Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у Вугледарський міський суд Донецької області з позовною заявою до відповідача ВП «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая» ДП «ДВЕК» про стягнення моральної шкоди в зв'язку з професійним захворювання. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач працював на ВП «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая» ДП «ДВЕК» по професії прохідником підземних виробок з 7 травня 2008 року по 18 листопада 2014 року. 24 травня 2014 року, приблизно о 19 годині 50 хвилин, при виконанні змінного наряду у вибої конвеєрної виробки 13 східної лави пласту С11 був травмований у потиличну частину шматком породи, який відшарувався з покривлі виробки та вдарив його в голову, про що було складено акт Форми Н-1 №12, затверджений керівництвом підприємства. Відповідно до висновку медико-соціальної експертної комісії від 13 жовтня 2014 року, виписка з акту огляду у МСЕК №125994, позивачу вперше встановлена стійка втрата професійної працездатності на 30% внаслідок травми на виробництві. При розслідуванні обставин його каліцтва було встановлено 5% вини позивача та 95% вини підприємства. Від того, що відповідач не забезпечив належним чином безпечне виконання гірничих робіт, позивач отримав виробничу травму. Внаслідок втрати професійної працездатності у позивача наявна моральна шкода, оскільки він відчуває фізичний біль та душевні страждання. Переживання викликані наслідками травми. Він на 30% втративши професійну працездатність, втратив здатність повністю реалізувати свої можливості, змушений проходити курс лікування та профілактичні огляди, постійно відчуваю наслідки виробничої травми. Стан його здоров'я став незадовільним, і оскільки йому встановлено третю групу інвалідності. Вказані обставини обумовлюють необхідність пристосовуватися та організовувати його повсякденне життя по-новому і свідчать про заподіяння йому моральної шкоди. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь гроші в сумі 10000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги не визнав. Відокремлений підрозділ «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая» Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» не є самостійною юридичною особою, а входить в структуру Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія». Сторони визнали, що позивач працював на ВП «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая» ДП «ДВЕК» з 7 травня 2008 року по 18 листопада 2014 року з повним робочим днем під землею та отримав травму 24 травня 2014 року з вини відповідача з втратою працездатності 30 відсотків і третю групу інвалідності, і не оспорювали цих обставин. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, їх допустимість та належність, вважає що позов слід задовольнити частково з наступних підстав: Згідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 237-1 КЗпП України передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань, або втрати нормальних життєвих зв'язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв'язку між попередніми умовами. Згідно з роз'ясненнями, даними в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року), відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. В судовому засіданні встановлено, що внаслідок виробничої травми 24 травня 2014 року пошкоджено здоров'я позивача, чим завдано моральну шкоду, яка обумовлена моральними та фізичними стражданнями з приводу пошкодження здоров'я, погіршення життєвих умов, що потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Викладене є підставою для відшкодування позивачеві моральної шкоди відповідачем у відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України. Згідно з п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 р. №1-9 рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров'я тощо. У випадку втрати потерпілим працездатності він зазнає значно більше моральної шкоди, ніж яка заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача 10000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди суд не находить можливим, оскільки така сума є завищеною і не відповідає глибині моральних та фізичних страждань позивача, ступеню втрати ним професійної працездатності та групі інвалідності. Тому суд, враховуючи вимоги розумності, справедливості і домірності завданої моральної шкоди, з огляду на важкі безстрокові наслідки професійних захворювань, постійний характер негативних наслідків, обмеження життєдіяльності, порушення та зміну звичайного укладу життя і особистих зв'язків, з урахуванням склавшоїся судової практики, вважає за можливе та необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 9000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди, що буде цілком еквівалентним завданим моральним стражданням та склавшоїся судової практики відшкодування моральної шкоди при пошкоджені здоровя. Суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 243,60 грн. на користь держави. На підставі вищевикладеного в ст. 1168 ЦК України, ст. 153, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial