Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом, який в подальшому був уточнений, до відповідача [PERSON] , третьою особою зазначено П`яту Харківську державну нотаріальну контору, в якому позивач просить встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , на час відкриття спадщини [INFO] ; визнати за позивачем право власності на 19/100 обов`язкових часток житлових будинків літ. А-1 та літ. Б-1 з надвірними будівлями, загальною площею 181,4 кв.м., житловою площею 109,5 кв.м, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після померлої [INFO] матері [PERSON] , [INFO] , судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , [INFO] , яка на час відкриття спадщини постійно проживала разом з позивачем - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з 38/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказана частина житлового будинку з надвірними будівлями належить [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за реєстраційним номером 3-669, виданим 15.02.1996 року П`ятою Харківською державною нотаріальною конторою, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 135532220 від 27.08.2018 року. Позивач вказує, що вона постійно проживала на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем [PERSON] та не заявляла про відмову від спадщини, тому вона вважала, що прийняла спадщину на підставі ст. 1268 ЦК України. Проте, постановою державного нотаріуса П`ятої Харківської державної нотаріальної контори Одрінської О.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2525/02-31 від 25.09.2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, [PERSON] , у зв`язку з тим, що нею було пропущено строк для прийняття спадщини. Тому для захисту своїх спадкових прав вона змушена звернутись до суду. Також позивач зазначає, що за життя її мати [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . В останні роки перед своєю смертю мати тяжко хворіла. Після проведення всіх необхідних клінічних досліджень їй було встановлено діагноз - рак загального жовчного протоку. Стан її здоров`я постійно погіршувався, вона потребувала постійного догляду та допомоги, у зв`язку з чим, починаючи з січня 2011 року до моменту своєї смерті [PERSON] почала постійно проживати разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Позивач разом з матір`ю вели спільний побут, мали взаємні права та обов`язки. Позивач допомагала матері, підтримувала її, сплачувала всі необхідні рахунки за лікування, аналізи та медичні процедури, доглядала за нею, готувала їжу та купувала необхідні ліки. На лікування вони витрачали всі їх кошти та сили, намагаючись врятувати життя матері. Проте, хвороба стрімко прогресувала, лікування не допомагало. Після численних хірургічних операцій, хвороба не відступила та 04.10.2011 року мати позивача, [PERSON] , померла. За життя мати позивача, [PERSON] склала заповіт, посвідчений П`ятою Харківською державною нотаріальною конторою 25.06.2003 року за реєстром № 5-287, відповідно до якого належне їй майно заповіла своїй онучці - [PERSON] , яка у встановлений ст. 1270 ЦК України строк, звернулась до П`ятої Харківської державної нотаріальної контори з заявою при прийняття спадщини. На підставі заяви [PERSON] П`ятою Харківською державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа № 192/2012. Факт постійного проживання позивача разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини підтверджується актом депутата Харківської міської ради 7 скликання Попович Івана Савелійовича від 16.08.2018 року, згідно з яким, останній провів обстеження, виявив та підтвердив, що гр. [PERSON] дійсно проживала в квартирі [ADDRESS] починаючи з січня 2011 року по момент її смерті, яка настала [INFO] . Також, відповідями Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 8» Харківської міської ради № 01-494 від 21.08.2018 року та № 01-503 від 30.08.2018 року, було підтверджено, що згідно до журналу обліку померлих № 151/0 - [PERSON] померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] , довідка про смерть № 351, причина смерті ракова інтоксикація, рак загального жовчного протоку. Крім того, факт постійного проживання позивача зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини підтверджується показаннями свідків. Таким чином, від встановлення факту постійного проживання позивача разом зі спадкодавцем [PERSON] залежить виникнення і реалізація спадкових справ [PERSON] . Враховуючи, що встановлення даного факту може бути здійснено виключно в судовому порядку та вплинути на спадкові права й обов`язки відповідача [PERSON] , позивач змушена звертатись з даним позовом до суду в порядку позовного провадження. На час відкриття спадщини, після її померлої матері [PERSON] , позивача була непрацездатною особою, інвалідом II групи загального захворювання.