Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом до Киданівської сільської ради Богуславського району Київської області, просить суд визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері [PERSON], яка померла 19 липня 2001 року, право власності на земельну ділянку площею 1,5515 га, з кадастровим номером 3220682700:01:010:0061, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Киданівської сільської ради Богуславського району Київської області. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON], однак право на спадкове майно у вигляді вищевказаної земельної ділянки він не може оформити у нотаріальній конторі тому, що державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий після смерті спадкодавця, коли цивільна правоздатність [PERSON] була припинена внаслідок смерті, і це є перешкодою для отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі, що явилось підставою звернення із даним позовом до суду. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без його участі та зазначив, що позов підтримує. Відповідач Киданівська сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] у відповідності до ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON], яка померла 19.07.2001 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та копією свідоцтва про народження спадкоємця. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року, яка була чинною на час відкриття спадщини після померлої [PERSON], для придбання спадщини необхідно було, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнавалася належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнавалось, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Із матеріалів спадкової справи №164/2008 вбачається, що спадкоємцем за законом першої черги на майно [PERSON], яка померла 19 липня 2001 року, являється [PERSON], який прийняв спадщину, оскільки згідно довідки Киданівської сільської ради Богуславського району Київської області від 25.10.2016 року він фактично вступив в управління спадковим майном. Із постанови державного нотаріуса Богуславської державної нотаріальної контори № 02-31/1120 від 14.09.2017 року вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку розміром 1,552 га, що розташована на території Киданівської сільської ради, яка належала [PERSON], яка померла 19.07.2001 року, не може бути видане, оскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №382820 був виданий Богуславською районною державною адміністрацією Київської області 09.06.2005 року, тобто вже після смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, який посвідчує право власності, та його державної реєстрації. Згідно ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Із копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №382820 на імя [PERSON] вбачається, що державний акт був виготовлений на імя спадкодавця вже після її смерті і як наслідок не може бути прийнятий державним нотаріусом як належний правовстановлюючий документ. Із довідки Відділу у Богуславському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 22.09.2017 року вбачається, що при житті [PERSON] була членом КСП «Зірка» на території Киданівської сільської ради Богуславського району Київської області і мала право на земельну частку (пай) розміром 1,9 га - умовних кадастрових гектарів в колективній власності на землю вищевказаного господарства. Тобто з викладеного видно, що [PERSON] мала право на земельну частку (пай), яке підтверджувалось відповідним сертифікатом. Згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року №7 п. 24, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Оскільки позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], в тому числі і зазначену земельну ділянку, але не може в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадкове майно в звязку з тим, що спадкодавець за життя не отримала правовстановлюючий документ за спадкову земельну ділянку, для захисту прав позивача на землю даний позов необхідно задовольнити. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved