Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання договору підряду № 1, укладеного з ФОП [PERSON] , стягнення з нього авансових платежів у розмірі 350 000,00 грн., пені в сумі 78 020,40 грн. та 3 % річних у розмірі 7 103,16 грн. посилаючись на не виконання умов договору. Ухвалою судді від 30 січня 2019 року залишено без руху вказану позовну заяву, а у зв`язку із усуненням недоліків ухвалою судді від 25 березня 2019 року відкрито провадження у справі, а її розгляд призначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, яким роз`яснено підстави, час та черговість подання заяв по суті справи. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Частиною четвертою вказаної статті визначено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач не скористався своїм правом подачі відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 25 жовтня 2017 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено договір підряду на виконання робіт (а.с. 13-14). Відповідно до договору відповідач зобов`язаний був забезпечити виконати роботи щодо будівництва будинку з деревини, за адресою: Київська обл., с. Сувид. Відповідно до п. 2 договору загальна вартість робіт за даним Договором складає 273 750,00 грн. Згідно з п. 2.2. Договору замовник здійснює перший авансовий платіж на корить підрядника у розмірі 36,53 % від вартості даного Договору, що становить 100 000,00 грн. протягом трьох календарних днів з моменту підписання даного Договору. На виконання вказаного пункту Договору позивачем сплачено відповідачу авансовий платіж у розмірі 100 000,00 грн. Відповідно до п. 2.4. договору оплата за проведення робіт здійснюється в готівковій формі. Також, відповідачу за Договором, за усної домовленості неодноразово надавались кошти на закупівлю матеріалів для виконання замовлення на загальну суму 250 000,00 грн., зокрема: -09 грудня 2017 року - 20 000,00 грн.; -12 грудня 2017 року - 50 000,00 грн.; -04 січня 2018 року - 50 000,00 грн.; -15 січня 2018 року - 52 000,00 грн.; -27 лютого 2018 року - 43 000,00 грн.; -26 березня 2018 року - 35 000,00 грн. Згідно з п.п. 3.1. - 3.2. Договору підрядник зобов`язувався розпочати виконання робіт 25 жовтня 2017 року та продовжувати роботи протягом одного року з правом дострокового виконання. Тобто, кінцевим строком приймання - передачі результатів робіт є 25 жовтня 2018 року. Згідно з п. 5.1. Договору, приймання результатів робіт здійснюється сторонами за актом приймання - передачі протягом трьох днів з моменту повідомлення замовника про готовність предмета підряду до приймання. Після спливу строку виконання робіт жодного повідомлення про готовність предмета підряду позивачу не надходило, об`єкт не здано, будівництво не було розпочато, а тому останнім направлено відповідачу претензію про повернення грошових коштів у розмірі 350 000,00 грн. Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» та Цивільним кодексом України. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно зі ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин, що виходять з договору побутового підряду, які не врегульовані ЦК України, застосовується законодавство про захист прав споживачів, а саме Закон України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ст. 870 ЦК України за договором побутового підряду підрядник виконує роботу зі свого матеріалу, а за бажанням замовника - з його матеріалу. Якщо робота виконується з матеріалу підрядника, вартість матеріалу оплачується замовником частково або в повному обсязі, за погодженням сторін, з остаточним розрахунком при одержанні замовником виконаної підрядником роботи. У випадках, передбачених договором, матеріал може бути наданий підрядником у кредит (із розстроченням платежу). Подальша зміна ціни наданого в кредит матеріалу не призводить до перерахунку, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ст. 873 ЦК України вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін, якщо інше не передбачено у встановленому порядку прейскурантами (цінниками), тарифами тощо. 2. Робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі. За положеннями ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно із ч. 2, 3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» - якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. За правилами ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З витягу ЄДР (а.с. 18-21) встановлено, що [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець з 16 листопада 2000 року. ФОП [PERSON] істотно порушив умови договору підряду від 25 жовтня 2017 року, так і не приступивши до виконання будівництва будинку позивача, а відтак позивач безумовно має право вимагати розірвання договору, укладеного з відповідачем та вимагати повернення переданих йому коштів. Загальна сума здійснених позивачем авансових платежів на користь відповідача становить 350 000,00 грн. З урахуванням викладеного, позов [PERSON] в частині повернення авансового платежу підлягає задоволенню, а договір підряду на виконання робіт, укладений 25 жовтня 2017 року між [PERSON] , «Замовником», та ФОП [PERSON] , «Виконавцем робіт», належить розірвати, та стягнути з останнього на користь позивача сплачені згідно цього договору грошові кошти у розмірі 350 000,00 грн. Також, в зв`язку із тим, що зобов`язання щодо спорудження будинку не виконано, а грошові кошти надані на його будівництво не повернуто підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пеня у розмірі облікової ставки Національного банку України за період з 09 грудня 2017 року по 18 грудня 2018 року в сумі 78 020,40 грн., а також 3 % річних у розмірі 7 103,16 грн. В силу положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача також належить стягнути судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. та витрат зі сплати судового збору в сумі 4 351,24 грн.

Outcome: approved