Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 13.10.2015 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1020. Зазначив, що від шлюбу дітей не мають, проте відповідач заперечує проти розірвання шлюбу в органах РАЦС. Спільне життя із [PERSON] не склалось через провокування нею скандалів та сварок, які порушували його усталений порядок життя, з-за скандалів, криків та образ в його сторону та його доньки, псування його майна, користування нею особистими речами його доньки, тобто вчинення нею недопустимої поведінки призвело до неможливості спільного проживання. З березня 2017 р. проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки між ними припинились. Вважає подальше сумісне життя, збереження сім'ї та їх примирення неможливими, і такими, що суперечитиме його інтересам. У судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з наведених підстав, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, [PERSON], у судове засідання повторно не з'явилась, судові документи і повістки - повідомлення, надіслані за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повернуті за закінченням встановленого строку зберігання, тому в розумінні ст.74 ЦПК України вона вважається такою, що належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. За таких підстав суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних даних і доказів, та ухвалити заочне рішення, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до положень ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 13.10.2015 р. перебувають у шлюбі, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1020, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). Від цього шлюбу сторони дітей не мають, проте відповідач не погоджується на розірвання шлюбу в органах РАЦС. Позивач зазначив про категоричну відмову від примирення та збереження сім'ї, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме його інтересам, а тому відсутні підстави щодо застосування заходів щодо примирення подружжя. Враховуючи, що сім'я сторін розпалась остаточно, вони не дійшли спільної згоди щодо вирішення життєвих проблем, що призвело до припинення шлюбно-сімейних відносин та їх окремого проживання, а тому є підстави вважати, що шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі позивача, суперечить його інтересам, що має істотне значення. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст.51 Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved