Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Яворівського районного суду із позовною заявою до [PERSON] в якій просить зобов'язати [PERSON] не чинити йому перешкод в користуванні житлом - квартирою [ADDRESS] та зобов'язати [PERSON] надати йому ключі від вхідних дверей та надати доступ в інші житлові приміщення квартири [ADDRESS]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що у відповідності до рішення Яворівського районного суду від 02 жовтня 2012р. про визначення часток у спільній сумісній власності, право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] було припинено, а визнано за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], і [PERSON], [PERSON], [PERSON] - право спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS], визначивши по 1/10 частині квартири кожному. В даній квартирі він, на протязі багатьох років робив ремонти для покращення цього житла та вклав в неї великі гроші та роботу. В цій квартирі знаходяться його особисті речі. Саме тому 16.12.2013р. маючи ключі від вхідних дверей та ключі від кімнати, Позивач прийшов за вказаною адресою, щоб забрати деякі особисті зимові речі. Коли він намагався відкрити двері, то виявив що замок у вхідних дверях змінено Відповідачкою. На його прохання відкрити двері та дати йому можливість потрапити до житлового приміщення, а тим більше надати ключ від вхідних дверей Відповідачка відмовляється. З цього приводу він звернувся до Яворівського РВ ГУ МВС України у Львівській області, а також до Яворівської міської Ради з заявою в якій вказав, що Відповідач - [PERSON] чинить йому перешкоди в користуванні його житлом за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи від його не надходило. Згідно Довіреності від 24.04.2013 року позивач [PERSON] уповноважив [PERSON] бути його представником в усіх судових закладах. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні заявлені позивачем позовні вимоги підтримала повністю та дала пояснення аналогічне викладеному в позовній заяві. Просить позов задоволити повністю. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Згідно Угоди про -2- надання правової допомоги, відповідач [PERSON] уповноважила [PERSON] бути її представником в усіх судових закладах. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав, пояснив, що Позивач знаходиться за межами України, а тому [PERSON] жодним чином не чинить перешкод Позивачу у користуванні квартирою. Просить суд не брати до уваги акт від 20.12.2013 року, оскільки пройшов вже великий проміжок часу від дня його складання. Просить в позові відмовити. Суд вважає за можливе провести розгляд справи та ухвалити рішення у відсутності осіб, які не з'явилися в судове засідання. Заслухавши пояснення учасників процесу, проаналізувавши матеріали цивільної справи та дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до переконання про те, що обставини на які покликається Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених ним позовних вимог, знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до вимог ст.ст. 4, 10, 11, 60, 61, 213 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Рішення суду обґрунтовується лише тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні. У відповідності до рішення Яворівської міської ради від 23.04.1993р. квартиру [ADDRESS] було приватизовано та видано свідоцтво про право власності на квартиру згідно розпорядження від 23.04.1993р. №65. У відповідності до вказаного Свідоцтва ця квартира належала [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Однак рішенням Яворівського районного суду від 02 жовтня 2012р. про визначення часток у спільній сумісній власності, та Ухвалою Яворівського районного суду від 24 січня 2013 року про виправлення описки, право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] було припинено, а визнано за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], і [PERSON], [PERSON], [PERSON] - право спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS], визначивши по 1/10 частині квартири кожному. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] перешкоджає позивачу [PERSON] в доступі до квартири [ADDRESS]. 20 грудня 2013 року комісією, Яворівською міської ради, яка була створена у відповідності до розпорядження міського голови Яворова, було встановлено, що [PERSON] замінила замок на вхідних дверях у житловому приміщенні, на прохання надати ключі категорично відмовила, а також пояснила, що ні Позивачу по справі, ні члени його сім'ї вона доступу до квартири не дасть. Даний факт підтверджується Актом від 20 грудня 2013 року. Кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду /ст.47 Конституції України/. У відповідності до вимог ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї. Як встановлено в судовому засіданні, дані норми наведені вище порушуються Відповідачем, оскільки остання не надає Позивачу, як співвласнику даного помешкання доступу до житла. -3- Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених Позивачем та його представником. Їхні показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Оцінивши докази по даній справі, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню, ґрунтуються на нормах чинного законодавства і доведені повністю доказами, дослідженими в судовому засіданні. Відповідач дійсно чинить перешкоди Позивачу в користуванні даною квартирою, а тому для захисту Конституційного права Позивача, його позовні вимоги підлягають до задоволення. Також, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved