Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до ПП «Новгород-Сіверська бавовняно-ткацька фабрика», про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона працювала економістом в ПП «Новгород-Сіверська бавовняно-ткацька фабрика». У день звільнення 30.09.2013 року відповідачем не було проведено з нею остаточного розрахунку по заробітній платі у сумі 4780,03 грн. та заборгованість з компенсації витрат за відрядження 301,13 коп. У зв'язку з цим просить стягнути з відповідача середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 12362,10 копійок та компенсацію витрат на відрядження в сумі 301 грн., 13 копійок. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити в заявленому розмірі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча судом про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, надавши суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. Суд заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. За трудовою книжкою позивача вона працювала штукатуром -економістом, та була звільнена 30.09.2013 року. Відповідно до довідки ПП «Новгород-Сіверська бавовняно-ткацька фабрика», від 03.01.2013 року №2 заборгованість по заробітній платі перед позивачем на час звільнення складає 4780,03 грн., та 301,13 грн., кошти на відрядження. Згідно ст.117 КК України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства про оплату праці від 24 грудня 1999 року N 13 зазначено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Середній заробіток у такому випадку обчислюється відповідно до абз.3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 8 лютого 1995 р., виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. За п.7 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до довідки ПП «Новгород-Сіверська бавовняно-ткацька фабрика», за останні два місяці роботи (серпень-вересень) заробітна плата позивача склала 5833,60 грн. Тобто середній заробіток за час затримки розрахунку з моменту звільнення позивача до дня винесення судового рішення складає:(3572,00 грн. + 2261,60 грн., що дорівнює 5833,60 грн.)(заробітна плата за серпнь-вереснь) поділити на 42 робочих днів у серпні -вересні та помножити на 89 робочих днів за час затримки дорівнює 12362,10грн., саме цю суму слід стягнути з відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення в дохід держави судовий збір в розмірі 229,40 грн., оскільки позивачка при поданні позову була звільнена від його оплати.

Outcome: approved