Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 27.12.2008року між ним та відповідачкою [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції за актовим записом №3720. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], 09.07.2009р.н. Стверджує, що спільне сімейне життя у них з відповідачкою не склалося через протилежні погляди на шлюб та сімю, в результаті чого постійно виникали сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуття поваги та довіри один до одного. Протягом тривалого часу з відповідачкою проживають окремо та не підтримують подружніх відносин. Вважає подальше підтримування сімейних відносин з відповідачкою недоцільним та небажаним. Залишатися і надалі у такому шлюбі наміру немає. Крім того зазначає, що малолітній син [PERSON] проживає разом із ним, проте згоди щодо місця проживання сина і передачі її під його піклування з відповідачкою не досягнуто. Вважає, що в інтересах дитини сина [PERSON] проживати саме з ним, а не з матірю, оскільки він має можливість забезпечити сину належні умови проживання, займатися його вихованням, дитина хоче жити з ним, має окрему кімнату з сучасним ремонтом, спиртними напоями він не зловживає, не палить, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, до сина відноситься добре. З огляду на наведене, просить суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою, а також визначити місце проживання дитини сина [PERSON], 09.07.2009р.н., та залишити його для подальшого виховання разом з ним (батьком) [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, а подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд справу слухати у його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, а подала заяву, в якій зазначила, що позов визнає, та просить суд справу слухати у її відсутності. Представник третьої особи - Мостиської районної державної адміністрації Львівської області як органу опіки та піклування в судове засідання не зявилась, а подала заяву, в якій зазначила, що проти позову в частині визначення місця проживання дитини з батьком не заперечує. Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких міркувань. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстровано 27.12.2008р. Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції за актовим записом №3720. За час даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], 09.07.2009р.н. Між сторонами відсутні почуття любові та взаємоповаги. Подружжя вже тривалий час разом не проживають та жодних шлюбних стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Позивач несе моральні страждання, тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем, примирення не бажає. Відповідно до п.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. При таких обставинах, суд прийшов до переконання, що сімя сторін розпалась остаточно і зберегти її не можливо. Сторони згідні на розірвання шлюбу, збереження якого суперечить інтересам кожного з подружжя та дітей, а тому згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Щодо позовних вимог в частині визначення місця проживання дитини сина [PERSON], то судом встановлено, що на даний час останній, проживає разом із батьком позивачем [PERSON] за адресою: с.Гостинцеве, вул.Сонячна, 15 Мостиського району. Відповідачка [PERSON] надала згоду на визначення місця проживання сина [PERSON] разом із батьком. Вищевказані обставини сторонами неоспорюються та підтверджуються оригіналом свідоцтва про шлюб між сторонами серії 1-СГ №293806 від 24.02.2017 року, копією свідоцтва про народження дитини [PERSON], 09.07.2009р.н., копією паспорта громадянина України позивача [PERSON], копією паспорта громадянина України відповідачки [PERSON], висновком органу опіки та піклування Мостиської РДА Львівської області щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] від 13.06.2017р. за №02-29/1281. Статтями 155, 157 Сімейного кодексу України передбачено, що здійснення батьками своїх батьківських обовязків має ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.ст.160, 161 Сімейного Кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п.7 ст.7 Сімейного Кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до п.8 ст.7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. Згідно висновку Мостиської РДА Львівської області як органу опіки та піклування від 13.06.2017р. за №02-29/1281 вирішено після розірвання шлюбу між [PERSON] і [PERSON] визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] з батьком. За таких обставин, зокрема беручи до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, а також враховуючи те, що позивач є рідним батьком дитини сина [PERSON], 09.07.2009р.н. такий є працездатним, має постійне місце праці та стабільний регулярний заробіток, мешкає в належних для проживання та виховання дитини умовах, наполягає на реалізації свого права доглядати та піклуватись сином, має можливість та бажання займатись його вихованням, про що свідчить даний позов до суду, беручи до уваги рекомендований органом опіки і піклування висновок щодо визначення місця проживання малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що місце проживання малолітньої дитини сина [PERSON] після розірвання шлюбу між сторонами слід визначити з батьком позивачем [PERSON] Відповідно до ст.141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Таким чином, визначаючи місце проживання малолітнього [PERSON] з батьком, позивачем по справі, суд не позбавляє матері, відповідачки по справі, права та можливості особистого спілкування з дитиною, обовязку брати участь у її вихованні. Отже, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved