Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Полоничнівської сільської ради Камянка-Бузького району Львівської області, третьої особи Камянка-Бузької державної нотаріальної контора про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 03.02.2008р. помер його дід [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, в обсяг якого входить земельна ділянка площею 1,6965 га, що розташована на території Полоничнівської сільської ради Камянка-Бузького району Львівської області. Позивач є спадкоємцем за законом після померлого, проте йому було відмовлено в оформленні права на спадкове майно, а тому право позивача може бути захищено лише в судовому порядку Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у підготовче судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, з приводу задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи в підготовче судове засідання не зявився, подав заяву в якій просить розглядати справу у відсутності державного нотаріуса. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з повторним свідоцтвом про смерть серії І-СГ №500442 виданого виконавчим комітетом Полоничнівської сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області 17.03.2018р., [PERSON] помер 03.02.2008р. /а .с. 8/. Судом встановлено, що 20.08.2004р. [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЛВ №076408 на підставі розпорядження Камянка-Бузької районної державної адміністрації від 20.02.2004р. за № 76, на земельну ділянку площею 1,6965 га ( земельна ділянка, площею 0,4709 га, кадастровий номер: 4622184800:02:000:0286; земельна ділянка (пасовище), площею 0,3677 га, кадастровий номер: 4622184800:05:000:0106; земельна ділянка (сінокіс), площею 0,8579 га, кадастровий номер: 4622184800:06:000:0113), що розташована на території Полоничнівської сільської ради Камянка-Бузького району Львівської, цільове призначення, якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва/а. с. 10/. Відповідно до ч. 1\~ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] заповіту не складав, а тому спадкування його майна здійснюється за законом. З матеріалів справи вбачається , що позивач [PERSON] є онуком [PERSON] ( згідно з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00019776992, 14.02.1960р. народилася [PERSON], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON], згідно з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00019775762, 11.06.1983р. [PERSON] уклала шлюб, після чого змінила прізвище з « Гасюк» на « Соснівська») /а. с. 11-12/. Згідно з свідоцтвом про смерть серія І-СГ №500385, виданого виконавчим комітетом Полоничнівської сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області 17.03.2018р. [PERSON] померла 14.09.2010р./а. с. 9/, яка являлася дочкою [PERSON]. Відповідно до\~ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Таким чином, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом майна померлого діда [PERSON], оскільки дружина померлого [PERSON], відмовилася від спадщини, яка відкрилася після смерті її чоловіка, дочка [PERSON], [PERSON], згідно свідоцтва про смерть померла 14.09.2010р., та відповідно до\~ст. 1265 ЦК України\~відноситься до пятої черги спадкоємців за законом - інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування», передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). А, пунктом 23 вказаної Постанови закріплено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб. Положеннями статей 15, 16 ЦК України, статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку після померлого [PERSON], але оформити своє право на земельну частку (пай) не має можливості, порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Крім того, відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved