Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом про відшкодування моральної шкоди у звязку із нещасним випадком на виробництві до Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» і в обґрунтування позовних вимог зазначив, що він з 23 червня 2014 року перебуває у трудових відносинах з відповідачем у справі Публічним акціонерним товариством «Шахтоуправління «Покровське». Перебуваючи з відповідачем у трудових відносинах, позивач працював з повним робочим днем у шахті. Під час виконання трудових обовязків, а саме 25.08.2016 року о 19 годині 15 хвилин, з позивачем стався нещасний випадок, в результаті якого позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у опіковому відділенні міської лікарні м. Краматорськ з 25.08.2016 року до 05.09.2016 року. Крім того, позивач був на лікуванні у Мирноградській ЦМЛ, а звідти був направлений на госпіталізацію у психіатричну лікарню м. Словянська, де знаходився на стаціонарному лікуванні з 31.01.2017 року до 16.02.2017 року з діагнозом: «Посттравматичний стресовий розлад внаслідок вибуху газопилової суміші на виробництві. Помірно-виражений тривожно-депресивний синдром». 23.01.2017 року, згідно висновку МСЕК позивачу було встановлено 20% втрати професійної працездатності первинно з 19.01.2017 року до 01.02.2018 року, потребує медикаментозному та реабілітаційному лікуванні, лікуванню у реабілітаційних відділеннях санаторіїв, без встановлення інвалідності. 23.03.2017 року, згідно висновку МСЕК позивачу було встановлено 35% втрати професійної працездатності повторно, потребує в медикаментозному лікуванні по наслідках трудового каліцтва, санаторно-курортному лікуванню за відсутністю протипоказань лікування в реабілітаційних відділеннях санаторіїв, з 13.03.2017 року по 01.04.2018 року та 3 групи інвалідності. Позивачу протипоказана праця в підземних умовах з шкідливими речовинами та газами, праця в нічний час. З моменту вибуху на шахті позивач став нервовим, у позивача стали виникати постійні страхи. На час подання цього позову, позивач на шахті не працює та очікує на своє звільнення за станом здоровя. Все це разом має вплив на життя позивача та стосунки з його близькими, в нього зявилися почуття відчаю, тривоги перед майбутнім. На даний час чималі кошти його родини спрямовані на відновлення його здоровя. Тому позивач просить суд, стягнути з відповідача на його користь грошову компенсацію у розмірі 100000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, та стягнути з відповідача судові витрати понесені позивачем. В судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. У наданих суду запереченнях представник відповідача вважає вимоги позову занадто завищеними, просив визначити суд розмір відшкодування моральної шкоди з урахуванням загальної практики судів з аналогічних питань. Представник третьої особи до судового засідання не зявився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи третя особа повідомлена належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи або даних про поважність відсутності у судовому засіданні, суду не надавали. Дослідивши надані суду докази, суд вважає встановленими у судовому засіданні наступні обставини. Позивач [PERSON] з 23 червня 2014 року до теперішнього часу працює на підприємстві відповідача у якості гірничого робітника очисного забою 4 та 5 розряду підземним з повним робочим днем в шахті, що підтверджується його трудовою книжкою (а.с. 5-8). 25 серпня 2016 року о 19.15 годині із [PERSON] під час виконання трудових обовязків стався нещасний випадок за наступних обставин: 25.08.2016 року о 19.15 годині ГРОВ [PERSON] знаходився на верхньому сполученні навпроти вікна лави і виконував підключення перфоратора до пневмомережі, а саме: за допомогою гайкового ключа 13*15 закручував гайку на затиску пневморукава. У цей час стався різкий хлопок, [PERSON] відкинуло від вікна лави на відстань близько 1,5 м і кинуло на ґрунт гірничої виробки, [PERSON] і [PERSON] відкинуло до секції №186. Від удару [PERSON] тимчасово втратив свідомість. Прийшовши до тями, [PERSON] спільно з [PERSON], [PERSON] і [PERSON] попрямували на нижнє сполучення лави. О 19 годині 25 хвилин від помічника начальника дільниці № 1 [PERSON] стало відомо, що у 7 південній «біс» лаві блоку 10 на сполученні з проміжним штреком 7 південної лави блоку 10 стався вибух метану. Потерпілі самостійно звернулись за наданням медичної допомоги у підземний медичний пункт ППС-2, далі потерпілі були супроводжені у поверхневий медичний пункт шахти, а післ, у тому числі [PERSON] було доставлено до опікового відділення Краматорської ЦМЛ. Особи, які допустили у даному випадку порушення законодавства про охорону праці, зясовуються, про що свідчить акт № 61з від 24 жовтня 2016 року про нещасний випадок, повязаний з виробництвом складений за формою Н-1, (а.