Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В якій прохала: розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований Щербанівською сільською радою Полтавського району Полтавської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 25.11.1995 зроблено відповідний актовий запис за №141. В обґрунтування позову зазначила, що 25.11.1995 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб Щербанівською сільською радою Полтавського району Полтавської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 25.11.1995 зроблено відповідний актовий запис за №141. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Протягом останніх декількох років стосунки між ними розладилися, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім'я припинила своє існування. Збереження сім'ї та відновлення шлюбних відносин між ним та відповідачем не можливе, та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, через що звернулася з відповідним позовом до суду. Позивач [PERSON] до суду не з'явилася, надавши клопотання про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Прохає проводити судове засідання без технічної фіксації судового процесу. Проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.28). Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, надіславши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. (а.с.47). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що сторони з 25.11.1995 перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис №141, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб [NUMBER], зареєстроване та видане Щербанівською сільською радою Полтавського району Полтавської області 25 листопада 1995 року. Малолітніх та неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, що слідує зі змісту ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти позову, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Як слідує із матеріалів справи, сторони сімейно-шлюбних стосунків не підтримують. Проживають окремо. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що аналіз наведених обставин справи вказує на неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу, через що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 352 грн. 40 коп., сплаченого при поданні позову. Решта 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору у сумі 352 грн. 40 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved