Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом, де просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача, [PERSON], на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки, [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що 23 вересня 2011 року вона з відповідачем, [PERSON], зареєструвала шлюб, який було розірвано судовим рішенням від 12 грудня 2016 року. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що дитина проживає разом із нею, а відповідач будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Доходи позивача не дозволяють в повній мірі забезпечувати всі потреби дитини. Добровільно домовитись із відповідачем щодо його участі в матеріальному утриманні дитини позивачу не вдалось. У звязку із викладеними обставинами [PERSON] і звернулась до суду. Позивач, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, вислухавши думку позивача [PERSON] та відповідача [PERSON], вивчивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому 23 вересня 2011 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ у Полтавської області шлюбі, який було розірвано рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 12 грудня 2016 року. Від вказаного шлюбу сторони мають дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ №145843, видане 12 січня 2012 року Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до статті 187 Сімейного кодексу України, [PERSON]. за власною ініціативою аліменти не виплачує. Угоди про добровільну сплату аліментів згідно статті 189 Сімейного кодексу України між сторонами не укладено. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено принцип рівності обовязку батьків щодо утримання дитини. Ненадання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини є порушенням обовязку батьків піклуватися про своїх дітей. Відповідно до статті 183 Сімейного Кодексу України стягнення аліментів може проводитися у визначеній судом частці від заробітку батька (матері) дитини. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів\~суд\~враховує стан здоров'я та матеріальне становище\~дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей,\~непрацездатних\~чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На підставі викладеного, враховуючи надані докази по справі, а також враховуючи думку відповідача, який не заперечує проти заявлених вимог, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього на утримання малолітньої дитини, повинен бути встановлений в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, у звязку із чим суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі вимог статті 141 Цивільно-процесуального кодексу України суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved