Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, зазначаючи, що 01 жовтня 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем - [PERSON] Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивач з відповідачем проживає разом з моменту укладення шлюбу. На даний час вона не працює, перебуває на обліку в Олександрівському районному центрі зайнятості. З вересня 2017 року відповідач, в добровільному порядку, виділяє не достатньо коштів для утримання спільної дитини, хоча має таку можливість, оскільки працює пожежним-рятувальником в 102-й професійній пожежній частині, де одержує заробітну плату. На підставі викладеного, позивач просить стягнути на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач повністю підтримала позовні вимоги та пояснила, що проживає з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 2014 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час вона не має можливості отримувати прибуток і працювати, оскільки доглядає сина, який часто хворіє та не може відвідувати дитячий садочок. Починаючи з 23.10.2017 року перебуває на обліку в Олександрівському РЦЗ, як безробітна. Проте, відповідач не виділяє достатньо коштів для нормального існування та розвиту дитини, на її зауваження, з цього приводу, не реагує, посилаючись на те, що з його заробітної плати відраховуються аліменти на утримання доньки від першого шлюбу. Вважає, що оскільки між ними відсутня домовленість про сплату аліментів на дитину, добровільно відповідач свого обов'язку по утриманню сина не виконує, то з відповідача слід стягнути аліменти у примусовому порядку. Зазначає, що вона одна не може забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Тому просить позов задовільнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що він розуміє свій обов'язок утримувати сина до досягнення ним повноліття, та не має наміру ухилятися від сплати аліментів на його утримання у розмірі 1/6 частини від його заробітку. При цьому зазначив, що вже сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON] від першого шлюбу, у розмірі 1/4 частини від його заробітку. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджено матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомила. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив таке. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 01 жовтня 2014 року, про що 01 жовтня 2014 року складено відповідний актовий запис № 32 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Близнюківського районного управління юстиції у Харківській області. а.с. 7 4 жовтня 2014 року у подружжя народився син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 13 жовтня 2014 року виконавчим комітетом Іверської сільської ради Олександрівського району Донецької області. а.с. 8 Відповідач - [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] а.с. 10. Як вбачається з виконавчого листа, виданого 13 червня 2013 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області (справа № 227/1337/13-ц), з [PERSON], [INFO], було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 29 березня 2013 року і до досягнення донькою повноліття. а.с. 9. Позивач вказала, що проживає разом з чоловіком та сином за адресою: [ADDRESS] та надала на доказ довідку Олександрівської селищної ради № 02-31/1344 від 07 серпня 2018 року. а.с. 11 Відповідач - [PERSON] працює пожежним-рятувальником в 102-й професійній пожежній частині ГУ ДСНС України у Донецькій області, та в середньому за місяць отримує 8662,89 грн. а.с. 12. Позивач - [PERSON], у свою чергу, не працює, перебуває на обліку як безробітна в Олександрівському РЦЗ з 23 жовтня 2017 року. а.с. 13. Таким чином, позивач має підстави для отримання матеріальної допомоги на утримання дитини, а відповідач і за станом здоров`я і за матеріальним станом може сплачувати аліменти на утримання дитини до повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок батьків не залежить від місця проживання дитини. Тому, відповідач [PERSON] зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину. Згідно ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач - [PERSON] визнав позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, аліменти підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. За станом здоров`я дитина не потребує додаткових стягнень. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З позовною заявою до суду [PERSON] звернулася 09 серпня 2018 року, а тому, саме з цієї дати присуджуються аліменти. Вирішуючи питання щодо розміру стягуваних аліментів, суд приймає до уваги, що відповідач погодився сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини, тобто, в тому розмірі, який заявлений позивачем. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому, судовий збір в дохід держави в розмірі 704, 80 грн. підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved