Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовом до Одеської міської ради, в якому просить суд визначити, що його частка в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 52,8 кв.м., житловою 29,0 кв.м., становить 1/3 частки; визначити, що частка [PERSON], померлої [INFO], в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 52,8 кв.м., житловою 29,0 кв.м., становить 1/3 частки; визначити, що частка [PERSON], померлого [INFO], в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 52,8 кв.м., житловою 29,0 кв.м., становить 1/3 частки; визнати за ним - [PERSON], право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS], загальною площею 52,8 кв.м., житловою 29,0 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO]; визнати за ним - [PERSON], право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS], загальною площею 52,8 кв.м., житловою 29,0 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO]; визнати за ним - [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS], загальною площею 52,8 кв.м., житловою 29,0 кв.м., на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.11.1995року, виданого управлінням ЖКГ виконкому Одеської міської ради народних депутатів і зареєстрованим за № 15-3314; встановити порядок виконання рішення, згідно з яким, це рішення, у разі набрання ним законної сили, є підставою для реєстрації права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS], загальною площею 52,8 кв.м., житловою 29,0 кв.м. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON], після її смерті спадкоємцями залишилися чоловік померлої - [PERSON] та він - [PERSON] Позивач зазначає, що [INFO], не встигнувши прийняти спадщину, помер його батько - [PERSON], після смерті якого, єдиним спадкоємцем залишився тільки він - [PERSON] Позивач вказує, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.11.1995 року, виданого управлінням ЖКГ виконкому Одеської міської ради народних депутатів і зареєстрованим за № 15-3314, його матері - [PERSON], його батьку - [PERSON] та йому - [PERSON] належала квартира [ADDRESS]. Після смерті батьків, як зазначає позивач, він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки право власності на вказану квартиру не було зареєстровано належним чином та частки у вказаній квартирі виділені не були, у зв'язку з чим, [PERSON] звернувся до суду із відповідними позовом. У судовому засіданні 26.01.2015року представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. У судовому засіданні 26.01.2015року представник відповідача заперечував проти позову, просив відмовити у задоволенні позову [PERSON] у повному обсязі, посилаючись на те, що звернення [PERSON] до суду з відповідним позовом є передчасним. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні позивач [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видано Пунктом реєстрації актів громадянського стану при 90 управлінні коменданта м. Дрезден, НДР, гарнізону радянських військ, актовий запис № 908 від 24 серпня 1963 року (а.с. 9) . 10.11.1995року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження органу приватизації №64211 від 10.11.1995року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 224 від 07 січня 2014 року (а.с. 10). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 2538 від 05 березня 2014 року (а.с. 11). На виконання вимог ухвали Київського районного суду м. Одеси від 22.10.2014року Шоста Одеська державна нотаріальна контора надіслала суду завірену копію спадкових справ, заведених після смерті [PERSON] та [PERSON] (а.с. 52-83). Зі змісту спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], вбачається, що спадкоємцями за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO], є її син - [PERSON], та її чоловік - [PERSON], який помер [INFO]. Крім того, зі змісту спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], вбачається, що єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], є його син [PERSON]. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, судовим розглядом встановлено, що єдиними спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO], є її чоловік - [PERSON], який помер [INFO], та її син - [PERSON]. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], є його син - [PERSON], який своєчасно звернувся до Шостої Одеської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, тобто в межах встановленого законом шестимісячного строку, про що свідчать наявні в матеріалах спадкових справ копії його заяв (а.с. 53, 68). Однак, постановою від 28 листопада 2014року та постановою від 28 листопада 2014року за №3256/02-31 Шоста Одеська державна нотаріальна контора відмовила [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири [ADDRESS], що належала [PERSON], яка померла [INFO], та на 1/3 частину квартири [ADDRESS], що належала [PERSON], який помер [INFO], оскільки свідоцтво на право власності на вказану квартиру належним чином не зареєстровано в органах КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради. Крім того, у свідоцтві про право власності на житло, виданому Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на квартиру [ADDRESS], не визначені частки, які належать кожному з них. Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Приймаючи до уваги, що квартира [ADDRESS], належала на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності р.№15-3314 від 10.11.1995року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження органу приватизації №64211 від 10.11.1995року, суд зазначає, що розмір часток співвласників у приватній спільній сумісній власності на час смерті [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS], є рівними, тобто належало по 1/3 квартири кожному. Таким чином, судом встановлено, що розмір часток [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у квартирі [ADDRESS] є рівними, тобто вказаним особам належало по 1/3 квартири, а тому позовні вимоги в частині визначення розміру часток у праві приватної спільної сумісної власності є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст. 1296 ЦК України). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна, виданої Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області індексний номер 29071995 від 05.11.2014 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], відомості відсутні. Відповідно до п. 4.12, 4.14, 4.15, 4.18 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє, зокрема, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Аналіз вищезазначених положень Інструкції дозволяє суду дійти висновку, що, оскільки відповідно до п. 4.18 Інструкції нотаріус має перевірити реєстрацію права власності на спадкове майно за спадкодавцем шляхом виготовлення витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, як зазначалося вище право власності за [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності зареєстровано не було і воно не може бути зареєстроване, оскільки співвласники квартири померли. Так, відповідно до положень ч. 7 та ч. 11 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом. Під час подання заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі фізична особа повинна пред'явити документ, що посвідчує її особу, а у разі подання заяви представником фізичної чи юридичної особи також - документ, що підтверджує його повноваження діяти від імені таких осіб. Наведене свідчить про обґрунтовану відмову Шостої Одеської державної нотаріальної контори видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину та вказує на правильність висновку суду про відсутність інших способів підтвердження права [PERSON] на спадщину окрім, як шляхом звернення до суду з позовом про визнання за ним права власності. При цьому суд враховує, що свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], було оформлено в установленому законом порядку, однак не було зареєстроване у відповідних органах реєстрації нерухомого майна, оскільки [PERSON] та [PERSON] померли, що призвело до неможливості оформити прийняття спадщини та зареєструвати право власності за позивачем, а іншим шляхом окрім звернення до суду захистити права [PERSON] неможливо. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] фактично спадщину після смерті [PERSON] прийняли, оскільки [PERSON] проживав разом із спадкодавцем [PERSON], а [PERSON] прийняв її шляхом звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у зв'язку з чим, суд зазначає, що [PERSON] прийняв спадщину у вигляді 1/6 частки квартири після смерті своєї дружини - [PERSON], а [PERSON] прийняв спадщину у вигляді 1/6 частки квартири після смерті своєї матері - [PERSON] При викладених обставинах, враховуючи, що [PERSON], який є спадкоємцем першої черги спадкування після смерті [PERSON] та єдиним спадкоємцем першої черги спадкування після смерті [PERSON], своєчасно звернувся до Шостої Одеської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, тобто в межах встановленого законом шестимісячного строку, суд зазначає, що [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті матері - [PERSON] у вигляді 1/6 частини квартири [ADDRESS] та після смерті батька - [PERSON] у вигляді 1/2 (1/3 на підставі свідоцтва про право власності на житло + 1/6 після смерті [PERSON]) частини квартири [ADDRESS], суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом на 1/6 частину квартири [ADDRESS], після смерті матері - [PERSON], та визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS], після смерті батька - [PERSON]. Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити [PERSON] у задоволенні позову в частині вимог про визнання за ним права власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло, оскільки після визначення розміру часток у спільній сумісній власності даним судовим рішенням, [PERSON] не позбавлений права звернутися до реєстраційної служби з заявою про реєстрацію 1/3 частини квартири [ADDRESS], згідно вказаного свідоцтва про право власності на житло у встановленому законодавством порядку, тим більше, що позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження відмови державного реєстратора у реєстрації його права власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS].

Outcome: partial