Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності за набувальною давністю, в обґрунтування вимог зазначивши, що починаючи з весни 2003 року він, разом з батьками, стали мешкати у ? частці житлового будинку [ADDRESS]. На той час у 1/4 частці будинку ніхто не проживав, він руйнувався, тому весною 2003 року позивач з батьками оселилися в будинок. У подальшому з 2005 року батьки переїхали мешкати за іншою адресою, а позивач став користуватися вказаним нерухомим майном самостійно, став користуватися господарчими будівлями, що йому належали, проводив поточний ремонт, сплачував за комунальні послуги, користувався городом та вважає себе власником 1/4 частки вказаного житлового будинку. Кошти, які він використовує для ремонту, підтримання охайного стану, чистоти та догляду за будівлями, є його особистими. У наступний час, до [PERSON] звернулися відповідачі та надали правовстановлюючі папери на майно, з яких стало відомо, що відповідно Свідоцтва про право власності на житло від 04.02.1994 року, 1/4 частина житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], належить на праві особистої власності - [PERSON] та [PERSON]. [INFO] року [PERSON] у віці 69 років померла. Спадкоємцем померлої є її донька - [PERSON]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] стали вимагати від позивача звільнити майно, або сплатити їм 24 000, 00 (двадцять чотири тисячі) грн. його вартості. З вимогами відповідачів позивач не згодний, адже вважає, що він добросовісно заволодів 1/4 часткою будинку і продовжує відкрито, безперервно володіти нею більше ніж 10 років, (з початку заселення разом з батьками у 2003 році), робить у будинку поточний ремонт, оплачує відповідні платежі по користуванню будинком, що можуть підтвердити свідки. Ним за власні кошти було виготовлено технічний паспорт від 06.03.2014 р. Факт виготовлення технічної документації на майно підтверджує ставлення позивача до нерухомого майна, як до власного. Весь цей час ані [PERSON], ані [PERSON] не користувалися будинком та належними їм спорудами, не турбувалися про його стан та збереження від руйнування. Враховуючи вищевказане позивач просить суд, постановити рішення яким, визнати за ним право власності на 1/4 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] з належними до нього господарчими будівлями та спорудами. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтвердив обставини висловлені у позовній заяві, заявлені вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідачі в судове засідання надали заяви, в якій просять справу розглянути за їх відсутністю та не заперечують проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, право приватної власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно з ч.1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до вимог п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Судом встановлено, що 04.02.1994 р. [PERSON] та [PERSON] набули права власності в рівних частинах на 1/4 частину житлового будинку, що розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданого Госпрозрахунковим бюро з оформлення документів на приватизацію житла при житловому відділі виконкому (а.с. 8). З копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] (а.с. 10), вбачається, що [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON]. Внаслідок реєстрації шлюбу 17.05.1976 р., [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, серія [NUMBER] (а.с. 9). [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] (а.с. 9). Згідно відповіді Луганського обласного державного нотаріального архіву від 30.04.2014 р. № 02-1462/01-21, після смерті [PERSON], померлої [INFO], спадкова справа не заводилась. З витягу з Державного реєстру від 06.05.2014 р. за № 21291781, виданого Реєстраційною службою Свердловського міського управління юстиції Луганської області, вбачається, що відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в реєстрі прав власності на нерухоме майно, в Державному реєстрі іпотек та у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна стосовно квартири [ADDRESS], відсутні. Згідно технічного паспорту від 06.03.2014 року, квартира [ADDRESS], загальна площа вказаної квартири становить 47,1 кв. м., житлова площа - 27,9 кв. м. До вищевказаної квартири належать господарчі будівлі та споруди, позначені літерами: «С» - гараж, «О» - вбиральня, «Щ» - погріб, № 1 - огорожа. загальною площею всього житлового будинку 178,6 кв. м. , житловою площею всього будинку 68,3 кв. м. до якого належать господарчі будівлі та споруди: «С» - гараж, «О» - вбиральня, «Щ» - погріб, № 1 - огорожа. Згідно довідки від 09.05.2014 р. № 9, квартира [ADDRESS], становить 1/4 частину зазначеного будинку. Житлова площа квартири [ADDRESS] становить 178,6 кв.м., житлова площа всього будинку - 68,3 кв.м. Відповідно довідки від 14.04.2014 р. № 231, виданої Шахтарською селищною радою, [PERSON] фактично користується 14 частиною житлового будинку та мешкає з весни 2003 року по теперішній час. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] дійсно відкрито володіє, користується та проживає більше 10 років у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], несе відповідні витрати по утриманню вказаної нерухомості, підтримує її в належному стані. Враховуючи вищевказане, а також факт визнання позовних вимог відповідачами, що не суперечить закону та не порушує права та свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає приходить до висновку про задоволення позовних вимог та визнання за позивачем права приватної власності за набувальною давність на вказане майно.

Outcome: approved