Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 02.09.2011 року він перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з відповідачкою. Відповідач зазначає, що через постійні негаразди вона була вимушена фактично розірвати шлюбні стосунки. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме його інтересам, та інтересам дитини, які мають істотне значення. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за його переконанням сенсу в подальшому підтримувати сімейні відносини немає. Дитина після розірвання шлюбу залишається проживати за місцем проживання матері. Шлюб вони розривають вперше. Сторони подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, при цьому позивач наполягає на позовних вимогах, авідповідач проти позову не заперечує. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у даній справі перебувають у шлюбі з 02.09.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ № 193697, виданим виконкомом Мирівської сільської радиТомаківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 4. Сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 21.11.2011 року виконкомом Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Окрім того, частиною 8 ст. 235 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, позивач наполягає на розірванні шлюбу та відповідач не заперечує, при цьому відповідачем у заяві зазначено про бажання змінити прізвище «Трикоз» на дошлюбне прізвище «Ваврищук». Статтею 115 СК України передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved