Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Ізмаїльської міської ради про визнання за ним, як спадкоємцем за законом першої черги, права власності на спадкове майно, яке складається із 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованими по [ADDRESS] та земельної ділянки, розташованої за зазначеною адресою, загальною площею 0,0460 га, переданої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що нотаріальною конторою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка залишилася після смерті [INFO] матері [PERSON], за тих підстав, що у правовстановлюючому документі на 1/2 частину житлового будинку у штампі, що містить відомості про реєстрацію права власності Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації нечітко вказана назва вулиці, де знаходиться нерухоме майно, та у Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №034808, виданому Ізмаїльською міською радою Одеської області 26.10.2001 року, у прізвищі власника ділянки є виправлення. Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явилися. Представник позивача, з належним чином посвідченими повноваженнями, звернувся із заявою про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність. Відповідач звернувся із заявою про визнання позову та розгляд справи у відсутності представника (а.с.54, 55) Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Частиною 4 ст.174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належала на праві власності 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS], що підтверджено договором купівлі-продажу за №1-2676 від 27.04.2003 року та листом КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» за вих.№1370 від 19.12.2013 року, а також земельна ділянка, розташована за зазначеною адресою, загальною площею 0,0460 га, передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель, що підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №034808, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2208, виданим 26.10.2001 року, та повідомленням відділу Держземагенства у м. Ізмаїлі Одеської області за вих.№28-01-08/3246 від 18.12.2013 року (а.с.48, 49). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.03.2012 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] (а.с.4). Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на вищезазначене спадкове майно. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України після смерті [PERSON] є її син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.11.1967 року, виданим виконкомом сільської ради с.Ларга Кагульського району (а.с.5). За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено листом Ізмаїльської державної нотаріальної контори №2752/02-14 від 12.12.2013 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], відсутня (а.с.44). Відповідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено копією будинкової книги та паспортом громадянина України серії [NUMBER], виданим на ім'я позивача Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 21.01.1998 року (а.с.6-10, 24). Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу за №595/02-14 від 29.03.2013 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у правовстановлюючому документі на 1/2 частину житлового будинку у штампі, що містить відомості про реєстрацію права власності Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації нечітко вказана назва вулиці, де знаходиться нерухоме майно, та у Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №034808, виданому Ізмаїльською міською радою Одеської області 26.10.2001 року, у прізвищі власника ділянки є виправлення (а.с.11). Приймаючи до уваги викладене, а також ту обставину, що відповідач безумовно визнав позов і його визнання не суперечить закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а також ту обставину, що іншої форми захисту позивач не має, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved