Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та просив визнати спільним майном подружжя кошти у сумі 119687,18 гривень, які знаходились на депозитному рахунку в ПАТ КБ «Приватбанк», що був відкритий на ім'я [PERSON]; здійснити поділ спільного майна подружжя, виділивши у власність [PERSON] 59843,59 гривень та у власність [PERSON] 59843,59 гривень; стягнути з [PERSON] на його користь 59843,59 гривень (а.с. 3-7, 107). Позов обґрунтовано тим, що спірні кошти спільно накопичені у шлюбі, є спільною сумісною власністю подружжя. [PERSON] пред'явила до [PERSON] зустрічний позов, просила визнати спільним майном подружжя 10411,03 гривень, що знаходились на відкритому на ім'я [PERSON] депозитному рахунку в ПАТ КБ «Приватбанк»; стягнути з [PERSON] половину цих коштів, тобто 5205,51 гривень; просила стягнути з [PERSON] 119689 гривень її власних коштів. Позов обґрунтовано тим, що 10411,03 гривень набуті у шлюбі, є спільною сумісною власністю, а кошти 119689 гривень є її особистою приватною власністю, якими [PERSON] незаконно заволодів та не повернув їй (133, 134). В судових засіданнях сторони та їх представники наполягали на задоволенні їх вимог. Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх зв'язок, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя слід відмовити повністю, у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя слід також відмовити повністю з підстав. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 17.06.2006 року по 21.10.2014 року, тобто по дату набрання законної сили рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 10.10.2014 року у справі №689/863/14-ц яким шлюб, зареєстрований 17.06.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ярмолинецького районного управління юстиції у Хмельницькій області між сторонами спору (атів запис №38) розірвано. Відповідно до даного рішення з квітня 2014 року сторони спору не підтримують шлюбні стосунки, проживають окремо та не ведуть спільне господарство (а.с. 10). 09.01.2014 року [PERSON] відкрила депозит у ПАТ КБ «Приватбанк» на суму 108000 гривень, який того ж дня поповнила на суму 7000 гривень. На даний депозит нараховувались банком відсотки, здійснювалась капіталізація відсотків. 08.05.2014 року [PERSON] накопичену суму коштів на депозиті у розмірі 119687,18 гривень перевела на власну картку (картковий рахунок) [NUMBER], після чого 12.05.2014 року дані кошти зняла готівкою у відділенні банку. Дані обставини не заперечуються [PERSON] та підтверджуються випискою ПАТ КБ «Приватбанк» по депозиту (картка [NUMBER]), випискою по карті [PERSON]. [NUMBER], відомостями банку, заявою [PERSON] про дострокове розірвання депозиту та виплату вкладу, депозитним договором від 09.01.2014 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 41, 103, 115, 117, 171, 172, 189-195, 200-205). 03.01.2014 року [PERSON] відкрив депозит [NUMBER] на суму 10000 гривень у ПАТ КБ «Приватбанк». На даний депозит нараховувались банком відсотки, здійснювалась капіталізація відсотків. 14.05.2014 року [PERSON] накопичену суму коштів на депозиті у розмірі 10411,03 гривень перевів на власну картку (картковий рахунок) [NUMBER], з якої 17.05.2014 року зняв готівкою 8000 гривень та 2400 гривень, а залишок 11,03 гривень перевів на іншу картку. Дані обставини не заперечуються [PERSON] та підтверджуються випискою ПАТ КБ «Приватбанк» по депозиту (картка [NUMBER]), випискою по картці [NUMBER], внутрішніми документами банку про видачу готівки, депозитним договором від 03.01.2014 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 46, 93-98, 120-124). Вирішуючи спір, суд відхиляє доводи сторін з підстав такої оцінки встановлених обставин. Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-846цс16, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Отже, для визнання права сумісної власності на спірні грошові кошти слід обов'язково установити, що джерелом набуття цих коштів є спільна праця подружжя. Факту набуття коштів у власність під час шлюбу для цієї мети недостатньо. Даний висновок відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим та має враховуватися судом при застосуванні норм права. [PERSON] серед доводів позовної заяви не навів доводів та доказів про те, що джерелом набуття коштів, які [PERSON] зняла у травні 2014 року з депозитного рахунку, відкритого на її ім'я, є спільна праця подружжя. При цьому лише обмежився вказівкою на своє право на подачу додаткових доказів та доводи про те, що ці кошти спільно накопичені (т.1 а.с. 3-7, 20, 69, 107). За наслідками витребування судом доказів в ПАТ КБ «Приватбанк» було отримано з даного товариства відомості про рахунки, депозити, виписки на ім'я кожної із сторін спору тощо (т.1 а.с. 38-47, 92-98, 102-103, 114-124, 148-150, 171-177, 189-195, 200-206). Витребувані докази не мають відомостей щодо джерела походження кошів, які [PERSON] та [PERSON] вносили як депозитні вклади. З трудової книжки [PERSON] вбачається, що у період шлюбу (17.06.2006 року - 21.10.2014 року) він працював на посадах помічника бригадира тр.бр. СТОВ «Берегиня» (до 10.05.2007 р.), майстра Ярмолинецького ХПП ТОВ «Хмельницькхлібопродукт (03.09.2007-30.06.2008 р.), молодшого оператора АЗС №7 2-го розряду ТОВ «НК Альфа-Нафта» (08.08.2008-02.12.2008 р.), отримував допомогу по безробіттю (24.12.2008-19.12.2009 р.), робітника ПП «Росток Н» (працює з 04.01.2011). Інших записів за період шлюбу трудова книжка не містить (т.1 а.с. 131-132). Відповідно до довідки ПП «Росток Н» [PERSON] працює на підприємстві підсобним працівником і його заробітна плата становила за 2011 рік - травень 2014 року 43912 гривень. Виходячи з відомостей довідки, вбачається, що [PERSON] протягом усього періоду роботи отримував мінімальну заробітну плату за відповідний період. Інших доказів про свої доходи [PERSON] не надав. Його усні доводи про наявність власної землі, які він обробляв, техніки для її обробітку, та відповідних доходів від обробітку, доказами не підтверджені. [PERSON] будь-яких доказів на підтвердження цих обставин не надавав, і про них не заявляв. Крім цього, [PERSON] про доходи за час роботи на інших посадах, що вказані в трудовій книжці, також не надав (т.1 а.с. 198). Довідка виконавчого комітету Боднарівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області від 13.01.2017 року №36 містить відомості про те, що [PERSON] дійсно проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] про кількість ВРХ та свиней згідно по господарської книги с. Боднарівка №2 2011-2015 р.р. об'єкта по господарського обліку [NUMBER] зі спільним веденням господарства. З цієї довідки також не має можливості встановити обставину про те, що джерелом набуття спірних коштів за обома позовами є спільна праця подружжя. Довідка носить загальний характер (т.1 а.с. 152). Договір оренди цілісного майнового комплексу свиноферми в с. Боднарівка Ярмолинецького району від 0210.2009 року між орендодавцем СТОВ «Берегиня» та орендарем ПТ «Росток» та акти про передачу основних засобів для подальшої оренди, що надані [PERSON] як докази, не підтверджують і не спростовують факт праці [PERSON], внаслідок якої зароблено грошові кошти, на які він претендує. Даний договір укладених між двома юридичними особами, а отже, саме юридичні сторони є набувачами відповідних прав та обов'язків. Договір не містить жодних відомостей щодо доходів [PERSON] як фізичної особи. [PERSON] не є стороною даного правочину (т.1 а.с. 153-156). Трудова книжка [PERSON] та довідки про її пенсію також не підтверджує доводів [PERSON] про те, що кошти 119689 гривень є її особистою приватною власністю, про те, що [PERSON] брала участь у накопичені цих коштів (т.1 а.с. 157-166). На підтвердження доводів [PERSON] за її клопотанням було допитано свідків [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON] (мати [PERSON].) пояснила, що з [PERSON] у неї конфліктні відносини; вона знає зі слів [PERSON], що [PERSON] та [PERSON] орієнтовно у травні 2014 року зняли разом кошти у банку, які зберігали для їх спільної дитини. Пояснила, що кошти накопичені з продажу свиней, яких відгодували вона ([PERSON].), її мати - [PERSON] (відповідно - бабуся [PERSON].) та [PERSON], а також з продажу молока. Свиней одночасно на відгодівлі було орієнтовно 18-20, на зиму - менше, на літо - більше, а корів - 3-4 шт. Свиней кормили за рахунок власного зерна. Зазначила, що [PERSON] не допомагав їм у цьому взагалі. Коли вони принесли кошти, то вона бачила їх запечатаними у конверті коричневого кольору, на якому були підписи [PERSON] та [PERSON] При цьому самих коштів вона не бачила. Про те, що у пакеті кошти, вона знає зі слів доньки [PERSON] Кошти зберігались у [PERSON] Через деякий час [PERSON] забрав той же пакет, мотивувавши тим, що у неї кошти можуть викрасти. У подальшому свідок на емоціях пояснила, що [PERSON] все ж таки крав зерно у [PERSON], у якого працював, і привозив його. За рахунок цього зерна вони кормили свиней. [PERSON] привозив свиней, вони їх догодовували, а далі він їх здавав. Показання даного свідка не мають значення для справи, суд не бере їх до уваги, оскільки свідок перебуває у неприязних стосунках з [PERSON], про що заявив самостійно та ця обставина підтвердилась під час допиту. Крім того, позивач [PERSON] є донькою свідка. Враховуючи зміст заяви [PERSON] про зменшення позовних вимог за зустрічним позовом, яку суд не прийняв до розгляду відповідно до ухвали від 07.03.2017 року, свідок [PERSON] фактично є співвласником накопичених грошових коштів як член особистого селянського господарства. Отже, відповідно до заяви [PERSON] вбачається зацікавленість свідка у результатах розподілу коштів, які [PERSON] тримала на депозиті. Отже, свідок не може бути об'єктивним як в силу родинних стосунків, в силу неприязних відносин, так і в силу майнової зацікавленості. Окрім цього, свідок не бачив коштів, а отже, не може об'єктивно підтвердити їх розмір, а також факт заволодіння [PERSON] цими коштами. Про ці обставини свідок знає зі слів [PERSON] Даний свідок дав показання загального характеру про походження коштів, що унеможливлює підтвердження накопичення остаточної суми по датах, по розмірах виручених коштів з продажу свиней, молока (а.с. 198, 211). Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] є її племінницею, тобто донькою її рідної сестри, а з [PERSON] вона не спілкується. При цьому останній працює у її чоловіка [PERSON] ЇЇ (свідка) мати [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживали разом. Зі слів сестри [PERSON] вона знає, що [PERSON] та [PERSON] разом зняли кошти у банку, які [PERSON] через два дні випросив, щоб їх не викрали; що на конверті, в якому були кошти, [PERSON] та [PERSON] розписались ввечері, вдома, після того як приїхали з банку. У [PERSON] та [PERSON] вона бувала 1-2 рази на тиждень протягом 15-20 хвилин. Знає, що вони тримали велику кількість свиней (10-15 шт.) та корів (по 3 шт). Показання даного свідка не мають значення для справи, оскільки носять загальний характер та не містять конкретних відомостей про детальний механізм накопичення коштів (по датах, по сумах), про участь сторін у відгодівлі та реалізації тварин, молока. Про обставини спору свідок знає зі слів зацікавленої сторони - зі слів [PERSON] А враховуючи показання свідка про час перебування у домоволодінні, де проживали сторони спору, даний свідок не є очевидцем участі сторін спору у відгодівлі та реалізації худоби, молока, тобто не може об'єктивно підтвердити обставину про джерело накопичення коштів. Суд також звертає увагу на те, що згідно Пояснень [PERSON], неодноразово наданих у суді, вона з [PERSON] при виході з банку після зняття готівки з її депозиту, в автомобілі поставили на пакеті з коштами свої підписи, а свідок [PERSON], допитана за клопотанням [PERSON], стверджувала, що підписи були поставленні ввечері, вдома, після приїзду [PERSON] та [PERSON] з банку. Цю обставину свідок [PERSON] знає зі слів [PERSON] Отже, показання свідка виключають пояснення [PERSON] в цій частині. Відповідно до частин 1 та 2 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до частин 1-3 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до вказаної вище правової позиції постанови Верховного Суду України від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-846цс16 підлягає доказуванню у даній справі обставина про джерело набуття коштів, про спільну працю подружжя. Дану обставину на підтвердження своїх доводів не довів ні [PERSON], ні [PERSON] Належних та допустимих доказів суду сторонами спору не надано. При цьому пояснення сторін спору щодо обставин справи є протилежними. Відповідно до ст.88 ЦПК України підстав для розподілу судових витрат між сторонами не має. На основі викладеного та

Outcome: dismissed