Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування позовних вимог вказав, що в період з 22 березня 2018 року по 25.02.2020 року він працював у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське». 25.02.2020 року його було звільнено за ч.3 ст.38 Кодексу законів про працю України за власним бажанням на підставі рішення Димитровського міського суду Донецької області від 06.04.2020 року по справі № 226/413/20, згідно наказу № 140к від 18.05.2020 року. При звільненні відповідач своєчасно не провів з ним повний розрахунок по заробітній платі, по середньому заробітку за весь час затримки розрахунку при звільнені, чим порушив вимоги ст.ст.47, 116 КЗпП України щодо повного розрахунку в день звільнення. Посилаючись на норми ст. ст. 115, 117 КЗпП України позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь не виплачену заробітну плату, середньоденну заробітну плату по день розгляду справи судом. Ухвалою судді від 18.08.2020 у справі відкрито провадження та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач та його представник до судового засідання не з`явились, про час та місце слухання справи сповіщені належним чином, надали суду заяву з клопотанням розглянути справу за їх відсутності, на позовних вимогах наполягають у повному обсязі. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про час та місце слухання справи сповіщений належним чином, надав суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності. Суд, врахувавши позиції сторін у справі, надані суду документи, вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін за матеріалами, наданими сторонами на підтвердження своїх доводів та заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 22.03.2018 року по 25.02.2020 року знаходився у трудових відносинах з відповідачем, працював машиністом виїмкових машин підземним 6 розряду з повним робочим днем у шахті, був звільнений на підставі рішення Димитровського міського суду Донецької області від 06.04.2020 року по справі № 226/413/20 за ч.3 ст.38 КЗпП України (а.с. 6-7). Згідно довідки про розмір заборгованості по заробітній платі № 202 від 11.09.2020 року, загальна сума заборгованості по заробітній платі станом на 11.09. 2020 року становить 119550,40 грн. (а.с.43). Згідно довідки про розрахунок середньоденного і середньомісячного заробітку № 203 від 11.09.2020 року, середньоденна заробітна плата позивача становить 1148,80 грн. (а.с. 42). Заперечень щодо розміру належної до виплати позивачу суми заборгованості по заробітній платі або визначеного відповідачем розміру середньоденного заробітку позивача, від сторін не надходило. За змістом положень статей 10, 11 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справу на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. За змістом вимог Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата працівника - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Відповідно до статті 3 Кодексу законів про працю України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. При звільненні працівника, на підставі положень статей 116 та 117 Кодексу законів про працю України виплата всіх сум, які належать йому від підприємства, установи, організації, здійснюється в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми повинні бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У випадку невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, визначені законодавством підприємство, установа, організація повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тому суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по нарахованій але не виплаченій йому заробітній платі згідно довідки відповідача у сумі 119550,40 гривень та середнього заробітку за несвоєчасну виплату відповідачем розрахункових сум з часу звільнення позивача з підприємства відповідача до дня розгляду справи по суті включно день такого розгляду. Діюче трудове законодавство передбачає безальтернативний обов`язок виплати належних працівникові сум при його звільненні, це законодавство встановлює і пов`язує юридичну відповідальність за порушення даних вимог законодавства, з юридичною особою того підприємства, установи, організації, на якому працювала особа до звільнення. Середньоденний заробіток позивача, за розрахунком відповідача, заперечень проти якого позивач не висловлював, становить 1148,80 гривень. Кількість робочих днів з дати звільнення позивача з 26 лютого 2020 року до розгляду судом справи по суті становить 136 днів, у тому числі у лютому 2020 року - 3 дні; у березні 2020 року - 21 день; у квітні 2020 року - 21 день, у травні 2020 року - 19 днів, у червні 2020 року - 20 днів, у липні 2020 року - 23 дні, у серпні 2020 року - 20 днів, у вересні 2020 року - 9 днів. Сума середнього заробітку складає 156236,80 гривень з розрахунку: (136дн.х1148,80). На підставі положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України на користь позивача підлягає стягненню з відповідача понесені ним судові витрати. На підставі ст.43 Конституції України, ст.ст.47, 94, 115, 116, 117 КЗпП України, ст.ст.21, 24 Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: approved