Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Сальницької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позовна заява мотивована тим, що 28.06.2016 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в с. Сальниця Хмільницького району, Вінницької області по вул. Козацька, 4. Позивач являючись спадкоємцем першої черги за законом звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак, отримати свідоцтво на спадщину за законом у позивача немає можливості, оскільки відсутня реєстрація права власності на нерухоме майно, що змушує її звернутись до суду. В судове засідання позивач [PERSON], представник позивача за договором [PERSON] не зявились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, предявлений позов підтримують та просять його задовольнити. Представник відповідача - сільський голова [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Враховуючи подані сторонами заяви, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини: 28.06.2016 року в с. сільниця Хмільницького району померла [PERSON] (а.с.4), мати позивача (а.с.12,13,14). Після її смерті залишилось спадкове майно до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в с. Сальниця Хмільницького району, Вінницької області по вул. Козацька, 4.(а.с.36) Згідно технічного паспорту на житловий будинок № 4, що розташований по вул. Козацька в с. Сальниця Хмільницького району, та господарські споруди за зазначеною адресою було збудовано протягом 1955-1991 роках (а.с. 6-11). Позивач не має можливості поза судовим порядком отримати свідоцтво про право на спадщину в звязку з відсутністю державної реєстрації нерухомого майна (а.с.15). Згідно інформації наданої державним нотаріусом Хмільницької державної нотаріальної контори [PERSON] заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подала позивач (а.с.33,34). Суд, дослідивши докази прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 1 липня 2004 року N 1952-ІV, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. На час виникнення спірних правовідносин діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, згідно із ст. 1, ст. 6 якої встановлено, що реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР проводять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Відповідно до пп. 6- Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5-24/26, дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян. Таким чином, в судовому засіданні доведено, що житловий будинок з погосподарськими будівлями та спорудами належить померлій [PERSON], що підтверджується довідкою виданою на підставі погосподарської книги виконавчим комітетом Сальницької сільської ради №1155 В силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1269 ЦК України, спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Наданими суду доказами доведено, що позивач вчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а тому вважається такою, що спадщину прийняла, крім того відповідач позов визнав, та таке визнання не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб. За таких обставин суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Куруючись ст.ст.1216-1218,1220-1223,1268-1270,1296 ЦК України, ст.ст. 3, 6, 8, 10, 11, 15, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України,суд,-

Outcome: approved