Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 17.09.2013 року. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Позивач зазначає, що спільне проживання з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різними поглядами на життя. В зв`язку з цим між ними постійно виникають конфлікти та сварки, що призвело до втрати поваги один до одного, встановити нормальні взаємостосунки вони не змогли та стали фактично чужими один для одного людьми, примирення не бажає, тому подальше спільне життя і збереження сім`ї вважає неможливим. Також позивач в позовній заяві просила стягувати на її користь з відповідача аліменти на утримання дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати з 11.11.2019 року і до досягнення дітей повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась, але надала до суду заяву від 10.01.2020 року, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд позов задовольнити та розгляд справи провести без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином у порядку, визначеному ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України», причину неявки не повідомила. Відзив на позов від відповідача до суду не надходив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 6 ст. 223 ЦПК України наслідки, визначені частинами третьою - п`ятою цієї статті, настають і в разі, якщо учасник справи (його представник) залишить залу судового засідання. Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] зареєстрованого у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві та виданого 17.09.2013 року вбачається, що 17.09.2013 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено актовий запис від 17.09.2013 року за № 772, після реєстрації шлюбу, остання отримала прізвище « [PERSON] ». (а.с.7). З свідоцтва про народження виданого серія [NUMBER] від 23.05.2017 року вбачається, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] .(а.с.8). Згідно довідки від 28.01.2019 року № 33 виданої виконкомом Новоселицької сільської ради Катеринопільського району Черкаської області про те , що [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] не проживає.(а.с.9). Згідно розрахунку оплати послуг адвоката за додатком № 1 відповідно до акту виконаних робіт (надання послуг адвоката) від 08.11.2019 року вбачається, що [PERSON] оплатила (адвокату-виконавцю) [PERSON] витрати по оплаті на професійну правничу допомогу в розмірі 600 грн. Судом встановлено, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, на примирення не згідні, тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, враховуючи викладене, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Відповідач не надає допомоги на утримання спільних дітей, які проживають разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Про способи виконання обов`язку утримувати дітей в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 181 СК Українипередбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини \\ аліменти \\ присуджуються у частці від доходу її батьків і \\або \\ у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня подання позову. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин суд, оцінивши докази у їх сукупності приходить до висновку про наявність законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для кожної дитини відповідного віку, кожного місяця з дня подачі заяви до суду, тобто з 11.11.2019 року і до повноліття дітей. Згідно ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Позивач [PERSON] від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена (п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір в сумі 840,80 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача [PERSON] до спеціального фонду Державного бюджету України. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Проаналізувавши вказані вище норми, суд визнає, що з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 768,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 600 грн. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183 СК України,

Outcome: approved