Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом та після уточнення своїх позовних вимог просив зобовязати ГУНП в Одеській області визнати пільги по сплаті за житлово-комунальні послуги у відповідності до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за [PERSON] та членами його родини, та стягнути з Головного управління національної поліції в Одеській області в Одеській області на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 50000 гривень, посилаючись на такі обставини. 02 травня 2014 року згідно плану ГУМВС від 30 квітня 2014 року № 31/5-350/12 для забезпечення громадського порядку і дорожньої безпеки при проведенні футбольного матчу були задіяні 827 співробітників ОМУ ГУМВС України в Одеській області та мій підрозділ для несення служби.Внаслідок заворушень які стались о 15 годині 35 хвилин на площі Грецькій декілька каменів влучили в голову від чого [PERSON] був дезорієнтований, але ним було продовжено несення служби з охорони громадського порядку згідно наказу голови МВС в Одеській області [PERSON] Пізніше цього ж дня [PERSON] було доставлено до нейрохірургії МКЛ № 11 де йому було встановлено діагноз: закрита черепна мозкова травма та струс головного мозку, забиття м'яких тканин правої скронево-тем'яної області голови та рекомендовано стаціонарне лікування, що підтверджується довідкою № 5802 від 03 травня2014 року МКЛ №11.В подальшому стан здоров'я[PERSON] тільки погіршується. На даний час [PERSON] проходить лікування з приводу отриманої травми та не працює в органах внутрішніх справ. Внаслідок цих подій[PERSON] став інвалідом 2-ої групи та [PERSON] було звільнено в запас (довідка МСЕК).Згідно довідок від 06 липня 2015 року та 27 серпня 2015 року наданих Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради [PERSON] перебуває на персоніфікованому обліку як інвалід 2-ої групи та користується пільгами згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».Листом від 07 грудня 2015 року за № 31/9-1820 за підписом голови ліквідаційної комісії [PERSON] [PERSON] повідомлено, що станом на 07 грудня 2015 року у нього виник борг в розмірі 2840,88 гривень за комунальні послуги, який він отримав після 20 січня 2016 року та після чого його стан здоров'я різко погіршився та 28 січня 2016 року по 11 лютого 2016 року [PERSON] знаходився у лікарні на лікуванні.Листом від 01 липня 2016 року за № 31/9-166 за підписом голови ліквідаційної комісії [PERSON] [PERSON] повідомлено, що в період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2015 року у нього виник борг в розмірі 2032,36 гривень за комунальні послуги.Згідно договору найму житлового приміщення № 153 від 01 січня 2015 рок в пункті 5.2 йде мова, що полк зобовязаний забезпечувати стабільну та безперебійну роботу всіх систем (тепло, водопостачання, газ тощо). Ніде в умовах договору не йде питання, що [PERSON] самостійно за свій власний рахунок повинен встановлювати лічильники. Позивачу не зрозуміло чому йому відмовляють в наданні пільг, які передбачені Законом України. 30 липня 2015 року [PERSON] звернувся із заявою до командиру ПС ОМУ УМВС України в Одеській області [PERSON] про порядок нарахування та строками виплати йому вихідної допомоги при звільненні з ОВС від 29 травня 2015 року.Станом на теперішній час ніхто [PERSON] не ознайомив з порядком, строками та сумою нарахування вихідної допомоги.19 серпня 2015 року [PERSON] звернувся з заявою до голови житлово-комунальної комісії полка ПС ОМУ УМВС України в Одеській області де просив роз'яснити йому якими пільгами по сплаті за житлово-комунальні послуги [PERSON] користується та просив перерахувати тарифи.04 вересня 2015 року за вих. № 31/9-1327 [PERSON] отримав заяву за підписом голови комісії з розподілу житлової площі в гуртожитках [PERSON] про неможливість надання йому пільг.В зв'язку з такою незрозумілою поведінкою відповідача [PERSON] постійно живе у стресовій ситуації.Численні звернення позивача до керівництва ГУПН в Одеській області з приводу надання йому та членам його родини пільг на користування житловим приміщенням та сплати за комунальні послуги не находять законних відповідей. Він отримує лише формальні відповіді без жодного посилання на правові норми.Керівництво ГУНП в Одеській області категорично відмовляється виконувати вимоги Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Замість того, щоб надати йому пільги, намагаються за рахунок мешканців гуртожитку закрити фінансові витрати, які залишив за собою [PERSON] під час незаконного закриття ліквідаційної комісії полку ПС.Крім того неправомірними діями відповідача [PERSON] завдана моральна шкода. Був порушений його ритм життя який склався на протязі багатьох років. Також він постійно проходить медичне лікування і витрачає значні, кошти на ліки. Чому він інвалід 2-ої групи повинен бігати по різних інстанціях, писати заяви, збирати документи, захищати свої права замість гарантованого йому державою захисту прав і інтересів.Листом від 22 травня 2017 року Головного управління національної поліції в Одеській області [PERSON] повідомлено, що гуртожиток за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Філатова, 70 передано на баланс ГУНП в Одеській області.При визначені розміру відшкодування моральної шкоди позивач виходив із засад справедливості, добросовісності та розумності і вважає, що розмір грошового відшкодування в сумі 50000,00 грн. є співмірним із заподіяною шкодою. 14 серпня 2017 року позивач збільшив позовні вимоги, додавши вимогу про зобовязання Головного управління національної поліції в Одеській області визнати за [PERSON] та членами його сім'ї право на пільги по сплаті за житлово-комунальні послуги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у вигляді 100 - відсоткової знижки. Відповідач [PERSON] управління національної поліції в Одеській області надав до суду заперечення на позов, в якому просив у задоволені позову [PERSON] відмовити у повному обсязі, зазначивши, що у позовній заяві дані про вину безпосередньо посадових осіб ГУНП у спричиненні позивачеві шкоди відсутні.З позовної заяви вбачається, що позивач фактично зазначає про неправомірні дії працівників ПС ОМУ ГУМВС України в Одеській області, при цьому з невідомих причин відповідачем визначає ГУНП.Постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» прийняте рішення про ліквідацію як юридичних осіб публічного права територіальних органів Міністерства внутрішніх справ, в тому числі ГУМВС України в Одеській області. Однак, відповідно до відомостей з ЄДРПОУ вказаний територіальний орган перебуває у стані припинення та на теперішній час не ліквідованоВідповідно до ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (ч. 2 ст. 104 ЦК України).Згідно із ч. 3 ст. 105 ЦК України учасники, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.Відповідно до ч. 4 ст. 105 ЦК України передбачено, що до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. [PERSON] комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється. Зі змісту позовної заяви не вбачається, в чому полягає спричинення позивачеві моральної шкоди саме ГУНП та з яких міркувань виходив позивач, визначаючи відповідача у справі. Третя особа: [PERSON] управління Державної казначейської служби України в Одеській області у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних причин. Судом встановлено, що 02 травня 2014 року згідно плану ГУМВС від 30 квітня 2014 року № 31/5-350/12 для забезпечення громадського порядку і дорожньої безпеки при проведенні футбольного матчу були задіяні 827 співробітників ОМУ ГУМВС України в Одеській області та мій підрозділ для несення служби. Внаслідок заворушень які стались о 15 годині 35 хвилин на площі Грецькій декілька каменів влучили в голову від чого [PERSON] був дезорієнтований, але ним було продовжено несення служби з охорони громадського порядку згідно наказу голови МВС в Одеській області [PERSON] Пізніше цього ж дня [PERSON] було доставлено до нейрохірургії МКЛ № 11 де йому було встановлено діагноз: закрита черепна мозкова травма та струс головного мозку, забиття м'яких тканин правої скронево-тем'яної області голови та рекомендовано стаціонарне лікування, що підтверджується довідкою № 5802 від 03 травня2014 року МКЛ №11. В подальшому стан здоров'я[PERSON] тільки погіршується. На даний час [PERSON] проходить лікування з приводу отриманої травми та не працює в органах внутрішніх справ. Внаслідок цих подій[PERSON] став інвалідом 2-ої групи та [PERSON] було звільнено в запас (довідка МСЕК). Згідно довідок від 06 липня 2015 року та 27 серпня 2015 року наданих Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради [PERSON] перебуває на персоніфікованому обліку як інвалід 2-ої групи та користується пільгами згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Листом від 07 грудня 2015 року за № 31/9-1820 за підписом голови ліквідаційної комісії [PERSON] [PERSON] повідомлено, що станом на 07 грудня 2015 року у нього виник борг в розмірі 2840,88 гривень за комунальні послуги, який він отримав після 20 січня 2016 року та після чого його стан здоров'я різко погіршився та 28 січня 2016 року по 11 лютого 2016 року [PERSON] знаходився у лікарні на лікуванні. Листом від 01 липня 2016 року за № 31/9-166 за підписом голови ліквідаційної комісії [PERSON] [PERSON] повідомлено, що в період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2015 року у нього виник борг в розмірі 2032,36 гривень за комунальні послуги. Згідно договору найму житлового приміщення № 153 від 01 січня 2015 рок в пункті 5.2 йде мова, що полк зобовязаний забезпечувати стабільну та безперебійну роботу всіх систем (тепло, водопостачання, газ тощо). В умовах договору відсутні вимоги, за якими [PERSON] самостійно за свій власний рахунок повинен встановлювати лічильники. 30 липня 2015 року [PERSON] звернувся з заявою до командиру ПС ОМУ УМВС України в Одеській області [PERSON] про порядок нарахування та строками виплати йому вихідної допомоги при звільненні з ОВС від 29 травня 2015 року. Станом на теперішній час ніхто [PERSON] не ознайомив з порядком, строками та сумою нарахування вихідної допомоги. 19 серпня 2015 року [PERSON] звернувся з заявою до голови житлово-комунальної комісії полка ПС ОМУ УМВС України в Одеській області де просив роз'яснити йому якими пільгами по сплаті за житлово-комунальні послуги [PERSON] користується та просив перерахувати тарифи. 04 вересня 2015 року за вих. № 31/9-1327 [PERSON] отримав заяву за підписом голови комісії з розподілу житлової площі в гуртожитках [PERSON] про неможливість надання йому пільг. Згідно відповіді Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 20.03.2017 року № 02-К-5459/1-п на адресу [PERSON] за адресою мешкання за реєстрова дружина та неповнолітніх дітей, при оплаті за житлово-комунальні послги він має право на 100% пільгу в межах норм на 4 осіб. Відповідно до ст. ст. 1, 19 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» мешканці гуртожитків не можуть бути виселені, переселені та відселені без попереднього надання їм (їх сім'ям) іншого житла, придатного для постійного проживання людей, за сукупності таких умов: - період часу, протягом якого мешканці офіційно зареєстровані і фактично проживають у гуртожитку, складає не менше п'яти років; - мешканці не мають іншого власного житла. Такий висновок підтверджується статтею 8 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» громадяни, які на законних підставах зареєстровані та тривалий час (не менш як п'ять років) проживають у гуртожитках, віднесених до недержавного житлового фонду та призначених для проживання працівників (членів їх сімей), які не мають можливості самостійно придбати чи побудувати власне житло, у разі, коли такі гуртожитки не передаються їх власниками у власність територіальних громад, мають право подальшого проживання в таких гуртожитках до розв'язання їх житлової проблеми. Звернення позивача до керівництва ГУПН в Одеській області з приводу надання йому та членам його родини пільг на користування житловим приміщенням та сплати за комунальні послуги не находять законних відповідей. Керівництво ГУНП в Одеській області категорично відмовляється виконувати вимоги Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Листом від 22 травня 2017 року Головного управління національної поліції в Одеській області [PERSON] повідомлено, що гуртожиток за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Філатова, 70 передано на баланс ГУНП в Одеській області. Відповідно до п. 4, 5, ч. 1, ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам війни та прирівняним до них особам надаються такі пільги: 100-відсоткова знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні(будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім'ю); 100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. Згідно із п. 11 Постанови КМУ від 29 січня 2013 року № 117 «Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги» управління соціального захисту населення проводить відшкодування за рахунок державного бюджету витрат, повязаних із наданням пільг особам, які мають право на пільги згідно чинного законодавства, безпосередньо організаціям - надавачам житлово-комунальних послуг відповідно до затверджених тарифів. Рішенням Одеської міської ради від 05 квітня 2007 року № 1173 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у м.Одеса», виконавцем послуг з енергопостачання визначено ПАТ «ЕК Одесаобленерго». Враховуючи вищезазначене, пільгове відшкодування за послуги з електропостачання проводиться безпосередньо ПАТ «ЕК Одесаобленерго». Відповідно до постанови КМУ № 1357 від 26 липня 1999 року «Про затвердження Правил користування електричної енергії для населення» пільги на електроенергію надаються на підставі угоди, яка укладається із підприємством, яке надає електроенергію відповідно до типової угоди, затвердженої у встановленому порядку. Пунктом 31 вищезазначених Правил встановлено, що користувач, який має право на пільги, встановлені законодавством, інформує в письмовій заяві енергонадавача про своє право на пільгу з посиланням на відповідний законодавчий акт. Отже, особам, які мають право на пільги, необхідно звернутись до ПАТ «ЕК Одесаобленерго» для укладення угоди на оплату електроенергії. Питання нарахування платежів та розміру пільг належить безпосередньо до компетенції підприємства-надавача відповідної житлово-комунальної послуги, а органи соціального захисту населення лише проводять відшкодування пільгових витрат. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов частково обґрунтованим та зобовязати [PERSON] управління національної поліції в Одеській області визнати за [PERSON] та членами його сім'ї право на пільги по сплаті за житлово-комунальні послуги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у вигляді 100 - відсоткової знижки. В частині вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити з тих підстав, що договорами про надання житлово-комунальних послуг таке відшкодування не передбачено. Посилання позивача на норми Закону України «Про захист прав споживачів» є безпідставним, оскільки згідно з чинною редакцією п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Ст. 16 цього ж Закону передбачено, що шкода, завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Судом встановлено, що позивачу не завдано шкоди або збитків та наявності дефекту в продукції, наданій в якості комунальних послуг, тобто не встановлено недоліків продукції. Ураховуючи встановлені у справі обставини, в тому числі відмова відповідача в урахуванні пільг за житлово-комунальні послуги, суд приходить до висновку про відсутні підстави для застосуванняЗакону України «Про захист прав споживачів» в частині вимог позивача про відшкодування на його користь моральної шкоди. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Outcome: partial