Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] та з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд постановити рішення, яким визнати квартиру [ADDRESS] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], поділити майно, що є об»єктом спільної сумісної власності подружжя, визнати за ним - [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], також просив виділити йому у власність в порядку поділу майна подружжя на автомобіль марки «КІА Соренто» 2009 р. випуску д/н [NUMBER] вартістю 148500 грн., виділити у власність [PERSON] гаражний бокс [ADDRESS] вартістю 140000 грн., стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію її частки в спільному майні подружжя в сумі 8500 грн. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що з 13 жовтня 1990 р. було укладено шлюб між ним та [PERSON], від шлюбу вони мають повнолітню доньку [PERSON] [INFO], відповідно до рішення Святошинського районного суду м.Києва від 28 травня 2013 р. шлюб між ними було розірвано, вказує, що за час перебування в шлюбі ними було придбано наступне майно: - трикімнатну квартиру [ADDRESS], автомобіль «КІА Соренто» 2009 р. випуску д/н [NUMBER] та гаражний бокс [ADDRESS]. Вказував, що в добровільному порядку здійснити поділ спільного майна подружжя вони з відповідачкою змоги не мають, тому він вимушений звернутись до суду з даним позовом. Враховуючи наведене та на підставі ст.ст. 60, 61, 62, 69, 70, 71 СК України, положення ППВСУ №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», просив заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, зазначав, що в період перебування в шлюбі з відповідачкою ними придбано квартиру [ADDRESS], в даний час в квартирі проживає відповідачка, яка не надає йому доступу до квартири, також ними придбано автомобіль який знаходиться в його користуванні та в 2004 р. вони з дружиною отримали місце для будівництва гаражного боксу, з того часу за допомогою як його так і її батька, їх спільних коштів побудовано гаражний бокс який на даний час знаходиться в користуванні у відповідачки. Враховуючи те, що в добровільному порядку здійснити поділ майна вони з відповідачкою змоги не мають, тому просив заявлені вимоги задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити вказуючи суду на обставини справи викладені в позовній заяві, вказуючи що поділ майна про який просить позивач цілком відповідає як частинам так і інтересам позивача та відповідачки. Відповідачка в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, направила до суду свого представника з належним чином оформленими повноваженнями, тому суд вважає можливим розглянути справу в її відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав частково, вказуючи на те, що відповідач не заперечує щодо поділу майна подружжя, квартири та автомобіля в рівних частинах, щодо гаражного боксу вказував, що документів про право власності на гаражний бокс суду позивачем не надано, тому немає підстав для виділення даного об»єкту нерухомості у власність відповідачу. Представник третьої особи ГБК «Кіровець» в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду лист з проханням розглянути справу в відсутності їх представника, що суд вважає за можливе з урахуванням думки учасників судового розгляду. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позову, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 13 жовтня 1990 р. між позивачем та відповідачем укладено шлюб в ВРАГС Ленінградського району м.Києва про що зроблено актовий запис №1660. (а.с. 8). Відповідно до рішення Святошинського районного суду м.Києва від 28 травня 2013 р. шлюб між сторонами розірвано. (а.с. 7). Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири від 23 травня 1995 р. на ім.»я [PERSON] придбано трикімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с. 6), вказаний договір відповідно зареєстровано в КМБТІ. (а.с. 126). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля «КІА Соренто» 2009 р. випуску д/н [NUMBER] даний автомобіль 03.03.2010 р. зареєстровано за [PERSON] та придбано відповідно до довідки рахунку № ДДР819932 від 24.02.2010 р. ( а.с. 23). Відповідно до ордеру №10/12 від 21.06.2004 р. виданого Святошинською районною державною адміністрацією [PERSON] надано право на зайняття гаража (боксу) [ADDRESS] (а.с. 21), відповідно до квитанції вбачається що [PERSON] сплачено членські внески за ІІІ квартал 2005 р., згідно до довідки ГБК «Кіровець» від 22.01.2014 р. вбачається, що [PERSON] є членом ГБК «Кіровець» та власником гаражного боксу [ADDRESS], сума пайового внеску за гаражний бокс сплачена в розмірі 100 грн. в вересні 2005 р. Вартість гаражного боксу складає 140000 грн., гаражний бокс побудований господарчим способом та введений в експлуатацію (а.с. 73). Судом неодноразово відкладався судовий розгляд та надавалась можливість сторонам вирішити питання щодо поділу майна подружжя в добровільному порядку, однак сторони до згоди не прийшли. Позивачем визначено вартість транспортного засобу - автомобіля «КІА Соренто» 2009 р. випуску д/н [NUMBER] в 148500 грн., відповідачем дана вартість визнана, тобто сторонами погоджено та визнано як факт що вартість даного спірного транспортного засобу на час розгляду справи в суді встановлено як 148500 грн. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна - частки дружини та чоловіка є рівними. Згідно ст. 71 СК України майно, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, та в разі коли один з подружжя виявляє бажання стати власником певного майна в натурі передбачає другому сплату грошової компенсації. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у п.22 зазначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Враховуючи наведене, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] щодо поділу спільного майна подружжя квартири [ADDRESS] в рівних частинах - по 1/2 частині кожному. Згідно ч.2 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Згідно із ч. 4 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Тому, встановивши, що придбання спірного автомобіля відбулось на праві спільної сумісної власності сторін із визначенням рівності їхніх часток у цьому майні, суд, вирішуючи спір, дійшов висновку, що спірний автомобіль «КІА Соренто» 2009 р. випуску д/н [NUMBER] є спільним майном подружжя, право власності на яке має бути визнане за кожною зі сторін в рівних частках - по 1/2 його частині без його поділу в натурі, оскільки відповідачка заперечує щодо сплати на її користь компенсації за частину в спільному майна подружжя. Щодо поділу спільного майна гаражного боксу [ADDRESS] слід зазначити наступне. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України вказано, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Однак, суду не надано жодних доказів щодо оформлення права власності за відповідачкою на спірний гаражний бокс, судом встановлено лише існування даного боксу в ГБК членом якого є відповідачка, а це не дає підстав суду для виділення даного боксу в власність відповідачу та віднесення його до обсягу спільного майна подружжя. Крім того відповідно до ст..88 ЦПК України суд вважає доцільним стягнути з відповідачки на користь позивача частину понесених судових витрат в розмірі 1714 грн. 41 коп. ( 229 грн. 41 коп. + 1485 грн.).

Outcome: partial