Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Шишацького районного суду Полтавської області із позовом до Баранівської сільської ради Шишацького району Полтавської області про визнання за собою права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що являється спадкоємцем за заповітом після померлої [INFO] [PERSON]. Спадкове майно померлої складається з житлового будинку з господарськими будівлям, який розташований в [ADDRESS], що належав померлій на підставі рішення Шишацького районного суду від 23.11.2011 та земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та ведення особистого господарства загальною площею 0,57га, яка належала померлому [INFO] [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ПЛ № 040170, була успадкована [PERSON], але не переоформлена на її ім'я за життя. Для одержання свідоцтва про право на спадщину померлої [PERSON] позивач звернувся до приватного нотаріуса [PERSON], але у видачі свідоцтва йому було відмовлено так-як спадковий житловий будинок не внесений до бази даних державного реєстру прав власності на нерухоме майно, а на спадкову земельну ділянку втрачений оригінал державного акту на право приватної власності на землю. В зв'язку з вищевикладеним, посилаючись на норми ЦК та ЦПК України позивач звертається за захистом своїх прав до суду та просить суд визнати, що [PERSON], яка померла [INFO] вчасно прийняла спадщину після померлого [INFO] [PERSON], що складається з земельної ділянки площею 0,57 га. Визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно померлої [PERSON] у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач, будучі належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Особливою умовою угоди № 378 від 19 серпня 2014 року, укладеної між позивачем та адвокатом [PERSON], є участь представника у судових засіданнях без участі позивача. Представник позивача - адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без його участі. Представник відповідача - Баранівської сільської ради Шишацького району Полтавської області в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним, а тому позов підлягає задоволення виходячи з наступного. [INFO] у с. Баранівка Шишацького району Полтавської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим 11 червня 2014 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Шишацького РУЮ у Полтавській області РАЦС РС Шишацького РУЮ у Полтавській області (а.с.6). До дня смерті [PERSON] проживала одна у приватному домогосподарстві у с. Баранівка Шишацького району Полтавської області, що підтверджується довідкою Баранівської сільської ради Шишацького району Полтавської області від 15.07.2013 № 151 (а.с.42). Померла [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 12.06.2012 року приватним нотаріусом Шишацького районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1110, згідно якого частину свого майна у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,57 га для обслуговування житлового будинку і ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Баранівка заповідала у рівних частках [PERSON] та [PERSON] (а.с.8-9). Як встановлено судом з матеріалів спадкової справи [INFO] 40/2013 позивач [PERSON] прийняв спадщину, подавши про це у встановлений законом 6-ти місячний строк заяву до приватного нотаріуса Шишацького районного нотаріального округу [PERSON] (а.с.40). Інший, зазначений у заповіті, спадкоємець [PERSON] відмовився від своєї частки спадщини на користь [PERSON] (а.с.41). Інші спадкоємці, які б претендували на частину спадкового майна померлої [PERSON], яку вона заповідала [PERSON] та [PERSON], відсутні. Відповідно до судової практики та положень Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у справах даної категорії при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Шишацького районного нотаріального округу [PERSON] від 05 серпня 2014 року за № 218/02-31спадкоємцю [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належну йому частку спадкового майна спадкодавця [PERSON] відмовлено в зв'язку з тим, що у нього відсутній правовстановлюючий документ на ім'я померлої на земельну ділянку площею 0,57га для обслуговування житлового будинку і ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Баранівка Шишацького району Полтавської області, а право власності на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] не зареєстровано спадкодавцем у встановленому законом порядку (а.с.20). Яв встановлено судом зі змісту резолютивної частини рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 23 листопада 2011 року (справа № 2-345/11), яке набрало законної сили, за [PERSON] визнано право власності, в порядку спадкування, на спадкове майно померлого [INFO] [PERSON], яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] (а.с.19). В той же час з описової частини вказаного рішення встановлено, що позивач (на той час) [PERSON] оформила право власності на частину спадщини [PERSON] у вигляді земельної ділянки площею 0,57га отримавши свідоцтво про право власності на спадщину № 1297 від 25.11.2010 року (а.с.38-39). Вказаний факт також підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ПЛ № 040170, на якому державним нотаріусом Шишацької державної нотаріальної контори [PERSON] зроблено запис про видачу свідоцтва про право на спадщину за № 1297 від 25.11.2010 на підставі якого право власності на цю земельну ділянку переходить до [PERSON] (а.с.43-44). Згідно витягу з технічної документації про нормативну оцінку грошову оцінку земельної ділянки виданого відділом Держземагенства у Шишацькому районі Полтавської області від 12 серпня 2014 року № 01-01-10/3471 власником земельної ділянки до теперішнього часу значиться [PERSON] (а.с.18), що свідчить про те, що успадкувавши земельну ділянку після останнього, [PERSON] її нас своє ім'я за життя не переоформила. Спадковий будинок на який претендує позивач згідно технічного паспорту ПП Миргородське підприємство технічної інвентаризації та експертиз «Інвентаризатор» (інвентарний номер 2937) розташований по [ADDRESS], знаходиться на земельній ділянці площею 5700 кв. м., та складається з житлового будинку 1948 року побудови загальною площею з урахуванням літніх приміщень 73,3 кв.м., жилою площею 29,9 кв.м. (літ - А-1, а), літньої кухні (літ - Б), сараю (літ. - В), колодязю (№ 1). Реєстрація права власності не проводилась (а.с.13-16). Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Відповідно до вимог ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Таким чином успадкувавши після смерті [PERSON] належні їй на момент смерті житловий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку площею 0,57га, що розташовані у с. Баранівка Шишацького району Полтавської області спадкоємець [PERSON] позбавлений можливості оформити її на своє ім'я, через те, що право власності на вказане майно не було зареєстровано спадкодавцем на своє ім'я належним чином. Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою. Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині визнання за позивачем право власності на спадкове майно померлої [PERSON] у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами та земельної ділянки площею 0,57га є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню в повному обсязі. В той же час суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині визнання факту того, що спадкоємець [PERSON] прийняла після смерті [PERSON] спадщину у вигляді належної йому земельної ділянки площею, 0,57га, оскільки факт успадкування нею вказаної земельної ділянки підтверджується свідоцтвом про права власності на спадщину № 1297 від 25.11.2010 року, виданим держаним нотаріусом Шишацької державної нотаріальної контори [PERSON], а отже визнання цього факту судом не потребується.

Outcome: partial