Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Позов обґрунтовує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, однак рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 вересня 2013 року їхній шлюб розірвано. Від шлюбу у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Зазначає, що впродовж тривалого часу відповідач не приймає участі у вихованні дитини та не допомагає їй матеріально, а тому дочка перебуває на її повному утриманні. Разом з тим, вказує, що вона не може в повній мірі забезпечити матеріальні потреби дитини. В звязку з тим, що відповідач добровільно не вживає жодних заходів щодо участі в матеріальному утриманні дитини, вона змушена звернутись з позовом до суду. Також зазначає, що відповідач не має постійного місця роботи, а тому його дохід є мінливим. З огляду на наведене та з врахуванням заяви про зміну (уточнення) предмету позову від 05 лютого 2018 року, просить стягувати з [PERSON]В на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. щомісячно з дня предявлення позову та до 25 жовтня 2017 року, у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно з 26 жовтня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття Позивач в судове засідання не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, представник відповідача адвокат [PERSON] подав суду заяву, якою просить розгляд справи проводити без його участі, позов визнає в розмірі аліментів 1000 грн. або 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені в справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕГ №048513 (а.с.3). Також встановлено, що дитина проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] працює в ТзОВ «СВА плюс» на посаді заготівельника продуктів і сировини з 26 жовтня 2017 року, його заробітна плата складає 3400 грн. в місяць. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. А тому, враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на користь якої стягуються аліменти, визначений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, матеріальне становище позивачки, матеріальне становище платника аліментів, а також, враховуючи, що відповідач на час ухвалення рішення офіційно працевлаштований, отримує регулярний постійний дохід, суд приходить до висновку, що спосіб стягнення аліментів слід визначити в частці від заробітку батька дитини, при цьому розмір стягуваних аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з огляду на що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню, оскільки суд не вбачає підстав для стягнення аліментів до 25 жовтня 2017 року в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача слід стягнути в дохід держави 640 грн. судового збору.

Outcome: partial