Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить позбавити відповідачів права користування житловим будинком № 60 по вул. Щаслива (стара назва вул. Комсомольська) у с.\~Марївка Запорізького району Запорізької області. В обґрунтування позову зазначив, що йому, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого Марївською сільською радою 14.05.2004 р., на праві приватної власності належить житловий будинок № 60 по вул. Щаслива (стара назва вул. Комсомольська) у с. Марївка Запорізького району Запорізької області. В належному йому житловому будинку зареєстровані відповідачі, однак за місцем реєстрації не проживають з 2012 року. Зазначає, що позбавлений права на отримання субсидії, що суттєво порушує його право власника нерухомості. Оплати комунальних послуг відповідачі не здійснюють. В судове засідання зявився позивач [PERSON], зазначив, що після того як його син розлучився з невісткою [PERSON], вона зі своїми дітьми не проживає у [INFO] (стара назва вул. Комсомольська) у с.\~Марївка Запорізького району Запорізької області. Де проживає [PERSON] він не знає, [PERSON] знаходиться в інтернаті, на вихідні їздить до бабусі в с. Марївка. Намірів проживати у будинку відповідачі не висловлюють, перешкод у проживанні їм ніхто не чинив. В судове засідання 26.10.2016 р зявилась представник Служби у справах дітей Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області [PERSON], яка заперечувала проти задоволення позову з мотивів порушення майнових прав малолітнього [PERSON] В подальшому участі у розгляді справи не брала, у заяві від 29.11.2016 р. просила розглянути справу без її участі, зазначивши, що заперечує проти задоволення позову, оскільки це суперечить житловим та майновим правам дитини. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що позивач є її сусідом, а відповідачі колишні сусіди. У будинку № 60 по вул. Щаслива у с.\~Марївка Запорізького району Запорізької області відповідачі не проживають приблизно 4 роки, оскільки [PERSON] розлучилась з сином позивача Дмитром. За цією адресою відповідачі не зявляються, житло покинули добровільно, у проживанні їм ніхто не перешкоджав. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] зазначив, що позивач є його сусідом. [PERSON] ніколи не проживав у [INFO]. Інші відповідачі не проживають з 2012 року. За цією адресою відповідачі не зявляються, житло покинули добровільно, у проживанні їм ніхто не перешкоджав. Він приймав участь у складанні та підписував акт про не проживання відповідачів у будинку. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи відповідачі у судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили. У звязку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення позивача та представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА №\~096636, виданого Марївською сільською радою 14.05.2004 р. [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок №\~60 по вул. Щаслива (стара назва вул. Комсомольська) у с. Марївка Запорізького району Запорізької області. Згідно довідки №01-47/2015 від 10.11.2016 р., виданої виконавчим комітетом Марївської сільської ради Запорізького району Запорізької області, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], зареєстровані але не проживають з 2012 року за адресою: с.\~Марївка, вул. Щаслива (вул. Комсомольська), буд. 60 (а.с. 68). Ці ж обставини підтверджуються актами від 21.06.2016 р. (а.с. 8) та від 10.11.2016 р. (а.с. 69), складеними комісійно сусідами [PERSON], [PERSON] та депутатом Марївської сільської ради Запорізького району Запорізької області [PERSON] Згідно акту від 10.11.2016 р. (а.с. 69) [PERSON] та [PERSON] фактично проживають з бабусею і дідусем (батьками [PERSON]) за адресою: вул. 30 років Перемоги, 25, а [PERSON] проживає [INFO]. Виходячи з положень ст.ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Згідно зі ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням у обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. При цьому, ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачені спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виходячи з приписів ч.ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України, враховуючи, що відповідачі не надали суду доказів наявності будь-яких договорів з приводу користування житловим будинком № 60 по вул. Щаслива (стара назва вул. Комсомольська) у с. Марївка Запорізького району Запорізької області, відсутності обєктивної можливості користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод з боку позивача, поважних причин для відсутності у спірному житловому приміщенні понад встановлений законодавством строк, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Також суд враховує, що факт відсутності відповідачів більше одного року підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] Їх показання узгоджують між собою, з іншими доказами у справі, підстав сумніватись у їх достовірності немає. Крім того, суд враховує, що відповідачі не є членами сімї позивача по справі, що також свідчить про обґрунтованість позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved