження № 030240. (а.с.3). Від вказаного шлюбу сторони мають спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], який являється повнолітнім. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сімя сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Майнового спору та спору щодо місця проживання неповнолітнього сина сторони на даний час не мають. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, де просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя у нього із відповідачем не склалось через різні характери та погляди на життя, це призвело до руйнування сім'ї, та втрати почуттів одне до одного. Відповідачка порушує подружню вірність. Їхній шлюб на даний час існує лише юридично, оскільки спільного господарства вони не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують з вересня 2015 року, спору, щодо проживання спільних дітей не мають. В судовому засідання позов підтримав з підстав викладених в ньому. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.01.2001 року у виконкомі Червономотовилівської сільської ради Фастівського району Київської області, актовий запис № 02 від 21.01.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження № 030240. (а.с.10). Від вказаного шлюбу сторони мають спільних дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Від примирення позивач відмовився, майнового спору та спору щодо місця проживання дітей на даний час між сторонами немає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, де просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя у нього із відповідачкою не склалось, оскільки у них в сім'ї почали виникати непорозуміння, що призвело до погіршення їх сімейних стосунків та втрати почуттів одне до одного. Вважає, що сім'я носить формальний характер, оскільки спільного господарства вони не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, спору про розподіл майна та проживання дітей не мають. В судовому засідання позивач позов підтримав з підстав викладених в ньому, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.02.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 137 від 16.02.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с.5). Від вказаного шлюбу сторони мають спільних дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с. 3-4). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей, а тому позовну заяву можливо задовольнити, шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, де просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя у нього із відповідачкою не склалось, фактичні шлюбні відносини вони не підтримують з 2012 року, проживають окремо, у них різні погляди на шлюб та сім»ю. В даний час сім»я сторін розпалась остаточно, спільних інтересів не мають. Спору щодо місця проживання дитини та її утримання на даний час немає. В судовому засіданні позивач просив суд позов задовольнити з викладених підстав, часу на примирення надавати не потрібно, збереження шлюбу є неможливим, спільних інтересів сторони не мають. Відповідач просив суд розірвати шлюб, зазначивши, що шлюб зберігти вона не бажає, часу на примирення просив не надавати. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.11.2005 року у виконкомі Малинівської сільської ради Малинського району Житомирської області, актовий запис №94 від 05.11.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу у сторін народилась двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6-7). Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, вони проживають окремо тривалий час та не підтримують сімейні стосунки, сім'я сторін розпалась остаточно і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, де просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя у нього із відповідачкою не склалось, фактичні шлюбні відносини вони не підтримують, проживають окремо вже біля дев»яти років, у них різні погляди на шлюб та сім»ю. В даний час сім»я сторін розпалась остаточно, спільних інтересів не мають. Спору щодо місця проживання дитини та її утримання на даний час немає. В судовому засіданні позивач просив суд позов задовольнити з викладених підстав, часу на примирення надавати не потрібно, збереження шлюбу є неможливим, спільних інтересів сторони не мають. Відповідач просив суд розірвати шлюб, зазначивши, що шлюб зберігти вона не бажає, часу на примирення просив не надавати. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03.02.2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Радянського районного управління юстиції в м.Києві, актовий запис №43 від 03.02.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] Від шлюбу у сторін народилась дитина - [PERSON], [INFO] (а.с.3). Відповідно до ст.ст.21,24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, вони проживають окремо тривалий час та не підтримують сімейні стосунки, сім'я сторін розпалась остаточно і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved