overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , який було зареєстровано 06.07.2015 року виконавчим комітетом Чабанівської селищної ради Києво-Святошиського району Київської області. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , 2017 року народження. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не проживають разом. Фактично сім`я припинила своє існування, позивач та відповідач втратили почуття взаємного кохання та поваги, подальше сімейне життя є неможливим. Тому позивач просив шлюб між ним та відповідачем - розірвати. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.09.2021 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У встановлений судом строк сторони не надіслали заперечень щодо такого розгляду справи. Позивач в прохальній частині позову, просив суд провести розгляд позовної заяви без участі позивача. Відповідач подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06 липня 2015 року виконавчим комітетом Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області зареєстровано шлюб між сторонами, про що складено відповідний актовий запис №15 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] ). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] ( свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Позивач та відповідач проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано13 вересня 2002р. відділом реєстрації актів громадянського стану Фрунзенського районного управління юстиції, актовий запис № 317. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач зазначив, що сімейне життя з відповідачем погіршилося протягом останніх років. Між ними відсутні порозуміння та повага. Наміру зберегти сім'ю в подальшому не має. Стосунки, які склалися між ним та відповідачкою, перешкоджають їх подальшому спільному проживанню, тому примирення між ними неможливо. Подальша наявність юридичного факту реєстрації шлюбу суперечить його інтересам, тому просить суд розірвати шлюб. Сумісне проживання припинили з грудня 2013 року. У судове засіданні позивач надав заяву про слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надала заяву про згоду на розірвання шлюбу і не заперечу слухати справу за її відсутністю. Вивчивши представлені докази, оцінивши і проаналізувавши вищезазначене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 13 вересня 2002р. відділом реєстрації актів громадянського стану Фрунзенського районного управління юстиції, актовий запис № 317. ( свідоцтво серія [NUMBER]) Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Як встановлено у судовому засіданні, згідно з викладеним у позові, причиною розірвання шлюбу стали різні погляди на життя. Позивач втратив до відповідача почуття поваги та кохання та не має наміру в подальшому проживати з нею однією сім'єю. На сьогоднішній час сторони мешкають окремо з грудня 2013 р., не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе і тому шлюб підлягає розірванню. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 22 серпня 1999 р. Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова ,актовий запис № 512 28.02.1987р. Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. В обґрунтування позову позивач зазначив, що причиною розірвання шлюбу є те, що у них немає дітей із 2013 року, він мешкає окремо не ведуть спільне господарство, та не підтримують шлюбно-сімейні і відносини. Подальша наявність юридичного факту реєстрації шлюбу суперечить його інтересам, тому позивач просить суд розірвати шлюб . У судовому засіданні позивач надав заяву про слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.. Відповідач у судове засідання надала нотаріально посвідчену заяву про визнання позовних вимог і просить розглянути справу за її відсутністю. Суд дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Вивчивши представлені докази, оцінивши і проаналізувавши вищезазначене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22 серпня 1999 р. Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова ,актовий запис № 512. ( свідоцтво серія [NUMBER]) Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Як встановлено у судовому засіданні, згідно з викладеним у позові, причиною розірвання шлюбу стало те, що у них немає дітей. Позивач втратив до відповідача почуття поваги та кохання та не має наміру в подальшому проживати з нею однією сім'єю. На сьогоднішній час сторони мешкають окремо з 2013 року, не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе і тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Післяшлюбне прізвище відповідача визначити як -«[PERSON] » Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 24 березня 1984 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 402. Позивач посилається на те, що їхнє з відповідачем спільне життя не склалося через несумісність характерів, втрату поваги одне до одного. З жовтня 2007 року проживають окремо, шлюбні стосунки фактично припинені. Спору щодо поділу майна не має. Збереження сім`ї неможливе та суперечитиме їхнім інтересам. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, прохав його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що було повторно видане Шевченківським районним у місті Полтаві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавської області 02.05.2019 вбачається, що сторони 24 березня 1984 року зареєстрували шлюб, актовий запис № 402 (а.с.3). Встановлено, що подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримує, проживають окремо з 2007 року, спільне господарство не ведуть. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, що встановлено ст. 110 СК України. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 СК України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, тому він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 07 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жашківського районного управління юстиції в Черкаській області, актовий запис № 6. Від спільного проживання в шлюбі сторони мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через подружню невірність відповідача, що призвело до відсутності взаєморозуміння та довіри. Подружні відносини припинені. В даний час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, дитина проживає біля відповідача. Поскільки cімя розпалася, зберегти її неможливо і недоцільно, шлюб існує формально, виникла необхідність його розірвання в судовому порядку. Позивач, [PERSON], в судове засідання не зявився, але надіслав заяву, в якій просить слухати справу без його присутності, позовні вимоги підтримує повністю і просить розірвати шлюб з [PERSON]. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявилася, але надіслала заяву, в якій просить слухати справу без її присутності, позовні вимоги визнає повністю і не заперечує проти їх задоволення, після розірвання шлюбу прізвище просить залишити - [PERSON]. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, зокрема: копію паспорта позивача, свідоцтво про шлюб, довідку про склад сімї, копію свідоцтва про народження дитини, заяви сторін про їх відсутність в судовому засіданні, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про одруження, судом встановлено, що сторони проживають в шлюбі, який зареєстрований 07 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жашківського районного управління юстиції Черкаській області, актовий запис № 6. Відповідно до копії свідоцтва про народження сторони мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Враховуючи вищевказані обставини, суд вважає, що збереження шлюбу та подальше проживання подружжя не можливе, а тому вбачає підстави для задоволення позовних вимог. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ч. 3\~ст. 105, ч. 2 ст. 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 22 травня 1982 року Жашківським районним відділом ЗАГС Черкаської області, актовий запис № 33. Від спільного проживання в шлюбі сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя не склалося через невідповідність характерів та різних поглядів на подружнє життя, в результаті чого між сторонами постійно виникали сварки та скандали, взаємні докори та різні непорозуміння, що створило умови, неможливі для подальшого спільного проживання. Шлюб існує формально, а тому подальше сумісне проживання не можливе. Постільки сторони разом не проживають з червня 2009 року, сім'я розпалася, зберегти її неможливо і недоцільно, а тому виникла необхідність його розірвання в судовому порядку. Позивач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, але попередив своєю заявою, в якій просить справу розглядати без його присутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON]. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, але попередила своєю заявою, в якій просить справу розглядати без її присутності, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем, просила після розірвання шлюбу прізвище залишити без змін. Суд, дослідивши матеріали справи, зокрема: копію паспорта позивача, свідоцтво про укладення шлюбу, довідку про склад сім'ї, заяву сторін про слухання справи без їхньої присутності, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про шлюб, судом встановлено, що сторони дійсно проживають в шлюбі, який зареєстрований 22 травня 1982 року Жашківським районним відділом ЗАГС Черкаської області, актовий запис № 33. На підставі ст.ст.110-115 СК України, постільки зберегти сім'ю не можливо, такий шлюб повинен бути розірваний. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 110-115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований між ним та відповідачем 06.08.2005 року виконкомом Суходільської міської ради, актовий запис № 64. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що з січня 2006 року між ним та відповідачем були припинені шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Причина розірвання шлюбу відсутність взаєморозуміння, довіри та любові. Подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Тому він звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає та просить не надавати строк на примирення. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД № 009649 від 06.08.2005 р., сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06.08.2005 року виконкомом Суходільської міської ради, актовий запис № 64 (а.с. 9) Від шлюбу є неповнолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 028866 від 05.01.2006 р., виданого виконкомом Суходільської міської ради м. Краснодона Луганської області (а.с. 10). Спільне господарство не ведеться. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами оскільки його збереження суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований між ним та відповідачем 06.12.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 89. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що з відповідачем сумісно не проживають та не ведуть спільне господарство з травня 2014 року, від шлюбу дітей немає. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на життя та побут. Подальше збереження шлюбу є неможливим, в звязку з чим він звернувся до суду з позовом. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, на заявлених вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала заяву в якій позовні вимоги визнає повністю, просить суд їх задовольнити та розірвати шлюб між нею та позивачем. Просила розглянути справу без її участі. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія 1-ЕД № 139624, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06.12.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 89. Від шлюбу дітей немає. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. У чинність ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved