Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. В позові посилається на те, що у 2003 році він познайомився з [PERSON] на той час [PERSON] . Після знайомства почали періодично зустрічатися з [PERSON] , але ці зустрічі були не регулярні та не постійні, оскільки на той час [PERSON] , вела не високо моральний спосіб життя. Наприкінці 2004 року він закохався в [PERSON] , він почав проживати з [PERSON] однією сім`єю, вона повідомила його, що вагітна та чекає на дитину, але при цьому не сказала, хто є біологічним батьком дитини, оскільки до початку їх спільного проживання вона підтримувала стосунки і з іншими чоловіками окрім нього. Крім того, [PERSON] повідомила його, що перебуває в зареєстрованому шлюбу із [PERSON] , який з травня 1999 року відбував покарання в місцях позбавлення волі. [INFO] у [PERSON] народився син - [PERSON] . Оскільки на той час, [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] в актовому записі про народження дитини в стрічці відомості про батька відповідно до ст. 122 СК України зазначено [PERSON] . Після народження [PERSON] він прийняв його, як свого сина та почав активно займатися його вихованням, як рідний батько. В 2006 році він попросив [PERSON] , розірвати шлюб з [PERSON] , щоб в послідуючому зареєструвати шлюб з ним, на що [PERSON] погодилася. 25 жовтня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 17.04.1999 року - розірваний. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишила собі дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Вказує, в позові, що в цивільному шлюбі з [PERSON] вони прожили до 2012 року і в цьому ж році вона покинула його та їхнього сина [PERSON] , забрала всі свої речі та переїхала проживати до своєї матері в м. Чернівці. Після того коли [PERSON] покинула їх, син [PERSON] залишився проживати з ним і до сьогоднішнього дня проживає також зі мною за адресою [ADDRESS] та називає його татом. На початку 2019 року [PERSON] , важко захворіла на невиліковну хворобу і [INFO] померла. Перед смертю [PERSON] повідомила його, що він [PERSON] є біологічним батьком сина - [PERSON] . Для встановлення обставини, хто є біологічним батьком сина - [PERSON] , він звернувся до приватної лабораторії «madical genomics» для проведення генетичного дослідження та надав на дослідження відповідні біологічні зразки. Відповідно до експертного висновку про біологічне батьківство № MG 19- 82753 від 17.12.2019 року біологічним батьком дитини [PERSON] з вірогідністю 99,9999% є він позивач - [PERSON] . Вказує, що з вказаних вище підстав він звертався до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції із заявою про внесення змін до актового запису №2379 від 05.12.2005 року про народження сина - [PERSON] , а саме внесення змін в стрічку відомості про батька, з якої виключити відомості про батька [PERSON] та в цій стрічці батьком дитини зазначити його, [PERSON] . 06 лютого 2020 року із відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції була надана йому відповідь, що йому необхідно звернутися до суду щодо виключення відомостей про батька [PERSON] та запису батьком дитини [PERSON] , в актовому записі про народження дитини [PERSON] [INFO] , оскільки предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною яке встановлюється в суді. Відповідач по справі [PERSON] заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі та не буде заперечувати в задоволенні мого позову, крім того [PERSON] всіляко сприяв в збиранні всіх доказів для звернення до суду надавши копію довідки про звільнення з місць позбавлення волі серії ВІН №01225, звертався до Чернівецького міського відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області для отримання витягу з актового запису про народження сина - [PERSON] . На підставі норм Сімейного кодексу України просить визнати його [PERSON] , [INFO] , українця, громадянина України батьком сина - [PERSON] , який народився [INFO] . Виключити з актового запису № 2379 від 05 грудня 2005 року про народження сина - [PERSON] відомості про батька дитини [PERSON] та в стрічці батько сина - [PERSON] зазначити мене, [PERSON] . Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці Кодрян Л.І. від 04 березня 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 01 червня 2020 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті. На підставі розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м.Чернівці Бойчука О.І. №89 від 01 липня 2020 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 липня 2020 року, у зв`язку із закінченням повноважень судді Кодрян Л.І., дану цивільну справу передано до розгляду судді Семенко О.В. (а.с.68-69). Позивач в судове засідання не з`явився. До початку судового засідання представник позивача Мазур О.Л. спрямував на адресу суду заяву з проханням розглядати справу у відсутність позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідача не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином повідомлявся про час, день та місце розгляду справи, про поважність причин неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутність. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції до початку розгляду справи спрямували до суду листа з проханням розгляд справи проводити у відсутність їх представника. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, ухвалив здійснювати підготовче судове засідання без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд, виходячи з даних вимог закону, зокрема, що відповідач не подав відзив на позовну заяву, вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення та позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] та [PERSON] , 17.04.1999 року уклали шлюб, який зареєстрований управлінням реєстрації актів громадянського стану Чернівецької міської ради, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.14). [INFO] народився [PERSON] в м.Чернівці, де батьками дитини зазначені: батько [PERSON] та мати [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] (а.с.9). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, батьком дитини [PERSON] відповідно до ст.ст.126, 133, 135 Сімейного кодексу України, записаний [PERSON] (а.с.10). 25 жовтня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 17.04.1999 року - розірваний, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Після розірвання шлюбу [PERSON] відновила собі дошлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с.15). [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.16). Відповідно до акту №336 ПП «Регіон Центр» від 28.11.2019 року, складеного за участю голови дільничного комітету [PERSON] та членів комісії [PERSON] , [PERSON] в присутності сусідів - встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою [ADDRESS] , являється сином позивача [PERSON] , який проживав в громадському шлюбі з [PERSON] . Дитина [PERSON] постійно з народження проживає з [PERSON] (а.с.17). Як вбачається з довідки про звільнення №01225, [PERSON] з 07.05.1999 року по 07.05.2009 року відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби (а.с.13). Позивач [PERSON] визнає себе батьком дитини [PERSON] , 2005 року народження. Правовідносини, які склалися між сторонами, врегульовані положеннями Сімейного кодексу України, ст.9 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Україною. Зокрема, згідно статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. За змістом ч. 2, 3 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, при цьому позов про визнання батьківства може бути пред`явлено особою, яка вважає себе батьком дитини. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Як вбачається із аналізу ДНК на батьківство від 17.12.2019 року, результат дослідження №MG19-82753, учасники дослідження: передбачуваний батько [PERSON] та дитина [PERSON] - ймовірність батьківства становить 99,99% (а.с.18). З урахуванням наведеного, суд вважає, що визнання факту батьківства відносно дитини є необхідним для її повноцінного фізичного, духовного та морального розвитку. У відповідності до ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У преамбулі Конвенції ООН про права дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Зазначене положення також закріплено у ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», якою сім`я визнається природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і яка несе відповідальність за створення належних умов для цього. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо визнання батьківства є законними та обґрунтованими. В судовому засіданні не наведено жодних обставин, які б свідчили про протилежне. Крім того, суд зауважує, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, має виховуватись під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Отже, суд вважає, що безпосередня участь біологічного батька у вихованні дитини, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дитини. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, які суд вважає об`єктивними та достовірними. Відповідно до ст. 121 СК України, права та обов`язки матері і батька дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. На думку суду, відповідач [PERSON] не представив суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували його заперечення проти позовних вимог. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 - є підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Висновки суду ґрунтуються на всіх наявних у справі письмових матеріалах в сукупності, досліджених в судовому засіданні, і яким дана правова оцінка. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати позивача [PERSON] , [INFO] , українця, громадянина України батьком сина - [PERSON] , який народився [INFO] . Виключити з актового запису № 2379 від 05 грудня 2005 року про народження сина - [PERSON] відомості про батька дитини [PERSON] та в стрічці батько сина - [PERSON] зазначити мене, [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved