Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею, [PERSON] та [PERSON], який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції 24 грудня 2015 року, актовий запис 3128. Позовні вимоги мотивуючи тим, що сторони мають різні характери, різне ставлення до сімейного життя та своїх обов'язків по вихованню дитини, однак де який час намагалися зберегти сім'ю. В останній час у їх сімейному житті виникали конфлікти, вони втратили спільну мову, непорозуміння між ними стали носити глибокий, затяжний характер, тому позивач вирішила звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] Спільне нажите майно позивач має намір розподілити мирним шляхом. Позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно та відновлена бути не може та подальше спільне життя буде суперечить її інтересам. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 квітня 2018 провадження по справі відкрито, розгляд справи призначений в порядку загального позовного провадження та проведення підготовчого засідання призначено на 07 травня 2018 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, якою просить справу розглядати без його участі, проти позову не заперечує та просить рішення по справі ухвалити в підготовчому засіданні. В зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції 24 грудня 2015 року, актовий запис 3128, про що свідчить оригінал свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 24 грудня 2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції . Від даного шлюбу подружжя має малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого 13 липня 2016 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 2430. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. З матеріалів даної справи вбачається, що сторони продовжувати шлюбні відносини не бажають, стверджують у заявах, що сімейно - шлюбні відносини припинені, сім'я існує формально, відповідач не заперечує проти задоволення позову, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що потягне за собою неприпустиме порушення права одного з подружжя або обох на вільний вибір. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, згідно чинного законодавства, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, а також те, що спору між сторонами про місце проживання дитини, з представлених суду відомостей, не вбачається, а також не вбачається з матеріалів справи спору між сторонами щодо майна, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України. Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, наполягання сторін на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судові витрати залишити за рахунок позивача - [PERSON].

Outcome: approved