Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок літ «А-1», який складав 6/50 часток у складі домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із знищенням житлового будинку, в тому числі припинивши право власності на 3/50 частини домоволодіння за [PERSON] та на 3/50 частини домоволодіння за [PERSON] ; здійснити виділ співвласнику [PERSON] зі складу домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , окремого об`єкту нерухомості, який складається з житлового будинку літ «Б-2» загальною площею 217,00 кв.м., житловою площею 87,30 кв.м. з надвірними будівлями: гараж літ «Б», сарай літ «в» з погрібом «вп», вбиральня літ «Г», гараж літ «Д» з підвалом літ «Дппд» та ганком літ «д», навіс літ «Е», огорожа №1-9, вигрібна яма літ «К2» замість 44/50 частин житлового домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в цілому; визнати за [PERSON] право власності на окремий об`єкт нерухомості, а саме житловий будинок «Б-2», загальною площею 217,00 кв.м., житловою площею 87,30 кв.м. з надвірними будівлями: гараж літ «Б», сарай літ «в» з погрібом «вп», вбиральня літ «Г», гараж літ «Д» з півпідвалом літ «Дппд» та ганком літ «д», навіс літ «Е», огорожа №1-9, вигрібна яма літ «К2» замість 44/50 частин житлового домоволодіння, розташованого за вказаною адресою, у зв`язку із знищенням житлового будинку літ «А-1». В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за адресою: [ADDRESS] , до 1993 року знаходився один житловий будинок, який було збудовано у 1908 році. Цей будинок належав в рівних частках позивачу та відповідачу. У 1993 році [PERSON] побудувала на земельній ділянці новий житловий будинок. На даний час за адресою: [ADDRESS] , знаходиться лише одне домоволодіння, що належить в 47/50 частках [PERSON] , в 3/50 частках [PERSON] [PERSON] постійно користується житловим будинком літ. «Б-2» загальною площею 217 кв.м. Також [PERSON] належить земельна ділянка за вказаною адресою площею 0.10 га. Відповідач [PERSON] користувалась 3/50 частинами житлового домоволодіння, тобто Ѕ частиною житлового будинку літ А-1, який був збудований у 1908 році. [PERSON] тривалий час не користується своєю частиною будинку, не з`являється за місцем розташування нерухомості, в результаті чого будинок літ А-1 самозруйнувався. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18.11.2019 за заявою позивача повернуто надмірно сплачений судовий збір. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26.11.2019 відкрито провадження у справі, розгляд справи суд вирішив проводити у порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20.01.2020 закрито підготовче провадження. Позивач у судове засідання не з`явилась, повідомлялась своєчасно і належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, яка повідомлялсь про день, час та місце проведення судового засідання своєчасно і належним чином, у судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила. Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Згідно з свідоцтвом про право на спадщину 26.11.1974 р. [PERSON] належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про шлюб від 02.10.1976 р., [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до договору дарування від 23.11.1988 р., [PERSON] подарувала [PERSON] 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] . З листа КП «ХРБТІ» від 11.11.2019 вих.№497/1, убачається, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи, на земельній ділянці у [ADDRESS] у 1993р. [PERSON] було збудовано другий житловий будинок літ. «Б-2». У зв 'язку з будівництвом другого житлового будинку на земельній ділянці, а саме будинку літ. «Б-2», було проведено розрахунок перерозподілу ідеальних часток об`єкту від 08.08.2002р між співвласниками [PERSON] та [PERSON] , де вказано, що у [PERSON] в користуванні знаходилася Ѕ частина житлового будинку літ. «А-1», що складала 3/50 часток від домоволодіння. А у [PERSON] в користуванні знаходилася Ѕ частина житлового будинку літ. «А-1», що складала 3/50 часток від домоволодіння та житловий будинок літ. «Б-2» з надвірними будівлями та спорудами, що складали 44/50 часток домоволодіння. Таким чином загальна доля [PERSON] складала 47/50 часток домоволодіння. Згідно розрахунку ідеальних часток : будинок літ. «А-1» складав (3/50ч +3/50ч)=6/50ч; будинок літ. «Б-2»з надвірними будівлями та спорудами складав 44/50 часток. Згідно з свідоцтвом про право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , від 12.09.2002 р., [PERSON] належить 3/50 часток зазначеного домоволодіння, яке складається з двох будинків. З листа КП «ХРБТІ» від 18.10.2019 вих.№497 встановлено, що за архівними матеріалами бюро (на 31.12.2012р.) право приватної власності на домоволодіння, що складається з двох житлових будинків [ADDRESS] в БТІ зареєстровано: в 47/50 частині за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Виконкомом Південної міської ради 12.09.2002р. № б/н, право власності на підставі свідоцтва зареєстровано в БТІ 12.09.2002р. книга 4 реєстр 508; в 3/50 частині за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Виконкомом Південної міської ради 12.09.2002р. № б/н, право власності на підставі свідоцтва зареєстровано в БТІ 12.09.2002р. книга 4 реєстр 508. На земельній ділянці за матеріалами інвентаризації станом на 21.12.2018р. розташовані: житловий будинок літ. «Б-2» (керамзитоблок обкладений цеглою) загальною площею 217,00 кв.м, житловою площею 87,30 кв.м; гараж літ. «Б»; сарай літ. «в» з погрібом літ. «вп»; вбиральня літ. «Г»; гараж літ. «Д» з півпідвалом літ. «Дппд» та ганком літ. «д»; навіс літ. «Е»; огорожа літ. «№1-9»; вигрібна яма літ. «К2». На земельній ділянці за адресою [ADDRESS] до 1993р. знаходився один житловий будинок літ. «А-1», який було збудовано у 1908р. Цей будинок належав у рівних частках [PERSON] та [PERSON] , та був зареєстрований: в Ѕ ч. за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого 1ДНКХарківського району 26.11.1974р Р/№4666; в Ѕ ч. за [PERSON] на підставі Договору дарування, посвідченого Першою ДНК Харківського району 23.11.1988р Р/№ 3-3820. У 1993р [PERSON] збудувала на цій земельній ділянці другий житловий будинок літ. «Б-2» та надвірні будівлі і споруди. Будівництво житлового будинку літ. «Б-2» з надвірними будівлями та спорудами дозволено [PERSON] рішенням Виконкому Південноміської ради від 13.12.1988р № 633. Житловий будинок літ. «Б-2» з надвірними будівлями прийняті до експлуатації згідно Акту державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об`єкта до експлуатації від 11.03.2002р, затвердженого рішенням виконкому Південноміської ради 21.03.2002р № 104. У зв`язку з будівництвом житлового будинку літ. «Б-2», було проведено розрахунок перерозподілу ідеальних часток об`єкту від 08.08.2002р у [PERSON] в користуванні знаходиться Ѕ ч. житлового будинку літ. «А-1», що складає 3/50 частин від загальної вартості об`єкту, а у [PERSON] в користуванні, за заявою, знаходяться Ѕ ч. житлового будинку літ. «А-1», житловий будинок літ. «Б-2» в цілому та надвірні будівлі і споруди, що складає 47/50 частин від загальної вартості об`єкту. На поточний час на земельній ділянці за адресою : [ADDRESS] знаходиться один житловий будинок літ. «Б-2» з надвірними будівлями та спорудами. Житловий будинок літ. «А-1» (1908р будівництва) - самозруйнувався. Відповідно акту депутата Південноміської ради, [PERSON] з 1961 року покинула будинок за адресою: [ADDRESS] . На даний час зазначений будинок самозруйнувався. Згідно з звітом про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єктів їх відповідності будівельних норм, надійної та безпечної експлуатації, об`єкт: «Житловий будинок літ. «А-1» в тому числі літ «а» -веранда, літ «а1» - веранда, літ «а2» - сіни, літ. «ап» - льох, за адресою: [ADDRESS] », від 08.10.2019, який проведено ФОП [PERSON] , житловий будинок неможливо безпечно використовувати за цільовим призначенням, категорія технічного стану «4» аварійний. За змістом статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Статтею 60 ЦПК Українивстановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним Частиною першою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом частин 1, 2 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. У статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до статті 1 Конвенції Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції. Зокрема, право на справедливий суд (стаття 6), право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла (стаття 8). Статтею 346 ЦК України передбачені підстави припинення права власності на майно, яке припиняється у разі: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викупу пам`яток культурної спадщини; примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; реквізиції; конфіскації; припинення юридичної особи чи смерті власника. Згідно з положеннями статті 349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Аналіз зазначених норми дає підстави дійти висновку про те, що умовами для припинення права власності на знищене нерухоме майно згідно вимог статті 349 ЦК Украйни, є наявність встановленого факту знищення майна, а також відповідної заяви власника майна про внесення змін до державного реєстру. Документами, які підтверджують знищення майна, можуть бути матеріали технічної інвентаризації, що засвідчують факт знищення майна, довідки органів внутрішніх справ України, акт про пожежу, офіційні висновки інших установ або організацій, які відповідно до законодавства уповноважені засвідчувати факт знищення майна тощо. Таким чином, суд вважає доведеним, що в матеріалами справи підтверджено факт знищення спірного об`єкту нерухомості, відсутність даних щодо місцезнаходження відповідача, а також неможливість вирішення даного питання в позасудовому порядку, що є підставою для припинення права спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок літ «А-1», який складав 6/50 часток у складі домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із знищенням житлового будинку, в тому числі припинивши право власності на 3/50 частини домоволодіння за [PERSON] та на 3/50 частини домоволодіння за [PERSON] , з наступним виділом та визнанням права власності за співвласником [PERSON] зі складу домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , окремого об`єкту нерухомості.

Outcome: approved