Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просив суд постановити рішення, яким визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на ? частину квартири [ADDRESS] яка належала [PERSON]. Який помер [INFO] р. та вселити його - [PERSON] в квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на те, що [INFO] р. помер його батько [PERSON] після смерті якого відкрилась спадщина належне йому майно, а саме ? частину квартири [ADDRESS]. інша ? частина квартири належить дружині спадкодавця. Після смерті батька, він - позивач, своєчасно звернувся до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак відповідачем заперечувалось його право на отримання даного спадкового майна оскільки відповідач зверталась до суду з позовною заявою по усунення його від спадкування, відповідно до рішення Святошинського районного суду м.Києва від 11 липня 2007 р. [PERSON] відмовлено в задоволенні даного позову, вказане рішення суду залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 06.11.2007 р. Однак і в подальшому відповідач заперечує щодо отримання ним належного як спадкоємцю першої черги майна, не надає оригінал правовстановлюючого документу на належне майно спадкодавцю. Посилаючись на ст.ст. 529, 548, 317, 318, 319, 392, 1220, 1221, 1222, 1223, 1258, 1261, 1268, 1270 ЦК України просив заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду свого представника з належним чином оформленими повноваженнями, тому суд вважає можливим розглянути справу в його відсутності. Представник позивача в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти заявлених позовних вимог вказувала на те, що дійсно позивач є сином її чоловіка [PERSON] який помер [INFO] р. однак, оскільки відповідач раніше був засудженим і не надавав допомоги батьку вона заперечує проти вселення відповідача в квартиру і визнання за ним права власності на частину квартири, яку вони з чоловіком придбали в шлюбі по ? частині кожному. Представник третьої особи 12-ої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому суд з урахуванням думки учасників судового розгляду вважає можливим розглянути справу в відсутності представника третьої особи. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, оцінивши наявні докази у матеріалах справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] народився [INFO] р., його батьком відповідно до свідоцтва про народження вказано [PERSON] (а.с. 37). Відповідно до свідоцтва про укладання шлюбу вбачається, що 25 січня 1980 р. зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 43). Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 30.01.1996 р. [PERSON] та [PERSON] придбали квартиру [ADDRESS] по ? частині кожному (а.с. 83-85). Відповідно до свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] помер [INFO] р. (а.с. 6). З заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до 12-ої Київської державної нотаріальної контори звернулись 14 вересня 2006 р. [PERSON] (а.с. 27) та 31 серпня 2006 р. [PERSON] (а.с. 33). Згідно припису ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні правовідносини). Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст. 1218 Цивільного кодексу України) За приписами ст. ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Статтею 1258 ЦК України встановлена черговість спадкування за законом, а саме: спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За приписами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. При цьому, статтею 1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. За правилами ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто, що в даному випадку було своєчасно зроблено позивачем. Враховуючи наведене суд вважає обґрунтованими заявлені позивачем вимоги про визнання за ним права власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після померлого [PERSON] Щодо вимог позивача про вселення [PERSON] в квартиру [ADDRESS] суд вважає що в задоволенні даних вимог слід відмовити оскільки дані вимоги є такими, що заявлені передчасно, оскільки право власності на вказане нерухоме майно за позивачем не зареєстроване.

Outcome: partial