Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до Голгочанської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, Підгаєцької районної державної адміністрації про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, обґрунтовує їх доводами викладеними у заяві та просить задовольнити, а судові витрати покласти на неї. В судове засідання представники відповідачів - Голгочанської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області та Підгаєцької районної державної адміністрації не зявились, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Крім цього, визнання представником відповідача - Голгочанської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області позову та прохання про розгляд справи у його відсутності викладено у адресованій суду письмовій заяві, яка долучена до матеріалів справи, що не суперечить вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Як розяснено у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ (із змінами внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України №2 від 19 березня 2010 року) виходячи з положень статей 8, 124 Конституції України, статей 26, 30, 87-90, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161, 210, 212 Земельного кодексу України, глав 27, 33, 34 Цивільного кодексу України, статті 15 Цивільного процесуального кодексу України, статті 12 Господарського процесуального кодексу України, судам (підсудні) справи за заявами, зокрема: - з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. Судом встановлено, що бабі позивача [PERSON] згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №789481 від 04 травня 2006 року, належала земельна ділянка площею 1,09 га., кадастровий номер 6124881800010011091, яка розташована на території Голгочанської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області. Баба позивача [PERSON] 22 січня 2008 року померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ИД №054202 від 24 січня 2008 року, виданим Голгочанською сільською радою Підгаєцького району Тернопільської області. Із свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 серпня 2009 року посвідченого державним нотаріусом Підгаєцької державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №1449, вбачається, що позивач успадкувала земельну ділянку площею 1,09 га., розташовану на території Голгочанської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, яка згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №789481 від 04 травня 2006 року належала померлій 22 січня 2008 року - [PERSON]. Встановлено, що за кадастровим номером 6124881800:01:001:1091 в Державному земельному кадастрі зареєстрована земельна ділянка площею 1,0853 га., що посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №737399 від 21 грудня 2009 року, зареєстрованому в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010965800465, який виданий на імя [PERSON], жителя [INFO]. Як вбачається із інформації відділу у Підгаєцькому районі Головного управління Держгеокадастру від 16 березня 2018 року, при видачі [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №789481 від 04 травня 2006 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010668800121 та успадкованого на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 серпня 2009 року [PERSON], було допущено помилку в зазначенні розміру площі, плану меж земельної ділянки та суміжних землевласників. Зазначений факт, підтверджується також копіями державних актів на право власності на земельну ділянку виданими на імя [PERSON] та [PERSON], у яких кадастровий номер земельних ділянок дублюється, а саме: 6124881800:01:001:1091. Крім того, як зазначено в інформації відділу у Підгаєцькому районі Головного управління Держгеокадастру від 16 березня 2018 року, відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) колишнього КСПП Голгочанське та розпорядження голови Підгаєцької РДА від 27 липня 2005 року №250 Про передачу у власність земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) [PERSON], тобто бабі позивачки, було передано у власність земельну ділянку відповідно до земельної частки (паю) за №1195 площею 1,06 га., однак на державному акті помилково зазначено земельну частку (пай) за №1063 площею 1,09 га. Частиною 9 ст.24 Закону України Про Державний земельний кадастр передбачено, що при здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер. У відповідності із ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підставний, а тому підлягає до задоволення. Судові витрати покласти на позивача в межах нею понесених. На підставі наведеного,

Outcome: approved