Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовною заявою до Городоцької міської ради Львівської області, в якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами по [ADDRESS] , покликаючись на те, що після звернення ним до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Зазначає, що спір щодо зазначеного спадкового майна відсутній, жодних спадкоємців, які претендують на будинок, крім нього, немає, в інший спосіб реалізувати своє право на спадкове майно не може, з огляду на що, просить позов задовольнити. Позивач в підготовче засідання не з`явилась, його представник - адвокат Мартин В.І. подала до суду письмову заяву, в якій позов підтримала, просила про його задоволення та про розгляд справи у її та позивача відсутності (а.с. 41). Представник Городоцької міської ради Львівської області в підготовче засідання не з`явився, подав до суду відзив, в якому просив справу розглядати без його участі, позов визнав, просив про його задоволення (а.с. 39-40). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, оглянувши заяви представників позивачки та відповідача, третьої особи, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За положеннями ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК України 1963 р., прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст. 525 зазначеного Кодексу, визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Із копій свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , свідоцтва про народження серії [NUMBER] , вбачається, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] (а.с. 8, 9). Після смерті матері відкрилась спадщина, яка складається, в тому числі, із житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами по [ADDRESS] . Із позовної заяви, Постанови завідувача Городоцької державної нотаріальної контори Львівської області Шаравара В.В. від 22.04.2021 р. №313/02-31, вбачається, що позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами по [ADDRESS] йому було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на вищевказане майно (а.с. 10). Як вбачається із довідок КП «Городоцьке районне бюро технічної інвентаризації» № 125 від 26.04.2021, Самбірського міжміського бюро технічної інвентаризації №35 від 13.01.2017р., право власності на житловий будинок по [ADDRESS] , не зареєстровано (а.с. 15, 16). Із позовної заяви, технічного паспорту, довідки, виданої виконкомом Городоцької міської ради Львівської області № 995 від 02.03.2017р., вбачається, що житловий будинок по [ADDRESS] був побудований у 1985 році, спадкодавець - [PERSON] була в ньому зареєстрована та проживала до дня смерті разом з позивачем по справі, за житловим будинком закріплено земельну ділянку площею 0,0464 га., яка на праві приватної власності належить позивачу. (а.с. 11-14, 17, 18). Також вбачається, що позивач вже успадкував частину майна після смерті матері [PERSON] за рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 13.09.2018р., зокрема земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с.19-22, 23-28). Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни «Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008р.№ 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1 Першого протоколу доКонвенції прозахист правлюдини іосновоположних свободкожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селищах міського типу УРСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української УРСР 31.01.1966 р., погодженої заступником Голови Верховного Суду УРСР від 15.01.1966 р., яка втратила чинність на підставі наказу ДержжитлокомунгоспуУкраїни від 13.12.1995р.№ 56 вбачається, що державній реєстрації підлягали лише будинки та домоволодіння в межах міст і селищ міського типу, будинки ж, розташовані у селах реєстрації не підлягали. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. З огляду на вищенаведене, оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а також враховуючи фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин і досліджені судом під час розгляду справи докази, суд приходить до висновку, що обставин, які б вказували, що [PERSON] при житті набула або володіла житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] , неправомірно, в суді не встановлено, її син фактично спадщину прийняв, зареєстрований та проживає у зазначеному будинку, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, немає, представник відповідача задоволенню позову не заперечив, а тому, є підстави до визнання за позивачем права власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За положенням ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved