overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем 04 липня 1998 року укладено шлюб, який зареєстрований Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 738, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Від шлюбу мають спільну доньку - [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало фактичне припинення шлюбно-сімейних відносин та різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше спільне життя не можливо. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 31.10.2014 року через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 05.11.2014 року через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала у повному обсязі. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що 04 липня 1998 року сторони у справі уклали шлюб, який зареєстрований Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №738 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER]. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують, домашнього господарства не ведуть. У позовній заяві позивач зазначає, що спорів майнового характеру між подружжям немає. Місце проживання доньки - [PERSON] між сторонами узгоджено, дитина проживатиме з матір'ю. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стало непорозуміння між подружжям, яке призвело до втрати взаємних почуттів, в результаті чого подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї стало неможливим. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд вважає можливим розірвати шлюб між позивачем та відповідачкою, оскільки подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї не можливе. Відповідно до ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд покладає на відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем 09 грудня 2006 року укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 538, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало фактичне припинення шлюбно-сімейних відносин та різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше спільне життя не можливо. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 02.12.2014 року через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 02.12.2014 року через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала у повному обсязі. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що 09 грудня 2006 року сторони у справі уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції міста Харкова, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №538 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують, домашнього господарства не ведуть. У позовній заяві позивач зазначає, що спорів майнового характеру між подружжям немає. Місце проживання сина - [PERSON] між сторонами узгоджено, дитина проживатиме з матір'ю. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стало непорозуміння між подружжям, яке призвело до втрати взаємних почуттів, в результаті чого подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї стало неможливим. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд вважає можливим розірвати шлюб між позивачем та відповідачкою, оскільки подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї не можливе. Відповідно до ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд залишає за позивачем на підставі його письмової заяви.. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем 12 грудня 2003 року укладено шлюб, який зареєстрований Донецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 1907, що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії [NUMBER]. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало фактичне припинення шлюбно-сімейних відносин та різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше спільне життя не можливо. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 24.09.2014 року через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином. 24.09.2014 року через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала у повному обсязі. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що 12.12.2003 року сторони у справі уклали шлюб, який зареєстрований Донецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний актовий запис №1907 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER]. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують, домашнього господарства не ведуть. У позовній заяві позивач зазначає, що спорів майнового характеру між подружжям не має. Місце проживання дитини між сторонами узгоджено. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стало непорозуміння між подружжям, яке призвело до втрати взаємних почуттів, в результаті чого подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї стало неможливим. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд вважає можливим розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, оскільки подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї не можливе. Відповідно до ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд покладає на відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем 15 квітня 1995 року укладено шлюб, який зареєстрований Комінтернівським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 215. Від шлюбу мають спільного повнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало фактичне припинення шлюбно-сімейних відносин та різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше спільне життя не можливо. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 02.12.2014 року через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 10.12.2014 року через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала у повному обсязі. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що 15 квітня 1995 року сторони у справі уклали шлюб, який зареєстрований Комінтернівським відділом реєстрації актів громадянського стану, про що зроблено відповідний актовий запис № 215 та видано Свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують, домашнього господарства не ведуть з листопада 2013 року, спорів майнового характеру між подружжям немає. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стало непорозуміння між подружжям, яке призвело до втрати взаємних почуттів, в результаті чого подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї стало неможливим. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд вважає можливим розірвати шлюб між позивачем та відповідачкою, оскільки подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї не можливе. Відповідно до ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд залишає за позивачем відповідно до його письмової заяви. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем 31 жовтня 2003 року укладено шлюб, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало фактичне припинення шлюбно-сімейних відносин та різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше спільне життя не можливо. Позивач в судове засідання не з'явився, 10.09.2015 року через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (вх. № 25934). Представник відповідача [PERSON], який діє на підставі довіреності, в судове засідання не з'явився, 10.09.2015 року через канцелярію суду надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі (вх. № 25933). З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що 31 жовтня 2003 року сторони у справі уклали шлюб, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1524 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують, домашнього господарства не ведуть з 2003 року. У позовній заяві позивач зазначає, що спорів майнового характеру між подружжям не має. Місце проживання дитини між сторонами узгоджено, дитина - [PERSON], [INFO], проживатиме з матір'ю. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стало непорозуміння між подружжям, яке призвело до втрати взаємних почуттів, в результаті чого подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї стало неможливим. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд вважає можливим розірвати шлюб між позивачем та відповідачкою, оскільки подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї не можливе. Відповідно до ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд залишає за позивачем на підставі його письмової заяви. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між сторонами 24 червня 2000 року укладено шлюб, який зареєстрований у Фрунзенському відділі реєстрації актів громадянського стану, про що зроблено актовий запис №198. Причиною розірвання шлюбу стало фактичне припинення шлюбно-сімейних відносин, відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя та виховання дитини. Позивач вважає, що подальше спільне життя не можливе, шлюбні відносини між подружжям фактично припинені. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.24.04.2014 року через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 24.04.2014 року через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала в повному обсязі. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що 24 червня 2000 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], який зареєстрований Фрунзенським відділом реєстрації актів громадянського стану, про що зроблено актовий запис №198, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують, домашнього господарства не ведуть. У позовній заяві позивач зазначає, що спорів майнового характеру між подружжям не має. Місце проживання дитини - [PERSON], [INFO] між сторонами узгоджено, дитини проживатиме з матір'ю. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стало непорозуміння між подружжям, яке призвело до втрати взаємних почуттів, в результаті чого подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї стало неможливим. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд вважає можливим розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, оскільки подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї не можливе. Відповідно до ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд залишає за позивачем на підставі його письмової заяви. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до відповідача [PERSON], відповідно до якого просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та вселити позивача в вищезазначену квартиру, посилаючись на те, маючи намір використовувати дану квартиру для власного проживання, він не може заселитися до неї, адже фактично там зареєстрований відповідач [PERSON]. Адвокат позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовільнити. Відповідач проти позову заперечував просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про ухвалення рішення виходячи з наступного: Судом встановлено,що позивач є власником двокімнатної квартири за [ADDRESS],що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло (а.с.8),рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11 лютого 2015 року ( а.с.9),технічним паспортом (а.с.10,11). Також дані обставини повністю стверджуються показами свідка [PERSON] допитаного в судовому засіданні. Відповідно актів від 25 лютого 2015 року та 1 березня 2015 року (а.с.12,13,14) стверджується той факт що власник даної квартири позивач [PERSON] не міг потрапити в приміщення власної квартири. Відповідач який не є членом сім ї нового власника, створює перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження квартирою тому суд вважає,що порушене право підлягае відновленню шляхом визнання відповідача таким ,що втратив право користування квартирою. Також суд вважає,що власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом , що є наслідком припинення право власності на житлове приміщення із зняттям останнього з реєстрації. Оскільки відповідач [PERSON] на даний час продовжує бути зареєстрованим у квартирі позивача (а.с.15) ,чинить всілякі перешкоди,тому позивач позбавлений можливості вільно користуватись і розпоряджатись своєю власністю:дане житлове приміщення необхідне для проживання дітей позивача. Відповідно до ст. 319 ч. 1 ЦК України,вланик володіє,користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ч. 1 ЦК України,право власності є непорушним.Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном .Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді,коли ці перешкоди не пов'язані з позбавленням його володіння майном. Оцінюючи встановлені обставини справи та відповідні їм норми закону,суд приходить до висновку, що позовні вимоги про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, виселення та позбавлення права користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved