Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Генерала Петрова, буд. № 30, посилаючись на те, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок № 30 по вул. Генерала Петрова, в м. Мелітополі Запорізької області. В належному позивачу будинку зареєстрована відповідачка, яка є дружиною позивача. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21.10.2015 року шлюб між сторонами було розірвано. З травня 2015 року відповідачка в будинку не проживає, вимоги про поділ спільного майна відсутні. Реєстрація місця проживання відповідача у належному позивачу будинку перешкоджає йому вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, про поважні причини своєї неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності чи заперечень проти позову не надіслала. Через неявку відповідача у судове засідання, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 07 грудня 2001 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 21 жовтня 2015 року на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області /а.с.4/. На підставі договору дарування будинку від 05.07.1994 року, позивач є власником будинку № 30 по вул. Генерала Петрова в м. Мелітополі Запорізької області, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією договору будинку /а.с.7/. Відповідно виписки з домової книги /а.с. 8/, за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Генерала Петрова, буд. 30 зареєстрована відповідачка - [PERSON], однак судом встановлено, що за вказаною адресою відповідач не проживає з травня 2015 року. Судом встановлено, що у звязку з реєстрацією відповідача у належному позивачу будинку, останній не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном. Згідно ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки відповідач є членом сім'ї позивача, а саме\~ колишньою дружиною, тому, згідно з чинним законодавством України, у даному випадку слід застосовувати вимоги ч.2\~ст.405 ЦК України, згідно яких член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Будь-якої домовленості між сторонами щодо строку відсутності відповідача в будинку судом не встановлено. Таким чином, на підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги [PERSON] цілком законними та обґрунтованими, а відтак такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved