Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Тернівської міської ради Дніпропетровської області, третя особа [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно за законом. Свою позовну вимогу мотивують тим, що [INFO] померла донька позивача - [PERSON], якій на праві власності належало 1/3 частина квартири [ADDRESS]. Після смерті доньки в установлений законом строк позивач як спадкоємець першої черги звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] не має, дітей та чоловіка у [PERSON] не було. У зв'язку з чим він має право на спадкування на 1/3 частини спадщини, а саме зазначеної квартири. Так, він звернувся до державного нотаріуса Тернівської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину, однак, йому було відмовлено із тих підстав, що договір міни нерухомого майна від 03.03.2000 р. №03/05-НДм, зареєстрований Павлоградською товарною біржею не відповідає вимогам ЦК України (1961 р.) Однак даний договір міни нерухомого майна (оспорюваної квартири) від 03.03.2000 р. №03/05-НДм, зареєстрований Павлоградською товарною біржею був зареєстрований в КП «Тернівське бюро технічної інвентаризації» та відомості внесені до державного реєстру прав власності на нерухоме майно. Окрім того, рішенням Тернівського міського суду від 28.05.2013 р., зазначений договір міни нерухомого майна було визнано дійсним. Внаслідок цього позивач змушений звернутися за захистом своїх прав до суду. Просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину квартири [ADDRESS], після смерті [PERSON] Представник відповідача Тернівської міської Ради Дніпропетровської області не погодився з позовними вимогами та подав заперечення, відповідно до змісту яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки існує ще два спадкоємця: [PERSON] та [PERSON]. Позивач у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав, посилаючись на вищезазначені обставини, просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину квартири [ADDRESS], після смерті [PERSON] Також суду пояснив, що з близьких родичів померлої [PERSON] були він її батько, мати [PERSON], яка заяв про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не подавала та її рідна сестра [PERSON], яка також заяв про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не подавала. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на вищезазначені обставини, просив суд визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину квартири [ADDRESS], після смерті [PERSON] Також суду пояснив, що відповідно до дослідженої копії спадкової справи третя особа [PERSON] є такою особою, що не прийняла спадщину після смерті її доньки [PERSON] Представник відповідача Тернівської міської Ради Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, про час і місце повідомлений належним чином, однак надав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за його відсутності та відмовити в задоволенні позовних вимог. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час і місце відповідно до вимого ст.ст. 74.77 ЦПК України повідомлена належним чином, тому суд вважає за необхідне розглянути справу за її відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є рідним батьком [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданим 12 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області, відповідно до актового запису № 89 та копією свідоцтва про народження, виданим повторно 05 травня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області, відповідно до актового запису № 216. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з 1/3 частини квартири [ADDRESS], яка належала спадкодавцеві на підставі договору міни нерухомого майна №3/05-НДм від 03.03.2000 року, який був зареєстрований в КП «Тернівське бюро технічної інвентаризації», що підтверджується копіями витягу про державну реєстрацію в КП «Тернівське бюро технічної інвентаризації» №36180840 від 09.11.2012 р. та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно в КП «Тернівське бюро технічної інвентаризації» №36181176 від 09.11.2012 р. Згідно технічного плану квартира [ADDRESS] є двохкімнатною, загальною площею 54,2 кв.м., житловою площею 28,7 кв.м. Відповідно до наданої [PERSON] державному нотаріусу Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області звіту про незалежну оцінку ринкової вартості двохкімнатної квартири, вбачається що експерт допустила описку в висновку, оскільки усі документи до висновку прикладені щодо квартири [ADDRESS], однак висновок про ринкову вартість у розмірі 38890 грн. зазначений щодо квартири [ADDRESS]. Згідно наданої [PERSON] суду звіту про незалежну оцінку ринкової вартості двохкімнатної квартири, була виправлена описки експерта, та відповідно до висновку про ринкову вартість квартири [ADDRESS] складає 38890 грн. Як вбачається з копії спадкової справи №133/2013 р. від 23.07.2013 р., [PERSON] 23 липня 2013 року звернувся до державного нотаріуса Тернівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті його доньки [PERSON], яка була зареєстрована разом з ним в квартирі [ADDRESS], однак, йому було відмовлено постановою державного нотаріуса Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 07.05.2014 р. із тих підстав, що договір міни, зареєстрований Павлоградською товарною біржею 03.03.2000 р. №03/05-НДм не відповідає вимогам ст. 12,13,44,47,227 ЦК України (1961 р.), ст..ст. 44,47 ЗУ «Про нотаріат», що підтверджується постановою державного нотаріуса про відмову вчинити нотаріальну дію від 07.05.2014 року. Також, як вбачається з копії спадкової справи №133/2013 р. від 23.07.2013 р., будь-які інші особи до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не зверталися. Згідно копії виписки з фінансово-облікового рахунку, в квартирі [ADDRESS] окрім померлої [PERSON] на час її смерті були зареєстровані позивач [PERSON] та його донька та рідна сестра померлої [PERSON], інші особи були зняті з реєстрації, у тому числі [PERSON] - 19.06.1980 року. З інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.09.2014 року вбачається, що за померлою [PERSON] на праві 22.10.2012 року зареєстровано 1/3 частина двохкімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 54,2 кв.м., житловою площею 28,7 кв.м. Як вбачається з оглянутої цивільної справи №194/213/13-ц за позовною заявою [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання угоди дійсною та визнання права власності, позивачі звернулися до Тернівського міського суду з даною позовною заявою 01.02.2013 року, ухвалою судді відкрито провадження 01.03.2013 року та за відсутності сторін на підставі їх заяв винесено рішення 28.05.2013 року. Відповідно до рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 28.05.2013 року, яке набрало законної сили 18.06.2013 року та на даний час не скасовано, позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання угоди дійсною та визнання права власності були задоволенні частково. Визнано дійсним договір міни нерухомого майна - квартири [ADDRESS], що зареєстрований Павлоградською товарною біржею 03.03.2000 р. за №03/05-НДм. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1261 ч. 1 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно наказу Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року за № 19-32/319 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Відповідно до ст. 227 ЦК України (1963 р.), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Згідно ст. 47 ЦК України (1963 р.), нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Однак відповідно до ч.2 вказаної статті, якщо сторони домовились щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання умов договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення суд може визнати договір дійсним. Таким чином, оскільки позивач прийняв спадщину, але не оформив своє право на спадщину через невідповідність договору міни оспорюваної квартири вимогам ЦК України (1961 р.), що нині є перешкодою у оформленні позивачем свого права на спадщину через нотаріальні органи, внаслідок чого нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, спір між іншими спадкоємцями по відношенню спадкового майна відсутній, та з урахуванням винесеного рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 28.05.2013 року, яке набрало законної сили 18.06.2013 року та на даний час не скасовано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно підлягають задоволенню.

Outcome: approved