Друга група інвалідності була позивачу встановлена починаючи з 01.09.2008 року по 01.09.2009 року, з 01.09.2009 року по 01.11.2011 року, а починаючи з 01.11.2011 року безстроково, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК Міністерства охорони здоров`я України серія 10 ААА № 625920 від 03.11.2011 року, виданою Міжрайонною психіатричною медико-соціальною експертною комісією № 2 та пенсійним посвідченням № 143185. Враховуючи викладене, позивач вказує, що має право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту.Так, спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] є [PERSON] , [INFO] - донька спадкодавця, та [PERSON] , [INFO] - син спадкодавця.Проте, спадкоємець за законом першої черги - син спадкодавця [PERSON] , спадщину не прийняв, оскільки на день смерті спадкодавця, час відкриття спадщини, не проживав та не був зареєстрований зі спадкодавцем за однією адресою, а у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не звертався.Інші спадкоємці першої черги спадкування за законом - відсутні.До складу майна з якого складається спадщина входить 38/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , які належать спадкодавцеві [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за реєстраційним номером 3-669, виданим 15.02.1996 року П`ятою Харківською державною нотаріальною конторою. Отже, половина частки від спадщини, яка належала б позивачу у разі спадкування за законом, становить 19/100 частин житлових будинків літ. А-1 та літ. Б-1 загальною площею 181,4 кв.м., житловою площею 109,5 кв.м. з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на яку позивач просить визнати право власності в порядку спадкування після померлої [INFO] матері [PERSON] . У зв`язку з викладеним позивач вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.11.2018 року прийнято позов до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: П`ята Харківська державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на обов`язкову частку в порядку спадкування. Призначено підготовче засідання. Разом з тим, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.11.2018 року заяву [PERSON] про забезпечення позову у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: П`ята Харківська державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на обов`язкову частку в порядку спадкування - задоволено. Заборонено П`ятій Харківській державній нотаріальній конторі (юридична адреса: 61003, м. Харків, майдан Павлівський, буд. 2, код ЄДРПОУ 02900661) до розгляду та набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа П`ята Харківська державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на обов`язкову частку в порядку спадкування, вчиняти будь-які дії, пов`язані з оформленням права на спадщину та видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , а саме на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 14.12.2018 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Козирєва Андрія Вікторовича про витребування доказів у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: П`ята Харківська державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на обов`язкову частку в порядку спадкування задоволено, витребувано відповідні докази. Оголошено в підготовчому засіданні перерву для витребування доказів. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.01.2019 року прийнято до розгляду заяву про збільшення позовних вимог за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: П`ята Харківська державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на обов`язкову частку в порядку спадкування. Підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: П`ята Харківська державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на обов`язкову частку в порядку спадкування - закрито. Справа призначена до судового розгляду по суті. Клопотання позивача [PERSON] про виклик свідків у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: П`ята Харківська державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на обов`язкову частку в порядку спадкування - задоволено. Викликано в судове засідання свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Під час судового засідання від допиту свідка [PERSON] представник позивача відмовився у зв`язку із неможливістю вказаного свідка прибути до суду (т.1 а.с.226), тому розгляд справи проведено без допиту вказаного свідка. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] , яка також допитана в якості свідка, підтримали позовні вимоги в повному обсязі та надали пояснення і показання відповідно до викладених в позові обставин, в останні судові засідання не з`явились, надали заяву про закінчення розгляду справи у їх відсутність, не заперечували проти проведення заочного розгляду справи. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] , згідно вимог ст. 128 ЦПК України, у підготовчі та судові засідання не з`явилася, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомила, відзиву не надала, у зв`язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.04.2019 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши вступне слово позивача та її представника, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , про що зроблений відповідний актовий запис №3232, та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09.06.1966 року. Її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (том №1, а.с.20, 139, 165). Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 27.07.2018 року, [PERSON] та [PERSON] , 15.02.1985 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №417 та після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Разом з тим, 25.12.1991 року шлюб між сторонами було розірвано, про що зроблений відповідний актовий запис №625 (том №1, а.с. 21-22, 141, 166, 167). Відповідно до паспортних даних [PERSON] , остання зареєстрована з 19.02.1992 року за адресою: [ADDRESS] (а.с.12-13). Позивачу [PERSON] встановлена ІІ група інвалідності, починаючи з 01.09.2008 року по 01.09.2009 року, з 01.09.2009 року по 01.11.2011 року, а починаючи з 01.11.2011 року - безстроково, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК Міністерства охорони здоров`я України серія 10 ААА №625920 від 03.11.2011 року, виданою Міжрайонною психіатричною медико-соціальною експертною комісією № 2 та пенсійним посвідченням № 143185 (том №1, а.с. 17-19, 81, 144, 145, 168, 172). Згідно з відповіддю адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Харківській області від 05.09.2018 року, [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак 03.11.2011 року знята з реєстрації у зв`язку зі смертю (том №1 а.с. 29). [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 77 років, про що зроблений відповідний актовий запис №13058, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 27.07.2018 року (том №1 а.с.23, 140, 154). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений П`ятою Харківською державною нотаріальною конторою 25.06.2003 року, який зареєстровано в реєстрі за № 5-287 і відповідно до якого належне їй майно заповіла своїй онучці - [PERSON] (том №1 а.с.155, 156) Як вбачається з копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 06.08.2004 року, [PERSON] , [INFO] , уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , про що зроблений відповідний актовий запис №595. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - « [PERSON] » (том №1, а.с.160). На підставі заяви [PERSON] від 02.04.2012 року, П`ятою Харківською державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа № 192/2012 (том №1 а.с. 131, 157-159). Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 135532220 від 27.08.2018 року 38/100 частин житлових будинків літ. А-1 та літ.Б-1 з надвірними будівлями загальною площею 181,4 кв.м, житловою площею 109,5 кв.м з надвірними будівлями, розташованих за адресою: [ADDRESS] належали [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за реєстраційним номером 3-669, виданого 15.02.1996 року П`ятою Харківською державною нотаріальною конторою (том №1, а.с. 26-28, 142-143). На виконання ухвали суду КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради направлено копію інвентаризаційної справи №29839 на об`єкт нерухомості, розташований за адресою: [ADDRESS] , з матеріалів якої вбачається склад вказаного майна та його державна реєстрація за певними особами, в тому числі 38/100 частин - за [PERSON] (том №2 а.с. 1-273). Постановою державного нотаріуса П`ятої Харківської державної нотаріальної контори Одрінською О.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2525/02-31 від 25.09.2018 року позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, [PERSON] , при цьому зазначено, що дочка спадкодавця, [PERSON] , яка мала право на обов`язкову частку у спадщині, як непрацездатний, за станом здоров`я спадкоємець, відповідно ст. 1241 ЦК України, на час відкриття спадщини не була зареєстрована разом зі спадкодавцем за однією адресою, у встановлений термін заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подала, отже вважається такою, що не прийняла спадщину, оскільки нею було пропущено строк для прийняття спадщини (том №1 а.с. 24-25, 147). Однак, з відповідей Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка №8» Харківської міської ради № 01-494 від 21.08.2018 року та № 01-503 від 30.08.2018 року вбачається, що згідно з журналом обліку померлих № 151/0 - [PERSON] померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] , довідка про смерть № 351, причина смерті ракова інтоксикація, рак загального жовчного протоку (том №1, а.