Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом до ТОВ «Ей Ті Фінанс», Державного реєстратора Харківської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Супруна В.В., [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Жамойда Г.М., в якому просила: - визнати незаконним та скасувати рішення Державного реєстратора Харківської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Супруна В`ячеслава Васильовича від 05.10.2018 року, індексний номер рішення 43419912, про державну реєстрацію права власності ТОВ «Ей ТІ ФІНАНС» на об`єкт нерухомого майна - однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , що є предметом іпотеки за іпотечним договором №0709/05/11/07-N від 29.03.2007 року; - витребувати з чужого незаконного володіння у [PERSON] квартиру, за адресою: [ADDRESS] , що належить їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 29.03.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Адамовою Людмилою Антонівною та зареєстрованим за № 1001; - стягнути з ТОВ «Ей ТІ ФІНАНС» та Державного реєстратора Харківської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Супруна В`ячеслава Васильовича, [PERSON] суму судового збору у розмірі 4465,95 грн.; - стягнути ТОВ «Ей ТІ ФІНАНС» та Державного реєстратора Харківської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Супруна В`ячеслава Васильовича суму витрат на правові допомогу у розмірі 30095 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що між Позивачкою та ВАТ «Кредитпромбанк» 29.03.2007 укладено кредитний договір №07/09/05/07-N (надалі - Кредитний договір), згідно умов якого Позивачеві відкрито невідновлювальну мультивалютну кредитну лінію в іноземній валюті в межах загальної суми 59 213,00 доларів США терміном погашення до 10 березня 2017 року. В забезпечення зобов`язань за вказаним кредитним договором Позивачкою укладено з ВАТ «Кредитпромбанк» іпотечний договір №07/09/05-11/07-N від 29.03.2007 та додатковий договір до нього від 27.07.2007, що посвідчені приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Адамовою Л.А. Право вимоги за вищевказаними договорами кредиту та перейшло до АТ «Дельта банк» на підставі Договору купівлі-продажу прав вимоги, укладеного 26 червня 2013 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та АТ «Дельта банк», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. за №1441. У період з 2007 по 2018 роки Позивач виплатила 52 090,1 доларів США заборгованості за тілом кредиту. У зв`язку з тяжким фінансовим становищем Позивача, у останньої перед АТ «Дельта банк» виникла заборгованість по сплаті кредитних платежів за основною заборгованістю та по відсотках у сукупному розмірі 9832,68 доларів США. Між Продавцем - Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (скорочено ПАТ «Дельта Банк»), ідентифікаційний код юридичної особи 34047020, та Покупцем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Ей Ті Фінанс» (скорочено ТОВ «Ей Ті Фінанс»), ідентифікаційний код юридичної особи 39555684 11.06.2018 укладено договір купівлі продажу майнових прав № 618/К від 11.06.2018 (надалі Договір купівлі-продажу майнових прав), згідно п.п. 1.1. якого Продавцем передано у власність Покупцеві майнові права (надалі Майнові права), які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому та які включають: - право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів (надалі Боржники), які виникли за укладеними договорами (надалі Укладені договори) та/або на інших підставах, наведених у додатку №1 до цього Договору (надалі Права вимоги); - право оскаржувати недійсність або припинення Прав вимоги, а також припинення/ліквідацію будь-якого з Боржників у судовому та позасудовому порядках; - право звернення до державних органів, установ та організацій усіх форм власності в межах прав та повноважень власника Прав вимоги та/або кредитора за Правами вимоги, які передбачені законодавством та Укладеними договорами, включаючи, але не обмежуючись Боржниками, органами нотаріату, правонаступниками/спадкоємцями Боржників, тощо; - право власності на Права вимоги, а також інші права кредитора за Правами вимоги, у тому числі ті, які виникнуть у майбутньому у разі скасування рішень про їх недійсність чи припинення або у разі скасування припинення/ліквідації Боржника, на підставі цього Договору; - право набути у власність гроші та/або майно на підставах, наведених у додатку №1 до цього Договору або отримати грошові кошти/відшкодування за наслідками недійсності/нікчемності Укладених договорів, тощо; - інші права, що пов`язані або випливають із Прав вимоги. Проте згодом, перебуваючи за межами України у період з 1 вересня 2018 року по кінець жовтня 2018 року, випадково 01.11.2018 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Позивач дізналась про те, що ТОВ «ЕЙ ТІ ФІНАНС» в порядку позасудового врегулювання на підставі іпотечного застереження у відповідності до вимог статті 37 Закону України «Про іпотеку» задоволено забезпечену іпотекою вимогу за кредитним договором №07/09/05/07-N від 29.03.2007 шляхом набуття право власності на предмет іпотеки: квартиру [ADDRESS] , загальної площею 30,6 кв.м, житловою площею 17,6 кв.м, що належала Позивачу на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 29.03.2007, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Адамовою Людмилою Антонівною та зареєстрованого за реєстровим номером 1001. Позивачка зазначає, що жодної письмової вимоги щодо усунення порушень та сплати заборгованості за кредитним договором за адресою реєстрації Позивача, що вказана у Іпотечному договорі №0709/05/11/07-N, не отримувала. Окрім цього, у той же день 31.10.2018 Позивач дізналась, що 19.10.2018 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жамойдою Галиною Миколаївною зареєстровано право власності на вказану квартиру за громадянином [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 19.10.2018 за реєстровим номером 1473 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЙ ТІ ФІНАНС» (ідентифікаційний код юридичної особи 39555684, юридична адреса: 61052, місто Харків, вулиця Полтавський шлях, 31) та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] ). Позивачка вказує, що реєстрація права власності на підставі іпотечного договору відбулась із порушеннями вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого на забезпечення кредитів у іноземній валюті», положень ст.ст. 35, 37 Закону України «Про іпотеку», п. 61 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015. [PERSON] вважає, що спірне житло є єдиним місцем її проживання, а тому задоволення вимог іпотекодержателя за її рахунок підпадає під дію мораторію, введеного Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого на забезпечення кредитів у іноземній валюті». Окрім того, ТОВ «Ей Ті Фінанс» не дотримано процедури, встановленої законодавством щодо порядку задоволення вимог іпотекодержателя шляхом реєстрації права власності за рахунок предмету іпотеки, а саме не направлено письмову вимогу Іпотекодавцю - Позивачу, а така вимога направлена до Адвокатського бюро «Євгенія Терпелюка», яке взагалі не є стороною ані кредитного, ані Іпотечного договору. Реєстрацію права власності за ТОВ «Ей Ті Фінанс» здійснено до спливу тридцятиденного строку на усунення порушень, а саме вимога надійшла до АБ ««Євгенія Терпелюка» 05.09.2018, а тому тридцятиденний строк спливає о 23 год. 59 хв. 05.10.2018, у зв`язку з чим, державна реєстрація права власності проведена цього дня є незаконною. Позивач вважає, що за таких обставин квартира за адресою: [ADDRESS] , вибула із володіння Позивачки незаконно та поза її волею, у зв`язку з чим вона просить витребувати її із чужого незаконного володіння [PERSON] . Позивач [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, доручила представляти свої інтереси представнику [PERSON]. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] , в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник відповідача ТОВ «Ей Ті Фінанс» - Береза А.В.. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував просив відмовити в повному обсязі. Крім того, не погоджуючись із позовними вимогами, Відповідач - ТОВ «Ей Ті Фінанс» подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що він та інші Відповідачі діяли в межах норм чинного законодавства, надіслали вимогу про усунення порушень належним чином та належній особі, а тому мали право реєструвати за собою право власності на предмет іпотеки та в подальшому проводити його відчуження. Відповідач державний реєстратор ХОФ КП «Центр державної реєстрації «Садівської сільської ради - Супрун В. В . , в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, та просив справу розглядати без його участі. Відповідач [PERSON] , проти задоволення позову заперечував, оскільки він є добросовісним набувачем спірного майна , а позивач ніколи не проживала в спірній квартирі, здавала її в оренду. В судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутністю та просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи приватний нотаріус ХНО Жамойда Г.М., в судове засідання не з`явився, причину не явки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Приписами ст.ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Таким чином, суд під час розгляду даної справи бере до уваги тільки ті докази, що стосуються предмету доказування по даній справі, а саме законності проведення державної реєстрації права власності за ТОВ «Ей Ті Фінанс» на квартиру [ADDRESS] , індексний номер рішення 43419912 від 05.10.2018, та наявності підстав для витребування спірної квартири із чужого незаконного володіння [PERSON] . Судом встановлено, що до ТОВ «Ей Ті Фінанс» на підставі договору № 618/К від 11.06.2018 купівлі-продажу майнових прав, укладеного за результатами електронного аукціону, лот №F11GL17151, із АТ «Дельта банк», перейшло: - право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів (надалі Боржники), які виникли за укладеними договорами (надалі Укладені договори) та/або на інших підставах, наведених у додатку №1 до цього Договору (надалі Права вимоги); - право оскаржувати недійсність або припинення Прав вимоги, а також припинення /ліквідацію будь-якого з Боржників у судовому та позасудовому порядках; - право звернення до державних органів, установ та організацій усіх форм власності в межах прав та повноважень власника Прав вимоги та/або кредитора за Правами вимоги, які передбачені законодавством та Укладеними договорами, включаючи, але не обмежуючись Боржниками, органами нотаріату, правонаступниками/спадкоємцями Боржників, тощо; - право власності на Права вимоги, а також інші права кредитора за Правами вимоги, у тому числі ті, які виникнуть у майбутньому у разі скасування рішень про їх недійсність чи припинення або у разі скасування припинення/ліквідації Боржника, на підставі цього Договору; - право набути у власність гроші та/або майно на підставах, наведених у додатку №1 до цього Договору або отримати грошові кошти/відшкодування за наслідками недійсності/нікчемності Укладених договорів, тощо; - інші права, що пов`язані або випливають із Прав вимоги. Згідно із додатком № 1 до договору купівлі-продажу майнових прав №618/К від 11.06.2018 Права вимоги виникли за укладеними між [PERSON] та ВАТ «Кредитпромбанк» (правонаступник ПАТ «Дельта Банк»): - кредитним договором №0709/05/07-N від 29.03.2007, з додатками та додатковими угодами до нього, строком дії до 10.03.2027; - договором іпотеки №0709/05/11/07-N від 29.03.2007, з додатками та додатковими угодами до нього, за яким основне кредитне зобов`язання за кредитним договором №0709/05/07-N від 29.03.2007 забезпечувалось Майном, що належало на праві власності [PERSON] , однокімнатною квартирою [ADDRESS] , загальною площею 30,6 м2; - договором поруки №0709/05/П1/07-N від 29.03.2007 між [PERSON] та ВАТ «Кредитпромбанк» (правонаступник ПАТ «Дельта Банк»). Судом встановлено, що рішенням державного реєстратора Харківської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Супруна В`ячеслава Васильовича від 05.10.2018 року, індексний номер рішення 43419912, проведено державну реєстрацію права власності за ТОВ «Ей ТІ ФІНАНС» на об`єкт нерухомого майна: однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , що була предметом іпотеки за іпотечним договором № 0709/05/11/07-N від 29.03.2007. На виконання ухвали суду від 11.06.2019 про витребування доказів із Департаменту реєстрації Харківської міської ради надійшли завірені належним чином скановані копії матеріалів реєстраційної справи в рамках якої державним реєстратором Садківської сільської ради Супруном В.В. здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] . Судом встановлено, що 05.10.2018 до Державного реєстратора Харківської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Супруна В.В. надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ей Ті Фінанс» Культурбаєва Леоніда Миколайовича , про реєстрацію право власності на квартиру [ADDRESS] . Згідно матеріалів реєстраційної справи до заяви були надані наступні документи: додатковий договір до іпотечного договору №0709/05/11/07-N, посвідченого 29.03.2007 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Адамовою Л.А. та зареєстрованого в реєстрі за №1004 від 27.07.2007; договір купівлі-продажу майнових прав №618к від 11.06.2018 із додатком; поштове повідомлення про вручення №6677-65042; довіреність про уповноваження Культурбаєва Л.М. на здійснення дій щодо реєстрації права власності за ТОВ «Ей Ті Фінанс». Пунктом 61 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015, встановлений перелік документів, що подаються державному реєстратору для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, окрім самого договору: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). З матеріалів справи вбачається, що представником ТОВ «Ей Ті Фінанс» не надано всіх необхідних документів, що вимагаються положеннями чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Так, в матеріалах реєстраційної справи відсутній договір іпотеки №0709/05/11/07-N, посвідчений 29.03.2007 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Адамовою Л.А., а міститься лише додатковий договір до нього від 27.07.2007, який є невід`ємною частиною первісного договору та може застосовуватись лише у сукупності із ним. Надання іпотечного договору, як документу, що підтверджує перехід права власності, передбачено положеннями ч. 2 ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Дослідженням копії поштового повідомлення №6677-65042 встановлено, що отримувачем даного поштового відправлення є Директор Адвокатського бюро «Євгенія Терпелюка» Терпелюк Є.В., якому 05.09.2018 о 14:03 воно і вручено. Окрім того, із наданих Департаментом реєстрації Харківської міської ради сканкопій документів реєстраційної справи вбачається, що представником ТОВ «Ей Ті Фінанс» до заяви про державну реєстрацію права, копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодавцеві - [PERSON] , не надавалась. Державну реєстрацію права власності за ТОВ «Ей Ті Фінанс» проведено 05.10.2018. Навіть за умови вручення вимоги 05.09.2019 належній особі - боржникові, 05.10.2018 є 30-тим днем наданим боржникові для погашення боргу, а тому у іпотекодержателя та державного реєстратора був відсутній документ, що підтверджував сплив на момент звернення із заявою про реєстрацію права 30денного строку. Таким чином, судом встановлено, що Державним реєстратором Харківської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Супруном В.В. в порушення вимог положень ст.ст. 35, 37 Закону України «Про іпотеку», п. 61 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015, прийнято рішення №43419912 від 05.10.2018, про державну реєстрацію права власності ТОВ «Ей ТІ ФІНАНС» на об`єкт нерухомого майна - однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , що є предметом іпотеки за іпотечним договором № 0709/05/11/07-N від 29.03.2007. Окрім того, суд погоджується із твердженнями Позивачки, що в даному випадку на спірні правовідносини розповсюджується дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого на забезпечення кредитів у іноземній валюті» №1304-VII від 03.06.2014 із змінами та доповненнями внесеними Законом України №629-VIII від 16.07.2015. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого на забезпечення кредитів у іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] іншого житла на праві власності або користування, аніж квартира [ADDRESS] , станом на 05.10.2018 не мала, а тому у суду є всі підстави вважати вказану квартиру єдиним житлом Позивачки, що дає можливість для застосування норм Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого на забезпечення кредитів у іноземній валюті». Посилання Відповідача на те, що за вказаною адресою Позивач не зареєстрована, не заслуговують на увагу суду, оскільки матеріалами справи підтверджено відсутність у Позивачки на руках оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру необхідних для проведення зміни реєстрації місця проживання. У зв`язку з чим, позов [PERSON] в частині визнання незаконним та скасування рішення Державного реєстратора Харківської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Супруна В`ячеслава Васильовича від 05.10.2018, індексний номер рішення 43419912, про державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙ ТІ ФІНАНС» (ІКЮО 39555684) на об`єкт нерухомого майна - однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , що є предметом іпотеки за Іпотечним Договором № 0709/05/11/07-N від 29.03.2007, є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог про витребування однокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , із чужого незаконного володіння [PERSON] , то суд вважає їх обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. Положеннями ст. 387 ЦК України передбачено право власника витребувати майно із чужого незаконного володіння. Відповідно до статті 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Пунктом 3 частини першої статті 388 ЦК України передбачено, що в разі придбання майна за відплатним договором у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадку, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Добросовісне придбання згідно зі статтею 388 ЦК України можливе тоді, коли майно придбане не безпосередньо у власника, а у особи, яка не мала права відчужувати це майно. Наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з чужого незаконного володіння (віндикація). Доказів надання згоди [PERSON] на вибуття майна із її власності матеріали справи не містять. Сама по собі умова договору іпотеки про можливість набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, не свідчить про волевиявлення іпотекодавця на вибуття майна з його володіння. Частиною першою статті 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що однією з підстав припинення іпотеки є припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору, а згідно з частиною першою статті 33 цього Закону підставою звернення стягнення на предмет іпотеки є невиконання або неналежне виконання боржником основного зобов`язання. Одним із способів звернення стягнення на предмет іпотеки за статтею 36 Закону України «Про іпотеку» є передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки. Відповідно до частин другої та третьої статті 37 Закону України «Про іпотеку» рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. Аналіз наведених положень статей 17, 33, 36, 37 Закону України «Про іпотеку» дає підстави зробити висновок про те, що згода іпотекодавця на передачу належного йому нерухомого майна у власність іншої особи (іпотекодержателя), не є беззастережною, а залежить від ряду умов, а саме: чинності іпотеки, невиконання або неналежного виконання основного зобов`язання, визначення в установленому порядку вартості майна, наявності чинного рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на це майно. За таких обставин вказана згода не може вважатися волевиявленням власника на вибуття майна з його володіння в розумінні статті 388 ЦК України. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14 лютого 2018 року по справі № 127/8068/16-ц. В даному випадку підлягає застосуванню стаття 388 ЦК України, оскільки належна позивачу на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу від 29.03.2007 спірна квартира за адресою: [ADDRESS] , була незаконно набута у власність ТОВ «Ей Ті Фінанс» 05.10.2018, а згодом продана за Договором купівлі-продажу від 19.10.2018 [PERSON] . Крім того, відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, доходжу висновку про те, що наявні в матеріалах справи договір про надання правовової допомоги , укладений між [PERSON] , та адвокатським бюро Терпелюкою Є., попередній розрахунок вартості судових витрат, а також копія квитанції про сплату юридичних послуг на суму 14 000 грн., не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Таким чином, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, а також те, що в справі не проводилась судова експертиза, яка врахована в попередньому розрахунку вартості судових витрат, приходжу до висновку про необхідність зменшити розмір витрат на правову допомогу та стягнути з відповідачів на користь позивача 10 тис. грн витрат на професійну правничу допомогу., по 3330,33 грн., з кожного. Така позиція також висловлена в постанові Верховного Суду № 753/15687/15-ц від 14.11.2018. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, з відповідачів також підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 1489,98 з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved