Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом (з урахуванням уточнень від 13.04.2021 року), в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі судового наказу, виданого Фрунзенським районним судом м. Харкова 17.05.2019 року, з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на 658 грн. до 1 липня, з 1307 грн. на 1307 грн. до 1 грудня. На обґрунтування уточнених позовних вимог позивач посилався на те, що 17.05.2019 року Фрунзенським районним судом м. Харкова винесено судовий наказ про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.03.2019 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На теперішній час сімейний стан позивача змінився, він перебуває у шлюбі з [PERSON] , від якого мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Дружина позивача знаходиться у декретній відпустці та на його утриманні. Під час пандемії позивач втратив роботу та його матеріальне становище змінилося, він не має офіційного постійного доходу. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.04.2021 року дану позовну заяву залишено без руху, надавши позивачу строк 10 днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків. 13.04.2021 року позивачем подано уточнену позовну заяву. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11.05.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи сповіщалася своєчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомила. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що пред`явлені позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками дітей [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 28.01.2004 року Перегноївською сільської радою Золочівського району Львівської області, актовий запис № 1, [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] , видане 10.08.2006 року Перегноївською сільської радою Золочівського району Львівської області, актовий запис № 8) є [PERSON] та [PERSON] , а.с. 8,9. З довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, сформованої 11.05.2021 року, вбачається, що неповнолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] , а.с.27. Відповідно до судового наказу, виданого 17.05.2019 року Фрунзенським районним судом м. Харкова, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.03.2019 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а.с. 14-15. Постановою про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 5995530 від 04.09.2019 року старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Давидовим В.О. відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу № 497/331/19, виданого 17.05.2019 року Фрунзенським районним судом м. Харкова, а.с. 16. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин першої, другої\~статті 141 Сімейного кодексу України\~(надалі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі\~статтею 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3.-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Так, з матеріалів справи вбачається, що 14.03.2020 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , зареєстрований на підставі актового запису № 212 Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ),а.с. 8. [PERSON] та [PERSON] мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 04.12.2020 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 358), та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане повторно 10.12.2020 року Радомишльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 12), а.с. 11, 12. Статтею 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192\~СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами\~ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Згідно з ст. ст.12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, позивачем не надано доказів про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Також суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст.182 СК розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З виданого 17.05.2019 року Фрунзенським районним судом м. Харкова судового наказу вбачається, що з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто мінімальний гарантований розмір аліментів. Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ\~(78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Зважаючи на наведене, враховуючи захист прав дитини на належний рівень життя, суд приходить до висновку про недоведеність наявності підстав для зменшення розміру аліментів, оскільки з позивача стягнуто аліменти у мінімальному гарантованому розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed