Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась до Запорізького районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 47/100 частки земельної ділянки в порядку спадкування за законом. Третьою особою в справі є Головне управління Держземагентства у Запорізькій області. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина за законом, до складу якої входить 47/100 частки домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а також частка земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Іншим співвласником домоволодіння є відповідач: [PERSON], якому належить 53/100 частки домоволодіння, який доводиться чоловіком доньки позивачки [PERSON] Позивач звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Після смерті чоловіка, позивачка є єдиною спадкоємицею за законом першої черги, як дружина померлого, що прийняла спадщину в передбаченому законом порядку шляхом подання відповідної заяви до Приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Терещенко А.Є., згідно чого було заведено спадкову справу № 6 за 2010 рік. У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.06.2011 року за р.№ 1033, позивач є власником 47/100 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] після смерті чоловіка [PERSON] У відповідності до державного акту про право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданого Кушугумською селищною радою 11.04.2006 року, [PERSON] на праві спільної сумісної власності з [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,1283 га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий [NUMBER], розташована за адресою: [ADDRESS]. У відповідності до державного акту про право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданого Кушугумською селищною радою 11.04.2006 року, [PERSON] на праві спільної сумісної власності з [PERSON] належить земельна ділянка площею 0.1283 га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий [NUMBER], розташована за адресою: [ADDRESS]. На теперішній час позивач бажає оформити право власності на належну їй 47/100 частку вказаної земельної ділянки після смерті чоловіка [PERSON], але їй було відмовлено нотаріусом, оскільки нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. В даному випадку нотаріус не може визначити відповідну частку земельної ділянки, оскільки під час життя чоловік позивачки [PERSON] та [PERSON] не визначили належні їм частки у спільній власності на земельну ділянку. У зв'язку з вказаними обставинами позивач вимушена звернутися до суду з позовною заявою для захисту своїх прав. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на 53/100 частки земельної ділянки. Третьою особою без самостійних вимог в позові є Головне управління Держземагентства у Запорізькій області. Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані наступним. У відповідності до державного акту про право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданого Кушугумською селищною радою 11.04.2006 року, [PERSON] на праві спільної сумісної власності з [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,1283 га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий [NUMBER], розташована за адресою: [ADDRESS]. З невідомих причин під час приватизації вказаної земельної ділянки, в державних актах на право власності не було визначено частки кожного з учасників спільної власності. [INFO] помер співвласник спірної земельної ділянки [PERSON] [PERSON] не має можливості оформити право власності на належну йому 53/100 частку спірної земельної ділянки, оскільки [PERSON] не оформила належну їй 47/100 частки вказаної земельної ділянки в порядку спадкування за законом. Такі обставини перешкоджають [PERSON] оформити та зареєструвати право власності на належну йому частку земельної ділянки пропорційно до належної йому частки у праві власності на домоволодіння. У зв'язку з вищенаведеним для захисту своїх прав та інтересів [PERSON] був вимушений звернутися до суду з зустрічною позовною заявою. В судове засідання позивач не з*явилась, але надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити та розглядати справу без неї. Зустрічний позов [PERSON] визнала в повному обсязі та не заперечувала проти його задоволення. Відповідач в судове засідання не з*явився, але надав заяву, в якій повністю визнав позовні вимоги [PERSON] та не заперечував проти їх задоволення. Заявлений ним зустрічний позов підтримав повністю та просив суд задовольнити його в повному обсязі. Третя особа свого представника до суду не направила, але надіслала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника. Проти задоволення позову не заперечували. Суд, дослідивши подані докази, прийшов до наступних висновків. Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], виготовленому ОП ЗМБТІ станом на 20.04.2011 року, власниками зазначено: [PERSON] - 53/100 частки, [PERSON] - 47/100 частки. (а.с.8) 17.06.2011 року приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Терещенко А.Є. видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за № 1033, згідно якого спадкоємицею майна (47/100 часток домоволодіння [ADDRESS]) [PERSON], який помер [INFO] є його дружина [PERSON]. Діти спадкодавця: [PERSON] та [PERSON] відмовились від спадщини. (а.с.10) Витяг № 30348003 про державну реєстрацію прав, виданий 20.06.2011 року ОП ЗМБТІ, підтверджує право власності [PERSON] на 47/100 частки будинку [ADDRESS]. (а.с.11) Державний Акт на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER], виданий 11.04.2006 року [PERSON], підтверджує, що він є власником земельної ділянки площею 0,1283 га за адресою: [ADDRESS], а співвласником земельної ділянки є [PERSON]. (а.с.13) Державний Акт на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER], виданий 11.04.2006 року [PERSON], підтверджує, що він є власником земельної ділянки площею 0,1283 га за адресою: [ADDRESS], а співвласником земельної ділянки є [PERSON]. (а.с.14) Приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Терещенко А.Є. 17.06.2011 року винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої відмовлено [PERSON], яка дії від імені [PERSON] за довіреністю) у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS], на ім'я [PERSON] після померлого [INFO] чоловіка - [PERSON]. (а.с.15) У відповідності до ст.. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ст.. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі: безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини. У відповідності до ст.. 86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова) власність або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). У відповідності до ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, що набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку, або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У відповідності до ч. 3 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю, або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно ст.. 1217 Цивільного кодексу України спадкоємство здійснюється за заповітом чи за законом. Відповідно до ст.. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст..1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ч. 1 ст.. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст.. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно п. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 17.10.2011 року № 868. правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна, є рішення суду, що набрало законної сили щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Вищезазначене призводить суд до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та позовних вимог [PERSON] за зустрічним позовом, та відповідно, про наявність підстав для їх задоволення.

Outcome: approved