Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , вказуючи, що 06.11.2002 між ними було укладено шлюб, який зареєстрований Дулібською сільською радою Стрийського району. У них народилося двоє дітей: сини [PERSON] , 2003 р.н., який проживає з позивачем, та [PERSON] , 2007 р.н., який проживає з відповідачкою. Спільне життя з відповідачем не склалося. У них виявилися різні погляди на життя та сімейні відносини, через що між ними постійно виникали непорозуміння та сварки, стали напруженими стосунки, що призвело до остаточного охолодження їхніх почуттів, втрати одним до одного поваги і любові. На цей час вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, примирення між ними не можливе. Майнових спорів між ними немає. Після розірвання шлюбу син [PERSON] буде проживати з позивачем, а син [PERSON] - з відповідачкою. Ухвалою судді від 02.09.2021 вказану справу прийнято до розгляду суддею Слишем А.Т., визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 14 вересня 2021 року. У судове засідання позивач [PERSON] не прибув, направив до суду заяву від 23.07.2021, в якій просить розглянути справу без його участі, позов про розірвання шлюбу підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула, подала до суду заяву від 14.09.2021, в якій просить розглянути справу без її участі, позов про розірвання шлюбу визнає у повному обсязі, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. За змістом ч.ч.3, 4 ст.\~56\~СК України: кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та\~особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Як встановлено судом, шлюб між сторонами [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 06 листопада 2002 року Дулібською сільською радою Стрийського району Львівської області, актовий запис № 22, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Подружжя має двох дітей: синів [PERSON] , 2003 р.н., який проживає з позивачем, та [PERSON] , 2007 р.н., який проживає з відповідачкою. Суд встановив, що сім`я між сторонами розпалася, перебування сторін у шлюбі є формальним, примирення не можливе. У них виявилися різні погляди на життя та сімейні відносини, через що між ними постійно виникали непорозуміння та сварки, стали напруженими стосунки, що призвело до остаточного охолодження їхніх почуттів, втрати одним до одного поваги і любові. Тривалий час сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, між ними відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага. З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно, та її збереження за таких обставин суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ч.4 ст.206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання відповідачем [PERSON] позову про розірвання шлюбу не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позовних вимог і доходить висновку про задоволення позову. Також суд вважає за необхідне вирішити питання щодо прізвища відповідача після розірвання шлюбу. [PERSON] заявила письмове\~клопотання про\~залишення їйпрізвища, яке вона отримала після реєстрації шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відтак за бажанням відповідача та на підставі ст.\~113\~СК України суд залишає їй прізвище, яке вона отримала після реєстрації шлюбу, який розривається. При зверненні до суду з позовом позивачем було оплачено судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі ч.1 ст.142\~ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору, що підлягав сплаті при поданні позову, що становить 454 грн, а решта судового збору в розмірі 454 грн, сплаченого згідно з квитанцією №N0HAG4202M від 23.07.2021 (сплачено в АТ «Райффайзен Банк Аваль»), підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved