overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що [INFO] року померла його мати [PERSON]. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] За час життя мати [PERSON] правовстановлюючі документи на будинок не виготовила. Наявність майна підтверджується копією інвентарної справи на житловий будинок, що було виготовлено ним. Він в установленому законом порядку прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], так як постійно проживав з нею. Позивач зазначив в позові, що з відповідною заявою звернувся до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, однак йому було відмовлено, оскільки свідоцтво про право власності на нерухоме майно не було виготовлено та не було зареєстроване у встановленому законодавством порядку та відповідно право власності на житловий будинок у [PERSON] не виникло. А тому він звернувся до суду з даним позовом та просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно, а саме на житловий будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS] після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак до суду надійшла заява, в якій позивач просить розглянути справу без його участі, позов підтримує повністю. Представник Лютянської сільської ради в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть. З довідки, виданої виконкомом Лютянської сільської ради встановлено, що [PERSON] на день своєї смерті була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] разом з своїм сином [PERSON] Крім них в будинку ніхто не проживав та не був зареєстрований. Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.ст. 1216-1218, ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Передбачені ст. 1224 ЦК України підстави щодо усунення позивача від права на спадкування відсутні. Зважаючи на наведені обставини, суд визнає, що за позивачем слід визнати право власності на вказане спадкове нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що відповідачка по справі [PERSON] являється матірю їхнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час вони не проживають разом. Позивач зазначав, що малолітня дитина проживає з ним і знаходиться на повному його утриманні та вихованні. Оскільки відповідачка в добровільному порядку ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, він змушений звернутися до суду про стягнення з неї в примусовому порядку аліментів на утримання дитини в розмірі 1500 грн. щомісяця. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та пояснив, що вони з відповідачкою проживали разом в цивільному шлюбі з 2006 року по 2014 рік. З цього шлюбу в них народився син [PERSON], який зараз знаходиться на його утриманні та вихованні. Позивач також пояснив, що відповідачка залишила їхнього сина в дитячому будинку, сама зловживає спиртними напоями, не доглядала сина. Після оформлення відповідних документів він забрав сина до себе, і же півтора роки сам його утримує. Оскільки він ніде не працює, йому важко самому утримувати сина, а тому просить стягувати з відповідачки аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що відповідач забрав сина та не хоче, щоб дитина проживала з нею. Однак, вона приходить до сина, купує йому солодощі. На даний час вона працює та має заробіток 1800 грн. щомісяця. Проте не згідна сплачувати аліменти, а готова забрати сина до себе на виховання. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] являються батьками неповнолітнього [PERSON], 29 липня 20012 року народження. Дана обставина підтверджена свідоцтвом про народження дитини. З характеристики на [PERSON] , наданої Солянською сільською радою Великоберезнянського району вбачається, що він сам виховує сина, добрий, порядний і дбайливий тато, користується повагою серед односельчан. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Судом встановлено обставини, що мають істотне значення і вважає, що позов підлягає до часткового задоволення із стягненням з відповідачки аліментів на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісяця, починаючи із дня предявлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання. Враховуючи наведене та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що відповідно до виписки з протоколу №2 від 06 липня 1999 року рішенням загальних зборів уповноважених членів КСГП « Карпати» було продано йому будинок тваринника в урочищі « Явірник». Відповідно до накладної ним прийнято зазначене нерухоме майно. Позивач зазначив в позові, що ним було виготовлено технічний паспорт на це майно. У звязку з необхідністю оформленням права власності та реєстрації зазначеного нерухомого майна за ним, він змушений звернутися до суду з позовом про визнання права власності на залишок будівлі тваринника, що розташований за адресою с. Сіль,183 Великоберезнянського району Закарпатської області. Позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на будівлю. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак до суду надійшла заява, в якій позивач просить розглянути справу без його участі, позов підтримує повністю. Представник Солянської сільської ради Великоберезнянського району в судове засідання не з'явився, однак до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, вимоги позивача визнає повністю. Проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що 20 грудня 1999 року за № 165 випискою з протоколу №2 позивачем [PERSON] було куплено будинок тваринника в урочищі « Явірник» та сплачено суму в розмірі 4850 грн., що підтверджується накладною №64 від 27.03.2000 року. Також позивачем [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на будівлю та рішенням виконавчого комітету Солянської сільської ради від 18.12.2015 року № 25 присвоєно будинковий номер № 183 на залишок будинку тваринника, що знаходиться в урочищі « Явірник». Статями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Передання майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації звязку, тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобовязання доставки. Відповідно до ст.. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зважаючи на наведені обставини, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на вказане нерухоме майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право власності ЯЯЯ №549977 від 17 квітня 2007 року, виданого виконавчим комітетом Загорбської сільської ради він є власником дворогосподарства [ADDRESS]. За цією ж адресою зареєстрований відповідач. Який вже більше двох років не проживає в цьому будинку. Позивач зазначає, що реєстрація останнього створює йому перешкоди в користуванні, володінні та розпорядженні будинком. На його неодноразові прохання зняти з реєстрації своє колишнє місце проживання, відповідач відмовляється, а тому він просить усунути перешкоди в здійсненні ним права користування та розпорядження майном шляхом скасування реєстрації місця проживання та зняття відповідача з реєстраційного обліку у Великоберезнянському районному секторі головного управління Державної Міграційної Служби України за вказаною вище адресою. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі , позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник Великоберезнянського районного сектору головного управління Державної Міграційної Служби України в Закарпатській області в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до ст.ст.321, 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що дворогосподарство [ADDRESS] належить на праві власності позивачу по справі. Також встановлено, що відповідач зареєстрований за вказаною вище адресою. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] набув право власності на вказане вище нерухоме майно відповідно до закону. Крім того, встановлено, що відповідач по справі [PERSON] вже більше двох років не проживає в будинку. За таких обставин, вимога позивача про зняття з реєстрації місця проживання відповідача є обґрунтованою. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що він з відповідачем зареєстрували шлюб 02 лютого 1991 року. Позивач вказує на те, що через постійні конфлікти та суперечки спільне життя стало неможливим та нестерпним. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Тому вважає, що їх шлюб існує лише формально й подальше збереження сім`ї є неможливим і суперечить його інтересам та намірам. Просить шлюб з відповідачем розірвати. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився , однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує з підстав, наведених в ньому. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання з`явилася , проти задоволення позову не заперечує та визнає його в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення відповідача [PERSON] дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачкою був зареєстрований шлюб 02 лютого 1991 року, який на даний час існує лише формально, оскільки між подружжям виникла неприязнь один до одного, шлюбні відносини припинені. \~ \~ \~ \~За таких обставин подальше спільне проживання подружжя є неможливим. Відповідно до п.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно п.3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не змогли створити міцної сім`ї, сімейне життя у них не склалося, проживають окремо, їх шлюб існує лише формально, а тому враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягти на розірвання шлюбу є обгрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими і це суперечило б інтересам сторін. Суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно,отже укладений між сторонами шлюб підлягає розірванню. А тому позов підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що він з відповідачкою зареєстрували шлюб 12 березня 2005 року у Розтоцько-Пастільській сільській раді за актовим записом № 2. Від шлюбу в них народилися двоє дітей : син [PERSON] та донька [PERSON]. Позивач мотивує позов тим, що під час сімейного життя, між ними постійно виникали конфлікти, кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У звязку з тим, шлюбні відносини були фактично припинені з травня 2016 року. Спільне господарство не ведеться. На підставі викладеного просить їхній шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених в ньому. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, також подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачкою був зареєстрований шлюб 12 березня 2005 року у Розтоцько-Пастільській сільській раді Великоберезнянського раону, який на даний час існує лише формально, оскільки сторони не проживають разом. За таких обставин подальше спільне проживання подружжя є неможливим. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що він починаючи з 2006 року в дворі спільного користування за адресою смт. Великий Брезний вул. Гожика,95 почав та в тому ж році завершив будівництво гаража з майстернею загальною площею 93,3 м.кв. В той час будівництво здійснювалося по виготовленому будівельному паспорту від 18 серпня 2006 року. Гаражем користується десять років, вважає що є добросовісним володільцем майна. А тому для належної реєстрації, йому необхідно визнати за ним право власності на нерухоме майно за набувальною давністю. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак до суду надійшла заява, в якій позивач просить розглянути справу без його участі, позов підтримує повністю. Представник Великоберезнянської селищної ради Великоберезнянського району в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що позивачу [PERSON] у 2006 році було надано дозвіл на будівництво гаражу. Позивачем було виготовлено технічний паспорт. Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України, особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до абз.2 п.9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав від 07 лютого 2014 року №5 при вирішенні спорів, повязаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: -володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Зважаючи на наведені обставини, суд визнає, що за позивачем слід визнати право власності на вказане нерухоме майно за набувальною давністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що він у 2012 році збудував житловий будинок за адресою [ADDRESS] без отримання земельної ділянки для таких цілей. Позивач зазначив, що вказане вище нерухоме майно збудоване ним особисто. 03.11.2015 року ним було отримано у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1454 га. Позивач вказував на те, що він набув право власності на новостворене нерухоме майно з моменту завершення будівництва(створення майна). На підставі викладеного позивач просить визнати за ним право власності на вказаний вище будинок. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак до суду надійшла заява, в якій позивач просить розглянути справу без його участі, позов підтримує повністю. Представник Забрідської сільської ради Великоберезнянського району в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що 03.11.2015 року позивачу надано в приватну власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,1454 га. за адресою [ADDRESS]. Комунальним підприємством «Великоберезнянське районне бюро технічної інвентаризації» 03 грудня 2013 року було виготовлено технічний паспорт на вказаний вище житловий будинок. Відповідно до ч.3 ст.376 Цивільного кодексу України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу [PERSON] була передана земельна ділянка, на якій побудований житловий будинок, в приватну власність для будівництва і обслуговування цього житлового будинку. Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зважаючи на наведені обставини, суд визнає, що за позивачем слід визнати право власності на вказане вище нерухоме майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 15 листопада 1997 року. Від шлюбу дітей немає. Позивач зазначив в позові, що через постійні конфлікти та суперечки спільне життя стало неможливим та нестерпним, вона з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя та ведення домашнього господарства. У зв`язку з цим фактично шлюбні стосунки були припинені вже більше року. Тому вважає, що їх шлюб існує лише формально й подальше збереження сім`ї є неможливим і суперечить його інтересам та намірам. Просить шлюб з відповідачем розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився , однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав з підстав, наведених в ньому. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачкою був зареєстрований шлюб 15 листопада 1997 року, який на даний час існує лише формально, оскільки між подружжям виникла неприязнь один до одного, шлюбні відносини припинені та проживають окремо. За таких обставин подальше спільне проживання подружжя є неможливим. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачкою зареєстрували шлюб 02 вересня 2016 року у Деснянському районному у м.Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Від шлюбу в них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначав у позові, що через постійні конфлікти та суперечки спільне життя стало неможливим та нестерпним, вона з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя та ведення домашнього господарства. З травня 2019 року вони з відповідачкою проживають окремо, а тому фактично шлюбно-сімейні відносини припинилися. Позивач вважає, що їх шлюб існує лише формально й подальше збереження сім`ї є неможливим і суперечить його інтересам та намірам. Просить шлюб з відповідачкою розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився , однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав з підстав, наведених в ньому. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні не заперечила проти розірвання шлюбу з позивачем. Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб 02 вересня 2016 року, який на даний час існує лише формально, оскільки між подружжям виникла неприязнь один до одного, шлюбні відносини припинені та проживають окремо . Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з відповідачкою та перебуває на спільному утриманні сторін. За таких обставин подальше спільне проживання подружжя є неможливим. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved