Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ “УСК Гарант-Авто”, ПАТ “Черкасиавтотранс” про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 16.11.2013 року [PERSON] близько 17 год. 30 хв. в м.Черкаси по вул. Смілянській 103, керуючи автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON]. В результаті ДТП останньому було завдано матеріальної шкоди, яка полягала в пошкодженні транспортного засобу. Постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 09.01.2014 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння зазначеного ДТП та призначене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.00коп. Згідно із висновком № 188 від 26.12.2013 року вартість матеріального збитку, яка спричинена власнику автомобіля [NUMBER] – позивачу по справі, складає 17577 грн. 08 коп. без врахування ПДВ. Відповідно до ч.1 ст.1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Водій [PERSON] перебував на момент вчинення ДТП в трудових відносинах з ПАТ «Черкасиавтотранс», цивільно-правова відповідальність якого була застрахована, про що був укладений відповідний договір страхування № АС3858535 з ПАТ «УСК «Гарант-авто» «ПРАТ» СК«Провідна». Після настання вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди страхову компанію належним чином було повідомлено про страхову подію та надано необхідні документи для здійснення страхового відшкодування, проте на день звернення до суду, будь-хто з відповідачів своїх зобов’язань по відшкодуванню матеріальної шкоди не виконав. Відповідно до ст. 22.1 Закону України «Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров’ю, майну третьої особи. Згідно із ст. 29 згаданого Закону передбачено, що у зв’язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов’язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України передбачено, що юридична особа або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Враховуючи викладене, позивач просить суд, стягнути з відповідачів на його користь грошові кошти в розмірі 17 577, 08 грн. та судові витрати пов’язані з розглядом вказаної справи. В судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Зазначив, що 16.11.2013 року [PERSON] під час виконання трудових обов»язків, близько 17 год. 30 хв. в м.Черкаси по вул. Смілянській 103, керуючи автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON] В результаті ДТП останьому було завдано матеріальної шкоди, яка полягала в пошкодженні транспортного засобу. Згідно із висновком № 188 від 26.12.2013 року вартість матеріального збитку, спричинена власнику автомобіля [NUMBER] – позивачу по справі, складає 17577 грн. 08 коп. без врахування ПДВ. При цьому огляд транспортного засобу проводився за участю представника ПАТ «УСК-Гарант-Авто». Тому просив задовольнити позов у повному обсязі, а саме: стягнути 17577грн. 08коп. з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» і таку ж суму з ПАТ «Черкасиавтотранс», а судові витрати пропорційно з кожного з відповідачів. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. В судовому засіданні представник відповідача ПАТ “УСК Гарант-Авто” за довіреністю [PERSON] позовні вимоги не визнав. Зазначив, що ПАТ “Черкасиавтотранс” є власником автобуса ПАЗ д.н.з. 000-05 MB, яким керував водій цього ж підприємства [PERSON] Дійсно, 16.11.2013 року сталося ДТП. Згідно з висновком № 188 від 26.12.2013 року вартість матеріального збитку, спричинена власнику автомобіля [PERSON] і складає 17577 грн. 08 коп. без врахування ПДВ, але вартість відновлювального ремонту становить – 15492,07 грн. При цьому, вважає, що розбіжності в сумах виникли внаслідок завищення експертом вартості запасних частин та нормативів на ремонтні роботи. ПАТ “Черкасиавтотранс” застрахував цивільно-правову відповідальність у ПАТ «УСК «Гарант-Авто». За протоколом огляду, який підписано [PERSON] у транспортному засобі не проводилася заміна передньої панелі, але у висновку авто-товарознавчого дослідження про це зазначено. Крім того, за висновком від 16.12.2013р. розмір шкоди становить 11644грн. 69коп., а за страховим актом, складеним спеціалістами ТОВ «ЄвроАсистанс», - шкода становить 15492грн. 07коп. Крім того, надані письмові заперечення проти позову. В судовому засіданні представник відповідача ПАТ “Черкасиавтотранс” за довіреністю [PERSON] зазначив, що [PERSON] перебував з ПАТ “Черкасиавтотранс” у трудових відносинах на час скоєння ДТП. Автобусом ПАЗ д.н.з. 000-05 MB керував водій [PERSON] Цивільно-правова відповідальність підприємства застрахована у ПАТ “УСК Гарант-Авто”. Представники страховика жодного разу не були присутні при огляді транспортного засобу, тобто автобуса ПАЗ д.н.з. 000-05 MB. Завдані збитки внаслідок ДТП, ПАТ “Черкасиавтотранс” не повинен відшкодовувати. Тому, заперечував проти задоволення позовних вимог щодо стягнення з ПАТ “Черкасиавтотранс” шкоди у повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідачів, дослідивши матеріали цивільної справи та докази в їх сукупності на підставі повного, об’єктивного та всебічного дослідження, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення за таких підстав: встановлено, що 16.11.2013 року водій [PERSON] – працівник ПАТ «Черкасиавтотранс» під час виконання трудових обов»язків близько 17 год. 30 хв. в м.Черкаси, по вул. Смілянській 103, керуючи автомобілем ПАЗ д.н.з. 000-05 MB, скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON] – позивача по даній справі. В результаті ДТП [PERSON] завдано матеріальної шкоди, яка полягала в пошкодженні транспортного засобу, який належить йому на праві власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 08.08.2008р. Постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 09.01.2014 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння зазначеного ДТП та призначене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.00коп. Цивільно-правова відповідальність ПАТ “Черкасиавтотранс”, як власника транспортного засобу ПАЗ д.н.з. 000-05 MB, застрахована в ПАТ “УСК Гарант-Авто” відповідно до полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/3858535 від 27.05.2013 року. Крім того, наказом ВАТ «Черкасиавтотранс» від 30.03.2001 року №35-ос [PERSON] прийнято на роботу – водієм даного підприємства. Згідно із висновком авто-товарознавчого дослідження № 188 від 26.12.2013 року вартість матеріального збитку, спричинена [PERSON], як власнику автомобіля Кіа Ріо 1.4 д.н.з. СА 2739АТ складає 17577 грн. 08 коп. без врахування ПДВ. 18.11.2013 року [PERSON] подав страховику ПАТ “УСК Гарант-Авто” повідомлення про ДТП та 20.11.2013р. відповідну заяву про виплату страхового відшкодування з необхідними документами, що підтверджується відмітками про вручення на зазначених документах. Згідно із даними полісу ОСЦПВВНТЗ № АС/3858535 від 27.05.2013 року, страхова сума за шкоду, заподіяну життю і здоров’ю - становить 100000,00 грн., страхова сума за шкоду, заподіяну майну становить 50000,00 грн.; франшиза становить 0,00 грн. За положеннями статті 22 ЗУ “Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” від 01.07.2004р. (в редакції, що діяла на час виниклик правовідносин), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров’ю, майну третьої особи. Згідно до ст. 29 Закону України «Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності» передбачено, що у зв’язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов’язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до ст. 9 згаданого Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. У разі якщо загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п'ятикратну страхову суму, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується. Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Розміри страхових сум переглядаються Уповноваженим органом відповідно до рівня інфляції та індексу споживчих цін. Стаття 33 ЗУ передбачає перелік дій осіб у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати). За встановленими обставинами справи, такі дії були вчинені особами, причетними до ДТП та іншими відповідними особами. За статтею 33 ч. 33.1.4 Закону «Про ОСЦПВВНТЗ», невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Згідно із ст. 35 ч.35.1 цього Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Як передбачено ст. 36 Закону «Про ОСЦПВВНТЗ», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов’язаний, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими, – прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, а в разі невизнання майнових вимог заявника – прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України). За положеннями ч.ч. 1-3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв”язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, яки її право тне було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов’язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для собак, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом механізмом, іншим об”єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ст. 1187 ч.ч.1, 2, 5 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України передбачено, що юридична особа або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов’язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), що передбачено ст. 1194 ЦК України. Як зазначено у статті 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов’язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров’я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов’язкове страхування). Таким чином, з’ясувавши обставини справи та дослідивши наявні по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково, а саме: стягнути з Публічного акціонерного товариства “УСК Гарант-Авто” на користь [PERSON] в рахунок відшкодування завданої останньому матеріальної шкоди - 17577грн. 08коп. При цьому, посилання представника відповідача ПАТ «УСК «Гарант-Авто» на розрахунок вартості збитку завданого власнику КТЗ №14996 від 16.12.2013р., складеного спеціалістами ТОВ «ЄвроАсистанс» про те, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу [PERSON] складає 15492грн. 07коп., не знайшли свого підтвердження за встановленими під час розгляду справи обставинами. Вимоги позивача, щодо стягнення з Публічного акціонерного товариства “Черкасиавтотранс” шкоди, завданої внаслідок ДТП є безпідставними, а тому в цій частині вимог необхідно відмовити. Також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути на користь позивача з відповідача судовий збір, передбачений ЗУ “Про судовий збір”, і який складає 243грн. 60коп. (квитанція №5199.212.1від 11.06.14р.). На підставі викладеного та,

Outcome: partial