Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог позивачем викладено, що 02.02.2017 в Тернопільському відділі поліції ГУНП в Тернопільській області було зареєстровано повідомлення про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України. Однак, відомості, щодо вказаного правопорушення були внесенні до ЄРДР після постановлення ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.02.2017 у справі №607/1896/17-к. Відтак 24.02.2017 розпочалось досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 12017210010000625, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. \~ \~ \~ \~Крім того, на думку позивача, з самого початку досудового розслідування слідство велось з порушеннями вимог КПК України. Першою і єдиною слідчою дією в даному кримінальному провадженні був його допит як потерпілого, врученням йому 06.07.2017 пам`ятки потерпілого. Після цього, впродовж трьох років інших слідчих дій не проводилось. Відтак 28.12.2020 дізнавач виніс постанову про закриття кримінальне провадження №12017210010000625 за відсутністю складу кримінального правопорушення. Однак, постановою від 03.08.2021 скасовано вищевказану постанову. \~ \~ \~ \~Позивач вважає, що дане кримінальне правопорушення, спричинило йому моральну шкоду. Оскільки, він впродовж тривалого часу змушений був витрачати свій час на поїздки в м. Тернопіль, звертатись зі скаргами, відриватись від свого звичного способу життя, що створювало йому великі незручності. Крім того, збитки, завдані йому шахрайськими діями йому не відшкодовані. \~ \~ \~ \~У зв`язку з не досягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та стягнути в його користь 420 000,00 грн моральної шкоди. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні позивач зміст позовних вимог підтримав з підстав та обґрунтувань викладених у позові та просив його задовольнити. \~ \~ \~ \~Представником відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області подано відзив на позов у якому позовні вимоги він не визнав повністю і заперечує щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову. Виходячи з того, що оскільки на сьогоднішній день кримінальне провадження відкрите та ведуться слідчі (розшукові) дії, та з врахуванням всіх заходів котрі були проведені органом досудового розслідування, немає підстав стверджувати, що в ході досудового розслідування відбувалося протиправна бездіяльність зі сторони слідчих органів поліції. \~ \~ \~ \~Щодо завданої моральної шкоди [PERSON] в сумі 420\~000,00 грн представник відповідача зазначив, що позивач не надав жодних належних та допустимих доказів бездіяльності відповідача, не довів факт протиправних дій або бездіяльності відповідачів, конкретні негативні наслідки та їх причинний зв`язок з правом на відшкодування моральної шкоди. Крім того, вказав, що позивач не надав достатніх та допустимих доказів на підтвердження доводів про заподіяння йому моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її чи близьких родичів; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням пошкодженням її майна; приниженні честі та гідності фізичної особи також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відтак сам по собі факт задоволення скарг [PERSON] ухвалами суду, не свідчить про завдання органами досудового розслідування моральної шкоди, враховуючи і те, що права та інтереси позивача були поновленні. Стосовно розрахунку моральної шкоди, представник відповідача вказав, що позивачем зовсім не роз`яснено,чим він керувався при визначені суми в 420\~000,00 грн, відшкодування моральної шкоди, а також просив звернути увагу на те, що при розрахунку шкоди, позивач використав методику [PERSON] , яка згідно наказу Міністерства юстиції України від 08.05.2018 №1467/5, втратила чинність. Відтак просив у задоволенні позову відмовити. У судовому засіданні представник Головного управління Національної поліції в Тернопільській області підтримав відзив на позов і просив з мотивів та підстав викладених у відзиві на позов, відмовити у задоволенні позову. [PERSON] подав відповідь на відзив, в якій виклав свої пояснення, міркування і аргументи, щодо наведених відповідачем у відзиві заперечення та зазначив мотиви їх відхилення. Зокрема, вказав, що слідчий проігнорував та не виконав вказівки прокуратури, а тому він вважає, що кримінальне провадження в якому він є потерпілим, є неефективним та довготривалим. Представником відповідача Державної казначейської служби України подано відзив на позов в якому він виклав свої аргументи і міркування на заперечення проти позову. Зокрема, зазначивши, що у поданому позові відсутня вимога позивача до Казначейства у зв`язку із порушенням останнім прав та інтересів позивача, яке з ним не вступало у жодні правовідносини та не може нести відповідальності за шкоду, завдану діями інших суб`єктів. Крім того, зазначив, що із змісту позовної заяви, Казначейство в процесі виконання своїх функціональних обов`язків, завдань, прав та охоронюваних законом інтересів [PERSON] , жодним чином не порушувало, жодних незаконних, протиправних дій відносно позивача не вчиняло. Також вказав, що оскільки у позовній заяві відсутні посилання та докази кінцевого результату по кримінальному провадженні № 12017210010000625, відтак вважає, що відшкодування матеріальної шкоди з Державного бюджету є передчасним. А тому, просив відмовити у задоволенні позову. У судовому засіданні представник Державної казначейської служби України просила з мотивів та підстав викладених у відзиві на позов, відмовити у задоволенні позову. Судом було вчинено процесуальні дії у справі. Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд приходить до висновку, що слід відмовити у задоволені позову виходячи з наступних мотивів та підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся в Тернопільський ВП ГУНП в Тернопільській області із вимогою внести в ЄРДР відомості по факту шахрайських дій відносно нього з боку ТОВ «Елітар» та з боку ВАТ «Тернопільобленерго», в результаті чого ТОВ «Елітар» та ВАТ «Тернопільобленерго», заволоділо його грошовими коштами за виконану ним роботу. Вказане підтверджується повідомленням № КІП/1954-07-16/08/2017 від 02.02.2017. Відповідно до скарги від 10.02.2017, [PERSON] , подавав скаргу слідчому судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, в якій просив зобов`язати керівника СВ Тернопільського ВП ГУНП внести відомості в ЄРДР про скоєння відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.02.2017 справа № 607/1896/17-к, скаргу [PERSON] від 10.02.2017 задоволено, та зобов`язано Тернопільське ВП ГУНП в Тернопільській області внести відомості до ЄРДР. Відповідно до заяви від 21.02.2017 [PERSON] звернувся до Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області з проханням негайно виконати вищевказану ухвалу. 24.02.2017 в порядку ст. 40-1 КПК України надано доручення оперативним підрозділам. Згідно з витягом з кримінального провадження № 12017210010000625, на виконання ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про вчинення ТОВ «Еліта» шахрайський дій відносно [PERSON] , 24.02.2017 внесено відомості до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України 2001, та розпочато досудове розслідування. Відповідно до вказівки № 72-665-17 від 28.02.2017, Тернопільська місцева прокуратура надала вказівку в порядку ст. 36 КПУ України слідчому СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області Серединській М.В. в рамках кримінального провадження № 12017210010000625. Згідно з дорученням від 28.02.2017, СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області, працівникам Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області було доручено провести необхідні слідчі (розшукові) дії. 08.07.2017 слідчий СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області Поляк О.А., у приміщанні СВ ТВП ГУНП допитав [PERSON] , в якості потерпілого в рамках кримінального провадження № 12017210010000625 від 24.2.2017, що підтверджується протоколом допиту потерпілого від 08.07.2017. 28.12.2020 кримінальне провадження № 12017210010000625 від 23.02.2017 закрито, в частині кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Вказане підтверджується постановою про закриття кримінального правопорушення від 28.12.2020. Вищевказана постанова була скасовано постановою Тернопільської окружної прокуратури від 03.08.2021. 23.08.2021 дізнавачем СД Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Угрин Ж., позивач був додатково допитаний в якості потерпілого в рамках кримінального провадження № 12017210010000625, що підтверджується протоколом допиту потерпілого від 23.07.2021. Згідно з дорученням від 28.09.2021, СД Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, було повторно доручено провести необхідні слідчі (розшукові) дії. Відповідно до листів від 30.09.2021, СД Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, надсилав запити в ГУ ДФС, Тернопільський обласний центр зайнятості, ГУ Пенсійного фонду України в Тернопільській області та керівнику ТОВ «Елітар», з проханням повідомити, чи перебував [PERSON] у трудових відносинах із ТОВ «Елітар». Згідно з листом №7426/5/19-00-24-04-13/26273 від 20.10.2021, Головне управілння ДПС у Тернопільській області, надало відповідь по запиту СД Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області. 30.09.2021 зібрано правовстановлюючі документи відносно ТОВ «Елітар», що підтверджується договором № 40 від 01.07.2009, та договором № 38 від 01.04.2008. Відповідно до інформаційного листа від 11.10.2021 № 12432, який надійшов з Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, у секторі дізнання Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №12017210010000625, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. ст. 190 КК України. Та в рамках цього кримінального провадження проведено ряд слідчих та процесуальних дій. Згідно з дорученням від 18.10.2021, Сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, було повторно доручено провести необхідні слідчі (розшукові) дії. Аргументами позивача про необхідність стягнення моральної шкоди, суд не погоджується виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним. Відповідно до статті 20 ЦК України право на\~захист\~особа\~здійснює на\~свій\~розсуд. Нездійснення особою права на захист не є підставою для припинення цивільного права, що порушене, крім випадків, встановлених законом. Статтею 19 Конституції України\~визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією\~та законами України. Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про національну поліцію»\~національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги. Згідно із ч.3\~ст.19 цього Закону\~держава, відповідно до закону, відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень. Статтею 56 Конституції України\~визначено право кожної особи на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування заподіяної шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати заподіяну шкоду в повному розмірі. Цивільно-правову відповідальність можна поділити на договірну та позадоговірну (деліктну). Позадоговірна відповідальність наступає за відсутності договірних відносин між учасниками. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені статтями\~1166,\~1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені\~статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Відповідно до положення\~Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»\~врегульовує правовідносини відшкодування шкоди, завданої громадянинові виключно внаслідок незаконного притягнення його до відповідальності. Його дія не розповсюджується на потерпілих осіб, яким завдано шкоди внаслідок бездіяльності органу досудового розслідування та прокуратури під час розслідування за заявою таких осіб. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою\~статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої\~статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті\~1173,\~1174\~цього\~Кодексу). Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди за статтями\~1173,\~1174 ЦК України\~є неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, що є предметом доказування по справі. Відповідно до\~ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Окрім того, порядок відшкодування шкоди, завданої посадовою або службовою особою органу державної влади врегульовано спеціальною нормою, що міститься у\~ст.1174 ЦК України. Згідно із ч.1\~ст.1174 ЦК України\~шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Статті\~1173,\~1174 ЦК України\~є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Необхідною умовою для притягнення держави до відповідальності за дії, бездіяльність органу державної влади у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Наявність цих умов в межах розгляду цивільної справи має довести позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 920/715/17. Збитками, відповідно до частини другої\~статті 22 ЦК України, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до\~статті 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При вирішенні вимог про відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. \~ \~ \~ \~ \~Згідно із статями 80 і 81 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Звертаючись до суду із даним позовом, позивач обґрунтовував свої вимоги не окремими фактами бездіяльності слідчих органів у межах кримінального провадження, а його неефективністю, безвідповідальністю в цілому, оскільки після початку кримінального провадження збитки, завдані йому шахрайськими діями йому не відшкодовані. З матеріалів справи вбачається, що досудове розслідування кримінального провадження №12017210010000625, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. ст. 190 КК України, проводиться, та в рамках цього кримінального провадження проведено та ведуться ряд слідчих (розшукових) дій. Позивач не довів належними та допустимими доказами заподіяння йому моральної шкоди внаслідок порушення вимог процесуального закону, а посилання позивача як на обґрунтування завданої моральної шкоди через необхідність звернення його до суду, не можуть бути належною правовою підставою для її відшкодування відповідачами. Сам лише факт хвилювання позивача в очікуванні проведення досудового розслідування та притягнення винних осіб не є належним доказом його втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, у приниженні честі, гідності, моральних переживаннях у зв`язку з порушенням цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під судом, при настанні інших негативних наслідків. Позивач не довів належними та допустимими доказами, що неправомірними діями чи бездіяльністю відповідачів йому завдана моральна шкода, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діями відповідачів та вини відповідачів в заподіянні шкоди, не зазначив з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Посилання позивача на недоліки у процесуальній діяльності органів досудового розслідування, саме по собі не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої і, відповідно,. Тому, не належне здійснення досудового розслідування, відповідно до \~ст. 23 ЦК України,\~не може бути підставою для безумовного відшкодування моральної шкоди. Встановивши, що позивач не довів належними і допустимими доказами наявність усіх складових елементів, необхідних для цивільно-правової відповідальності відповідачів за наведеними вище статтями закону, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позову про стягнення із держави моральної шкоди. За таких обставин, слід відмовити у задоволенні позову [PERSON] до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати. Відповідно до ч. ч. 1, 6, 13\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Згідно п. 13 ч. 2\~ст. 3 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року\~судовий збір не справляється за подання: позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду. З урахуванням того, що позивача звільнено від сплати судового збору,\~суд вважає, що судовий збір слід компенсувати за рахунок держави. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного,

Outcome: dismissed