Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про усунення перешкод та визначення порядку спілкування з дитиною. Свої вимоги мотивує тим, що з 05 листопада 2014 року він перебував з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Кролевецького районного суду від 16 квітня 2020 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . З січня 2020 року вони стали проживати окремо і відповідач разом з дитиною переїхали проживати в м.Кролевець. Питання щодо визначення місця проживання дитини в судовому чи іншому порядку не вирішувалось. Після переїзду в м.Кролевець, у 2020 році позивач [PERSON] спілкувався з дитиною за місцем її проживання у присутності матері. З літа 2020 року відносини між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] погіршились і відповідач стала чинити перешкоди у спілкуванні, почала створювати штучні перешкоди, а саме записала дитину в суботу та неділю на гуртки. З початку 2021 року позивач [PERSON] кілька разів зміг зустрітись з донькою та взяти її до себе в м.Шостка. Після 6 лютого 2021 року відповідачка вже не надала можливості позивачу зустрітися з донькою, обгрунтовуючи свої дії хворобою дитини. Всі намагання позивача нормальним, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, тому він змушений був звернутися до суду з вказаною позовною заявою. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною - [PERSON] , [INFO] , визначивши такий спосіб участі у її вихованні: у виді систематичних побачень за його місцем проживання в м.Шостка без участі матері дитини [PERSON] , з урахування стану здоров`я дитини, та за попередньою домовленістю з матір`ю, а саме: протягом вихідних днів, починаючи з 18 години кожної п`ятниці до 15 години кожної неділі місяця; в осінній, зимовий та весняний період кожного року - у вільний від відвідування дитячого садка та навчання час (канікули), з розрахунку половини вільного часу, не менше 30 днів (по 10 днів щомісяця) в літній період для відпочинку та оздоровлення дитини на території України; перебування дитини за місцем проживання батька в м.Шостка кожного непарного дня народження дочки; необмежене спілкування батька з донькою особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку. В дні побачень батько забирає доньку з дому чи дитячого садка особисто. Відповідач та його представник не визнаючи позовні вимоги позивача зазначили, що спілкування дитини з батьком є необхідним для дитини. В той же час, це спілкування не повинно шкодити сталому ритму життя дитини. Донька ходить до дитячого садку, відвідує гуртки, вона всебічно розвивається, а тому зміна сталого образу життя дитини, зміна режиму негативно вплине на доньку. Позивач фактично не цікавиться дитиною. Тому, вважають, що спілкування позивача з дитиною повинні відбуватися без зміни ритму сталого життя дитини, без виїзду за межі м.Кролевець. Ухвалою від 05 квітня 2021 року відкрито провадження по справі і постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання на 04.05.2021 року(а.с.31). 28 квітня 2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву про усунення перешкод та визначення порядку спілкування з дитиною, згідно якого відповідач не підтримує позовні вимоги позивача та просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (а.с.48-50). 14 травня 2021 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 02 червня 2021 року (а.с.81). Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов. Об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступних висновків. 05 листопада 2014 року сторонами було зареєстровано шлюб, який рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 16 квітня 2020 року було розірвано (а.с.22-23). В період спільного проживання сторін в останніх народилася донька [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з відповідачем в м.Кролевець. 26 вересня 2015 року за час шлюбу позивач [PERSON] придбав в м.Шостка квартиру, в якій він спільно з відповідачем та донькою [PERSON] проживали до розірвання шлюбу (а.с.13-14). 05 березня 2020 року відповідач згідно договору дарування подарувала свою частку квартири придбаної в м.Шостка позивачу. Ініціатором вказаного договору був позивач. (а.с.16-17). Згідно довідки Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби від 24.02.2021 року на виконанні перебуває ВП№62215354 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі ? частини заробітку щомісячно на утримання доньки [PERSON] , [INFO] до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість зі сплати аліментів відсутня (а.с.24). Відповідно до акту обстеження умов проживання дітей (дитини) від 02.03.2021 року за місцем проживання [PERSON] в [ADDRESS] , умови проживання гарні, в квартирі наявні місця для відпочинку, ігр та одягу. Батько бажає забирати дитину на вихідні до себе додому (а.с.11). Згідно довідки ТОВ «Жилкомсервіс» від 22.02.2021 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 16 січня 2020 року. Донька [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] 12.02.2020 року зняті з реєстрації (а.с.12). Відповідно до характеристики за місцем мешкання [PERSON] на його адресу від сусідів скарг не надходило (а.с.19). Згідно довідок лікарів нарколога та психіатра [PERSON] на обліку не перебуває (а.с.20-21). Згідно довідки закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №6 від 13.04.2021 року слідує, що батько [PERSON] , контакту із дитячим садком, який відвідує вихованка [PERSON] , не підтримує, із вихователями не спілкується. Дитину до дитячого садка приводить і забирає мама (а.с.53). Відповідно довідки Кролевецької міської ради Конотопського району Сумської області від 26.04.2021 року слідує, що батько [PERSON] разом з дитиною [PERSON] та її мамою не проживає і у житті дитини участі не приймає (а.с.56). Згідно висновку служби у справах дітей виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області від 13.05.2021 року слідує, що 05.05.2021 року на комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Кролевецької міської ради було розглянуте питання доцільності/недоцільності встановлення зазначеного у позовній заяві порядку спілкування [PERSON] з малолітньою донькою, [PERSON] , [INFO] . Членами комісії було прийняте рішення про встановлення наступного порядку участі у спілкуванні: друга неділя кожного місяця з 10.00 до 16.00 за місцем проживання дитини, четвертий тиждень місяця з 18 години п`ятниці до 15.00 години неділі за місцем проживання батька, за попередньою домовленістю батьків із врахуванням стану здоров`я дитини та обов`язковим поверненням її за місцем проживання (а.с.76-77). Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.9 Конвенції, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращім інтересам дитини. У ст.7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Згідно ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх заміняють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.15 ЗУ «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Згідно ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Як визначено ст.ст.150, 151 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини та право обирати форми та методи виховання, крім тих які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Статтею 153 СК України встановлено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування. Відповідно ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкодити тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. У п. 54 рішення ЕСПЛ « Хант проти України» ( від 07.12.2006 року), суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі Olsson v. Sweden, від 27 листопада 1992 року) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78.) Практика ЕСПЛ встановлює акценти, відповідно до яких при розгляді сімейного спору пріоритет мають інтереси дитини над інтересами батьків; діти, народжені у шлюбі, і діти, народжені поза шлюбом, є рівними у своїх правах; будь-яке обмеження, накладене на особисте спілкування у відносинах між батьками та дітьми, повинне ґрунтуватися на належних до справи та обґрунтованих причинах, висунутих для захисту інтересів дитини і для подальшого об`єднання сім`ї. (Справа «Савіни проти України» від 18 грудня 2008р., «МакМайкл проти Сполученого Королівства» від 24 лютого 1995 року). Визначаючи конкретний порядок участі позивача у вихованні дитини, суд враховує те, що форми й методи виховання дитини не повинні суперечити Конституції України (стаття 52), Конвенції про права дитини від 2 листопада 1989 року ( статті 8,12, 16, 19, 28, 31, 32, 34, 36, 37), Декларації прав дитини, ЗУ України «Про охорону дитинства» та приймає до уваги те, що позивач бажає брати участь у вихованні рідної дочки, і таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правих норм, суд приходить до висновку про те, що підстави для усунення батька від спілкування з дитиною відсутні, а тому, враховуючи відсутність згоди між сторонами щодо порядку участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею, такий порядок підлягає встановленню в судовому порядку. Визначаючи конкретний порядок участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею, суд виходить також з положень ст.ст.12, 13 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, суд враховує вік дитини, а саме те, що [PERSON] на час розгляду справи виповнилось 5 (п`ять) років, між зустрічами позивача з донькою достатньо великий проміжок часу, що впливає на їх психологічний зв`язок, тому суд вважає, що в інтересах дитини буде спілкування в межах населеного пункту проживання дитини. І лише після досягнення дитиною більш старшого віку та формування більш стабільного контакту з дитиною, буде доцільним надати позивачу можливість проводити зустрічі з дитиною за місцем мешкання батька. Зміну режиму участі позивача у вихованні дитини може бути проведено як за домовленістю сторін, так і в судовому порядку, з чим і погодився позивач в судовому засіданні. В судовому засіданні також було встановлено, що відповідач [PERSON] не повідомляє позивача про факти захворювання та лікування дитини, тому суд вважає за доцільне при прийнятті рішення врахувати вказану обставину. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим визначити такі способи участі [PERSON] у вихованні доньки [PERSON] : - безперешкодні спільні зустрічі [PERSON] із донькою [PERSON] , [INFO] , у вихідні дні в суботу та в неділю з 10 години до 17 години, з урахування здоров`я дитини, в межах населеного пункту проживання дитини; - зобов`язати [PERSON] повідомляти [PERSON] про факти захворювання та лікування [PERSON] , [INFO] ; - зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод у щоденному спілкуванні [PERSON] із донькою [PERSON] , [INFO] , шляхом телефонного зв`язку. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial