Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, Житлово-будівельний кооператив «Здоров'я», - про визнання права власності на квартиру у порядку спадкування за заповітом. Обгрунтовує позовні вимоги тим, що після смерті сестри його бабусі, [PERSON], померлої [INFO], відкрилась спадщина на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS]. Спадкодавець за життя склала заповіт, посвідчений 21.01.2008 державним нотаріусом Четвертої київської державної нотаріальної контори за реєстровим номером №2-42, за яким заповіла йому все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося. 08.12.2015 державний нотаріус П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS], оскільки не додано до спадкової справи правовстановлюючого документа, а саме: оригіналу довідки ЖБК «Здоров»я» від 13.07.1993 № 160, та реєстраційного посвідчення Київського міського бюро технічної інвентаризації від 03.11.1993, які надані в копіях. Належність спадкодавцю на праві приватної власності квартири підтверджується довідкою Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна від 02.09.2015. Позивач просив визнати за ним у порядку спадкування за заповітом право власності на квартиру [ADDRESS], після смерті спадкодавця, [PERSON], померлої [INFO]. Позивач та його представник на підставі довіреності, [PERSON], подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі з наведених підстав, просять задовольнити. Представники відповідача, Київської міської ради, та третьої особи, ЖБК «Здоров»я», на підставі довіреностей з позовом ознайомлені, заперечень не надали, просять розглянути справу за їхньої відсутності, на підставі наявних даних і доказів, згідно норм чинного законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно загальних положень про спадкування, передбачених главою 84 ЦК України: Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) ( ст. 1216 ЦК). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ст. 1217 ЦК). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ( ст. 1218 ЦК). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) ( с. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна (ст. 1221 ЦК). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини ( ч. 1 ст. 1222 ЦК). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1223 ЦК ). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК). Суд установив, що [INFO] померла [PERSON], яка по день смерті проживала в [ADDRESS], належному ЖСК «Здоров'я», на яку відкрилась спадщина ( а. с. 12, 17). Зазначена кооперативна квартира, житловою площею 19, 4 кв. м, загальною площею 33, 9 кв. м одержана [PERSON] за ордером на жиле приміщення № Б 56632 від 01.12.1966, виданим на підставі рішення виконкому Подільської районної ради від 03.10.1966, №940, та оформлена та зареєстрована за нею на праві власності відповідно реєстраційного посвідчення Київського міського бюро технічної інвентаризації від 03.11.1993 в реєстровій книзі за реєстровим №941/930 на підставі довідки ЖБК «Здоров»я» від 13.07.1993, №160 ( а. с. 13,14). 09.01.2008 на випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Четвертої київської державної нотаріальної контори, зареєстрований у реєстрі за №2-42, за яким заповіла на користь [PERSON] все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі, все те, що буде належати їй на день її смерті й на що вона матиме право за законом (а. с. 4). 08.12.2015 позивач подав заяву про прийняття спадщини за заповітом - на квартиру [ADDRESS]. 08.12.2015 постановою за вих. №5101/02-31/1 державного нотаріуса П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки до спадкової справи не додано правовстановлюючого документу, а саме: оригіналу довідки ЖБК «Здоров»я» від 13.07.1993, № 160 та реєстраційного посвідчення Київського міського бюро технічної інвентаризації від 03.11.1993 ( а. с. 16). Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз»яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивач за наявності відмови нотаріуса в оформленні спадщини відповідно до ст. 16 ЦК України та п. 23 постанови від 30.05.2008, N 7 правомірно звернувся до суду за захистом своїх прав. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання за ним у порядку спілкування за заповітом права власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 33, 9 кв. м, житловою площею 19, 4 кв. м, після смерті спадкодавця, [PERSON], померлої [INFO], доведені та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного, ст. ст. 3, 15, 16, 1216-1218, 1220- 1223, 1233, 1234, 1247, 1248, 1270 ЦК України,

Outcome: approved