Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом і просить визнати за ним право власності на житловий будинок № 5-а по вул.Центральна в с.Мала Каратуль Переяслав-Хмельницького району Київської області, в порядку спадкування за законом після померлої 14 липня 2004 року [PERSON]. Посилаються на те, що 14 липня 2004 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок № 5-а по вул.Центральна в с.Мала Каратуль Переяслав-Хмельницького району Київської області, який спадкодавець [PERSON] успадкувала після смерті свого батька 05 жовтня 1991 року [PERSON] за заповітом від 02 лютого 1977 року посвідченого виконкомом Малокаратульської сільської Ради народних депутатів Переяслав-Хмельницького району Київської області (свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 25 вересня 1992 року, реєстр № 1583). Після смерті спадкодавця [PERSON] спадкоємцями за законом першої черги є сини померлої: [PERSON] та [PERSON], який спадщину після смерті матері прийняв належним чином та помер 20 січня 2007 року і після смерті якого спадкова справа не заводилась. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] та прийняв спадщину належним чином відповідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом зі спадкодавцем. 22 жовтня 2016 року нотаріус відмовим позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність державної реєстрації майно, яке успадковується.\~ Факт володіння померлою [PERSON]П житловим будинком № 5-а по вул.Центральна в с.Мала Каратуль Переяслав-Хмельницького району Київської області підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.09.1992 на імя [PERSON]; копією довідки Малокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 105 від 17.03.2008 та за № 23 від 25.01.2012; копією довідки Малокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 79 від 03.03.2017; копією звіту про незалежну оцінку ринкової вартості житлового будинку загальною площею 48,00 кв.м., що розташований по № 5-а по вул.Центральна в с.Мала Каратуль Переяслав-Хмельницького району Київської області і є власністю [PERSON]. Своє право на спадщину позивач [PERSON] підтверджує копією свідоцтва про народження [PERSON] [PERSON] ІІІ-УР № 271150 від 21.04.1964; копією свідоцтва про смерть [PERSON] [PERSON] 1-БК № 540947, виданого Відділом реєстрації смерті у м.Києві 14.04.2004; копією свідоцтва про народження (повторне) [PERSON] [PERSON] І-БК № 513586 від 01.11.2016; копією свідоцтва про смерть (повторне) [PERSON] [PERSON] І-БК № 387911, виданого Відділом державної реєстрації смерті [PERSON] територіального управління юстиції у місті Києві; копією свідоцтва про смерть (повторне) [PERSON] [PERSON] І-БК № 029902, виданого Відділом реєстрації смерті у м.Києві від 05.01.2006; копією рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 15.10.2012; копією довідки Центральної районної поліклініки Голосіївського району № 152 від 22.04.2008; копіє. Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 45512958 від 22.10.2016; копією довідки ТОВ «Квартет ЛТД» № 538 від 30.05.2012; копією довідки КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва» № 7609 від 25.11.2016; копією Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 45824896 від 17.11.2016; листом Другої Київської державної нотаріальної контори № 6930/01-16 від 08.11.2017; Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 49788478 від 08.11.2017; копією свого паспорта; матеріалами спадкової справи відносно померлої [PERSON] 12 липня 2017 року було відкрито провадження по даній справі і призначено попереднє судове засідання на\~11 год. 00 хв. 26 жовтня 2017 року. 26 жовтня 2017 року попереднє судове засідання по даній справі було відкладено в звязку з направленням запиту щодо заведення спадкової після смерті 20.01.2007 [PERSON]. До суду 20.02.2018 позивач [PERSON] не зявився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Представник відповідача, Малокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в\~ підготовче судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача, заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі, заперечень не має, наслідки визнання позову розяснені та зрозумілі. Розгляд справи здійснюється відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України. Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами глав 84, 86, 87 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику в справах про спадкування, особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. В силу вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. За правилами ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІУ від 01 липня 2004 року речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. Виникнення права власності на житловий будинок не залежить від державної реєстрації цього права. Державна реєстрація лише підтверджує (закріплює) право власності на нерухоме майно. З врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що нездійснення спадкодавцем державної реєстрації права власності на будинок не позбавляє її спадкоємців права на нього, як частину спадкового майна, та оформлення такого права відповідно до вимог закону. Відповідно до п.3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 р. № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні)\~ житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.9 Перехідних положень ЦПК України ( в редакції Закону України № 2147-VII від 03 жовтня 2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч.4 ст. 206 ЦПК України. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 328, 1216, 1218, 1261, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved