Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до Бобринецької районної державної адміністрації, [PERSON], третя особа відділ держземагенства в Бобринецькому районі про витребування у [PERSON] та передачу [PERSON] земельної ділянки, яка розташована на території Тарасівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, землі водного фонду для рибогосподарських потреб, загальною площею 8,8973 га, яка належить [PERSON] на підставі Державного Акту на право користування земельною ділянкою від 21.12.1992 року серії Б за №010466, застосувавши наслідки нікчемного правочину укладеного між Бобринецькою районною державною адміністрацією та фізичною особою [PERSON] від 15 серпня 2012 року на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації від 18 серпня 2012 року № 514-р зареєстрованого у відділі Держкомзему у Бобринецькому районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 13 листопада 2012 року № 352088724002609. А також попросив визнати протиправним та скасувати розпорядження голови районної державної адміністрації від 18 серпня 2012 року № 514-р. В обгрунтування позову зазначає, що він є власником вищевказаної земельної ділянки, про що в нього є відповідний документ, (державний акт), який посвідчує його право власності. В червні 2012 року до нього підійшов [PERSON], який шляхом погроз змусив передати йому ставок для особистих потреб. З приводу протиправних дій відповідача він звертався до Бобринецької РДА, але останні направляли йому відповіді, про те, що землі водного фонду, які були раніше надані ФГ [PERSON] в постійне користування переведені до земель державної власності та на вказані землі Бобринецькою РДА буде здійснено продаж права оренди на земельних торгах та позивачу було запропоновано взяти участь в торгах, але він участь в торгах не приймав, оскільки вважає що голова РДА протиправно розпорядився належною йому земельною ділянкою В зв'язку з чим позивач вважає дії Бобринецької РДА неправомірними, так як відповідач не мав права розпорядження його земельною ділянкою, яку передав в оренду [PERSON] що і змусило останнього звернутися в суд за захистом свого порушеного права. Представник відповідача (1) Бобринецької РДА - Ковбасюк Л.Є. в судовому засіданні категорично заперечила, щодо задоволення позовних вимог, так як головою ФГ Харичко було проведено розпаювання фермерського господарства при розпаюванні залишилась земельна ділянка (водного фонду), яку [PERSON] не оформив належним чином, а тому Бобринецька РДА замовила на вищевказану земельну ділянку землевпорядну документацію з метою продажу права оренди вищезазначеного ставка на земельних торгах, згідно діючого земельного законодавства. Спірна земельна ділянка державної власності розташована за межами населеного пункту, а тому районна державна адміністрація до повноважень, якої було віднесено право розпоряджатися землею державної власності за межами населених пунктів в межах чинного законодавства та в правовому полі організувала проведення земельних торгів (аукціону), за результатами якого передала земельну ділянку водного фонду в оренду. Позивачу пропонувалось взяти участь в аукціоні, але він не прийняв дану пропозицію, внаслідок чого спірна земельна ділянка була передана іншій особі. Представник відповідача (2) [PERSON] - [PERSON] категорично заперечив проти задоволення позову, пояснивши, що дана позовна заява підлягає бути закритою відповідно до вимог ст. 205 ч.1 п.1 ЦПК України, так як даний позов не належить розглядати в порядку цивільного судочинства. Представник третьої особи на стороні відповідача відділ Дерземагенства в Бобринецькому районі в судове засідання не з'явився, але від начальнику відділу держземагенства в Бобринецькому районі надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Суд вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, враховуючи наступне. Ухвалою суду від 29.05.2014 року, провадження за позовними вимогами [PERSON] про визнання протиправним та скасування розпорядження голови РДА від 18.08.2012 року №514-р. закрито на підставі ст..205 ч.1 п.1 ЦПК України. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Відповідно до частини третьої ст.61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з матеріалів справи позивачу у 1992 році було видано державний акт на право користування землею серії Б №010466 на території Тарасівської сільської ради Бобринецького району загальною площею 51,67 га, в тому числі спірна земельна ділянка водного фонду (ставок) для ведення селянського (фермерського) господарства. Згідно розпорядження голови Бобринецької РДА від 16 серпня 2004 року №604-р [PERSON] та членам ФГ надано згоду на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у приватну власність, абзацом 4 пункту 1 розпорядження, землі, які не передаються в приватну власність площею 8,17 га надано дозвіл на розробку. Згідно з поданими заявами голови та членів фермерського господарства в порядку, встановленому статтею 32 Земельного кодексу України та статтею 13 Закону України «Про фермерське господарство» було передано у приватну власність земельні ділянки з земель державної власності, що перебували в користуванні (розпаювання фермерського господарства). В процесі приватизації члени фермерського господарства отримали у приватну власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського-виробництва та отримали державні акти на право приватної власності на землю від 17 грудня 2008 року. Під час проведення приватизації землі, що перебувала у користуванні, залишилась і спірна на даний час земельна ділянка водного фонду, на яку ні фермерське господарство [PERSON] ні інші громадяни не оформили належним чином правовстановлюючих документів, як це вимагає чинне законодавство. Згідно з інформацією відділу Держкомзему у Бобринецькому районі, на зазначену земельну ділянку водного фонду не оформлено право власності та прав користування, на умовах оренди третіх осіб, в тому числі гр. [PERSON] та заснованого ним фермерським господарством. Відповідач (2) Бобринецька РДА на спірну земельну ділянку замовила землевпорядну документацію з метою продажу права оренди вищезазначеної земельної ділянки водного фонду на земельних торгах (аукціоні) згідно з діючим земельним законодавством. Крім того, як вбачається з постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.01.2014 року, [PERSON] звертався з позовом до Бобринецької РДА Кіровоградської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог відділ держкомзему в Бобринецькому районі про визнання дій відповідача протиправними, щодо переведення земельної ділянки (землі водного фонду) площею 6,33 га, яка знаходиться в постійному користуванні фермерського господарства [PERSON] на підставі Державного акту на землю 1992 року, до земель запасу державної власності і в даному позові йому було відмовлено повністю. Дана постанова залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.10.2013 року. Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно розпорядження від 15 серпня 2012 року №514, врезультаті проведених земельних торгів по лоту №1 - [PERSON] на правах оренди отримав земельні ділянки загальною площею 8,8973 га, з них по угіддях:3,1495 га - під пасовищами, 0,1663 га - під гідротехнічними спорудами, 5,5815 га.- під ставком для рибогосподарських потреб, та останньому було передано ділянку з установленою орендною платою. Зі змісту договору оренди від 15.08.2012 року, слідує, що орендодавець - Бобринецька РДА, в особі [PERSON] та орендар ФО [PERSON] уклали договір оренди від 15.08.2012 року, згідно якого в оренду передається 8,8973 га, даний договір оренди, зареєстрований 13 листопада 2012 року за №352088724002609, відділом держкомзему у Бобринецькому районі. Отже, як вбачається з вищевикладеного [PERSON] правомірно користується спірною земельною ділянкою на законних підставах, позивачем не надано доказів протилежного, а тому в суду відсутні жодні підстави для витребування у відповідача [PERSON] земельної ділянки та застосування наслідків нікчемного правочину (договору оренди землі), який укладений на підставі розпорядження Бобринецької РДА від 15.08.2012 року №514 -р., а тому в позовних вимогах, позивача слідує відмовити повністю.

Outcome: dismissed