Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що сторони по справі являються колишнім подружжям, шлюб між яким був зареєстрований 16.03.2002 року та припинений 19.03.2007 року у відділі ДРАЦС РС ВМУЮ Вінницької області. Рішенням адміністрації ради трудового колективу ДП «ЖЕК-24» від 10.12.2001 року, протокол №3, позивачу було надано право на заселення однокімнатної квартири [ADDRESS], про що був виданий ордер №3. Після отримання ордеру 11.01.2002 року позивач заселився та був зареєстрований в даній квартирі. Особовий рахунок [NUMBER] до даного часу відкритий в МКП «ЖЕК №15» на його ім'я і позивач являється основним квартиронаймачем до даного часу. Під час перебування в шлюбі з відповідачкою 12.08.2004 року остання була зареєстрована в квартиру як член сім`ї наймача зі згоди позивача. Від народження в особовий рахунок був внесений також малолітній син сторін [PERSON], [INFO], який проживав разом зі сторонами. Після розірвання шлюбу в органах РАЦС 19.03.2007 року відповідачка разом із малолітнім сином покинула спірну квартиру, забравши з неї всі свої речі та переїхавши проживати до своїх батьків в с. Комарово Вінницького району Вінницької області. Позивач неодноразово звертався до відповідачки з вимогою знятись з реєстрації, однак остання відмовляється це зробити в добровільному порядку. У зв'язку із реєстрацією відповідачки у квартирі позивач змушений також нести додаткові витрати по оплаті за житлово-комунальні послуги. Таким чином, своїми діями відповідачка заважає позивачеві належним чином користуватись житлом, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних міркувань. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони по справі являються колишнім подружжям, шлюб між яким був зареєстрований 16.03.2002 року та припинений 19.03.2007 року у відділі ДРАЦС Вінницького МУЮ у Вінницькій області, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого В ДРАЦС Вінницького МУЮ у Вінницькій області 05.02.2014 року (а.с.5). Позивач являється наймачем квартири [ADDRESS] на підставі ордера №3, виданого ДП «ЖЕК-24» 10.12.2001 року на підставі рішення адміністрації ради трудового колективу ДП «ЖЕК-24» від 10.12.2001 року, протокол №3 (а.с.7). Згідно довідки МКП «ЖЕК №15» від 17.02.2014 року №470/р (а.с.9), особового рахунку [NUMBER] від 17.02.2014 року №56 (а.с.8) в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: позивач [PERSON] як квартиронаймач 11.01.2002 року, відповідачка [PERSON] як дружина квартиронаймача 12.08.2004 року, син [PERSON] [INFO] року. Однак, як вбачається з акта №180214/058 від 18.02.2014 року, складеного комісією в складі майстра МКП «ЖЕК №15» та юриста МКП «ЖЕК №15», відповідачка [PERSON] з 19.03.2007 року в квартирі [ADDRESS] не проживає, хоча залишається зареєстрованою (а.с.10). Окрім того, дана обставина не заперечувалась відповідачкою в судовому засіданні, яка пояснила, що дійсно з 19.03.2007 року вона разом із малолітнім сином покинула спірну квартиру, забравши з неї всі свої речі, та переїхала проживати до своїх батьків в с. Комарово Вінницького району Вінницької області. Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт не проживання відповідачки [PERSON] за адресою: [ADDRESS], понад 6 місяців, однак остання залишається бути зареєстрованою за даною адресою. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, а такий строк встановлюється ст. 71 ЖК України та складає 6 місяців відсутності в житловому приміщенні без поважних причин, провадиться в судовому порядку. Поважні причини відсутності відповідачки в квартирі, які перелічені в ст.71 ЖК України, відсутні. З огляду на вищенаведене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовна вимога про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved