Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 21.12.2007 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», який змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» було укладено договір кредиту № 10-294883, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику грошові кошти в розмірі 110 500,00 дол. США під 11,75 % річних для придбання нерухомого майна - однокімнатної квартири [ADDRESS] з кінцевим терміном його повернення 20.12.2032 року включно. 21.12.2007 року з метою належного виконання зобов'язання за кредитним договором між позичальником, який виступав одночасно іпотекодавцем та Банком укладено іпотечний договір № 02-10/4198, відповідно до умов якого предметом іпотеки є вищевказана квартира [ADDRESS] у м. Києві. 20.09.2010 року Банк звернувся до нього з вимогою № 08.4-10/96-5588 усунути порушення по виконанню зобов'язань за кредитним договором шляхом негайного повернення всієї заборгованості по кредиту та відсоткам в розмірі 109 852,44 дол. США і 8 190,41 дол. США пені та попередив про звернення стягнення на заставне майно у разі залишення його вимоги без задоволення. Зауважує, що строк виконання зобов'язання за кредитним договором настав 20.09.2010 року, проте 01.11.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис нотаріуса № 3152, яким запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки. Тобто виконавчий напис вчинено через три роки та один місяць після виникнення права вимоги у відповідача. Вважає дії відповідача та третьої особи щодо вчинення виконавчого напису після закінчення трьох років з дня виникнення права вимоги протиправними та такими, що порушили порядок вчинення виконавчого напису, у зв'язку з чим звернувся до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні, проти задоволення заявлених позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що даний виконавчий напис вчинено виключно до норм чинного законодавства. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, що суд з урахуванням думки учасників судового розгляду вважає за можливе. Третя особа - представник Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 21.12.2007 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», який змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» було укладено договір кредиту № 10-294883, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику грошові кошти в розмірі 110 500,00 дол. США під 11,75 % річних для придбання нерухомого майна - однокімнатної квартири [ADDRESS] з кінцевим терміном його повернення 20.12.2032 року включно (а.с.12-18). З метою належного виконання зобов'язання за кредитним договором 21.12.2007 року між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір № 02-10/4198, відповідно до умов якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання іпотекодавцем зобов'язань за договором кредиту нерухоме майно, що придбане іпотекодавцем за кредитні кошти надані іпотекодержателем, а саме однокімнатну квартиру [ADDRESS] у м. Києві (а.с.19-23). З матеріалів справи вбачається, що 20.09.2010 року позивач звернувся до відповідача з листом, яким проінформував, що станом на 17.09.2010 року відповідач має прострочену заборгованість в сумі 11496,44 дол. США та 8190,41 грн. пені за прострочку платежів. Враховуючи викладене, просили негайно повернути всю заборгованість по кредиту та відсоткам у розмірі 109852,44 дол. США та 8190,41 грн. Разом з тим, 01.06.2013 року позивач звернувся до відповідача з листом, яким зазначив, що станом на 31.05.2013 року відповідач має заборгованість в сумі 148 133,76 дол. США, що станом на 31.05.2013 р. становить 1 184 033,14 грн., з яких заборгованість за кредитом - 103140,00 дол. США, що станом на 31.05.2013 р. становить 824398,02 грн., заборгованість за відсотками 38235,48 дол. США, що станом на 31.05.2013 р. становить 305616,19 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту 2180,25 дол. США, що станом на 31.05.2013 р. становить 17426,71 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків 4578,03 дол. США, що станом на 31.05.2013 р. становить 36592,21 грн. Даний лист отриманий [PERSON] 10.06.2013 року (а.с.41-44). 22.08.2013 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до приватного нотаріуса Київського міського округу [PERSON] з заявою на вчинення виконавчого напису, в якій зазначив що станом на 31.05.2013 р. загальна заборгованість позичальника перед кредитором згідно договору кредиту складає 148 133 дол. США 76 центів, що згідно курсу НБУ станом на 31.05.2013 р. складає 1 184 033 грн. 14 копійок (а.с. 72). 01.11.2013 року приватним нотаріусом Київського міського округу [PERSON] вчинено виконавчий напис та запропоновано звернути стягнення на однокімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с.26). Згідно зі ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно ч.1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до пп.4.1., 4.5 Іпотечного договору у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов'язання іпотеко держатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи, письмову вимогу від 01.06.2013 року щодо усунення порушень [PERSON] отримав 10.06.2013 р., тому право вимоги не минуло. Також, слід зазначити, що відповідачем ПАТ «Укрсоцбанк» було подано нотаріусу оригінал договору іпотеки, докази направлення боржнику письмової вимоги про усунення порушень у зобов'язання. Відповідачем дотримано строк звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису (не раніше 30 днів). Відповідно до змісту Глави 14 Закону України «Про нотаріат», що регулює вчинення виконавчого напису, останній вчиняється за заявою стягувача, за умови надання відповідних документів. Вказана нотаріальна дія (виконавчий напис) вчиняється без участі боржника і повідомлення останнього про її вчинення та спрямована на захист цивільних прав стягувача. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом було дотримано усіх вимог законодавства, що ставляться до вказаної нотаріальної дії, а тому суд не має підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч.6 ст.154 ЦПК України, у разі якщо у задоволенні позову було відмовлено, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Враховуючи, що позовна заява задоволенню не підлягає, підстави для збереження заходів забезпечення позову відсутні, а тому є можливим їх скасування. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed