Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Територіальної громади с. Анисів в особі Анисівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, Чернігівської районної державної нотаріальної контори, у якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с. Анисів, вул. Шевченка, 66, Чернігівського району Чернігівської області, у порядку спадкування, як за спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON], який помер 08 березня 2000 року. Свої вимоги мотивував тим, що є спадкоємцем за законом після смерті батька та у встановленому законом порядку звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю належним чином оформлених правовстановлюючих документів, оскільки правовстановлюючий документ на будинок на імя померлого не видавався та державної реєстрації права власності на вищевказане нерухоме майно не проводилось, що позбавляєйого можливості одержати свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначений будинок. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представники відповідачів - Територіальної громади с. Анисів в особі Анисівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області та Чернігівської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи без участі їх представників, позовні вимоги визнають у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечують. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін, оскільки у справі є достатньо матеріалів про їх права та взаємовідносини. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до наданої копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер 08 березня 2000 року, про що виконкомом Анисівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області зроблено актовий запис за № 12 від 14 березня 2000 року (а.с.8). Після його смерті відкрилась спадщина. До спадкового майна належить житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: с. Анисів, вул. Шевченка, 66, Чернігівського району Чернігівської області. Згідно довідок № 1558 та № 1559 від 01 грудня 2017 року виконкому Анисівськаої сільської ради за даними погосподарських книг за 1986-1990 роки та 1991-1995 роки, станом на 01 липня 1990 15 квітня 1991 роки житловий будинок № 66 у с. Анисів Чернігівського району Чернігівської області по вул. Шевченка значився за [PERSON], який на день смерті 08 березня 2000 року був зареєстрований та постійно проживав у ньому один, правовстановлюючий документ на будинок не отримував. Господарство відносилось до категорії «робітничий двір» де [PERSON] був головою господарства. (а.с.20, 23). Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався спершу Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських радах, затверджених наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 при [PERSON] СРСР 27 червня 1972 року, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 13 квітня 1979 року № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26, суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім'ї. Залежно від роду занять глави сім'ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім'ї, відносяться до господарств колгоспників. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником [PERSON] комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Як вбачається із матеріалів справи господарство, що розташоване по вул. Шевченка, 66 у с. Анисів Чернігівського району Чернігівської області мало статус робочого двору, головою якого був [PERSON]П У разі віднесення господарства до робітничого двору норми статей 120,123 ЦК УРСР відповідно до яких майно колишнього колгоспного двору підлягало розподілу між його членами, не застосовуються.\~ Згідно інформаційної довідки Комунального підприємства «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» від 25 вересня 2017 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Шевченка, 66 у с. Анисів Чернігівського району Чернігівської області не зареєстровано. Згідно Звіту про оцінку майна від 11 грудня 2015 року загальна вартість домоволодіння № 66 по вул.. Шевченка у с. Анисів Чернігівського району Чернігівської області складає 48\~646 грн. Враховуючи, що спадкодавець за життя правовстановлююий документ на будинок не оформив, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на зазначене домоволодіння.\~ Родинний звязок між померлим та позивачем підтверджується копією свідоцтва про народження, де у графі батько записаний [PERSON] (а.с.9). Із матеріалів справи вбачається, що після померлого 08 березня 2000 року [PERSON] 12 жовтня 2017 року була відкрита спадкова справа № 2315, із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернувся син спадкодавця [PERSON], який прийняв спадщину за законом. Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно з положеннями ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Правовстановлюючий документ на спірний будинок спадкодавець не отримав, тобто іншим шляхом позивач позбавлений можливості захистити порушене право. Суд вважає, що позивач у відповідності з вимогами ст. 328, 1261, 1268 ЦК України має право на визнання за нею права власності на спірний будинок. За таких обставин суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: с. Анисів, вул. Шевченка, 66 Чернігівського району Чернігівської області, як за спадкоємцем за законом після померлого 08 березня 2000 року батька [PERSON], із наведених вище підстав. На підставі викладеного,

Outcome: approved