Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем [PERSON] , перебувала у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу у них народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду від 06.09.2016 року шлюб між сторонами було розірвано. Донька після розірвання шлюбу проживає з матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу відповідач взагалі перестав цікавитися життям доньки , не надавав будь-якої підтримки ні матеріальної, ні моральної, не цікавився її здоров`ям, життям та розвитком. Від сплати аліментів відповідач ухиляється навмисно, має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 17281,68 грн. Донька сторін є ученицею 8-А класу Криворізької загальноосвітньої шкоди 1-3 ступенів № 103, у свою чергу, батько дитини жодного разу не відвідав батьківські збори, не спілкується з вчителями, взагалі не бере ніякої участі в шкільному житті дитини . Все лягло на плечі позивача , у зв`язку з чим вона вимушена була знайти роботу та поїхати на заробітки до Польщі, щоб дитині вистачало на все , що їй необхідне для життя , навчання та розвитку, позивач сама повністю забезпечує дитину матеріально, купує все необхідне одяг, взуття, книги, концелярські товари, спортивний інвентар, продукти харчування та інше. Відповідач повністю самоусунувся від виховання, життя та утримання доньки, тому виходячи з інтересів дитини, позивач просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] . В судовому засіданні позивач та її представник на задоволенні позову наполягали, надали пояснення відповідно змісту позовної заяви. Позивач пояснила, що відповідач з дитиною не зустрічається, не спілкується, не підтримує зв`язок, байдужий до потреб дитини, вона працює за кордоном , кожного разу коли вона виїжджає за кордон потрібен дозвіл від батька, кожного разу це дуже проблематично, відповідач йде на зв`язок . В майбутньому позивач планує навчати дитину за кордоном. В судовому засіданні представник третьої особи пояснила, що відповідач за місцем своєї реєстрації не проживає, станом на 30.04.2020 року має заборгованість по аліментах стягнутих на утримання доньки, при спілкуванні з відповідачем органу опіки стало відомо, що відповідач батько дитини [PERSON] - [PERSON] знає про слухання даної справи в суді, знає предмет розгляду, що позивач бажає позбавити його батьківських прав відносно доньки [PERSON] , з чим він погоджується та заперечень не має. Але при цьому орган опіки надає висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] . В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона дружина брата відповідача, знайомі з позивачкою та відповідачем з 2000 року. Відповідач взагалі не приймає жодної участі в житті дитини, при цьому йому ніхто не перешкоджає спілкуватися та бачитися з дитиною. На разі взагалі невідомо де він проживає, він переховується так як має дуже багато боргів, він свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Свідок неповнолітня [PERSON] при матері [PERSON] суду пояснила, що батька бачила два роки тому. Коли він привітав її з днем народження, сказав що зараз не в місті. За рік телефонував 3 рази. Мама ніколи не забороняла батькові спілкуватися з нею. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Як встановлено судом, [PERSON] до [PERSON] є батьками неповнолітньої: [PERSON] , [INFO] ( а.с. 16 - копія свідоцтва про народження). Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини. Відповідно до п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст.2 ЦПК України). Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно висновку виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради від № 8/24-2286 від 29.05.2020 року, виконком Довгинцівської районної в місті ради вважає не доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] 2006 року народження. Але у висновку зазначено, що [PERSON] в своїх поясненнях погоджується з тим фактом, що він не приймає участі в житті дитини, та її вихаванні, не спілкується з дитиною. Йому відомо, що в суді слухається справа про позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON] і він не заперечує проти цього. Наведені вище факти, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати, як свідоме ухилення відповідача від виховання своєї дитини, свідомої зневаги своїми обов`язками, тому враховуючи викладене суд вважає встановленим, що [PERSON] не займається вихованням дитини, не забезпечує її матеріально, не виявляє щодо неї батьківського піклування, не турбуються про духовний розвиток доньки, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Таким чином, виходячи з інтересів дитини, суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved