Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, усунення перешкод у здійсненні права власності та розпорядженні житловим будинком шляхом примусового зняття з місця реєстрації, до відповідача [PERSON], де третьою особою є Вижницький районний сектор Управління державної міграційної служби України в Чернівецькій області. В позові посилається на те, що є власником житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в с.Лукавці по вул.Моцарта, 23, Вижницького району Чернівецької області. З 15.11.2002 року по 11.08.2010 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], яку зареєстрував в будинку. 11.08.2010 року рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області шлюб між ними розірвано, після чого припинили сімейно-шлюбні відносини і разом не проживають. [PERSON] переїхала проживати до своїх батьків в с.Мигове, Вижницького району. Їх син [PERSON], [INFO], зареєстрований в [INFO], фактично проживає разом з [PERSON] в с.Мигове. З 2011 року [PERSON] проживає в [INFO] в будинку своїх батьків, створила нову сім’ю. Вважає, що [PERSON] втратила право користування житловим приміщенням у житловому будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташовані в с.Лукавці по вул.Моцарта, 23, Вижницького району Чернівецької області, який належить йому на праві власності, оскільки не проживає в ньому з 2011 року. Просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме, житловим будинком, що розташований в с.Лукавці по вул.Моцарта, 23, Вижницького району Чернівецької області, усунути перешкоди у здійсненні права власності та розпорядженні житловим будинком шляхом примусового зняття з місця реєстрації [PERSON] В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному об’ємі, посилався на обставини викладені в позові, просив їх задовольнити. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, просила її неповнолітнього сина [PERSON] зареєструвати по місцю її проживання. Представник третьої особи Вижницького РС УДМС України в Чернівецькій області в судове засідання не з’явився, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідачку, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] 15.11.2002 року уклали шлюб, який зареєстрований Лукавецькою сільською радою Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №25, що підтверджується копією свідоцтва про одруження. Від шлюбу є неповнолітній син: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. 11 серпня 2010 року рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, встановлено, що останні проживають окремо, не підтримують подружні стосунки, не мають спільного бюджету та не ведуть спільного господарства з вересня 2009 року, що підтверджується копією рішення. Судом також встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку, що розташований в с.Лукавці по вул.Моцарта, 23, Вижницького району Чернівецької області, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №23755803 від 03.09.2009 року. В даному житловому будинку зареєстровані позивач [PERSON], відповідачка [PERSON], та неповнолітній син [PERSON], що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 22.11.2013 року. Відповідачка [PERSON] у житловому будинку, що знаходиться в с.Лукавці по вул.Моцарта, 23, Вижницького району Чернівецької області – не проживає з 2011 року, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов, складеним комісією Лукавецької сільської ради. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. ч.4 ст.41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім’ї, інших осіб. Згідно ст. 405 ч.2 ЦК України, член сім’ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім’ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч.2,3 ст. 156 ЖК УРСР за згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 ЖК Української РСР. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 ЖК Української РСР. Відповідно до положень Житлового кодексу до членів сім'ї власника житлового приміщення віднесено дружину (чоловіка) власника житла (якщо стосовно цього житла в подружжя не виникло право спільної власності), їхніх дітей та батьків, а також інших осіб, якщо вони постійно проживають спільно з власником житла та ведуть з ним спільне господарство (частина друга статті 64 і частина перша статті 156 Житлового кодексу УРСР). Враховуючи ці вимоги закону, суд вважає, що позивачем доведено, що відповідачка [PERSON] без поважних причин, понад один рік не проживає у в житловому будинку за адресою с.Лукавці по вул.Моцарта, 23, Вижницького району Чернівецької області, в свою чергу відповідачка визнала, що вона не проживає за вищевказаною адресою, а тому суд приходить до висновку, що [PERSON] необхідно визнати такою, що втратила право на користування цим житлом. На підставі викладеного позовні вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування цим житлом підлягають до задоволення в повному об’ємі. Вимоги позивача [PERSON] щодо зняття з реєстрації відповідачки [PERSON], місця проживання за адресою [INFO], суд вважає такими що не підлягають задоволенню, у зв’язку з тим, що відповідно до ст.11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб, затверджує відповідно до закону порядок реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування. При цьому, суд виходить з приписів ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою... Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання. За таких обставин у суду немає підстав для задоволення позовних вимог, оскільки визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме, житловим будинком, що розташований в с.Лукавці, вул.Моцарта, 23, Вижницького району Чернівецької області, є підставою для зняття з реєстрації місця проживання. Крім того з відповідачки [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача [PERSON] судовий збір в сумі 229,40 грн.

Outcome: partial