с. 9-14). У період з 25 серпня 2016 року до 05 вересня 2016 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у опіковому відділенні міської лікарні м. Краматорськ з приводу отримання виробничої травми з діагнозом: опік пламенем вибуху І-ІІА ступені голови, тіла, верхніх кінцівок S=18% п.т. ОДП І ступеню. Баротравма. Легкий опіковий шок (а.с. 20-21). За висновками ВКК виданих Мирноградською центральною міською лікарнею [PERSON] встановлено діагноз: ВКК №2967/14 від 06.09.2016 року опік пламенем вибуху І-ІІА ступені голови, тіла, верхніх кінцівок S=18%; ВКК №3242/5 від 26.09.2016 року - опік пламенем вибуху І-ІІА ступені голови, тіла, верхніх кінцівок S=18%; ВКК №3619/16 від 15.11.2016 року функціональна нейропатія правої верхньої кінцівки (а.с.15-17). [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в Обласній психіатричній лікарні м. Словянська у період з 31.01.2017 року по 16.02.2017 року, де йому було встановлено діагноз: посттравматичний стресовий розлад, внаслідок вибуху газопилової суміші на виробництві, помірно виражений тривожно-депресивний синдром (а.с.20-22). 23 березня 2017 року вперше [PERSON] встановлено третю групу інвалідності у звязку з трудовим каліцтвом та 35% втрати професійної працездатності, що підтверджується довідками МСЕК. Позивачу протипоказана праця в підземних умовах з шкідливими речовинами і газами, та праця в нічний час. Рекомендоване медикаментозне лікування, оперативне лікування, тростина, санаторно-курортне лікування за відсутністю протипоказань, та лікування у психіатра (а.с. 25-28). Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої їй внаслідок душевних страждань, яких вона зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Моральна шкода, завдана фізичній особі, неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується, на підставі положень частини першої статті 1167 Цивільного кодексу України, особою, яка її завдала, за наявності її вини. Завдана під час виконання своїх трудових (службових) обовязків шкода працівнику на підставі статті 2371 Кодексу законів про працю України, відшкодовується юридичною особою власником або уповноваженим ним органом у разі, якщо порушення законних прав працівника призвели до моральних страждань, втрати життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Про право на відшкодування моральної шкоди потерпілій особі внаслідок дій або бездіяльності юридичної особи висловився Конституційний суд України у своєму рішенні у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень підпункту „б підпункту 4 пункту 3 статті 7 Закону України «Про страхові тарифи на загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзаців другого, третього пункту 10, пункту 11 розділу І Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (справа про страхові виплати) від 8 жовтня 2008 року № 20-рп/2008. Враховуючи надані суду докази, суд вважає, що позивачеві спричинені моральні страждання, повязані із втратою ним 35% працездатності, отриманням ним фізичних страждань і болю, який він відчував протягом тривалого періоду та відчуває до цього часу, змінами, які настали в його житті внаслідок втрати здоровя, необхідністю додатково організовувати своє життя, що є прямим наслідком нещасного випадку, який стався з позивачем 25 серпня 2016 року, але сума, заявлена позивачем у 100000 гривень, механізм розрахунку якої позивачем суду не доведений, є завищеною і не відповідає отриманим ним моральним стражданням. Виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним у відшкодування позивачеві спричиненої йому моральної шкоди, стягнути з відповідача на його користь 19000 гривень. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України вважає за необхідне стягнути з відповідача в доход держави судовий збір в сумі 640 гривень, оскільки позивач на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VІ звільнений від зазначених витрат при подачі позову до суду, визначений на час звернення позивача за захистом свого права до суду. На підставі статей 1167, 1172 Цивільного кодексу України, статті 2371 Кодексу законів про працю України

Outcome: partial