Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області до відповідачів - ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Костянтинівкатепломережа», Костянтинівської міської ради Донецької області про визнання відключення його помешкання від мереж теплопостачання від 30 червня 2010 року законним, зобов*язання відповідача - ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Костянтинівкатепломережа», списати борги за послуги теплопостачання із видачею довідки про відсутність боргу; зобов*язання відповідача - Костянтинівської міської ради, скасувати рішення про відмову у наданні дозволу на встановлення індивідуального опалення у помешканні позивача та винести це питання на засідання нової комісії відповідача; відшкодування з відповідачів моральної шкоди у сумі 21305 грн.; вирішення питання на розсуд суду про притягнення винних осіб до відповідальності; вказуючи, що ухвалою суду від 22 червня 2011 року за його заявою було скасовано судовий наказ, виданий судом за вимогою ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Костянтинівкатепломережа» про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, однак відповідач висновків з цього не зробив, до 20 квітня 2015 року до суду про стягнення заборгованості не звертався, продовжуючи нараховувати необгрунтовані борги. 20 квітня 2015 року позивачем було одержано лист від теплопостачальника, згідно якого законність його відключення від теплопостачання на підставі акту від 30 червня 2010 року відповідач не визнає, повідомляє про наявність боргу у сумі 21305 грн., посилаючись на Постанову КМУ від 21 липня 2005 року №630 та наказ Міністерства будівництва, що на думку позивача не мають сили закону, так як є підзаконними актами та такими, що повністю суперечать Конституції України та Законам України. Позивач вважає, що Конституція України як норма прямої дії дає йому право не виконувати чиїсь примхи, а тим більше сумнівні постанови та накази, відповідач не має права примушувати його користуватися послугами теплопостачання, яких позивач не потребує та від отримання яких давно відключився. У свій час відповідач відмовився відключати позивача від теплопостачання, тому він сам відключився, що задокументував актом від 30 червня 2010 року. Позивач намагався одержати дозвіл на встановлення автономного опалення у своєму помешканні від міської ради, однак отримав відмову, з якою не згоден, бо йому відомо, що іншим громадянам такий дозвіл було надано та в інших квартирах його будинку встановлено автономне опалення, вважає, що йому було відмовлено лише з причини, що він не має можливості або бажання дати хабара для позитивного вирішення цього питання, на що треба звернути увагу правоохоронних органів окремою ухвалою суду. Внаслідок таких дій відповідачів йому завдано моральної шкоди, оскільки він змушений шукати допомоги по захисту своїх порушених прав, принижені його честь та гідність, порушено право власності та звичний уклад життя, він перебуває у нервовому напруженні через умисні, винні дії відповідачів, моральну шкоду оцінює у 21305 грн. Просив задовольнити позовні вимоги повністю, відстрочивши сплату судових витрат до закінчення судового розгляду або покласти її на відповідачів. Ухвалою суду від 24 лютого 2016 року провадження у справі за позовом [PERSON] в частині вимог до Костянтинівської міської ради Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов*язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди закрите. У судовому засіданні позивач [PERSON], його представник [PERSON], третя особа [PERSON] підтримали позовні вимоги, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини, при цьому представник позивача пояснив, що після скасування судового наказу відповідач мав змогу звернутися до суду до [PERSON] у порядку позовного провадження, однак цього не зробив, тому пропустив строк позовної давності щодо вимог про нарахування боргів; представники відповідача до квартири позивача з обстеженням стану тепломереж не приходили; складення акту представниками відповідача за підписом майстра котельної, на його думку є безпідставним, оскільки його повинен підписувати позивач у справі, до квартири якого ніхто з обстеженням не приходив. Свого часу позивач неодноразово письмово звертався до відповідача, оскільки хотів відключитися від теплопостачання, мається поштове повідомлення про одержання листа, що відповідач проігнорував, тому [PERSON] сам відключився та склав акт, який підписали сусіди, що законом не заборонено, відключення проведено шляхом обрізки труб, виконане людьми за оголошенням у газеті, на той час дозвіл на відрізку на його думку не був потрібен. Вважає, що ніхто не має права зобов*язувати громадянина робити те, що він не хоче, та отримувати послугу, якої він не потребує; документально підтверджено, що позивач послугою теплопостачання не користується, а позивач хоче за це незаконно отримати від нього гроші, крім того, позивачу призначена субсидія по оплаті комунальних послуг з врахуванням теплопостачання, чого він не просив та що є розтратою бюджетних коштів. У судове засідання, призначене після поновлення судового розгляду, належним чином повідомлені позивач та його представник не з*явилися, висловивши письмову незгоду з поновленням судового розгляду (а.с. 151-152), тому, з врахуванням того, що дослідженні при поновленому розгляді документи були вручені представнику позивача для ознайомлення (а.с. 134), суд визнав за можливе провести поновлений розгляд справи в межах з*ясування обставин, що потребують додаткової перевірки, за відсутності позивача та його представника. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважаючи їх необґрунтованими та такими, що суперечать діючому законодавству, надавши письмові пояснення (а.с. 154), та пояснив, що існує процедура та механізм відключення абонентів від теплопостачання, встановлений законом, та у випадку, якщо позивач не бажає отримувати послуги теплопостачання, то за умови дотримання ним ряду вимог законодавчих актів відповідач позбавлений можливості цьому перешкодити. Самовільне відключення від теплопостачання прямо заборонено Правилами надання послуг централізованого опалення, затвердженими Постановою КМУ №630, тому позовні вимоги про списання необґрунтованих боргів та подання звіту суду не ґрунтується на законі. Взагалі, ВО «Костянтинівкатепломережа» це свого роду цех, якому не надано законом право вирішувати питання щодо надання дозволу на відключення абонентів чи визнавати відключення законним. Крім того, зазначив, що відповідачем не допущено порушення прав позивача у справі, тому підстав для відшкодування моральної шкоди він не вбачає. Треті особи [PERSON], [PERSON], повідомлялися належним чином про дату, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з*явилися, причину своєї неявки суду не повідомили. Допитані в судовому засіданні за клопотанням позивача та його представника свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили суду, що знайомі з позивачем, з яким проживають по сусідству, а [PERSON] в одному під*їзді багатоквартирного будинку, нижче та збоку від позивача. Їм відомо, що влітку 2010 року, у червні місяці, позивач в своїй квартирі здійснив відрізку радіаторів опалення, які прийшли у непридатний стан, за допомогою найнятих по оголошенню людей, присутніми при цьому вони не були, знають про це зі слів позивача. Свідкам також відомо, що інші мешканці будинку позивача та сусідніх будинків до та після відключення [PERSON] також відключалися офіційно та встановлювали автономне опалення, позивач також хотів, однак йому не надали дозвіл. Свідок [PERSON] зауважила, що позивач не зашкодив їй тим, що відключився від централізованого опалення, взагалі, на її думку, чим менше квартир підключено до опалювальних мереж, тим тепліше у сусідів. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, третьої особи, представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрований та проживає з 31 серпня 1988 року за адресою: м. Костянтинівка Донецької області, пр. Ломоносова, 93-в/125, що підтверджується копією паспорту (а.с. 87). Квартира № 125, розташована у будинку № 93-в по пр. Ломоносова в м. Костянтинівка Донецької області, згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом по приватизації та управлінню комунальною власністю Костянтинівської міської ради 15 червня 1994 року (а.с. 107), належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що також підтверджується повідомленням Костянтинівського міського БТІ від 16 лютого 2016 року (а.с. 94). 30 червня 2010 року [PERSON], який мешкає: м. Костянтинівка, пр. Ломоносова, 128-1, [PERSON], який мешкає: м. Костянтинівка, пр. Ломоносова, 93-в/66, [PERSON], який мешкає: м. Костянтинівка, пр. Ломоносова, 93-в/124, складено акт про те, що згідно письмових заяв [PERSON] до КП «Коменерго», КП «Служба єдиного замовника» - з приводу складення актів про відключення від теплозабезпечення, ніхто з даних служб для обстеження квартир та складення актів не прибув. У зв*язку з вищевказаним, за проханням [PERSON] ними оглянуто квартиру та засвідчено, що дійсно центральне опалення КП «Тепломережа» повністю відсутнє, радіаторів опалення немає, квартира не опалюється, про що й складено цей акт, засвідчений підписами вказаних осіб (а.с. 4, 69). Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду від 22 червня 2011 року за заявою [PERSON] скасовано судовий наказ від 11 травня 2011 року, виданий у справі за заявою ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Костянтинівкатепломережа» про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання та судових витрат. 10 червня 2010 року [PERSON] зверталася з заявою на ім*я директора підприємства «Коменерго» з приводу направлення представника для складення акту про демонтаж радіаторів опалення у її квартирі за адресою: м. Костянтинівка, пр.. Ломоносова, 93-в/125, радіатори непридатні для подальшого використання та протікають у кількох місцях (а.с. 109). Згідно позначки на копії заяви її було одержано представником підприємства 14 червня 2010 року. Відповідно до копії заяви від 16 червня 2010 року (а.с. 110) [PERSON] зверталася до директора КП «Служба єдиного замовника» з приводу направлення представника для складення акт про демонтаж радіаторів опалення у її квартирі за адресою: м. Костянтинівка, пр.. Ломоносова, 93-в/125, радіатори непридатні для подальшого використання та протікають у кількох місцях. Дана заява згідно копії поштового повідомлення одержана представником підприємства 18 червня 2010 року (а.с. 108). 31 березня 2016 року позивач [PERSON] звернувся з заявою до ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Костянтинівкатепломережа» з приводу припинення нарахування боргів за послуги теплопостачання за умови, що радіатори опалення в його квартирі демонтовані згідно складеного акту за підписами сусідів. Листом ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Костянтинівкатепломережа» № 630 від 20 квітня 2015 року (а.с. 5, 65) позивачу [PERSON] повідомлено, що метою діяльності ВО «Костянтинівкатепломережа» є виробництво теплової енергії та надання її споживачам. Питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими ПКМУ від 21 липня 2005 року №630. Відповідно до п. 25 правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. З приводу розгляду заяв про відключення від мереж централізованого опалення створено постійно діючу міжвідомчу комісію місцевого органу виконавчої влади згідно Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року №4 і зареєстрованого у Мінюсті України 09 грудня 2005 року № 1478/11758 (зі змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 06 листопада 2007 від 169). Позивачу нагадано, що за утримання внутрішньо будинкових інженерних мереж з теплопостачання, їх технічний стан, заміну, розподіл тепла всередині будинку відповідає балансоутримувач житлового будинку, до якого запропоновано звернутися для відновлення теплопостачання. Позивачу повідомлено, що заборгованість за надану теплову енергію станом на 01 квітня 2015 року складає 21305 грн. Згідно повідомлення ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Костянтинівкатепломережа» від 14 березня 2016 року (а.с. 122) в книзі обліку звернень громадян заяв від [PERSON] від 10 червня 2010 року та 16 червня 2010 року не зареєстровані. Відповідно до витягу з протоколу №5 від 18 листопада 2015 року засідання комісії з вирішення питань відключення окремого житлового будинку (будинків) від централізованого опалення та встановлення індивідуального (автономного опалення) (а.с. 6, 68) [PERSON] відмовлено у видачі дозволу на відключення від систем централізованого опалення квартири та приладу індивідуального опалення. Відповідно до повідомлення УСЗН Костянтинівської міської ради від 18 березня 2016 року (а.с. 138) [PERSON] на підставі його заяви від 15 квітня 2015 року було призначено субсидію, в тому числі, на опалення; обов*язкова плата за послуги теплопостачання складає 123,10 грн. щомісячно. Як вбачається з копії акту обстеження від 25 лютого 2016 року, складеного представником теплопостачальної організації, житлової організації, майстром котельної (а.с. 155), проведено огляд техпідпілля в житловому будинку №93-в по пр. Ломоносова та виявлено, що стояки, які подають теплоносій до квартир, в тому числі, №125, підключені до системи централізованого опалення, тепло подається до всіх кімнат, стояки в квартирах пластикові, що засвідчено підписами осіб, що склали акт, та мешканців квартир №134 та №128. Згідно довідки ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Костянтинівкатепломережа» №324 від 26 лютого 2016 року (а.с. 156), особовий рахунок за адресою: пр. Ломоносова, 93-в/125, переоформлено на [PERSON] у березні 2015 року згідно його заяви від 16 березня 2015 року (а.с. 157) та доданих документів, а саме: свідоцтва про право власності на житло від 15 червня 1994 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості за вказаним вище особовим рахунком (а.с. 158-159) станом на січень 2016 року включно її розмір складає 21\~748,84 грн. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У відповідності до пункту 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відповідно до пунктів 25, 26, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (п. 2.1 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження Змін до Наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4). При цьому обов'язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (п. 2.2 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження Змін до наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4). Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої\~ води при відмові споживачів від централізованого\~ теплопостачання, затверджених наказом Міністерство будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005\~року № 4 установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому. Частиною 2\~статті 383 Цивільного кодексу України\~передбачено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Здійснення власником квартири своїх прав обмежується правами власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та санітарно-технічними вимогам і правилам експлуатації будинку. Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.2 ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Представником відповідача в судовому засіданні заявлено клопотання про застосування строку позовної давності та відмову у задоволенні позову [PERSON] у зв*язку з її спливом, що на думку суду підлягає частковому задоволенню в частині заявлених позивачем вимог до ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Костянтинівкатепломережа» про визнання відключення від теплопостачання від 30 червня 2010 року законним та таким, що відповідає вимогам закону періоду 2005 року, оскільки позивач після винесення судом судового наказу та скасування його судом ухвалою від 22 червня 2011 року дізнався про те, що відповідачем не визнано правомірність його відключення від послуг централізованого опалення та мав змогу у встановлений законом строк звернутися до суду з вказаними вище позовними вимогами. Щодо іншої частини позовних вимог суд зазначає, що оскільки нарахування заборгованості по оплаті послуг теплопостачання відповідачем позивачу здійснюється щомісячно до теперішнього часу включно, то строк позовної давності за захистом свого оспорюваного права в даному випадку [PERSON] не пропущено. Відповідно до статті 1 Закону України «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача. Згідно пункту 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві є відгалуження від стояків у межах квартири. Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем. Таким чином ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Костянтинівкатепломережа» виконало свої зобовязання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач зобовязаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж теплопостачання. Як пояснював в судовому засіданні позивач, він самостійно відключився від мереж централізованого опалення, дозволу на відключення від комісії виконавчого комітету Костянтинівської міської ради на таке відключення він не мав як на час його здійснення, так і на час розгляду справи, тобто позивач не дотримався передбаченого законом порядку відключення своєї квартири від мереж централізованого опалення. Отже, самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання, що узгоджується з Правовою позицією ВСУ у справі № 6-1192 цс15 від 11 листопада 2015 року, оскільки єдиною підставою для зняття споживача з реєстраційного обліку і припинення відповідних нарахувань\~є акт про відключення, який має бути затверджений відповідною комісією, а при відсутності затвердженого компетентним органом акта, відключення від системи централізованого опалення без дотримання відповідної процедури є самовільним та вимоги про припинення нарахування оплати за спожиту теплову енергію, на думку суду, є безпідставними. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] до ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Костянтинівкатепломережа» про списання боргів за послуги теплопостачання, видачу належним чином завіреної довідки про відсутність боргів за послуги теплопостачання, подання звіту про виконання рішення суду задоволенню не підлягають. Також, не підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] щодо відшкодування моральної шкоди, завдання якої внаслідок неправомірних дій відповідача позивачем суду не доведено. Доводи представника позивача про те, що законодавчі акти, які регулюють питання відключення абонентів від централізованого теплопостачання не можуть застосовуватися до спірних правовідносин оскільки є підзаконними, суперечать нормам Конституції і Законів України та відповідач повинен довести в суді законність нормативно-правових актів, на які посилається, суд не уваги не приймає у зв*язку з їх необґрунтованістю. В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи позивача та його представника про те, що станом на 2010 рік на неодноразові заяви про направлення представників відповідача до помешкання позивача для документування факту демонтажу радіаторів опалення цього не було здійснено, оскільки доказів цього позивачем суду не надано, залучені до матеріалів справи копії заяв про звернення [PERSON] до «Коменерго» та КП «СЕЗ» тверджень позивача та його представника не підтверджують. Також, суд не приймає до уваги доводи представника позивача про те, що відповідач повинен був, але не звернувся до суду в порядку позовного провадження з вимогами до позивача [PERSON] після скасування судового наказу 22 червня 2011 року, оскільки звернення до суду за захистом своїх прав чи законних інтересів будь-якої фізичної або юридичної особи є її правом, а не обов*язком. Суд не вбачає підстав для постановлення у порядку ст. 211 ЦПК України окремої ухвали на адресу правоохоронних органів щодо розслідування дій представників ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Костянтинівкатепломережа» та Костянтинівської міської ради, на що посилається у позові та додатковій заяві позивач, оскільки питання надання дозволу на відключення від централізованого опалення та встановлення індивідуального опалення іншими мешканцями багатоквартирних будинків не були предметом розгляду даного цивільно-правового спору, що виник між сторонами у справі; а так само, дії УСЗН Костянтинівської міськради щодо призначення [PERSON] субсидії з врахуванням послуги опалення за умови здійснення ним самовільного відключення у порушення встановленого законом порядку від централізованого теплопостачання відповідають вимогам діючого законодавства. Крім того, суд відзначає, що позивач у справі не позбавлений права самостійно звернутися до правоохоронних органів із заявою у випадку існування такої потреби. Відповідно до ч.3\~ст.2 ЦПК України\~провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно ч.2\~ст.79 ЦПК України\~(із змінами та доповненнями) розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ст. 82 ЦПК України позивачу у зв*язку із скрутним матеріальним становищем за його клопотанням у позові було відстрочено сплату судових витрат до ухвалення рішення у справі; до закінчення судового розгляду клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв*язку із скрутним матеріальним становищем позивачем заявлено не було. \~\~ \~\~ Таким чином, в силу ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», у зв*язку із висновком суду про відмову у задоволенні позовних вимог з позивача в дохід держави слід стягнути судовий збір щодо кількох вимог немайнового характеру в розмірі 551,20 грн. за кожну вимогу. На підставі викладеного та

Outcome: approved