Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було зареєстрований 15 грудня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 462. Неповнолітніх дітей не мають. В обґрунтування позову позивач зазначив, що сімейне життя між ним та відповідачем не склалося оскільки, як виявилося, кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, вони не в змозі порозумітися при вирішенні сімейних проблем, на підставі чого в сім'ї відбувалися сварки, які поступово призвели до неможливості подальшого проживання.На даний момент не ведуть спільного господарства, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують і подальше спільне проживання з відповідачем вважає неможливим, збереження шлюбу недоречним. Стосунки, які склалися між ним та відповідачем перешкоджають їх подальшому спільному проживанню, тому примирення неможливо. Подальша наявність юридичного факту реєстрації шлюбу суперечить його інтересам, тому просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач надав письмову заяву про слухання справи за його відсутністю та просив задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання також надала заяву про слухання справи за її відсутністю, не заперечує проти позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 462 ( свідоцтво серія [NUMBER]). Від шлюбу сторони не мають неповнолітній дітей. Як встановлено у судовому засіданні причиною розірвання шлюбу стали різні погляди на життя. Позивач втратив до відповідача почуття поваги та кохання та не має наміру в подальшому проживати з нею однією сім'єю. На сьогоднішній час сторони мешкають окремо з січня 2015 р., не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе і тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище і наполягає щоб їй було залишено шлюбне прізвище після розірвання шлюбу, тому післяшлюбне прізвище відповідача визначити як - «[PERSON] » Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved