Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON], у якому зазначив, що з відповідачем він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 13 жовтня 1989 року. Від шлюбу мають двох повнолітніх синів. Для сторін це перший шлюб. З липня 2014 року шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, з того часу вони спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбних відносин став той факт, що вони не розуміють один одного, в них різні погляди на життя. Між ними склалися неприязні відносини. Оскільки вони не підтримують шлюбних стосунків, сім'я існує тільки формально, що суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей. Примирення між ними неможливе. Спору про поділ спільного майна між ними немає. Просив розірвати шлюб між ним та відповідачем. Сторони до судового засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, надали суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі, позивач на позовних вимогах наполягав, відповідач позовні вимоги визнала. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з'явилися до суду. Судом встановлено, що 13 жовтня 1989 року відділом запису актів громадянського стану виконкому Жовтневої райради м.Дніпропетровська між сторонами зареєстрований шлюб, актовий запис № 1698 (а.с. 4). Під час перебування у шлюбі в сторін народилися сини - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Вiдповiдно до частини другої статті 104 Сiмейного кодексу України, шлюб припиняється внаслiдок його розiрвання. Вiдповiдно до частини другої статті 112 Сiмейного кодексу України, суд постановляє рiшення про розiрвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б iнтересам одного з них, iнтересам їхнiх дiтей, що має iстотне значення. Відповідач у своїй заяві, адресованій суду, позов визнала у повному обсязі, а саме: погодилась на розірвання шлюбу (а.с. 17). Таким чином, оцiнивши зiбранi по справi докази, суд вважає, що шлюб мiж сторонами слiд розiрвати, так як сторони створити мiцної сім'ї за час спiльного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подружнi стосунки припинилися, подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цієї підстави суд вважає, що оскільки від відповідача не надійшла заява про відновлення дошлюбного прізвища, відповідачу необхідно залишити прізвище «[PERSON]». На пiдставi ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved