Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Позивач\~ [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачкою зареєстрували шлюб 24 березня 2005 року. Від даного шлюбу у них народилися двоє дітей , донька Ангеліна, [INFO] та донька Вікторія,[INFO], які проживають разом з ним. Позивач зазначив у позові, що в останній час між ними часто виникали конфлікти, суперечки. Відповідачка періодично зловживає алкогольними напоями, веде нестабільний спосіб життя, вчиняє сварки. Вказані обставини привели до постійних конфліктів та втрати почуття поваги і любові між нами. Подальше спільне життя є неможливим. Спільне господарство не ведеться,а тому вважає, що їх шлюб існує лише формально й подальше збереження сімї є неможливим і суперечить його інтересам та інтересам їхніх дітей. Просить шлюб з відповідачкою розірвати. В судове засідання позивач [PERSON], зявився та підтримав позовні вимоги щодо розірвання шлюбу. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов про розірвання шлюбу визнала повністю та не заперечила проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін,дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. Згідно з вимогами ч.ч.3,4 ст. 200 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачкою\~ був зареєстрований шлюб 24 березня 2005 року, про що\~ у виконавчому комітеті Костринської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області складено відповідний актовий запис № 02, що підтверджується\~ свідоцтвом про одруження серія 1-ФМ №083818. Також встановлено, що шлюб на даний час існує лише формально, оскільки між подружжям виникла неприязнь один до одного, шлюбні відносини припинені та вони\~ проживають окремо.\~ Від даного шлюбу в сторін народилися двоє дітей; донька Ангеліна, [INFO] та донька Вікторія, [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Відповідно до п.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно п.3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В судовому засіданні встановлено, що сторони не бажають жити разом, відповідачка визнала позов, не заперечила щодо розірвання шлюбу. За таких обставин подальше спільне проживання подружжя є неможливим. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не змогли створити міцної сімї, сімейне життя у них не склалося, проживають окремо, їх шлюб існує лише формально, а тому враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача\~ наполягти на розірвання шлюбу є обгрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими і це суперечило б інтересам сторін. Суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно,отже укладений між сторонами шлюб підлягає розірванню. А тому позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved