Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У позові вказала, що 27 вересня 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Лубенського міськрайонного суду з [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі - 400 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає, присуджені аліменти сплачує періодично. [PERSON] постійного місця роботи та джерела прибутків не має, працює без офіційного працевлаштування на тимчасових роботах, розмір своїх прибутків приховує. Позивач прохає суд збільшити розмір стягнення аліментів на її користь на утримання сина з відповідача до 750 гривень щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги уточнила, прохає стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини доходів відповідача. Пояснила, що відповідач влаштувався на роботу, де отримує стабільний дохід і має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в частці від свого заробітку. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив. Зазначив, що наразі зареєстрував новий шлюб, в якому дружина має неповнолітню дитину від попереднього шлюбу. Утримання нової сім'ї потребує від нього витрачення коштів. При цьому зазначив, що влаштувався на роботу, отримує стабільну заробітну плату в розмірі 2000 гривень. Заслухавши сторін, з'ясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, чого не виконує відповідач. У відповідності з ч.3 ст.181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22 травня 2012 року вирішено: «стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця та мешканця [ADDRESS] , не працюючого, ідентифікаційний код не відомий, на користь [PERSON], [INFO], мешканки [ADDRESS], аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 08.05.2012 року і до його повноліття». На підставі вказаного рішення суду [PERSON] 23 травня 2012 року отримала виконавчий лист, а 28 травня 2012 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Лубенського міськрайонного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. /а.с.4, 5/ Судом також встановлено, що матеріальний стан відповідача з часу винесення рішення судом про стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі - 400 грн., поліпшився. [PERSON] влаштувався на постійну роботу, де отримує регулярний дохід у вигляді заробітної плати в розмірі близько 2700 грн. і на думку суду має змогу сплачувати аліменти на утримання власної дитини в більшому розмірі. Водночас, суд враховує, що сімейний стан відповідача також змінився: [PERSON] вдруге одружився. Нова дружина має дитину від попереднього шлюбу. При цьому, суд критично ставиться до тверджень [PERSON] про те, що йому необхідні значні кошти на утримання дитини дружини від попереднього шлюбу. Вказану дитину [PERSON] не всиновлював, питання матеріальної допомоги дитині вирішено її батьками в добровільному порядку. Водночас, суд враховує наступне. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Вказана правова позиція висловлена в постанові ВСУ №6-143цс13 від 05.02.2014 року. За таких обставин суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню, і вважає за можливе здійснити стягнення аліментів на утримання дитини з відповідача в частці від його заробітку.

Outcome: approved