Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» (далі - ПрАТ «УАСК «АСКА»), третя особа [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду завдану дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 50 456,58 грн., витрати на проведення експертизи в розмірі 2637,60 грн. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 03.10.2019 року у місті Харкові по проспекту Гагаріна в районі будинку № 201 Б/1 за участі [PERSON] та [PERSON] , який керував транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі -ДТП). Внаслідок ДТП його автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, чим йому завдано матеріальні збитки. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «УАСК «АСКА» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів № АМ 5089171. Згідно вказаного полісу страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну складає 100 000 грн. 07.10.2019 року позивачем до відповідача було подано заяву про виплату страхового відшкодування разом із документами визначеними ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон). Крім того, 08.10.2019 року позивач звернувся до Харківського НДІ судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса про проведення автотоварознавчої експертизи, та відповідно до експертного висновку № 21361 від 21.11.2019 року величина матеріального збитку завданого його автомобілю Volkswagen Passat, д.н.з. [NUMBER] в результаті ДТП від 03.10.2019 року становить 103 059,13 грн. Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31.10.2019 року, [PERSON] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. У період з 20.01.2020 року до 25.02.2020 року відповідачем на його користь було здійснено виплати страхового відшкодування на загальну суму 54317,36 грн., у зв`язку з чим станом на момент подання позову заборгованість становить 100 000 грн. - 54 317,36 грн. =45 682,64 грн., а також пеня за прострочення виконання зобов`язання в розмірі 4206,44 грн., 3% річних в розмірі 567,50 грн. Також на підставі ч. 34.3 ст. 34 Закону з відповідача підлягають стягненню витрати на проведення експертизи в розмірі 2637,60 грн. Враховуючи вищевикладене, позивач [PERSON] був вимушений звернутися з даним позовом до суду для захисту своїх прав та інтересів. Ухвалою Комінтернівського районного суд м. Харкова від 19.05.2020 року по вищевказаній справі відкрито провадження, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача до судового засідання не з`явилася, у наданому до суду відзиві на позовну заяву просила справу розглядати за її відсутності, проти позовних вимог заперечувала в повному обсязі. В наданому до суду відзиві на позовну заяву зазначила, що поліс АМ5089171, яким застрахований транспортний засіб ЗАЗ д.н.з. [NUMBER] було укладено у відповідно до Закону, з встановленою франшизою в розмірі 1000 грн., та лімітом відповідальності за шкоду, спричинену майну в розмірі 100 000 грн. 04.10.2019 року ПрАТ «УАСК «АСКА» отримано повідомлення про ДТП потерпілої особи [PERSON] та 07.10.2019 року отримано заяву про страхове відшкодування за ДТП, яка сталася 03.10.2019 року в м. Харкові по пр-ту Гагаріна в районі будинку № 201 Б/1 за участю транспортних засіб ЗАЗ д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та Volkswagen Passat, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Також зазначила, що після отримання повідомлення про ДТП від потерпілої особи ПрАТ «УАСК «АСКА» направило автомобіль Volkswagen Passat, д.н.з. [NUMBER] на огляд даного транспортного засобу для складання акту огляду транспортних засобів з фотофіксацією, та 11.10.2019 року оцінювач [PERSON] здійснив огляд даного транспортного засобу і в подальшому склав звіт про оцінку вартості (розміру) збитків № 27/20 від 04.02.2020 року. Таким чином, представник відповідача вважає безпідставними вимоги щодо стягнення з ПрАТ «УАСК «АСКА» витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження, оскільки відповідач повністю виконав вимоги законодавства та направив експерта на огляд транспортного засобу, у зазначені законодавством строки, а звіт який сплачував позивач є його власним бажанням. Відповідно до звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 88 222,80 грн., значення коефіцієнта фізичного зносу складників 0,32 вартість відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу складає 67425,37 грн. Згідно положень п. 22.1 ст. 21, ст. 29, п. 36.2 Закону виплата страхового відшкодування зменшена на суму податку на додану вартість становить 7108,01 грн. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що 03.10.2019 року о 16 год. 45 хв. [PERSON] керуючи транспортним засобом ЗАЗ д.н.