Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договорами позики від 26.01.2017 року, 30.01.2017 року, 08.02.2017 року у розмірі 25000,00 грн., штрафні санкції у розмірі 125500,00 грн. на обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 26.01.2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в розмірі 4000,00 грн. з кінцевим терміном повернення 26.07.2017 року, про що в присутності свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] було складено боргову розписку. Однак у зазначений термін [PERSON] свої зобовязання не виконав, грошові кошти не повернув. 30.01.2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в розмірі 6000,00 грн. з кінцевим терміном повернення 30.07.2017 року, про що в присутності свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] було складено боргову розписку. Однак у зазначений термін [PERSON] свої зобовязання не виконав, грошові кошти не повернув. 08.02.2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в розмірі 15000,00 грн. з кінцевим терміном повернення 08.08.2017 року, про що в присутності свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] було складено боргову розписку. Також розпискою було передбачено штрафні санкції в розмірі 500,00 грн. за кожен день прострочення зобовязання. Однак у зазначений термін [PERSON] свої зобовязання не виконав, грошові кошти не повернув. Так, з моменту прострочення зобовязання (08.03.2017 року) до моменту подачі позову сплинув 251 день. Станом на 14.11.2017 року заборгованість за штрафними санкціями складає 251 х 500 грн. = 12550,00 грн. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи сповіщався своєчасно та належним чином, повторно не зявився в судове засідання, причини його неявки визнані судом не поважними, відзиву на позов не подав. За наявності одночасного існування умов, передбачених положеннями ст.280 ЦПК України, суд вважав можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував позивач [PERSON] Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш, як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка або інший документ, який посвідчує передання позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що згідно наданої позивачем [PERSON] розписки, встановлено, що 26.01.2017 року [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти в розмірі 4000 грн., які він зобовязується повернути на протязі 6 місяців. Розписка була складена в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] Крім того, згідно наданої позивачем [PERSON] розписки, встановлено, що 30.01.2017 року [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти в розмірі 6000 грн., які він зобовязується повернути на протязі 6 місяців. Розписка була складена в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] Крім того, згідно наданої позивачем [PERSON] розписки, встановлено, що 08.02.2017 року [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти в розмірі 15000 грн., які він зобовязується повернути на протязі 6 місяців рівними долями кожного 8-го числа наступного місяця. У разі прострочення зобовязується виплачувати за кожний прострочений день 500 грн. Розписка була складена в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] Стаття 1051 ЦК України передбачає право позичальника оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Обовязок довести зазначений факт покладений на позичальника. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб , які беруть участь у справі, виникає спір. Будь-яких належних та допустимих доказів про виконання нею грошового зобовязання відповідач суду не надала. За таких обставин, суд вважає доведеними доводи позивача, що до теперішнього часу відповідач не повернула визначену у розписці суму позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Вимоги позивача [PERSON] щодо стягнення з відповідача [PERSON] штрафних санкцій за кожний прострочений день у розмірі 500 грн. відповідно до договору позики від 08.02.2017 року підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається зі змісту наданої позивачем [PERSON] розписки 08.02.2017 року [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти в розмірі 15000 грн., які він зобовязувався повернути на протязі 6 місяців рівними долями кожного 8-го числа наступного місяця. У разі прострочення зобовязувався виплачувати за кожний прострочений день 500 грн. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Ст. 549 ЦК України передбачено, що штраф та пеня є різновидами, неустойки, однак вони не є однорідними поняттями. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Положеннями ст.627 ЦК України визначено свободу договору, а саме, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За таких обставин приймаючи до уваги згоду сторін на умови передбаченої договором цивільно-правової відповідальності за невиконання умов договору, той факт, що стягнення пені, встановленої умовами договору у твердій грошовій сумі, законом прямо не заборонено, вимоги [PERSON] про покладення на відповідача відповідальності за неналежне виконання умов договору у виді стягнення 500 грн. за кожен день прострочення виконання, які по своїй правовій природі відносяться до пені, підлягають задоволенню. Поряд з цим згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З врахуванням зазначених положень законодавства, приймаючи до уваги розмір збитків позивача через неналежне виконання зобовязань [PERSON], а саме сума боргу за договором позики від 08.02.2017 року становить 15000 грн., тому суд вважає доцільним зменшити розмір неустойки (пені) з 125500 грн. до 15000 грн. Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Заявлені у позові позовні вимоги на суму 150500 грн. (25000 грн. + 125500 грн.) суд задовольняє на суму 40 000 грн. ( 25 000 грн. + 15 000 грн.), тобто частково ( 40 000 грн. / 150 500 грн. х 100 % = 26,57 %). Пропорційно розміру задоволених позовних вимог на відповідача суд покладає судовий збір 484 грн. 90 коп. ( 26,57 % х 1825 грн. (1505 грн. + 320 грн.) :100% ). На підставі викладеного,

Outcome: partial