Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] , зареєстрований 14.09.2013 у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 806; після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище « [PERSON] ». На обґрунтування позову зазначив, що 14.09.2013 між ним та відповідачкою [PERSON]. зареєстровано шлюб. В шлюбі мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Вказав, що починаючи з липня 2020 року шлюбі відносин між ним та відповідачкою припинені, спільне господарство не ведеться, спільного бюджету немає, проживають окремо. Подружнє життя не склалося внаслідок різних поглядів на життя, відсутності спільних інтересів, взаєморозуміння, внаслідок чого були втрачені почуття любові та взаємної поваги. Подальше збереження сім`ї та сумісне життя є неможливим. Зазначив, що наразі спір про місце проживання дочки між ним та відповідачкою відсутній. З урахуванням викладеного просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Демиденко І.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у тексті позову та просили позов задовольнити. Позивач вказав, що вважає примирення та збереження сім`ї неможливим. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, зазначила, що після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище, набуте у шлюбі, « [PERSON] ». Уточнила, що остаточно припинені сімейні відносини з грудня минулого року. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 14.09.2013 у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 806, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . В шлюбі подружжя має малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіює свідоцтва про народження серії [NUMBER] . В судовому засіданні встановлено, що сторони з грудня 2020 року не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо. Причиною припинення шлюбних відносин сторони вказують різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Бажання та намір відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В ході розгляду справи сторонами клопотання про надання їм часу для примирення не заявлялися. За викладених обставин, беручи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, наміру поновлювати сімейні стосунки не мають, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог. За згодою сторін неповнолітня донька проживатиме після розірвання шлюбу з матір`ю. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідач [PERSON] бажає залишити прізвище, набуте у шлюбі, « [PERSON] ».

Outcome: approved