Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на його користь грошові кошти у розмірі 11 950,00 грн., з яких: 4 950,00 грн. - майнової шкоди завданої внаслідок залиття квартири, 3 000,00 грн. - моральної шкоди, 2 000,00 грн. - витрат на проведення оціночної експертизи, 2 000,00 грн. - витрат на правничу допомогу, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач та треті особи є співвласниками квартири [ADDRESS] . 21.09.2020 року відбулось чергове підтовлення квартири позивача з вище розташованої квартири [ADDRESS] , власником якої є відповідач [PERSON] , про що працівниками ЖЕД-410 складено відповідний Акт від 21.09.2020 року, відповідно до якого залиття квартири [ADDRESS] , відбулось через протікання шарового крана в туалеті квартири [ADDRESS] . Відповідно до висновку експертного дослідження від 3010.2020 року вартість матеріальної шкоди, завданої позивачу та іншим співвласникам квартири [ADDRESS] внаслідок залиття, становить 4 950,00 грн. Відповідно до рахунку оплата за проведення експертного дослідження становить 2 000,00 грн., що є складовою завданої позивачу майнової шкоди. Таким чином, позивач вважає, що крім матеріальної шкоди йому завдано моральну шкоду, яка пов`язана з тим, що внаслідок значного психічного впливу обставин, пов`язаних із залиттям квартири, він та його родина: дружина [PERSON] , Син [PERSON] , які є інвалідами з дитинства по зору, зазнали душевних страждань, які полягають у хвилюваннях через збитки, завдані їх майну, дискомфорті та погіршенні самопочуття, внаслідок випару вологи у квартирі, що призвело до дискомфорту в повсякденному житті, відповідач не бажає добровільно відшкодувати завдану шкоду, тому позивач вимушений витрачати час на проведення обстеження квартири, для з`ясування розміру завданої матеріальної шкоди, звертатись з позовом до суду з приводу захисту його прав та інтересів як власника житла, тому позивач оцінює завдану йому моральну шкоду у розмірі 3 000,00 грн., яку просить відшкодувати за рахунок відповідача у судовому порядку. 20 січня 2021 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 17 лютого 2021 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києваписьмову заяву відповідача [PERSON] про розгляд справи у порядку загального позовного провадження, залишено без задоволення. Відповідач [PERSON] скористалась процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти позову в повному обсязі, вказуючи на необґрунтованість позову та на відсутність належних доказів вини відповідача у залитті квартири позивача. (а.с. 74-80) Треті особи [PERSON] , [PERSON] не скористались процесуальним правом подачі письмових пояснень по суті позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приймаючи до уваги письмові заяви сторін щодо предмета спору, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Судом встановлено, що трикімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 56,2 кв.м., житловою площею 35,2 кв.м., на праві приватної власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджено Свідоцтвом про право власності, виданим відділом приватизації комунального житлового фонду Дарницької райдержадміністрації м. Києва від 16.02.1998 року. (а.с. 12, 13, 14) За даними Довідок до Актів огляду МСЕК [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є інвалідами з дитинства по зору. (а.с. 10, 11) Згідно Інформаційної довідки КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 04.02.2021 року № 062/14-1409 (И-2021) квартира [ADDRESS] на праві приватної власності зареєстрована за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 73) Згідно Акту про залиття, складеного комісією ЖЕД № 410 від 21.09.2020 року, при обстеженні квартири [ADDRESS] , виявлено сліди залиття в кухні на стелі та в туалеті на стелі, підвісна стеля в туалеті від протікання провісла. При обстеженні вищерозташованої квартири [ADDRESS] виявлено протікання шарового крану в туалеті. На момент обстеження заміну крана власник квартири [ADDRESS] зробив власними силами. Комісія дійшла висновків, що залиття сталось з вини мешканця квартири [ADDRESS] , який своєчасно не помітив протікання шарового крану в туалеті, що призвело до залиття квартири [ADDRESS] . (а.с. 16) За даними Висновку експертного дослідження за результатами проведення будівельно-технічного дослідження, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Судово-експертна компанія «Алінгез» від 30.10.2020 року № 1051/11-2020, матеріальна (майнова) шкода, яка завдана власнику кімнат № 3 та № 4, які входять до складу квартири [ADDRESS] , внаслідок залиття рідиною та утворення пошкоджень (дефектів), які наявні на елементах опоряджувальних покриттів даних приміщень, згідно результатів проведеного візуального-інструментального обстеження та даних, які містяться в наданих на дослідження документах, станом на момент проведення експертного дослідження складає 4 950,00 грн. (а.с. 21-42) Відповідно до Рахунку-фактури від 10.10.2020 року та квитанції від 16.10.2020 року представником [PERSON] - Абросімовою А.-А.О. сплачено за послуги з проведення будівельно-технічного дослідження 2 000,00 грн. (а.с. 42) На заяву-претензію [PERSON] про урегулювання спору про залиття у позасудовому порядку відповідачем [PERSON] надано письмову відповідь про відмову у задоволенні претензійних вимог. (а.с. 17-18, 19) Відповідно до ст. 179 Житлового кодексу України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572, власники квартир зобов`язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємства по обслуговуванню житла. За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини. ( ч.1 та 2 ст.1166 Цивільного кодексу України) За змістом цієї статті обов`язок відшкодувати заподіяну шкоду покладається на особу, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Крім застосування принципу вини шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка заподіяла шкоду, і самою шкодою. Відсутність хоча б одного з елементів складу цивільного правопорушення виключає настання відповідальності, передбаченої ст.1166 Цивільного кодексу України. Деліктне зобов`язання - це зобов`язання, в якому особа, що протиправно і винно заподіяла шкоду особистості громадянина або його майну, зобов`язана її відшкодувати, а потерпілий має право на відшкодування заподіяної шкоди у повному обсязі. У деліктних цивільних правовідносинах реалізуються зобов`язально-правові засоби захисту абсолютних прав. Потерпілий набуває права вимоги про відшкодування збитків, і він має право пред`явити позов про збитки. Праву потерпілого відповідає обов`язок заподіювача шкоди відшкодувати заподіяну шкоду. Відповідно до ч. 4 ст. 319 Цивільного кодексу України, власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. (стаття 322 Цивільного кодексу України) Вказана стаття встановлює презумпцію обов`язку власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому як абсолютному володарю правомочностей володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. Як убачається з матеріалів справи, предмет спору становлять вимоги позивача [PERSON] , який є співвласником квартири [ADDRESS] , з приводу відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям вищезазначеної квартири, вказуючи суб`єктом деліктного зобов`язання відповідача [PERSON] , як власника вищерозташованої квартири [ADDRESS] , з вини якої, внаслідок необережного поводження із сантехнічним обладнанням, позивачу завдано шкоду, відшкодування якої підлягає до вирішення в межах даного провадження. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Аналізуючи наявні у справі докази в їх сукупності,

Outcome: partial