Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонарний Банк» (далі Банк) про повернення суми банківського вкладу, стягнення процентів та відшкодування збитків, в обґрунтування якого вказала, що відповідно до укладеного договору банківського вкладу «Швейцарський» «Постійний» «Квартальний» № 617276/2013 від 15.07.2013 року вона здійснила вклад в сумі 27020 євро на строк тринадцять місяців з дня укладення договору з виплатою процентів за ставкою 7,5% по закінченні строку дії вкладу. Відповідно до п.2.4 договору порядок припинення договору та закриття рахунку визначається правилами відкриття та обслуговування вкладних та поточних рахунків фізичних осіб в Банку. 15.04.2014 року згідно платіжного доручення № 709238 від 15.04.2014 року грошові кошти в сумі 27032,41 євро були перераховані з відкритого вкладного рахунку [NUMBER] на рахунок [NUMBER], оскільки між нею та Банком 15.04.2014 року був укладений договір банківського вкладу «Марафон лояльності максимум доходу» № 774643/2014 на суму 27032,41 євро строком на один місяць з щомісячною виплатою процентів за ставкою 9,5% річних. Згідно за п.1.6 договору від 15.07.2013 року при достроковому закритті вкладу проценти за вкладом нараховуються в повному обсязі згідно договору. Згідно виписки по особовому рахунку з 14.04.2014 року по 15.04.2014 року сума нарахованих процентів за договором банківського вкладу становить 1528,67 євро. Банк виплатив їй проценти на загальну суму 800 євро, 12,41 євро було перераховано згідно платіжного доручення № 709238 від 15.04.2014 року. Залишок невиплачених процентів становить 716,26 євро. Оскільки по закінченню дії вказаних договорів Банком не повернута сума її вкладу з нарахованими процентами, позивач просить суд зобов'язати відповідача виконати зобов'язання за вказаними договорами банківського вкладу, стягнути з Банку на свою користь за договором банківського вкладу від 15.07.2013 року суму нарахованих процентів у розмірі 716,26 євро, за договором банківського вкладу від 15.04.2014 року суму банківського вкладу у розмірі 27032,41 євро, проценти у розмірі 211,07 євро, пеню у зв'язку з порушенням строку повернення суми вкладу та процентів у розмірі 402,22 євро, за прострочення виконання грошового зобов'язання інфляційні витрати у розмірі 39,91 євро і 3% річних у розмірі 64,40 євро та витрати на правову допомогу в сумі 1400 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] уточнила свій позов, виключивши з нього вимогу щодо зобов'язання відповідача виконати договори банківського вкладу від 15.07.2013 року та від 15.04.2014 року, на решті позовних вимог позивач наполягала без змін. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги свого довірителя. Представник Банку до судового засідання не з,явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, направив до суду письмові заперечення, у яких зазначив, що у зв'язку з політичними подіями в країні та з метою забезпечення стабільності грошової одиниці України, захисту інтересів вкладників та інших кредиторів банків, постановами Правління НБУ були введені обмеження видачі готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів у межах до 15000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ. Дійсно між позивачем і Банком 15.07.2013 року був укладений договір банківського вкладу «Швейцарський» «Постійний» «Квартальний» № 617276/2013, на підставі якого позивач розмістила вклад в сумі 27020,00 євро. 15.04.2014 року Банк припинив дію вказаного депозитного вкладу і перерахував його суму, включаючи нарахований дохід, на вкладний рахунок [NUMBER], що відкритий згідно укладеного з позивачем договору банківського вкладу на вимогу «Для виплат». 15.04.2014 року Банк переуклав з [PERSON] депозитний договір банківського вкладу «Марафон лояльності максимум доходу», на підставі якого остання розмістила депозит в сумі 27032,41 євро. Позивач своїм підписом підтвердила, що сторони досягли згоди з усіма істотними умовами, які викладені в договорах та Правилах відкриття та обслуговування вкладних та поточних рахунків фізичних осіб Банку. Пункт 9.1.1 Правил встановлює істотну умову: [PERSON], як клієнт, повідомлена про те, що стосовно деяких операцій можуть застосовуватися обмеження (наприклад, за сумою операції). Позивачем не доведено протиправності дій Банку щодо неповернення коштів по депозитному договору, не надано жодного доказу про індекс інфляції за відповідний період, розрахунок 3-х процентів річних, понесені збитки, що унеможливлює задоволення заявлених [PERSON] позовних вимог. Заслухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає часткового задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 липня 2013 року між Банком та позивачем був укладений договір банківського вкладу «Швейцарський» «Постійний» «Квартальний» № 617276/2013 (далі договір від 15.07.2013 року) на строк тринадцять місяців з дня укладення договору з виплатою процентів за ставкою 7,5% по закінченні строку дії вкладу (а.с.12). На виконання умов договору позивач внесла готівкою на відкритий вкладний рахунок [NUMBER] вклад в сумі 27020 євро, про що свідчить квитанція № 698378 від 15.07.2013 року (а.с.13). Відповідно до п.1.2 договору від 15.07.2013 року Банк також відкрив на ім,я вкладника вкладний рахунок-кореспондент за вкладом на вимогу «Для виплат» [NUMBER], на цей рахунок Банк перераховує нараховані проценти за збереження вкладу та може бути перерахований вклад по закінченні строку його дії (а.с.12). Згідно за п.1.6 договору від 15.07.2013 року при достроковому закритті вкладу проценти за вкладом нараховуються в повному обсязі згідно договору. 15.04.2014 року Банк припинив дію депозитного договору від 15.07.2013 року і перерахував суму депозитного вкладу разом з нарахованими процентами на вкладний рахунок [NUMBER]. Даний факт позивачем не заперечується. У судовому засіданні [PERSON] пояснила, що її заява від 18.02.2014 року про дострокове закриття договору (а.с.14), з якою вона зверталася до Банку, після перемовин з відповідачем була нею відізвана, фактично договір від 15.07.2013 року було припинено 15.04.2014 року. Факт припинення дії депозитного договору від 15.07.2013 року і перерахування Банком суми вкладу на вказаний вкладний рахунок [NUMBER] підтверджується випискою по особовому рахунку позивача. 15.04.2014 року згідно платіжного доручення № 709238 від 15.04.2014 року грошові кошти в сумі 27032,41 євро були перераховані з вкладного рахунку [NUMBER] на вкладний рахунок [NUMBER], відкритий Банком на підставі укладеного між ним та позивачем 15.04.2014 року договору банківського вкладу «Марафон лояльності максимум доходу» № 774643/2014 (далі договір від 15.04.2014 року) строком на один місяць з щомісячною виплатою процентів за ставкою 9,5% річних (а.с.15-16, 17). Згідно Правил відкриття та обслуговування вкладних та поточних рахунків фізичних осіб в Банку Банк повертає вкладнику суму вкладу і нараховані за ним проценти у валюті вкладу. Нараховані проценти зараховуються на рахунок не пізніше останнього робочого (банківського) дня звітного календарного кварталу/місяця та в останній день строку дії договору. Пунктом 1.2 договору від 15.04.2014 року передбачено, що нараховані проценти за збереження вкладу вкладник отримує не пізніше дати, що співпадає з першим днем по закінченні кожного розрахункового місяця від дати укладення договору (а.с.15). Відповідно до виписки по особовому вкладному рахунку [NUMBER] від 15.04.2014 року сума нарахованих процентів за договором банківського вкладу від 15.07.2013 року склала 1528,67 євро. Згідно заяв на видачу готівки № 709702 від 15.04.2014 року, № 762623 від 16.04.2014 року, № 827820 від 17.04.2014 року, № 909564 від 18.04.2014 року, № 1053991 від 22.04.2014 року, № 1123678 від 23.04.2014 року, № 1187874 від 24.04.2014 року, № 1253405 від 25.04.2014 року та квитанцій про здійснення валютно-обмінної операції № 710213 від 15.04.2014 року, № 770780 від 16.04.2014 року, № 827891 від 17.04.2014 року, № 909625 від 18.04.2014 року, № 1054341 від 22.04.2014 року, № 1124037 від 23.04.2014 року, № 1187945 від 24.04.2014 року, № 1253477 від 25.04.2014 року Банк сплатив позивачу проценти на загальну суму 800 євро (а.с.19-34). 12,41 євро було перераховано згідно платіжного доручення №709238 від 15.04.2014 року (а.с.17). Отже, залишок невиплачених процентів становить 716,26 євро. У своєму письмовому запереченні Банк вказує на те, що за станом на 11.07.2014 року залишок по процентам становить 620,14 євро, посилаючись на виписку по вкладному рахунку [PERSON] [NUMBER]. Ознайомившись з наведеною випискою, позивач пояснила, що 29.04.2014 року нею не було отримано 100 євро, як це відображено у виписці. Оскільки Банком не наведено інших доказів, окрім виписки по вкладному рахунку, на підтвердження отримання позивачем цієї суми, суд приймає позицію [PERSON], якою документально підтверджено отримання нею від Банку саме 812,41 євро. 30.04.2014 року позивач звернулася до відповідача із заявами про закриття всіх рахунків, відкритих за депозитними договорами від 15.07.2013 року та від 15.04.2014 року, про виплату їй залишку процентів на загальну суму 716,26 євро та про виплату їй 15.05.2014 року всієї суми вкладу та нарахованих процентів. Факт отримання вказаної заяви Банком підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання відповідачем від 05.05.2014 року (а.с.35-45). Як пояснила у судовому засіданні позивач, відповіді від Банку на її звернення до теперішнього часу нею не отримано. Крім того, вона неодноразово безпосередньо зверталася до відділення Банку з проханням сплатити суму нарахованих процентів згідно умов договору та суму вкладу, але відповідач відмовлявся сплачувати належні їй грошові кошти, пропонуючи прийти в інший день, не конкретизуючи, коли саме, що спонукало її звернутися до суду. Згідно із Законом України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частинами 1 та 2 статті 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Згідно за ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно за ст.599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Уклавши вищенаведені договори банківського вкладу, Банк взяв на себе зобов'язання сплатити проценти за збереження вкладу та повернути вкладнику розміщену в Банку суму разом з нарахованими процентами в порядку та строки, обумовлені договором, зокрема, по закінченню строку дії вкладу. Підписи сторін під договорами свідчать про досягнення сторонами згоди за всіма умовами угод. Досліджені судом докази свідчать про те, що відповідач в односторонньому порядку порушив зобов'язання, що випливають з його умов, а саме: не виконав належним чином зобов'язання за договорами банківського вкладу та у визначений договорами строк вклад та відсотки за його зберігання вкладнику не повернув. Позивач у день закінчення строків дії договорів звернулася до Банку із заявою про повернення банківського вкладу та процентів, чим засвідчила свої наміри припинити дію договорів, у зв'язку з чим банк був зобов'язаний повернути позивачу депозитні кошти з процентами в строк закінчення дії договорів. Невиконання грошового зобов'язання за відсутністю коштів у боржника в силу ст.625 ЦК України не звільняє його від відповідальності. Суд не приймає позицію Банку щодо встановлених правлінням НБУ обмежень стосовно суми операції, оскільки Банком, навіть, з урахуванням цих обмежень не були повернуті вкладнику спірні суми. Отже, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу за договором банківського вкладу від 15.07.2013 року суму нарахованих та не виплачених процентів у розмірі 716,26 євро; за договором банківського вкладу від 15.04.2014 року суму вкладу у розмірі 27031,41 євро та нараховані за цим договором проценти у розмірі 211,07 євро (за 30 календарних днів за ставкою 9,5% згідно п.1.5 договору). Заходом цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов'язання є стягнення сум відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Право вимоги до відповідача у позивача виникло: за договором банківського вкладу від 15.07.2013 року - 15.04.2014 року, тобто з моменту припинення договору; за договором банківського вкладу від 15.04.2014 року - 15.05.2014 року, з моменту закінчення терміну дії договору. Таким чином, 3% річних за договором банківського вкладу від 15.07.2013 року за період прострочення зобов'язання у вигляді сплати процентів в сумі 716,26 євро з 16.04.2014 року по 11.06.2014 року (кінцевий термін заявлено позивачем) складуть 3,35 євро із розрахунку: 716,26 євро х 3% : 365 днів х 57 днів. 3% річних за договором банківського вкладу від 15.04.2014 року за період прострочення зобов'язання у вигляді повернення вкладу у розмірі 27031,41 євро та процентів за його зберігання у розмірі 211,07 євро з 16.05.2014 року по 11.06.2014 року (кінцевий термін заявлено позивачем) складуть 58,22 євро із розрахунку: 27243,48 євро х 3% : 365 днів х 26 днів. Отже, загальний розмір 3% річних від невиплачених у строки сум складає 61,57 євро, саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Вимога позивача щодо сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за договором банківського вкладу від 15.07.2013 року за період з 26.02.2014 року по 11.06.2014 року з урахуванням індексу інфляції за березень та квітень 2014 року є такою, що не підлягає задоволенню, оскільки право вимоги за цим договором у позивача виникло 15.04.2014 року, з моменту припинення договору, що не заперечується сторонами, а не з 26.02.2014 року. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати винною особо неустойки (штрафу, пені). У зв'язку з порушенням строку повернення суми вкладу та нарахованих процентів, позивач просить стягнути з відповідача неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення повернення вкладу та процентів від простроченої суми, що є правомірним з огляду на ст.611 ЦК України. Таким чином, пеня за договором банківського вкладу від 15.07.2013 року за період прострочення зобов'язання у вигляді сплати процентів в сумі 716,26 євро з 16.04.2014 року по 11.06.2014 року (кінцевий термін заявлено позивачем) складе 21,25 євро із розрахунку: 716,26 євро х 9,5% х 2 : 100 : 365 днів х 57 днів, де 9, 5% - облікова ставка НБУ з 15.04.2014 року. Пеня за договором банківського вкладу від 15.04.2014 року за період прострочення зобов'язання у вигляді повернення вкладу у розмірі 27031,41 євро та процентів за його зберігання у розмірі 211,07 євро з 16.05.2014 року по 11.06.2014 року (кінцевий термін заявлено позивачем) складе 368,72 євро із розрахунку: 27243,48 євро х 9,5% х 2 : 100 : 365 днів х 26 днів, де 9, 5% - облікова ставка НБУ з 15.04.2014 року. Отже, загальний розмір пені за порушення строків повернення вкладу та процентів дорівнює 389,97 євро., ця сума підлягає стягненню з Банку на користь вкладника. Статтею 192 ЦК України передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Таким чином, закон не забороняє використання іноземної валюти на території України, і регламентує порядок її використання, в тому числі і фінансовими установами. Як вбачається з договорів банківського вкладу, грошовою одиницею вкладу та його повернення сторонами визначено євро. Саме в такій грошовій одиниці позивач і просить стягнути заборгованість, що на думку суду є обрунтованим і не суперечить нормам чинного законодавства. 30.05.2014 року між ТОВ «ВС-ТРЕЙД ІНВЕСТ» та позивачем укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до якого позивачем сплачено товариству за підготовку та складання даної позовної заяви 1400 грн., що підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг від 30.05.2014 року та квитанцією до прибуткового касового ордеру № 30/05 від 30.05.2014 року (а.с.48, 49, 50, 51, 52). З огляду на ст.88 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, до яких відповідно до ст.79 належать витрати на правову допомогу, з Банку на користь позивача підлягають стягненню понесені [PERSON] витрати. Вирішуючи питання про судові витрати, що складаються з судового збору, в порядку ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі трьох мінімальних заробітних плат, що у грошовому виразі становить 3654 грн., яким відповідно до п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» обмежується максимальний розмір судового збору, що підлягає до виплати за позовні вимоги майнового характеру, враховуючи те, що при розрахунку із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України, 1% від ціни позову сума збору перевищує встановлений законодавцем його максимальний розмір. На підставі ст.ст.192, 526, 527, 530, 599, 611, 625, 1058, 1060, 1061 ЦК України,

Outcome: partial