Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, який згодом уточнив, до [PERSON], третя особа Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди в розмірі 29559,70 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.01.2016р., близько 14 год. 40 хв., відповідач керуючи транспортним засобом марки RENAULT MASCOTT, д.н.з. [NUMBER], здійснив зупинку по вул. Обїзна в с. Петриків Тернопільського району та не вжив заходів для недопущення його самовільного руху (не скористався ручним гальмом), внаслідок чого допустив зіткнення із припаркованим транспортним засобом марки MERCEDES-BENZ GL450, тимчасовий реєстраційний номер 22АК3956, яким керував позивач, чим порушив вимоги п.п. 1.4., 1.5., 2.3.б, 15.12. Правил дорожнього руху. За вказане правопорушення відповідач притягнутий до відповідальності Тернопільським міськрайонним судом за статтею 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. Оцінювач ДП «Експерт-сервіс Авто» склав висновок про вартість матеріального збитку завданого внаслідок ДТП, який складає 80559,70 грн. із врахуванням ПДВ. Цивільно-правова відповідальність відповідача на випадок ДТП була застрахована, згідно поліса обовязкового страхування власників наземних транспортних засобів, в ТзОВ «Страхове товариство «Домінанта». Дана страхова компанія виплатила позивачу усю суму згідно поліса, а саме 51000,00 грн. Решту ж суми матеріальних збитків 29559,70 грн. позивач просить стягнути із винуватця ДТП відповідача [PERSON] Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, інших письмових заявах та наданих суду усних поясненнях. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення позову. Надали усні та письмові пояснення, суть яких зводиться до наступного. На думку відповідача, позивач не вправі вимагати відшкодування збитків завданих ДТП, так як позивач не є власником пошкодженого автомобіля. Окрім того, відповідач також не є власником автомобіля, який пошкодив автомобіль позивача. У наданому позивачем експертному звіті пораховано вартість нових деталей, при тому, що автомобіль позивача має вже 10 років, а тому повинен застосовувати коефіцієнт зносу. Просять відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі. А також у заяві повідомив, що уся передбачена страховим полісом сума (50000,00 грн.) виплачена позивачу. Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне. Відповідно до постанови судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 лютого 2016 року у справі №607/1077/16-п, встановлено, що 27.01.2016р., близько 14 год. 40 хв., відповідач керуючи транспортним засобом марки RENAULT MASCOTT, д.н.з. [NUMBER], здійснив зупинку по вул. Обїзна в с. Петриків Тернопільського району та не вжив заходів для недопущення його самовільного руху (не скористався ручним гальмом), внаслідок чого допустив зіткнення із припаркованим транспортним засобом марки MERCEDES, н.з. 22АК3956, яким керував позивач, та який належить [PERSON], чим порушив вимоги п.п. 1.4., 1.5., 2.3.б, 15.12. Правил дорожнього руху. Згідно вказаної постанови [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. На момент скоєння ДТП автомобіль марки MERCEDES, н.з. 22АК3956 належав [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХТ 630914. Позивач керував цим автомобілем на підставі довіреності від 23.01.2016р. від імені [PERSON], посвідченої цього ж числа приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу [PERSON] З 29.03.2016р. позивач став власником вищевказаного автомобіля, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу СХТ 969917. Оцінювачем ДП «Експерт-Сервіс Авто» [PERSON] 12.02.2016р. складено висновок (звіт) про те, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля MERCEDES-BENZ GL450, тимчасовий реєстраційний номер 22АК3956, в результаті його пошкодження при ДТП, станом на момент оцінки складає 80559,70 грн. з врахуванням ПДВ або 69817,73 грн. без врахування ПДВ. Із висновку (звіту) вбачається, що при визначенні матеріального збитку застосовано коефіцієнт фізичного зносу складових автомобіля 0,6756. Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» відшкодувало позивачу50000,00 грн., що підтверджено наданими страховою компанією платіжними дорученнями, а також визнано позивачем. Розглянувши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання про часткову обґрунтованість позовних вимог, підтвердження їх матеріалами справи та необхідність частково задовольнити позов з наступних мотивів. Згідно із статтею 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно статті 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно ч. 1 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами 1, 2 статті 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема, транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 4 статті 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Постановою судді Тернопільського міськрайонного Тернопільської області від 17.02.2016р. по справі №607/1077/16-п встановлено вину у скоєнні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди саме відповідача [PERSON]. Отже, матеріальна шкода, у розмірі не відшкодованому страховою компанією, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Як вбачається , з п.13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого [PERSON] України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). Таким чином, судом відхиляються заперечення сторони відповідача про те, що позивач не вправі вимагати відшкодування шкоди, так як позивач хоч і не був власником транспортного засобу на момент ДТП, однак володів ним на законній підставі. Проте, суд не погоджується із сумою, яку просить стягнути позивач, так як вона випливає із розміру матеріального збитку з урахуванням ПДВ. Однак, позивач не надав доказів того, що надавач послуг з ремонту автомобіля є платником ПДВ. Тому, при визначенні суми яка підлягає стягненню з відповідача суд бере до уваги встановлену оцінювачем вартість матеріального збитку без урахування ПДВ, яка складає 69817,73 грн. Як вбачається із заяви позивача від 01.11.2016р., ТДВ «СТ «Домінанта» виплатило позивачу 51000,00 грн. На запитання суду до представника позивача, чи дійсно ця сума склала 51000,00 грн., при тому що згідно платіжних доручень страхової компанії виплачено було 50000,00 грн., представник позивача ствердив, що страховою компанією виплачено саме 51000,00 грн. Враховуючи диспозитивність цивільного процесу, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 18817,73 грн. (69817,73 51000,00), в якості відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріального збитку. Згідно статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 188,17 грн., що пропорційно задоволеним вимога. Однак, не підлягають до стягнення із відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу, так як інформація викладена у розрахунку витрат на правову допомогу не відповідає дійсності. А саме, у розрахунку зазначено, що оплата проведена на 10 годин участі у судових засіданнях, хоча фактично усі судові засідання тривали 2 години 40 хвилин. Окрім того, сплата позивачем коштів адвокату відбувалась ще до залишення без розгляду позову в частині вимог до ТДВ «СТ «Домінанта», а тому визначити, які саме послуги надав адвокат в частині відповідача [PERSON] із наданих позивачем документів неможливо.

Outcome: partial