Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до первинної профспілкової організації державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» (далі за текстом «профспілка»), в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення про розірвання трудового договору з генеральним директором ДПП «Кривбаспромводопостачання» [PERSON] на вимогу виборного органу профспілки за ст. 45 КЗпП України, що знайшло своє відображення в протоколі засідання профспілкового комітету ДПП «Кривбаспромводопостачання» № 2 від 13 лютого 2018 року. В обґрунтування позову зазначив наступне. Він, [PERSON], обіймає посаду генерального директора державного промислового підприємства Кривбаспромводопостачання» (далі за текстом «ДПП») відповідно до Розпорядження голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації № К-359/0/5-16 від 21.11.2016 року та контракту укладеного між ним та Дніпропетровською державною адміністрацією. Вказує, що за час перебування на посаді генерального директора, сумлінно виконує свої посадові обовязки, ним не порушуються норми чинного законодавства про працю України, про колективні договори і угоди, Закон України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». 6 березня 2018 на офіційну електронну пошту підприємства, надійшов лист за підписом директора департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської ОДА [PERSON], про надання пояснень та копій документів профспілковому комітету профспілки, вих. №808/0/112-18 від 2 березня 2018 року, додатком до якого була копія Протоколу засідання профспілкового комітету профспілки №2 від 13 лютого 2018 року, в якому містилось рішення про розірвання трудового договору з ним, генеральним директором ДПП на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації за ст. 45 КЗпП України Вважає, що профспілковий комітет, вирішуючи питання про звернення до Дніпропетровської ОДА про розірвання з ним трудового договору, порушив його, позивача, права, гарантовані законодавством. Наполягає, що мав бути запрошений на дане засідання профспілкового комітету та мати можливість надати свої пояснення та міркування, оскільки зазначене питання стосувалося безпосередньо його, позивача. Як вбачається з протоколу, питання висвітлювалися односторонньо та не обєктивно, не запрошення його на засідання порушує його право на надання пояснень, яке гарантується трудовим законодавством будь-якому працівнику при вирішенні питання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Проте, його не було запрошено та жодним чином не було повідомлено про проведення даного засідання профспілкового комітету, що стало однією з причин необґрунтованого та необєктивного вирішення питання. Зазначає, що в частині 2 статті 45 КЗпП України вказано, якщо керівник, стосовно якого пред'явлено вимогу про розірвання трудового договору, не згоден з цією вимогою, він може оскаржити рішення виборного органу первинної профспілкової організації до суду у двотижневий строк з дня отримання рішення. У цьому разі виконання вимоги про розірвання трудового договору зупиняється до винесення судом рішення. Вказує, що зі змісту цієї правової норми вбачається, що керівнику, стосовно якого пред'явлено вимогу про розірвання трудового договору, має бути вручена копія такого рішення. Проте запрошений на засідання профспілкового комітету він не був, дізнатися про вирішувані питання та отримати копії відповідних документів на засіданні чи безпосередньо після нього, не міг. Також, жодних копій документів, зокрема, копії протоколу, рішення профспілкового комітету йому не вручалася та не направлялися будь-яким встановленим порядком на його адресу, тобто, він взагалі не знав та не мав можливості дізнатися про таке рішення. Вважає, що зазначене грубо порушує його право на оскарження даного рішення до суду в порядку ч. 2 ст. 45 КЗпП України, нівелює право на захист прав та законних інтересів у судовому порядку. Ознайомившись з текстом копії Протоколу № 2 від 13 лютого 2018 року зробив висновок, що всі твердження викладені в вищезгаданому протоколі є надуманими, безпідставними та такими, що не відповідають дійсності з наступних причин. Стосовно хибного твердження, що укладанням договору оренди порушили права як підприємства, так і трудового колективу в цілому, які гарантовані та захищені державою, Конституцією і окремими законами та що права трудового колективу були порушені при прийнятті рішення про оренду цілісного майнового комплексу підприємства, зазначає, що договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності №12/02-6494-ОД від 29 грудня 2017 року було укладено між Регіональними відділенням Фонду держмайна України у Дніпропетровської області та Комунальним підприємством «Кривбасводоканал». Наполягає, що укладання даного договору ніяким чином не відноситься до трудового спору, а тим паче до компетенції ст. 45 КЗпП України і ніяким чином не може розглядатися в розрізі трудового законодавства. Він, як генеральний директор ДПП, не приймав рішення про передачу в оренду майна підприємства, вказаний договір не підписував, це не передбачено діючим в Україні законодавством, а отже вважає, що не може нести відповідальність за вчинення дій іншими особами. Однак, вважає за потрібне наголосити, що в оренду було передано саме окреме індивідуально визначене майно (нерухоме та інше), а не цілісний майновий комплекс ДПП «Кривбаспромводопостачання». В оренду комунальному підприємству було передано групу інвентарних номерів - 2324 інвентарних номери. На даний час всього на балансі ДПП обліковується понад 5873 інвентарних номерів, тому вважає, що твердження щодо передачі в оренду цілісного майнового комплексу ДПП є хибним та зводяться до абсурду. Організаційні відносини повязані з орендою державного майна регулюються, Законом України «Про оренду державного та комунального майна». Наполягає, що в оренду передавалося саме окреме майно, а не цілісний майновий комплекс, тому і права трудового колективу, відповідно до ст. 7 вказаного Закону порушено не було. У відповідності до порядку оголошення конкурсу та сповіщення зацікавлених осіб встановленим зазначеним Законом а також Порядком проведення конкурсу на право оренди державного майна, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 серпня 2011 р. N 906, оголошення про конкурс на право оренди державного майна було опубліковане в газеті «Відомості приватизації» в номері 77 (1097) від 2 жовтня 2017 року та на веб-сайті орендодавця і всі бажаючі мали змогу впродовж 10 робочих днів після опублікування надіслати свої заяви про оренду. З огляду на викладені факти, вважає, що процедура передачі державного майна в оренду була виконана у повній відповідності до приписів діючого в Україні законодавства, а ним, позивачем, не порушувалися приписи законодавства про працю, Колективний договір та Закон України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Стосовно хибного твердження про порушення Розділу 2 Колективного договору, а саме, що адміністрація взяла на себе зобовязання вживати заходи надання запланованого на 2018 рік обсягу послуг зазначає, що відповідно до п. 2.2 Колективного договору передбачений обсяг з подачі та перекачування шахтної води, зазначений виключно за 2013 рік, що давно втратив свою актуальність, а не на 2018 рік, як зазначено в Протоколі. Також вважає невірним твердження, що генеральний директор грубо порушив ч. 3 ст. 32 КЗпП України, з огляду на те, що про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці, у відповідності до ч. 3 ст. 32 КЗпП України, так як істотні умови праці на підприємстві змінено не було. На підприємстві була запущена процедура скорочення працівників у повній відповідності до Закону. Зважаючи на це вказує, що ним, позивачем, не порушувались норми Кодексу законів про працю України. Вважає, що посилання в оскаржуваному Протоколі на те, що генеральний директор ДПП суттєво порушує покладені на нього зобовязання, чим підриває фінансово-економічний стан підприємства, не мають під собою ніякого підґрунтя, та не мають ніякого відношення до порушення ним, позивачем, законодавства про працю, Колективного договору і Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Проте, бажає зазначити, що при аналізі основних показників фінансових результатів господарської діяльності ДПП, у тому числі і прибутку підприємства за 2017 рік, вбачається, що відбулося зростання чистого прибутку підприємства на більш ніж 8,7 млн. гривень. Наполягає, що ним в повній мірі виконуються обовязки покладені на нього, відповідно до Статуту підприємства, Колективного договору та трудового контракту. А твердження викладені у Протоколі, стосовно зменшення прибутку підприємства є надуманими. Вказує, що твердження, викладені в Протоколі стосовно незаконного звільнення працівника 12 лютого 2018 року, за п. 4 ст. 40 КЗпП України (прогул) не мають під собою ніякого нормативного підґрунтя, тому що визначення законності або незаконності звільнення, знаходиться у виключній компетенції суду. Як йому, позивачу, відомо, то даний факт не розглядався в судовому порядку, жодного рішення суду по даному звільненню винесено не було. Щодо розділу 7 Колективного договору «Охорона праці», зазначає, що профспілковим комітетом в Протоколі хибно зазначено, що в 2017 році витрати на охорону праці склали 0,5 % від реалізованої продукції, що спростовується даним розрахунком, здійсненим у відповідності до Постанови КМУ № 994 від 27.06.2003 «Про затвердження переліку заходів та засобів з охорони праці, витрати на здійснення та придбання яких включається до витрат». Вказує, що витрати ДПП на охорону праці за 2017 рік становлять: приведення основних фондів у відповідність з вимогами нормативно-правових актів з охорони праці 3587, 9 тис. грн.; механізація робіт, усунення впливу небезпечних і шкідливих виробничих факторів на робочих місцях 311,4 тис. грн.; придбання спецодягу 527,4 тис. грн.; медогляди 108,3 тис. грн.; навчання з охорони праці 29,2 тис. грн.; витрати на спецхарчування 69,5 тис. грн..; придбання миючих засобів 22,8 тис. грн.; лабораторні дослідження робочих місць 6,5 тис. грн.; технічне діагностування, перезарядка вогнегасників 22,9 тис. грн.; техогляд технологічних транспортних засобів 0,9 тис. грн.; експертне обстеження та техогляд хлорних посудин 73,0 тис. грн.; експертне обстеження та техогляд вантажопідіймальних кранів 79,9 тис. грн.; ремонт побутових приміщень 209,0 тис. грн.; придбання шаф для одягу 37,9 тис. грн.; експертне обстеження та техогляд електроустановок 260,0 тис. грн. Разом 5346,8 тис. грн. Всього за 2017 рік ДПП реалізовано продукції на суму 309771,8 тис. грн., а витрати на охорону праці за 2017 р. склали 5346,8 тис. грн., що становить 1,72% від суми реалізованої продукції. Зазначає, що для приведення основних фондів у відповідність з вимогами нормативно-правових актів з охорони праці вжито наступних заходів, а саме на виконання вимог пункту 7 глави 3 розділу VIII Правил охорони праці при виробництві, зберіганні, транспортуванні та застосуванні хлору (НПАОП 0.00-1.23-10) було придбано автоматичні хлоратори (виробник Grundfos Німеччина) у кількості 10 шт. Для механізації робіт з розливу і транспортування отруйних, агресивних речовин, та також для усунення впливу на працівників небезпечних і шкідливих виробничих факторів було придбано насоси-дозатори (виробник Grundfos Німеччина), що перекачують шкідливу речовину 4 класу небезпеки Коагулянт для очищення води. Вказує, що з метою забезпечення виконання умов Колективного договору та нормативно-правових актів з охорони праці за рахунок коштів підприємства було придбано та використано за призначенням спеціальний одяг та взуття для працівників підприємства. Незважаючи на те, що закупівля спецодягу проводилась через систему відкритих торгів PROZORRO, де вирішальним фактором для вибору пропозиції є мінімальна ціна, всі придбані засоби індивідуального захисту належної якості, мають сертифікати (декларації) відповідності вимогам технічних регламентів засобів індивідуального захисту. Зазначає, що на ДПП здійснюється постійний контроль за додержанням вимог нормативних актів про охорону праці, всі працівники підприємства були забезпечені засобами індивідуального захисту. Вказує, що на адресу ДПП надійшов лист від профспілкового комітету підприємства (вих. № 1/2 від 1 лютого 2018 року) про надання інформації щодо плану соціально-економічного розвитку підприємства за 2018 рік. У відповідності до ст. 28 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», ним, позивачем, була надана запитувана профспілкою інформація (вих. № 16-05-319 від 5 лютого 2018 року), однак можливості надати зазначену інформацію у нього не було, тому що голова профспілки відмовилась отримати вищезгаданий лист без пояснення причин, а власної канцелярії профспілковий комітет не має, юридична та поштова адреса Первинної профспілкової організації ДПП «Кривбаспромводопостачання» збігається з адресою підприємства, що унеможливлює фактичне надсилання кореспонденції до профспілки. З огляду на дані обставини, для уникнення порушень строків надання інформації до профспілки, було складено [PERSON] про відмову в отриманні листа від 5 лютого 2018 року за підписами начальника юридичного відділу, начальника служби безпеки та начальника служби з ремонту будівель та споруд. Згідно зі ст. 45 КЗпП України, на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір з керівником підприємства, установи, організації, якщо він порушує законодавство про працю, про колективні договори і угоди,\~Закон України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».Зазначає, що право на вимогу про розірвання трудового договору з керівником виникає у профспілки тільки при сумарному порушенні ним зазначених у ст. 45 КЗпП України норм. Зважаючи на викладені факти, які спростовують на його думку, всі твердження, викладені в Протоколі №1 засідання профспілкового комітету від 13 лютого 2018 року, вважає, що рішення про розірвання трудового договору з генеральним директором ДПП [PERSON] на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації за ст. 45 КЗпП України, що знайшло своє відображення в Протоколі засідання профспілкового комітету ДПП № 2 від 13 лютого 2018 року є протиправним та не може застосовуватись в порядку ст. 45 КЗпП України. У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, підтвердивши в своїх поясненнях зміст позовної заяви, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, у зв'язку з чим, на підставі ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: розпорядження (а.с.11), трудова книжка (а.с.12), статут (а.с.13-25), витяг (а.с.26-28), акт (а.с.29), протокол засідання (а.с.30-40), напис (а.с.41), колективний договір (а.с.42-49), договір оренди (а.с.50-57), акт (а.с.61-104). У судовому засіданні позивач заявив клопотання про долучення до справи доказів, яке задоволено. Суд,

Outcome: approved