Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до Голгочанської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, вказуючи, що після смерті її батьків: [PERSON] та [PERSON] залишилось спадкове майно, у вигляді права на земельні частки (паї) розміром 1,60 в умовних кадастрових гектарах із земель, що перебувають у колективній власності КСПП Голгочанське с. Голгоча Підгаєцького району Тернопільської області. В судове засідання позивач повторно не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Крім того, підтримання нею позовних вимог та прохання про розгляд справи у її відсутності викладено у адресованих суду письмових заявах, які долучені до матеріалів справи, що не суперечить вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України. Представник відповідача Голгочанської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Крім того, прохання про розгляд справи у його відсутності, викладено у адресованому суду письмовому клопотанні, яке долучене до матеріалів справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи із наступних підстав. Згідно ч.1 ст.524 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч.1 ст.534 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. В силу п.п.1, 2 ч.1, ч.2 ст.549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України ( в редакції 2003 року) правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. У відповідності із ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Положенням ч.ч.1, 3 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст.1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.ч.1, 3 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що батькам позивача: батькові - [PERSON] та матері [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром по 1,60 в умовних кадастрових гектарах із земель, що перебувають у колективній власності КСПП Голгочанське с. Голгоча Підгаєцького району Тернопільської області, що підтверджується копіями сертифікатів на право на земельну частку (пай) відповідно серії ТР №0144815 та серії ТР №0144816 від 15 серпня 1996 року, інформаціями відділу у Підгаєцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 14 вересня 2017 року про грошову оцінку земельних часток (паїв) та виписками із списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю КСПП Голгочанське с. Голгоча Підгаєцького району, виданими відділом у Підгаєцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області. Позивач народилась 01 грудня 1966 року в сімї: батька [PERSON] та матері [PERSON], що видно із свідоцтва про її народження серії VІІ-УР №1316488 виданого Голгочанською сільською радою Бережанського (на даний час Підгаєцького) району Тернопільської області. Позивач 19 грудня 1987 року одружилась із [PERSON] у звязку з чим змінила прізвище із дошлюбного [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON], що вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу від 19 грудня 1987 року. Батько позивача [PERSON] 01 лютого 2000 року у Голгочанській сільській раді Підгаєцького району Тернопільської області, склав заповіт, розпорядженням якого вищезазначене спадкове майно заповів позивачу. Мати позивача 02 лютого 2000 року у Голгочанській сільській раді Підгаєцького району Тернопільської області, склала заповіт, розпорядженням якого вищезазначене спадкове майно заповіла позивачу. Мати позивача [PERSON] 01 грудня 2002 року померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №099219 від 02 грудня 2002 року, виданим Голгочанською сільською радою Підгаєцького району Тернопільської області. Із довідки виданої виконкомом Голгочанської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області за вих.№1604 від 13 вересня 2017 року, вбачається, що [PERSON], яка померла 01 грудня 2002 року, на момент смерті проживала та була зареєстрована в [INFO] бік, 37 Підгаєцького району Тернопільської області і на час її смерті з нею проживав та був зареєстрований її чоловік [PERSON], який помер 16 жовтня 2005 року. Батько позивача [PERSON] 16 жовтня 2005 року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №009786 від 18 жовтня 2005 року, виданим Голгочанською сільською радою Підгаєцького району Тернопільської області. Як вбачається із інформації в.о. державного нотаріуса Підгаєцької державної нотаріальної контори за вих.№921/01-16 від 27 листопада 2017 року, після смерті [PERSON], яка померла 01 грудня 2002 року та після смерті [PERSON], який помер 16 жовтня 2005 року спадкові справи за даними Спадкового реєстру станом на 27 листопада 2017 року не заводились. Довідку видану виконкомом Голгочанської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області за вих.№1606 від 14 вересня 2017 року, суд не бере до уваги, як належний доказ того, що позивач після смерті своєї матері вступила в управління спадковим майном, виходячи із вище наведеного, а також дана довідка не містить часу на протязі якого позивачем були вчинені ці дії. Крім того, судом не здобуто, а позивачем не представлено будь-яких належних доказів стосовно того, що позивач прийняла спадщину після смерті своїх батьків. Із копії паспорта позивача, видно, що з 17 лютого 1988 року її зареєстроване місце проживання: [INFO]. Позивач зверталась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті її батька [PERSON], який помер 16 жовтня 2005 року та проживав в [INFO], однак їй в цьому було відмовлено у звязку із пропуском строку для прийняття спадщини та їй було рекомендовано звернутись до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, що підтверджується письмовою відмовою в.о. державного нотаріуса Підгаєцької державної нотаріальної контори за вих.№822/01-16 від 14 вересня 2017 року. Встановлено, що [PERSON] до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, станом на день розгляду справи, не зверталась, а звернулась з даним позовом. Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму інформаційному листі від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування розяснено, що якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed