Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з названою позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 29.08.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тетіївського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 101, свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Позивач вказує, що сімейні стосунки у неї з чоловіком не склалися, вони мають різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, шлюбних стосунків не підтримують з серпня 2018 року, спільного господарства та бюджету не ведуть, а тому вважає, що сім`я розпалася остаточно і зберігати її надалі недоцільно. В підготовче засідання позивач не прибула, до суду надала заяву, в якій просить справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в підготовче засідання не прибув, до суду надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. В підготовчому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 29.08.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тетіївського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 101, свідоцтво про одруження серії [NUMBER] (а.с. 5). У шлюбі в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). В період спільного проживання сімейні стосунки у сторін не склалися, у них виникли різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, шлюбних стосунків не підтримують з серпня 2018 року, не ведуть спільного господарства та бюджету, їх шлюб є лише формальним, зберігати який вони не бажають. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в суді докази, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, оскільки в підготовчому судовому засіданні встановлено, що сторони проживати разом не бажають, шлюбних стосунків не підтримують з серпня 2018 року і в подальшому підтримувати наміру не мають, спільного господарства та бюджету не ведуть, суд приходить до висновку, що їх сім`я розпалася остаточно і її збереження при таких обставинах суперечило б інтересам сторін та їхної неповнолітньої дитини.

Outcome: approved