Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулась до Староконстянтинівського районного суду Хмельницької області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] : - пеню у розмірі 18\~763 грн. за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] ; - пеню у розмірі 11\~605 грн. за несвоєчасну сплату аліментів на її утримання, до досягнення дочкою [PERSON] трьох років, тобто до [INFO] . \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що рішенням Старокостянтинівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26.04.2017 р. з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.12.2016 р. і до повноліття дитини. Крім цього, з відповідача на користь позивачки також були стягнуті аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною трьох років, починаючи з 15.12.2016 р. і до [INFO] включно. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги [PERSON] мотивовані тим, що відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини та на утримання дружини, і станом на 01.12.2017 р. його заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини становить 16\~433 грн., а на утримання дружини станом на 01.12.2017 р. заборгованість становить 11\~605 грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Староконстянтинівського районного суду Хмельницької області від 16.04.2018 р. дана цивільна справа була передана до Корабельного районного суду м. Миколаєва за підсудністю. \~ \~ \~ \~У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, від позивача надійшла заява про слухання справи у її відсутність. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судовому засідання заперечував проти позову через його необґрунтованість та безпідставність, та пояснив, що про наявність судового рішення про стягнення з нього аліментів він дізнався лише у січні 2018 року. У цей же час від свого батька він отримав постанову державного виконавця про накладення арешту на майно від 09.01.2018 р. та інші, пов`язані із цим документи. Одразу ж після цього він звернувся до державного виконавця для з`ясування інформації про виконавчі провадження, та дізнався про наявність двох виконавчих проваджень. Також відповідач суду пояснив, що жодної інформації за адресою своєї реєстрації він не отримував та сплачував кошти на утримання дитини та колишньої дружини добровільно, у міру своїх можливостей, а у період з січня по кінець квітня 2017 року він разом із позивачкою та їхньою дитиною проживали разом, і останні у цей час перебували на його повному утриманні. Письмові пояснення відповідача долучені до матеріалів даної цивільної справи. \~ \~ \~ \~Представник відповідача\~у судовому\~засіданні заперечувала\~проти позову\~через його\~безпідставність та\~недоведеність.\~ \~ \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши зібрані по справі письмові докази, прийшов до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судовим розглядом встановлено, що сторони по даній справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 18.12.2017 р. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка на час звернення до суду з даним позовом, проживає разом із матір`ю, позивачкою по даній справі. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України). Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. При цьому обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України). Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Із матеріалів справи вбачається, що 16.06.2017 року Староконстянтинівським районним судом Хмельницької області у справі № 683/3528/16-ц був виданий виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/6 частини із усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дочкою [PERSON] , [INFO] , трьох років, починаючи з 15.12.2016 р. і до [INFO] включно. Цього ж дня, 16.06.2017 року, цим же судом, був виданий виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , аліментів у розмірі 1/4 частини із усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15.12.2016 р. і до повноліття дитини (справа № 683/3528/16-ц). Постановами старшого державного виконавця Корабельного ВДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Стамат І.В. від 04.07.2017 р. були відкриті відповідні виконавчі провадження за № 54229071 та № 54229013. Постановою від 29.03.2018 р. вказані виконавчі провадження були об`єднані у зведене виконавче провадження № 56078826. Згідно з частиною першою статті 196 СК України (у редакції, яка діяла на час пред`явлення позову) при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Виходячи зі змісту наведеної норми, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. \~ \~ \~ \~Із розрахунку пені, який позивачка виклала у своїй позовній заяві вбачається, що вона розраховує неустойку за період з грудня 2016 року по листопад 2017 року та просить її стягнути з відповідача, який на її думку прострочив сплату аліментів. \~ \~ \~ \~Між тим, зі змісту виконавчих листів, про які суд зазначив вище, вбачається, що судове рішення, на підставі якого вони були видані, набрало законної сили 10.05.2017 року. На думку суду, саме з цього часу у відповідача виник обов`язок сплачувати аліменти на утримання дитини та на утримання позивачки у відповідному розмірі. За такого, вимоги позивачки про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів за період з грудня 2016 року по 10.05.2017 р. задоволенню не підлягають, так як суперечать приписам ч. 1 ст. 196 СК України щодо відповідальності платника аліментів за прострочення їх сплати. \~ \~ \~ \~Доказів того, що відповідач був обізнаний про наявність рішення суду про стягнення з нього аліментів та про відкриті в подальшому відповідні виконавчі провадження матеріали справи не містять. До державного виконавця відповідач з`явився у січні 2018 року, після того, як від свого батька [PERSON] отримав копію постанови про накладення арешту на майно та інші документи. Із наявної у матеріалах справи копії паспорту громадянина України для виїзду за кордон [NUMBER] , виданого на ім`я відповідача, вбачається, що у період з 01.04.2017 р. по 15.07.2017 р., з 17.10.2017 р. по 26.12.2017 р., та з 27.01.2018 р. по 28.03.2018 р. він перебував за межами України, у Республіці Польща. У матеріалах справи наявні копії грошових переказів, зроблених відповідачем з території Польщі на ім`я позивачки по даній справі та квитанції про перерахування їй коштів на карту (а.с. 36-42) у період з березня 2017 року по липень 2017 року. Заперечуючи проти зарахування цих коштів в рахунок аліментів, позивачка не представила суду доказів, які б це спростовували та не навела інших підстав, з яких відповідач перераховував їй ці кошти. У матеріалах справи також наявна квитанція про сплату відповідачем аліментів на суму - 11\~400 грн. у січні 2018 року (а.с. 53), що на думку суду підтверджує його доводи про те, що після того як він дізнався про відкрите виконавче провадження він одразу ж вжив заходів щодо погашення заборгованості по аліментам. З 06.04.2018 р. відповідач офіційно працевлаштований та працює на посаді завідувача відділу ТОВ «Сільпо-Фуд», про що повідомив державного виконавця. З цього часу аліменти перераховуються зазначеним підприємством щомісяця. Також судовим розглядом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Із матеріалів справи вбачається, що документи виконавчого провадження направлялися боржнику за адресою, зазначеною у виконавчому документі [ADDRESS] . Вказаний будинок належить батьку відповідача [PERSON] , що підтверджується наявною у справі довідкою Миколаївського МБТІ № 2345 від 26.09.2018 р. \~ \~ \~ \~Аналізуючи зібрані\~по справі\~докази,\~суд прийшов\~до висновку\~про відсутність\~підстав для\~стягнення з\~відповідача пені\~за прострочення\~сплати аліментів,\~оскільки судом\~не встановлена\~його провина\~у виникненні заборгованості з їх сплати. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed