Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду, Вінницької області із вказаним позовом до відповідача [PERSON], відповідно до якого просить стягнути з останнього на його користь заборгованість за договором позики від 01 січня 2013 року в сумі 55 000 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] за договором позики отримав від [PERSON] позику гроші в сумі 55 000 гривень. На підтвердження передачі грошей за договором позики було складено розписку, в якій Відповідач підтвердив факт отримання у позивача грошей в позику. За даною розпискою відповідач забов'язався повернути кошти до 01 січня 2013 року. На день звернення до суду відповідач не виконав свої договірні зобов'язання та відмовляється виконувати умови укладенного договору посилаючись на те, що в нього відсутні необхідні кошти для повернення боргу. Вимоги, щодо повернення боргу відповідач ігнорує та відмовляється вести будь-які перемовини з позивачем щодо можливості повернення заборгованості, яка виникла за договорами позики. В судовому засіданні позивач та його адвокат підтримав позовні вимоги та просить стягнути суму боргу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомленний належним чином, причина його неявки суду не відома. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги на наступних підставах. Розпискою [PERSON] від 08 листопада 2012 року (а. с. 3) та показами сторін доведено, що відповідач позичив у позивача 55 000 гривень, давши зобов'язання повернути суму боргу до 01 січня 2013 року. Боржник, який прострочив виконання грошового забов'язання, на вимогу кредитора забов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановленний договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно ч. 1 ст. 530 ЦК України , якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 4 ст. 631 ЦК України передбачено, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З огляду на вищевикладене, суд, враховуючи позицію сторін, оскільки позивач підтримує позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе стягнути з відповідача суму боргу. Задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved