Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Тарутинського районного суду Одеської області з позовною заявою до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відшкодування майнової шкоди на суму, з урахуванням уточнень, на суму 6208,96 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 13 січня 2016 року неповнолітні [PERSON], [PERSON] та [PERSON] умисно пошкодили паркан домоволодіння, яке належить позивачу. Враховуючи, що правопорушники повністю зруйнували паркан, позивачу довелось збудувати новий, на будівництво якого ним затрачено згідно складеного кошторису 7455 грн. та додатково придбано будівельних матеріалів на суму 6208,36 грн. Таким чином, позивач просив стягнути з відповідачів суму коштів, які він витратив на придбання матеріалів при будівництві нового паркану на загальну суму 6208,36 грн. Відповідачі в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем заявлено вимоги про стягнення вартості матеріалів на будівництво нового паркану, а не на відновлення старого, який був пошкоджений, окрім того, вони пропонували позивачу за власні кошти відновити пошкоджений паркан, але їм було відмовлено. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Так, в судовому засіданні встановлено і не заперечувалось сторонами, що 13 січня 2016 року неповнолітні [PERSON], [PERSON] та [PERSON] умисно пошкодили паркан домоволодіння, який належить позивачу. Постановами Тарутинського районного суду Одеської області від 27 січня 2016 року та 02 лютого 2016 року відповідно [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, а за вчинення хуліганських дій неповнолітніми [PERSON] та [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності їх батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10, 8,9). Позивачем додано до матеріалів справи фотографію місця події, справжність якої була підтверджена відповідачами (а.с. 11). Замість зруйнованого паркану позивачем збудовано інший і на підтвердження своїх витрат на його побудову надано до суду кошторис № 1, підписаний громадянином [PERSON], Акт виконаних робіт, товарні чеки та опис вартості матеріалів (а.с. 12-18). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За приписами ст.ст. 1179, 1182 ЦК неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов'язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини. Шкода, завдана спільними діями кількох неповнолітніх осіб, відшкодовується ними у частці, яка визначається за домовленістю між ними або за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 1192 ЦК з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи, що позивач відмовився від пропозиції відповідачів відновити пошкоджений паркан і самостійно збудував новий, а для розрахунку реальної вартості пошкодженого паркану або виконання робіт, які були необхідні для його відновлення необхідні спеціальні знання, судом неодноразово розяснювалось позивачу його право на ініціювання призначення відповідної експертизи, проте позивач такого клопотання не заявив. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Водночас суд не приймає до уваги кошторис № 1, підписаний громадянином [PERSON], який не є експертом, Акт виконаних робіт, товарні чеки та опис вартості матеріалів (а.с. 12-18), позаяк вони не підтверджують вартість зруйнованого паркану та вартість робіт, які необхідні були для відновлення аналогічного паркану, а тому позов задоволенню не підлягає за недоведеністю. Враховучи викладене,

Outcome: dismissed