Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про тлумачення змісту правочинів. Позов мотивує тим, що 12 травня 2009 року відповідачем [PERSON], як продавцем та позивачем [PERSON],як покупцем було укладено договір про відступлення частки у приватному підприємстві «Мієр», посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] (зареєстрований в реєстрі № 971). Відповідно до п.1.1 договору відступлення частки у Приватному підприємстві «Мієр» продавець зобов»язується передати безоплатно у власність покупця свою частку у ПП «Мієр». Згідно п. 3.1 вказаного вище договору із відступленням частки продавець втрачає усі права та обов»язки учасника підприємства. Відповідно до п.3.2 наведеного вище договору із набуттям права власності на частку покупець набуває прав та обов»язків учасника підприємства. Крім того, 12 травня 2009 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про внесення змін та доповнень до договору відступлення частки у приватному підприємстві «Мієр» посвідченого 12.05.2009р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, [PERSON] за реєстром №971 в пункті 4.2, якого обумовлено відкладальну обставину, яка вважається такою, що настала за умови залучення банківського кредиту [PERSON] від ВАТ АКБ «Львів» на загальну суму 11000 000грн. на приватне підприємство «Мієр» протягом 5 місяців з моменту укладення цього договору, з першим траншом не пізніше 15.05.2009 року в сумі 1392 000 грн. 12 жовтня 2009 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про внесення змін та доповнень до договору відступлення частки у приватному підприємстві «Мієр» посвідченого 12.05.2009р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, [PERSON] за реєстром №971 згідно умов якого сторони домовились, що підпункт 1 підпункту 4.2 договору про внесення змін та доповнень договору відступлення частки у Приватному підприємстві «Мієр» викласти у в наступній редакції « 1) залучення банківського кредиту [PERSON] від ВАТ АКБ «Львів» на загальну суму 11 000 000 грн. на приватне підприємство «Мієр» до 01.11.2009 року». Проте сторонами неоднаково тлумачиться зміст п.4.2 вказаних вище договорів про внесення змін та доповнень до договору відступлення частки у Приватному підприємстві «Мієр» від 12 травня 2009 року та 12 жовтня 2009 року посвідчених приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] так у відкладальній обставині зазначається про залучення банківського кредиту від ВАТ АБК «Львів» на ПП «Мієр». Однак між сторанами виникає розбіжність , хто визначений позичальником перед ВАТ АКБ «Львів» в кредитному договорі, тобто з ким повинен укласти кредитний договір ВАТ АКБ «Львів» з позивачем [PERSON] чи ПП «Мієр». Відтак позивач просить ухвалити рішення про тлумачення змісту п.4.2.договору від 12.05.2009 року про внесення змін та доповнень до договору відступлення частки у приватному підприємстві «Мієр» від 12.05.2009 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] та п.1 договору від 12.10.2009 року про внесення змін та доповнень до договору відступлення часток у приватному підприємстві «Мієр» від 12.05.2009 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], а саме розтлумачити чи [PERSON] чи ПП «Мієр» повинні укласти як позичальник з ВАТ АКБ «Львів» кредитний договір на загальну суму 11 000 000 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставі договору про надання юридичної допомоги від 03.06.2014 року позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні наведеним мотивам позову, просив позов задоволити. Відповідач [PERSON], представники третіх осіб Приватного підприємства «Мієр», відкритого акціонерного товариства АКБ «Львів» в судове засідання не з»явились ,про розгляд справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. Враховуючи представлені докази, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутності на підставі наявних у ній доказів. Проти чого представник позивача не заперечив. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що 12 травня 2009 року відповідачем [PERSON], як продавцем та позивачем [PERSON],як покупцем було укладено договір про відступлення частки у приватному підприємстві «Мієр», посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрований в реєстрі № 971(а.с.3). Відповідно до п.1.1 договору відступлення частки у Приватному підприємстві «Мієр» продавець зобов»язується передати безоплатно у власність покупця свою частку у ПП «Мієр». Згідно п. 3.1 вказаного вище договору із відступленням частки продавець втрачає усі права та обов»язки учасника підприємства. Відповідно до п.3.2 наведеного вище договору із набуттям права власності на частку покупець набуває прав та обов»язків учасника підприємства. Крім того, 12 травня 2009 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про внесення змін та доповнень до договору відступлення частки у приватному підприємстві «Мієр» посвідченого 12.05.2009р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, [PERSON] за реєстром №971 в пункті 4.2, якого обумовлено відкладальну обставину, яка вважається такою, що настала за умови залучення банківського кредиту [PERSON] Від ВАТ АКБ «Львів» на загальну суму 11000 000грн. на приватне підприємство «Мієр» протягом 5 місяців з моменту укладення цього договору, з першим траншом не пізніше 15.05.2009 року в сумі 1392 000 грн.(а.с.4). Кім того, 12 жовтня 2009 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про внесення змін та доповнень до договору відступлення частки у приватному підприємстві «Мієр» посвідченого 12.05.2009р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, [PERSON] за реєстром №971 згідно умов якого сторони домовились, що підпункт 1 підпункту 4.2 договору про внесення змін та доповнень договору відступлення частки у Приватному підприємстві «Мієр» викласти у в наступній редакції « 1) залучення банківського кредиту [PERSON] від ВАТ АКБ «Львів» на загальну суму 11 000 000 грн. на приватне підприємство «Мієр» до 01.11.2009 року». Згідно ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином суд, приходить до висновку про те, що зміст спірних правочинів, в даному випадку договору відступлення частки у приватному підприємстві «Мієр» та укладені в подальшому договори про винесення змін та доповнень до договору відступлення частки у приватному підприємстві «Мієр» укладені між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] є виразними, однозначними та зрозумілими, тому приймає рішення про відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed