Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до своїх дочок - [PERSON] та [PERSON] і просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його матері - [PERSON], яка померла [INFO], терміном у три місяці, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, посилаючись на те, що його мати - [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй на праві особистої власності частину квартири [ADDRESS]. В листопаді 2016 року позивач звертався до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори із намірами подати заяву про прийняття спадщини, на що нотаріус повідомила його про необхідність надання свідоцтва про смерть [PERSON] та документів, за якими він зможе встановити його особистість. Після отримання дублікату свідоцтва про смерть [PERSON] він знову звернувся до нотаріальної контори, після чого нотаріус надав йому для ознайомлення заповіт матері, складений на корить відповідачів. 01 квітня 2017 року постановою Четвертої Харківської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із пропущенням шестимісячного строку звернення із заявою про прийняття спадщини, але він вважав відмову необґрунтованою, оскільки є інвалідом ІІІ групи і має право на обов'язкову частку у спадщині. В судовому засіданні представник позивача вточнив поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, і вказав, що позивач є інвалідом ІІІ групи, має вади слуху і за своїм станом здоров'я не зміг вчасно подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Крім того, співробітники нотаріальної контори перебували з відповідачами у змові і ввели позивача в оману, не роз'яснили йому його права та створили перешкоди для своєчасного подання зазначеної заяви. Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, направив для участі в розгляді справи свого представника, який в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про отримання рекомендованого листа суду із судовою повісткою, причину неявки суду не повідомила, направила для участі в розгляді справи свого представника [PERSON] В судовому засіданні відповідач [PERSON], яка діяла як особисто, так і в якості представника відповідача [PERSON], позов не визнала і пояснила, що у позивача не було жодних перешкод для своєчасного подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини і зазначений строк був пропущений ним без поважних причин. Представник третьої особи - Четвертої Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду із заявою про розгляд справи в його відсутність. Вислухавши представника позивача, відповідача, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… Судовим розглядом встановлено, що спірним майном є частина квартири [ADDRESS], яка належала на праві особистої власності матері позивача - [PERSON] 14 жовтня 2002 року на випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, яким заповіла своїм онукам - відповідачам [PERSON] та [PERSON] належну їй на праві особистої власності частину квартири [ADDRESS] (а.с. 16). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 14). У встановлений законом строк, 22 жовтня 2016 року, до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] звернулися [PERSON] та [PERSON], у зв'язку з чим державним нотаріусом була заведена спадкова справа № 900/2016 (а.с. 22). Позивач [PERSON] у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті його матері - [PERSON] не звернувся. Суд зазначає, що за загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини через тяжкий стан здоров'я, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Зазначена правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року № 6-1215цс16, від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12) та 4 листопада 2015 року (справа № 6-1486цс15). Відповідно до Листа № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. На підставі наведеного суд не може прийняти в якості поважної причини пропуску позивачем строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини стан його здоров'я, а саме: наявність у позивача вад слуху, оскільки ця обставина жодним чином не могла стати перешкодою для подання позивачем до нотаріальної контори вказаної заяви. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. Суд вважає, що позивачем та його представником не надано суду жодних допустимих і достатніх доказів у підтвердження тієї обставини, шо співробітники нотаріальної контори перебували з відповідачами у змові і ввели позивача в оману, чим перешкодили йому подати заяву про прийняття спадщини, а тому вважає ці обставини позивачем не доведеними, а посилання на них представника позивача таким, що на увагу не заслуговує. Ствердження представника позивача на те, що наданий позивачем суду Витяг зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 29.11.2016 року (а.с. 17) свідчить про спробу позивача подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, суд вважає не обґрунтованим, оскільки зазначений Витяг лише свідчить про ознайомлення державним нотаріусом позивача про наявність чинного заповіту його матері - [PERSON] і не містить жодної інформації про подання позивачем до нотаріальної контори будь-яких письмових заяв. Відповідно до ст. ст. 10, 15, 88, 209, 212, 215 ЦПК України, ст. ст. 1220, 1222, 1269, 1270, 1272 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд -

Outcome: dismissed