Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у суд із позовом до Заболотівської селищної ради ОТГ про визнання права власності на земельні частки (пай), які розташовані на території с. Іллінці Заболотівської селищної ради ОТГ, в межах земельних ділянок № [NUMBER] площею 0,596 га та № [NUMBER] площею 0,137 га, призначенням яких є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які, відповідно до Державного акту про право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого Іллінецькою сільською радою 20.02.2003р., зареєстрованого за [NUMBER], належали його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої позовні вимоги мотивував тим, що його мама [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається із права на на земельні частки (пай), які розташовані на території с. Іллінці Заболотівської селищної ради ОТГ, в межах земельних ділянок № [NUMBER] площею 0,596 га та № [NUMBER] площею 0,137 га, призначенням яких є ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право на зазначені земельні частки (пай) належало [PERSON] на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого Іллінецькою сільською радою 20.02.2003р., зареєстрованого за [NUMBER] на підставі рішення Іллінецької сільської ради від 13.12.2002р., спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] став її син, позивач по справі [PERSON] . У встановлений законом шестимісячний строк позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні частки (пай), які розташовані на території с. Іллінці Заболотівської селищної ради ОТГ, в межах земельних ділянок № [NUMBER] площею 0,596 га та № [NUMBER] площею 0,137 га, призначенням яких є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які, відповідно до Державного акту про право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого Іллінецькою сільською радою 20.02.2003р., зареєстрованого за [NUMBER], оскільки вказаний Державний акт про право приватної власності на землю був виданий [PERSON] вже після її смерті. Позивач вступив в управління спадковим майном після смерті матері, користується земельними ділянками, що належали його матері з часу смерті останньої по даний час, однак він не може отримати свідоцтво про право на спадщину, а тому звернувся у суд і з даним позовом, який просив задоволити із наведених вище підстав. Представник позивача адвокат Бойко С.В. подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задоволити, справу просила розглядати без участі позивача та його представника. Голова Заболотівської селищної ради ОТГ І.Д. Танюк подав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав повністю, справу просив розглядати без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, зокрема: Державний акт серії [NUMBER] виданого Іллінецькою сільською радою 20.02.2003р., зареєстрованого за [NUMBER], виданий [PERSON] 20.02.2003р.; Свідоцтво про смерть [PERSON] ; Свідоцтво про народження [PERSON] , у якому його матір`ю вказано [PERSON] ; Витяг №29098084 від 16.12.2011р. про реєстрацію в спадковому реєстрі спадкової справи №52183833 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; Довідку Третьої Черкаської ДНК №528/02-14 від 03.07.2012р.; Постанову Третьої Черкаської ДНК від 17.05.2019р. про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину - приходить до переконання, що позов є обґрунтованим і підставним, а тому підлягає до задоволення. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Із ч.1 ст.1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною третьою цієї статті зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Дані факти ніким не спростовано в судовому засіданні. Визнання відповідачем даного позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи все вищевикладене, дослідивши матеріали справи, зважаючи на визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про те, що є підстави для визнання за [PERSON] права власності на земельні частки (пай), які розташовані на території с. Іллінці Заболотівської селищної ради ОТГ, в межах земельних ділянок № [NUMBER] площею 0,596 га та № [NUMBER] площею 0,137 га, призначенням яких є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які, відповідно до Державного акту про право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого Іллінецькою сільською радою 20.02.2003р., зареєстрованого за [NUMBER], належали його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі наведеного, ст.ст. 328, 392, 1218, 1225, 1268 ЦК України,

Outcome: approved