Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 22 березня 2012 року в м.Черкаси сторони уклали між собою договір позики, за яким [PERSON] передав [PERSON] в борг грошові кошти в сумі 810000 грн. готівкою на строк до 25.01.2013 року. Укладений договір відповідав вимогам ст. 1046, 1047 ЦК України. Факт отримання коштів за договором позики підтверджується розпискою [PERSON] від 25.03.2012 року (відповідно до умов договору кошти були передані 25.03.2012 року). Договір позики не був продовжений сторонами. У встановлений строк [PERSON] не повернув гроші, чим порушив умови договору. На численні прохання повернути кошти [PERSON] не реагує та ухиляється від виконання зобов'язань після сплину строку договору (відповідно до п.2.3 Договору). Таким чином, станом на 20.01.2014 року [PERSON] повинен сплатити 810000,00 грн. - суми позики, 37615,00 грн. - 3% річних, 218700,00 грн. - пені за вчасно неповернену суму позики, а всього 1066315,00 грн. В ході розгляду справи позивач [PERSON] зменшив свої позовні вимоги, а саме: просив стягнути з відповідача на його користь борг в розмірі 810000,00 грн. - суми позики, 218700,00 грн. - пені за вчасно неповернену суму позики та стягнути на його користь судові витрати у розмірі 3441 грн. 00 коп. Позивач [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та додатково пояснив, що між ним та відповідачем був укладений договір позики. Грошові кошти в розмірі 810000 грн. він передав [PERSON] у національній валюті України - гривнях, про що мається відповідна розписка. Пунктом 3.3 Договору передбачено нарахування пені в розмірі 0,2% у день. Відповідач не повернув кошти у визначений строк. Від суми боргу 810000 грн. нарахована пеня, в розмірі 218700 грн., дану суму сторони визначили за усною домовленістю. Борг на сьогоднішній день не повернуто, в тому числі і частково. Тому просив стягнути з відповідача на свою користь борг за договором позики, пеню та понесені витрати по сплаті судового збору. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав уточнені позовні вимоги, а саме: борг по позиці - 810000,00 грн., пеню - 218700,00 грн., судовий збір - 3441,00 грн. та пояснив, що на той час йому була необхідна велика сума коштів. Він звернувся із проханням до позивача і той надав йому 810000,00 грн. Але у визначений договором строк не зміг повернути позивачеві кошти і на даний час їх повернути не може через скрутне матеріальне становище. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі їх повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного: встановлено, що згідно договору позики між фізичними особами від 22 березня 2012 року та розписки про отримання коштів, позивач [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти у сумі 810000,00 грн. з умовою їх повернення до 25 січня 2013 року (п.2.3 договору). В обумовлений договором строк відповідач грошей позивачу не повернув. На неодноразові нагадування останнього стосовно необхідності повернення грошей, відповідач не реагує. Пунктом 3.3 договору позики передбачено, що у випадку порушення позичальником графіка повернення отриманих сум, позичальник буде зобов'язаний сплатити позикодавцю пеню з розрахунку 0,2% від вчасно неповернених сум позики за кожний день прострочення. Таким чином, сума неповернутої позики складає 810000 грн. 00 коп. та пені за вчасно неповернуту суму позики 218700 грн. 00 коп. Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України, - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність гроші, або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути таку ж суму грошей або рівну кількість речей того ж роду і якості. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.2 ст. 1047ЦК). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Як передбачено ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а згідно ст. 1049 ЦК України, - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Боржник, як зазначає ст. 625 ЦК України, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Виконання зобов»язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком (ч.1 ст. 546ЦК). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549ЦК). В судовому засіданні встановлено, що в зв'язку з не виконанням зобов'язання по договору позики, відповідачем були порушені права позивача. Оскільки грошове зобов'язання по договору відповідач не виконав, суд вважає, що борг підлягає до стягнення. За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути борг по позиці - 810000грн. 00коп., пеню - 218700грн.00коп., а всього 1028700 грн. 00коп. Згідно із ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони судові витрати, понесені нею і документально підтверджені. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 3441грн. 00коп. (квитанція №1 від 22.01.2014р.). На підставі викладеного та,

Outcome: approved