с. 31-36). Крім того, факт постійного проживання позивача [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час її смерті в судовому засіданні підтвердили допитані в якості свідків позивач [PERSON] та свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , які приятелювали з [PERSON] та працювали з нею і відвідували останню під час її хвороби перед смертю і одностайно підтвердили, що [PERSON] в останній час до її смерті проживала за адресою: [ADDRESS] разом з її дочкою позивачем [PERSON] , яка і здійснювала догляд та лікування матері, забирала її до себе додому після операції. Також факт постійного проживання позивача [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини підтверджується актом депутата Харківської міської ради 7 скликання Попович Івана Савелійовича від 16.08.2018 року, згідно з яким, останній провів обстеження, виявив та підтвердив, що гр. [PERSON] дійсно проживала в квартирі [ADDRESS] починаючи з січня 2011 року до моменту її смерті, яка настала [INFO] (том №1 а.с. 30, 146). Комунальним некомерційним підприємством «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» Харківської міської ради (адреса: 61103, м. Харків, пров. Балакірєва, буд.3-А) надано суду копії медичних карт амбулаторного хворого [PERSON] , [INFO] , а саме: № 7039 (дата виписки 14.03.2011 року), № 13987 (дата виписки 06.05.2011 року), № 16592 (дата виписки 24.05.2011 року), які підтверджують тривалість хвороби та діагноз останньої (том №1 а.с. 104-125). Зі спадкової справи, копія якої надіслана до суду, вбачається, що крім відповідача [PERSON] , яка подала заяву про прийняття спадщини та позивача [PERSON] , якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дій з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину - інші спадкоємці за законом з приводу отримання спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не звертались, свідоцтва про право на спадщину не видавались (т.1 а.с.130-173). Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 12 ЦПК України та згідно з ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема визнання права. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Зі змісту ст. 328 ЦК України вбачається, що спадкування є однією з підстав набуття права власності. На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу(шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.» Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03.11.2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11.11.2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21.10.2015 року. Згідно роз`яснень, викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1120 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Разом з тим, статтями 1216, 1220-1221 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з ч. 1 ст. 1241 ЦК України неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною третьою зазначеної статті передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Наказом Міністерства юстиції України № 914/5 від 26.05.2009 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна на підставі рішень судів» визначено, рішення судів про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об`єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об`єкти нерухомого майна. Відповідно до абз. 3 п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно. Враховуючи викладені положення закону на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] - донька спадкодавця і є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . Оскільки позивач [PERSON] постійно проживала разом зі своєю матір`ю, спадкодавцем [PERSON] на час смерті останньої і час відкриття спадщини в одному помешканні за адресою: [ADDRESS] і протягом шести місяців із часу відкриття спадщини позивач не заявила про свою відмову від спадщини, вона вважається такою, що прийняла спадщину. Проте, спадкоємець за заповітом відповідач [PERSON] прийняла спадщину шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори. До складу майна, з якого складається спадщина - входить 38/100 часток житлових будинків літ. А-1 та літ. Б-1 загальною площею 181.4 кв.м., житловою площею 109,5 кв.м. з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що належали спадкодавцеві [PERSON] на праві власності на час смерті. Оскільки позивач була єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину і у зв`язку із інвалідністю ІІ групи є непрацездатною дочкою спадкодавця, вона незалежно від змісту заповіту, має право на половину частки, яка належала б їй у разі спадкування за законом (обов`язкова частка), а отже має право на 19/100часток житлових будинків літ. А-1 та літ. Б-1 загальною площею 181.4 кв.м., житловою площею 109,5 кв.м. з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] і встановлення факту її постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , на час відкриття спадщини [INFO] , а також для визнання за позивачем права власності на 19/100 обов`язкових часток житлових будинків літ. А-1 та літ. Б-1 з надвірними будівлями, загальною площею 181.4 кв.м., житловою площею 109,5 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після померлої [INFO] матері [PERSON] , [INFO] . Окрім того, у відповідності до ст.ст. 141,142 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з огляду на ціну позову, визначену позивачем у 280 000 грн., з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 800 грн. З огляду на викладене та

Outcome: approved