з. [NUMBER] , рухався по пр-ту Гагаріна в районі будинку № 201 Б/1 в м. Харкові, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. [NUMBER] , чим спричинив пошкодження транспортних засобів. Своїми діями [PERSON] порушив п. 13.1 ПДР України. Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31.10.2019 року, [PERSON] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн. (а.с. 12). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Тобто, вина відповідача у скоєнні ДТП, що сталася 03.10.2019 року, встановлена вищевказаною постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31.10.2019 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною першою статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Разом з тим, до сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон). Відповідно до статті 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю здоров`ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Згідно до ст. 12.1. Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до положень ст. 36.2 Закону страховик за наявності документів, передбачених ст. 35 зазначеного Закону, повинен прийняти рішення про виплату страхового відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування. Судом встановлено, що 04.10.2019 року [PERSON] було повідомлено ПрАТ «УАСК «АСКА» про ДТП та 07.10.2019 року було подано заяву про виплату страхового відшкодування (а.с. 11, 32). Як вбачається з квитанцій № 4897165372 від 20.01.2020 року на суму 10 940,37 грн., № 4907782974 від 21.01.2020 року на суму 5000 грн., № 4957270522 від 24.01.2020 року на суму 5000 грн., № 4984081197 від 27.01.2020 року на суму 15 000 грн., № 5008667252 від 29.01.2020 року на суму 5000 грн., № 5133137868 від 07.02.2020 року на суму 5000 грн., № 5170161996 від 10.02.2020 року на суму 5000 грн., № 5388756925 від 25.02.2020 року на суму 3376,99 грн., відповідач ПрАТ «УАСК «АСКА» здійснив виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] загальному розмірі 54 317,36 грн. (а.с. 36-43). Представником позивача до матеріалів справи було надано рахунок ТОВ «Автодом Харків» № ADZN038329-01 від 11.10.2019 року на суму 139 701,30 грн. в т.ч. ПДВ 23 283,55 грн.. Однак, доказів сплати за вказаним рахунком, як і доказів фактичного ремонту автомобілю позивачем та його представником до суду надано не було. Як і не надано даних на підтвердження того, що вищевказане СТО є платником ПДВ. Для підтвердження розміру страхового відшкодування відповідачем було надано звіт № 27/20 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 04.02.2020 року, складений ФОП [PERSON] .. Відповідно до якого було встановлено вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням автомобілю Volkswagen Passat, д.н.з. [NUMBER] у розмірі 67 425,37 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини, виключаючи ПДВ на матеріали фарбування). Огляд транспортного засобу було проведено ФОП [PERSON] 03.10.2019 року. (а.с. 61-65). До позовної зави позивачем також було додано висновок експертного автотоварознавчого дослідження Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С.Бокаріуса № 21361 від 21.11.2019 року, наданого за заявою позивача. Відповідно до зазначеного висновку величина матеріального збитку завданого власнику автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого в результаті ДТП 03.10.2019 року становить 103 059,13 грн. (а.с. 14-31). При складенні звіту № 27/20 від 04.02.2020 року оцінювачем було враховано коефіцієнт фізичного зносу автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. [NUMBER] у розмірі 0,3278. При визначенні розміру матеріального збитку за висновком автотоварознавчого дослідження № 21361 від 21.11.2019 року судовим експертом не було враховано коефіцієнт фізичного зносу автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. [NUMBER] , який було визначено у розмірі «0». Аналізуючи розбіжності у методиці проведення оцінки завданої матеріальної шкоди в результаті зазначеної експертизи судом встановлено наступне. Відповідно до п. 7.38 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фондом державного майна України № 3207/5/1033 від 21.10.2019 року, значення Ез (коефіцієнт фізичного зносу) приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників колісних транспортних засобів, термін експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ. На момент ДТП 03.10.2019 року термін експлуатації автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. [NUMBER] , 2016 року випуску, складав менше 7 років. Виходячи з наведеного суд приходить висновка, що при визначенні вартості матеріального збитку завданого власнику вказаного автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. [NUMBER] значення коефіцієнта фізичного зносу дорівнює «0», у зв`язку з чим при вирішенні питання щодо встановлення розміру матеріального збитку суд виходить з розміру, встановленого висновком автотоварознавчого дослідження № 21361 від 21.11.2019 року у розмірі 103 059,13 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] , на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «УАСК «АСКА», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 30.10.2018 року. Згідно вказаного полісу страховий ліміт за шкоду заподіяну ману становить 100 000 грн., розмір франшизи - 1000 грн. (а.с. 10). Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що зважаючи на відсутність даних щодо здійснення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля на момент розгляду справи, матеріальна шкода завдана внаслідок ДТП власнику Volkswagen Passat, д.н.з. [NUMBER] та підлягає стягненню з відповідача, становить 82 447,30 грн. (матеріальна шкода 103 059,13 грн. - 20% ПДВ= 82 447,30 грн.). Відповідно до наданих до суду доказів, загальна сума сплаченого відповідачем на користь позивача страхового відшкодування на час розгляду справи складає 54 317,36 грн. Виходячи з встановленого договором страхування розміру франшизи та суми фактично сплаченого страхового відшкодування, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення недоплаченого розміру матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 27 129,94 грн. (82447,30 грн. (матеріальна шкода без ПДВ) - 1000 грн. (франшиза) - 54 317,36 грн. (сплачене страхове відшкодування) = 27 129,94 грн.) Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача пені та 3% річних, суд зазначає наступне. Відповідно до положень ст. 29 Закону страховик за наявності документів, передбачених ст. 35 зазначеного Закону, повинен прийняти рішення про виплату страхового відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування. Згідно до п. 36.5 ст. 36 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Матеріалами справи підтверджується, що позивач 07.10.2019 року подав заяву про виплату страхового відшкодування, однак перший платіж з виплати страхового відшкодування був здійснений відповідачем 20.01.2020 року, а останній 25.02.2020 року, у зв`язку з чим вбачається, що відповідач не виконав у належний строк та в належному розмірі своїх зобов`язань щодо виплати страхового відшкодування, а тому відповідач повинен сплатити позивачу пеню за прострочення виплати страхового відшкодування. Таким чином, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню пеня за прострочення виплати страхового відшкодування за період з 08.01.2020 року по 11.05.2020 року в розмірі 3035,82 грн. Також ст. 625 ЦК України встановлюється відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 625 ЦК регулюються зобов`язальні правовідносини, які існували між сторонами до ухвалення рішення суду. Як зазначалось судом вище, правовідносини між сторонами у даному спорі виникли з приводу відшкодування шкоди на підставі Закону та на підставі договору, укладеного між ПрАТ «УАСК «АСКА» та власником автомобіля ЗАЗ д.н.з. [NUMBER] на користь третіх осіб. В даному випадку, потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за цим договором на його або третьої особи користь страховик зобов`язаний здійснити страхове відшкодування. Зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини 2 ст. 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 року у справі № 6-927цс16. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню 3% річних за період з 08.01.2020 року по 11.05.2020 року в розмірі 321,86 грн. Щодо стягнення з відповідача вартості проведеного експертного дослідження суд зазначає наступне. Відповідно до п.п. 34.1, 34.2, 34.3 ст. 34.2 Закону страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Згідно до матеріалів справи 03.10.2019 року сталося ДТП за участі транспортного засобу ЗАЗ д.н.з. [NUMBER] та транспортного засобу Volkswagen Passat, д.н.з. [NUMBER] , також відповідно до протоколу технічного огляду транспортного засобу Volkswagen Passat, д.н.з. [NUMBER] , вбачається, що він проведений 11.10.2019 року, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що відповідачем виконаний обов`язок про направлення експерта у десятиденний строк, як того вимагає Закон, а тому підстави для стягнення вартості проведеного позивачем експертного дослідження відсутні. Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода, 3% річних та пеня у загальному розмірі 30 487,62 грн. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи вищенаведене, з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 478,80 грн.

Outcome: partial