Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Кодрянської селищної ради Макарівського району Київської області про визначення часток у спільній сумісній власності, встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина за законом, до якої окрім іншого майна увійшло право на частку квартири, що є приватною спільною сумісною власністю позивача [PERSON] та померлої [PERSON] , загальною площею 51.7 кв м, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Оскільки спірна квартира належить на праві спільної сумісної власності йому, позивачу [PERSON] та померлій [PERSON] , спадкоємцем якої є він, частки у зазначеному майні не визначені, реєстрація права власності належної за законом частки майна за ним не може бути проведена без визначення часток у спільній сумісній власності за кожним із співвласників. На думку позивача, враховуючи положення ст.372 ЦК України, частки у нерухомому майні (квартирі загальною площею 51.7 кв м, що розташована за адресою: [ADDRESS] ), що перебуває у спільній сумісній власності його та його померлої матері, є рівними. Позивач [PERSON] 1968 року народження, дійсно був зареєстрований та проживав з 27.06.1995 року разом з своєю матір`ю [PERSON] , 1938 року народження, до дня смерті останньої [INFO] за адресою: [ADDRESS] . У визначений законом строк він звернувся до приватного нотаріуса Макарівського районного нотаріального округу Київської області Дурицького А.П. та подав заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , в результаті чого була заведена спадкова справа №08/2020. Проте, звернувшись до приватного нотаріуса Макарівського районного нотаріального округу Київської області Дурицького А.П. з метою оформлення спадкового майна, отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно, оскільки при перевірці документів, що були надані нотаріусу, встановлено, що документальне підтвердження факту родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем є неможливим, оскільки у свідоцтві про народження спадкоємця [PERSON] у графі «мати» наявний запис « [PERSON] », та інших документів про зміну прізвища із « [PERSON] » на « [PERSON] » спадкоємцем не подано. Документальне підтвердження факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] відсутнє. Він, позивач [PERSON] є рідним сином померлої [PERSON] . Після одруження 12.11.1967 року з [PERSON] , прізвище померлої змінилося на « [PERSON] ». [INFO] помер батько позивача, [PERSON] . Проте за життя померла змінила своє прізвище на дошлюбне, відповідно, у свідоцтві про смерть і документах на право власності на спадкове майно, прізвище померлої матері позивача зазначено як « [PERSON] ». В той же час йому, позивачу не відомі дата та підстава зміни прізвища матері, документи на підтвердження зазначених обставин у позивача відсутні. У зв`язку з вище викладеними розбіжностями в прізвищах спадкодавця у різних документах неможливо документально підтвердити факт наявності родинних відносин між позивачем та померлою матір`ю. Дані обставини унеможливлюють оформлення позивачем належного йому спадкового майна. Позивач просить: -визначити, що частка померлої [INFO] [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру, загальною площею 51,7 кв м, що розташована за адресою: [ADDRESS] , становила Ѕ, частка [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків [NUMBER] становить Ѕ; -встановити факт, що він, [PERSON] [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків [NUMBER] є рідним сином [PERSON] , яка померла [INFO] ; -визнати за ним, [PERSON] [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків [NUMBER] в порядку спадкування за законом до майна померлої [INFO] [PERSON] право власності на Ѕ частку квартири загальною площею 51,7 кв м, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] , його представник адвокат Ганенко Р.А. підтримали позовні вимоги з посиланням на обставини викладені в позові, просили їх задовольнити. Представник відповідача Кодрянської селищної ради Макарівського району Київської області, будучи повідомленим про час, місце розгляду справи, до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву не надав. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є братом померлої [PERSON] . Так, його сестра вийшла заміж та змінила прізвище на « [PERSON] ». Її чоловік невдовзі помер, ще до народження позивача [PERSON] . Після смерті чоловіка, сестра позивача змінила своє прізвище на дівоче « [PERSON] ». Свідок [PERSON] підтвердив те, що позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON] . Судом встановлено, що відповідно свідоцтву про смерть серії [NUMBER] , виданому Виконавчим комітетом Кодрянської селищної ради Макарівського району Київської області, [PERSON] померла [INFO] , у віці 81 року (а.с.11). Згідно посвідки про народження № [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] (а.с.13). Відповідно свідоцтву про одруження серії [NUMBER] , [PERSON] , 1938 року народження та [PERSON] , 1938 року народження, одружилися 12.11.1967 року , прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON] (а.с.14). Згідно свідоцтву про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] , у віці 31 рік (а.с.15). Відповідно свідоцтву про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , його матір`ю вказана [PERSON] (а.с.16). Згідно довідки №380 від 25.06.2020 року, виданої Кодрянською селищною радою Макарівського району Київської області, [PERSON] 1968 року народження, був зареєстрований та проживав з 27.06.1995 року разом із своєю матір`ю [PERSON] , 1938 року народження, до дня смерті останньої [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Відповідно свідоцтву про право власності на житло № [NUMBER] від 25.07.2000 року, виданому Макарівською районною державною адміністрацією, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної приватної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с.18). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.07.2020 року, за підписом приватного нотаріуса Макарівського районного нотаріального округу Дурицького А.П., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частку у праві власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки документальне підтвердження факту родинних відносин між спадкоємцем та спадкодавцем є неможливим (а.с.22). З матеріалів спадкової справи №08/2020 щодо майна [PERSON] , яка померла [INFO] , вбачається, що спадкоємцем до майна померлої є її син [PERSON] (а.с.37-49). Відповідно листу-відповіді №478-21.15-28 від 30.10.2020 року, виданому Макарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актових записів про зміну імені складених відносно [PERSON] 1938 року народження, згідно даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян - не виявлено. Наявний актовий запис про шлюб №12 від 12.11.1967 року, складений виконавчим комітетом Макарбудської сільської ради Макарівського району Київської області на [PERSON] та [PERSON] . Відмітка про розірвання шлюбу відсутня (а.с.57). Відповідно до вимог ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно вимог ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до вимог ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, встановлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно п.3.4 Листу Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753-0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», відповідно до ст.1226 ЦК частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Розглядаючи спори, пов`язані із спадкуванням частки майна, що у спільній сумісній власності, судам слід звертати увагу на те, що згідно із ст.368 ЦК спільною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. При вирішенні спору суд також керується вимогами ст.315-316 ЦПК України, якими передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема факт родинних відносин між фізичними особами. При цьому заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем проживання власне заявника. Відповідно до вимог ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно вимог ч.1, 2, 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем, має право подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1279 ЦК України). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що померла [PERSON] була матір?ю [PERSON] . Також достовірно встановлено, що померла [PERSON] була власником Ѕ частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved