Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (скорочене офіційне найменування ПАТ «ВіЕйБі Банк») про стягнення коштів за договором банківського вкладу (депозиту) та просив стягнути з ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на його користь заборгованість у розмірі 5147,78 доларів США, що еквівалентно 60197,18 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» порушено зобов'язання відповідно до умов Договору банківського вкладу «Марафон лояльності максимум доходу» № 789755/2014 від 12.05.2014 року, чинне законодавство та його права як вкладника (споживача). Вказаний позов подано до Вінницького міського суду Вінницької області відповідно до вимог п. 5 ст. 110 ЦПК України, згідно якої позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору (позивач [PERSON] є споживачем банківських послуг, а тому на нього розповсюджується Закон України «Про захист прав споживачів»). Крім того, відповідно до п. 7 ст. 110 ЦПК України, позови, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред'являтися також за їх місцезнаходженням (Відділення № 85 ПАТ «ВіЕйБі Банк», уповноваженою особою якого було укладено договір банківського вкладу (депозиту), розташоване по вул. Келецькій, 105 в м. Вінниці). Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, та просила їх задовольнити. Представник відповідача - ПАТ «ВіЕйБі Банк» - у судове засідання повторно не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 12.05.2014 року між відповідачем ПАТ «ВіЕйБі Банк» (далі - Банк) та позивачем [PERSON] (далі - Вкладник) було укладено Договір банківського вкладу «Марафон лояльності максимум доходу» № 789755/2014 від 12.05.2014 року, відповідно до якого Банк прийняв у позивача на депозитний рахунок грошові кошти з правом поповнення (підтверджується Випискою по особовим рахункам з 11.07.2014 року по 14.07.2014 року, згідно якої Вкладником 12.05.2014 року перераховано на депозитний рахунок 5145 доларів США та 13.06.2014 року - 50 доларів США) зі сплатою 12 % річних строком на 1 місяць; Банк зобов'язаний повернути Вкладнику вклад 12.06.2014 року. Однак, оскільки Вкладник не звернувся за отриманням вкладу безпосередньо 12.06.2014 року, то договір був пролонгований на 1 місяць і діяв до 12.07.2014 року. 14.07.2014 року Вкладник [PERSON] звернувся до ПАТ «ВіЕйБі Банк» із заявою про повернення вкладу. Однак, станом на день розгляду справи судом вклад у повному обсязі повернутий не був (був повернутий лише частково в сумі 100 доларів США) - залишок становить 5147,78 доларів США, що підтверджується Випискою по особовим рахункам з 11.07.2014 року по 14.07.2014 року. Відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад); за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника; умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача суми неповернутого банківського вкладу є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, заявленої позивачем у розмірі 2000 грн., суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у цій частині, оскільки ні договором банківського вкладу (депозиту), ні законом, який регулює правовідносини, що виникли між сторонами, не передбачена така відповідальність за невиконання зобов'язання як відшкодування моральної шкоди. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь держави 601,97 грн. судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: partial