overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою в якій просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] право власності на земельні ділянки площею: 5,8322 га., 0,3490 га, 0,2943 га., 0,1953 га., які розташовані на території Мануйлівської сільської ради Приморського району Запорізької області. Вимоги мотивуються тим, що в порядку спадкування за заповітом, вона є спадкоємицею, і її право на спадщину виникає з моменту її відкриття. В судове засідання позивачка будучи належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи не з`явилась, надіслала заяву в якій просить справу розглядати без її участі, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити (а.с.27). Представник відповідача - Мануйлівської сільської ради в судове засідання не з`явився, надіслав заяву в якій просить справу розглядати без їх участі, проти заявлених вимог позивача не заперечує (а.с.26). Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву в якій просить справу розглядати без її участі, проти заявлених вимог позивача не заперечує (а.с.28). Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ч. 4 ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1225 ЦК України передбачено, що право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. В копії свідоцтва про народження [PERSON], батьками зазначено батько [PERSON], а мати [PERSON] (а.с.20). Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO], актовий запис №08, яке видане Мануйлівською сільською радою Приморського району Запорізької області (а.с.6). За заповітом [PERSON] від 13.12.2006 року (а.с.7), на майно, яке належить на праві власності, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, на все те, на що законом є право, в порядку спадкування переходять права до [PERSON] Нотаріус,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на спадкове майно - двокімнатну квартиру [ADDRESS], оскільки нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно у зв»язку із відсутністю державної реєстрації прав на вказане нерухоме майно. У судове засідання позивач не з»явилась, у позові вказала про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує із мотивів, викладених у позові, просить його задовольнити. Відповідач Теребовлянська міська рада Тернопільської області у судове засідання не з»явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності та визнання позовних вимог. Третя особа приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з»явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Позивач [PERSON] є матір»ю [PERSON]. Відповідно до договору дарування двокімнатної квартири від 3 липня 2010 року, посвідченого нотаріально, [PERSON] [PERSON] подаровано двокімнатну квартиру [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER]. День смерті [PERSON] є часом відкриття спадщини. За час свого життя заповіт [PERSON] не склав. Відповідно до висновку про вартість майна, складеного ПП «Оцінювач», вартість двокімнатної квартири [ADDRESS] складає 107150 грн. Позивач фактично вступила в оперативне управління вказаним спадковим майном. Інші спадкоємці майна померлого [PERSON], його дочка [PERSON], відмовилась від прийняття спадщини після смерті батька за законом, подавши приватному нотаріусу Теребовлянського районного нотаріального округу [PERSON] відповідну заяву. Постановою приватного нотаріуса Теребовлянського районного нотаріального округу від 31 березня 2014 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на двокімнатну квартиру[ADDRESS] у зв»язку із відсутністю державної реєстрації прав на вказане нерухоме майно. Відповідно до ст.1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти її. Аналізуючи зазначені обставини, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на спадкове майно - двокімнатну квартиру [ADDRESS] слід задовольнити. Судові витрати позивач просить покласти на неї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS], оскільки нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно у зв»язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно. У судове засідання позивач не з»явилась, у позові вказала про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує із мотивів, викладених у позові, просить його задовольнити. Відповідач Теребовлянська міська рада Тернопільської області у судове засідання не з»явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності та визнання позовних вимог. Третя особа приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з»явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) є дочкою [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS]. [INFO] року помер батько позивача [PERSON], а [INFO] року - її мати [PERSON] День смерті [PERSON] є часом відкриття спадщини. За час свого життя заповіт батьки позивача не склали. Відповідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд Теребовлянського бюро технічної інвентаризації вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] складає 2554 грн. Позивач фактично вступила в оперативне управління вказаним спадковим майном. Інші спадкоємці майна померлих [PERSON] та [PERSON], передбачені ст.1261-1266 ЦК України, відсутні. Постановою приватного нотаріуса Теребовлянського районного нотаріального округу від 29 березня 2014 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] у зв»язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно. Відповідно до ст.1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти її. Аналізуючи зазначені обставини, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] слід задовольнити. Судові витрати позивач просить покласти на неї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на спадкове майно земельні ділянки площею 3.11 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Дворічанської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, яка належали [PERSON]. Позивач в нотаріальній конторі не може отримати свідоцтво про право власності на вказане спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, зіславшись на мотиви, вказані у позовній заяві. Представник відповідача Дворічанської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області позовні вимоги визнав та проти їх задоволення не заперечував. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації позовні вимоги визнав та проти їх задоволення не заперечував. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідачі позов визнали і суд встановив наступні факти. 27.10.2000 року [PERSON] склав заповіт, згідно з яким заповів належну йому на праві власності земельну ділянку площею 3.11 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщена на території Дворічанської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, [PERSON]. Вказані земельні ділянки [PERSON] належали на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР № 003660 від 07 серпня 2003 року. 22 липня 2007 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ИД № 051326. День смерті [PERSON] є часом відкриття спадщини. Заповіт, складений [PERSON] на день його смерті, не змінювався і не скасовувався. Вартість земельної ділянки відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 23 жовтня 2015 року складає 68004.71 грн. Позивач фактично вступила в оперативне управління спадковим майном. Судові витрати позивач просить покласти на неї. Відповідно до ст.1223, 1225 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з п.г ч.1 ст.81, ст.131 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини. Аналізуючи зазначені обставини, визнання відповідачами позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на спадкове майно (земельну ділянку) слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на спадкове майно земельну ділянку площею 0.11, 2.71 га, яка належала [PERSON], оскільки не може отримати свідоцтво про право власності на вказане спадкове майно через розбіжність у правовстановлюючих документах, неправильно зазначено ім»я спадкодавця «Антонина» замість дійсного «Антоніна». Позивач позовні вимоги підтримує із мотивів, викладених у позові, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] міська рада Теребовлянського району позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідачі позов визнали і суд встановив наступні факти. 25.07.2003 року [PERSON] ([PERSON]) Антонівна склала заповіт, згідно з яким заповіла належне їй на праві власності земельні ділянки загальною площею 2.82 га (державний акт на право приватної власності на землю №647792) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, [PERSON]. Вказані земельні ділянки [PERSON] належали на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 647792 від 29 листопада 2002 року. 07 грудня 2004 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ИД № 181226. День смерті [PERSON] є часом відкриття спадщини. Заповіт, складений [PERSON] на день його смерті, не змінювався і не скасовувався. Вартість земельних ділянок відповідно до інформації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок від 08 лютого 2016 року складає 64007.71 грн. (а.с.6,8). Позивач фактично вступила в оперативне управління спадковим майном. Судові витрати позивач просить покласти на неї. Відповідно до ст.1223, 1225 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з п.г ч.1 ст.81, ст.131 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини. Аналізуючи зазначені обставини, визнання відповідачами позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на спадкове майно (земельні ділянки) слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на спадкове майно земельну ділянку, яка належала [PERSON], оскільки не може отримати свідоцтво про право власності на вказане спадкове майно через розбіжність у правовстановлюючих документах, неправильно зазначено ім»я спадкодавця «Євген» замість дійсного «Євгеній». Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, зіславшись на мотиви, вказані у позовній заяві. Представник відповідача Вербовецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області позовні вимоги визнав та проти їх задоволення не заперечував. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації позовні вимоги визнав та проти їх задоволення не заперечував. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідачі позов визнали і суд встановив наступні факти. 07.03.2008 року [PERSON] склав заповіт, згідно з яким заповів належні йому на праві власності земельні ділянки загальною площею 2.92 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщені на території Вербовецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, [PERSON]. Вказані земельні ділянки [PERSON] належали на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 667207 від 27 грудня 2002 року, в якому помилково вказано його ім»я «Євген» замість дійсного «Євгеній». 07 березня 2008 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ИД № 062443. День смерті [PERSON] є часом відкриття спадщини. Заповіт, складений [PERSON] на день його смерті, не змінювався і не скасовувався. Вартість земельної ділянки відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 23 жовтня 2015 року складає 70622.41 грн. Позивач фактично вступила в оперативне управління спадковим майном. Судові витрати позивач просить покласти на неї. Відповідно до ст.1223, 1225 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з п.г ч.1 ст.81, ст.131 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини. Аналізуючи зазначені обставини, визнання відповідачами позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на спадкове майно (земельну ділянку) слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову вказала, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 16.02.2007 року Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис 37, було розірвано. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. На підставі рішення цього ж суду від 03.05.2006 року, було видано виконавчий лист №2-702/2006, згідно якого з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 300 грн., щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19.02.2015 року, відповідача було позбавлено батьківських прав відносно сина - [PERSON] , [INFO] . Матеріальну допомогу на утримання сина в добровільному порядку відповідач не надає. На теперішній час відповідач перебуває у розшуку, свої доходи він приховує. Їх син навчається у 7-ому класі, витрати на його утримання збільшились, тому вона не в змозі забезпечити дитині належний рівень матеріального забезпечення, у зв`язку із чим просить збільшити розмір аліментів визначених рішенням суду від 03.05.2006 року, а також стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу. Ухвалою суду від 04.03.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повернення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить, з урахуванням уточнень, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони перебувають у шлюбі з 06.12.2013 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Також зазначила, що [PERSON] наразі проживає окремо, добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, інших осіб на утриманні не має, працює неофіційно. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 06.12.2013 року, актовий запис 1063, [PERSON] та [PERSON] 06 грудня 2013 року уклали шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON] Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 14.01.2014 року, [PERSON] народився [INFO] року. Батьками є [PERSON] та [PERSON] Як вбачається із довідки про склад сім'ї, виданої КП «Жилкомсервіс», дільниця № 5 [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181, ч.2 ст.182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, але мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення по справі. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить позбавити батьківських прав [PERSON] і призначити її опікуном малолітньої дочки відповідача. Мотивує свої вимоги тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дочки [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, просить слухати справу у відсутність відповідача. Пояснила, що її донька, мати дитини, - [PERSON] померла [INFO], батько дитини [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню своєї дочки, а її онуки, [PERSON]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання онуки не надає, не спілкується з нею, не цікавиться її духовним та фізичним розвитком. Разом з дитиною відповідач не проживає. Відповідач в судове засідання не з'явився. Позивач надала суду суду заяву в якій відповідач визнав позов та просить призначити позивачку опікуном. Представник органу опіки та піклування підтримала позовну заяву. Зазначила, що є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, призначення позивачки опікуном. Вислухавши позивача, представника органу опіки і піклування, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] має доньку [PERSON], [INFO]. Малолітня [PERSON] проживає разом з позивачем [PERSON] (а.с. 22). Згідно до висновку підрозділу опіки та піклування служби у справах дітей Южноукраїнської міської Ради, неповнолітня [PERSON] постійно проживає з бабусею - позивачем по справі, вихованням дитини займається позивачка, утримує її, піклується про стан здоров'я. Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні доведено ухилення відповідача від виконання обов'язків по вихованню дитини. На підставі п. 2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Крім того позивачкою і органом опіки і піклування заявлено вимогу про призначення [PERSON] опікуном над малолітньою [PERSON]. Враховуючи, що мати дитини померла, а дитина постійно проживає з позивачкою, вимогу про призначення [PERSON] опікуном над малолітньою [PERSON] має бути задоволено.

Outcome: approved