Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказав, що він є власником квартири [ADDRESS] згідно з договором купівлі-продажу, що посвідчений 12.08.2019 року приватним нотаріусом Мирноградського міського нотаріального округу Донецької області Заря В.В., реєстровий №992, та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 177280850 від 13.08.2019 року. В цій квартирі зареєстрований колишній власник [PERSON] та його родич [PERSON] - відповідачі у справі. З 2015 року і по теперішній час в належній йому квартирі відповідачі фактично не проживають, вони виїхали з квартири до Російської Федерації, їх адреса фактичного проживання та номер телефону йому невідомі. Факт відсутності відповідачів у належній йому квартирі підтверджується актом складеним координаційним комітетом органів самоорганізації населення. Факт реєстрації відповідачів перешкоджає йому розпорядитися належною квартирою. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житлом, а саме квартирою [ADDRESS] .\~ В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Відповідачі до судового засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені у передбаченому Цивільно-процесуальним кодексом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивача, свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] згідно з договором купівлі-продажу, що посвідчений 12.08.2019 приватним нотаріусом Мирноградського міського нотаріального округу Донецької області Заря В.В., реєстровий №992, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №177280850 від 13.08.2019 (а.с.3, 4). Згідно з довідкою Відділу ведення Реєстру територіальної громади Виконавчого комітету Мирноградської міської ради №10420 від 13.08.2019, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані відповідачі [PERSON] , [INFO] , з 08.10.2005 року, та [PERSON] , [INFO] , з 14.05.2014 року (а.с.7). Згідно акту №318 від 13.08.2019, складеного Координаційним комітетом органів самоорганізації населення міста Мирнограда, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: квартира [ADDRESS] , але з 2015 року і по теперішній час фактично не проживають за вказаною адресою (а.с. 8). Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що вони проживають в одному будинку з позивачем, а саме в будинку [ADDRESS] . У квартирі позивача № [ADDRESS] раніше мешкали інші люди, їхні прізвища вони не знають, тобто колишні власники цієї квартири, але з 2014-2015 року по теперішній час вони не мешкають у вказаній квартирі, вони кудись переїхали жити. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. \~ Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають в квартирі [ADDRESS] загалом вже майже п`ять років, в тому числі весь час після купівлі цієї квартири позивачем. Наявність реєстрації відповідачів перешкоджає новому власнику квартири у вільному користуванні та розпорядженні квартирою. Тому суд вважає позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, обґрунтованими і позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved