Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому, 02 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблений актовий запис № 1601. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На даний час з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Як зазначає позивач, дитина проживає разом з нею та фактично вона несе всі витрати з її утримання. Дитина зростає, потребує все більше витрат на харчування, одяг, взуття, відвідування кружків, груп для розвитку, духовного збагачення. Оскільки відповідач не виконує свого обов`язку щодо утримання дитини, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 22.05.2019 року. В судове засідання позивач з`явилась, позовні вимоги підтримала та просить їх задовільнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання з`явився, в задоволенні позову просив відмовити. Суд, заслухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблений актовий запис № 1601. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.03.2016 р. Судом також встановлено, що на даний час з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач не виконує свого обов`язку щодо утримання дитини, не надає коштів для утримання дитини. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Абзацом 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року постановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який становить відповідно до ст.6 Закону України «Про Державний бюджет на 2019 р» для дитини до 6 років з 01.07.2019 року - 1 699 грн., з 01.12.2019 року - 1779 грн. Суд враховує і те, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів в обгрунтування його заперечень проти позову. Суд вважає, що відповідач є працездатним, інших утриманців не має, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання своєї дитини. Враховуючи викладені в позові пояснення позивача, відповідача, суд вважає за необхідне на підставі ст.184 СК України визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1 700 грн. щомісячно, із наступною індексацією згідно чинного законодавства України до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 22.05.2019 року. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача стягується на користь держави судовий збір в розмірі 1 080 грн. На підставі наведеного та,

Outcome: partial