Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою в якій просить постановити рішення, яким позбавити відповідача [PERSON], [INFO], уродженця і жителя с. Підгірці Стрийського району Львівської області, батьківських прав відносно дочки, [PERSON], [INFO], яка родилася і проживає в с. Верчани Стрийського району Львівської області. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] покликається на те, що [PERSON], [INFO] - її колишній чоловік, шлюб з яким розірвано 15.03.2004 року. Від спільного проживання у них народилась дочка, [PERSON], [INFO]. Дочка постійно проживає з нею та перебуває на її повному матеріальному утриманні. На підставі рішення Стрийського міськрайонного суду відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дитини, але він цього не робить і злісно ухиляється від виконання цього обов'язку. Станом на 16 жовтня 2015 року у нього виникла заборгованість по аліментах в сумі 55407 грн. 60 коп., яку він відмовляється сплачувати. [PERSON] взагалі не цікавиться своєю дочкою, адже за час навчання дитини в школі жодного разу не з'явився в школі, навчанням та вихованням дитини не цікавиться. Після перевірки представниками органу опіки і піклування всіх обставин життя її дочки, [PERSON] та участі батька [PERSON] у її вихованні, орган опіки та піклування Стрийської райдержадміністрації ухвалив висновок, затверджений розпорядженням голови райдержадміністрації № 303 від 02.11.2015 року в якому вважає за доцільне позбавити громадянина[PERSON] батьківських прав. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Маковяк І.П. позовні вимоги підтримали, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. В судове засідання відповідач [PERSON] з'явився. Позов визнав та не заперечував проти позбавлення його батьківських прав щодо доньки [PERSON]. Представник третьої особи - орган опіки та піклування Стрийської райдержадміністрації Кисіль Г.В. в судовому засіданні підтримала висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, вважала, що позов підставний, а тому не заперечувала проти його задоволення. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд дав оцінку зібраним доказам та вважає, що позов слід задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації актів про розірвання шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №30 від 15.03.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 15.03.2004 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.04.2001 року відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. На підставі виконавчого листа Стрийського міськрайонного суду Львівської області № 2-681, виданого 12.08.2003 року, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] за відповідачем числиться заборгованість на загальну суму 55407 грн. 60 коп., що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості по аліментах щодо виконання виконавчого листа № 2-681 виданою ВДВС Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області № 7233 від 16.10.2015 року. Розпорядженням голови райдержадміністрації №303 від 02.11.2015 року затверджено висновок органу опіки та піклування райдержадміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав, в якому орган опіки та піклування Стрийської районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити громадянина [PERSON] батьківських прав за ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини - [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно-правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959р. - дитина для повного і гармонізаційного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно роз'яснень, які містяться у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що батько жодного разу не провідував її, не цікавився станом її здоров'я та фінансово не допомагав. Крім того, свідок [PERSON] в судовому засіданні засвідчила, що відповідач [PERSON] з моменту припинення шлюбних відносин з [PERSON] жодного разу не поцікавився навчанням та вихованням дитини та не надавав матеріальної допомоги на її утримання. Таким чином, оцінюючи наведені докази в їх сукупності, взявши до уваги покази свідків та визнання відповідачем позову, суд вважає доведеним той факт, що відповідач без поважних причин ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дочки [PERSON], [INFO], тому позов про позбавлення його батьківських прав є підставний і підлягає до задоволення.

Outcome: approved