Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Смолянської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно. В позові зазначив, що [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельну ділянку, що розташована на території Смолянської сільської ради Кодимського району Одеської області, площею 2,19 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 28.05.2019 року було встановлено факт його постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавицею не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Позивач вказує, що є спадкоємцем четвертої черги за законом після померлої та прийняв спадщину, проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, які було втрачено. У зв`язку з цим позивач не може захистити своє порушене право в позасудовому порядку. В підготовче засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Представник Смолянської сільської ради Кодимського району Одеської області в підготовче засідання також не з`явився, надавши до суду заяву, в якій визнав позов у повному обсязі та просив розглянути цивільну справу у його відсутність. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд проаналізувавши та оцінивши письмові докази в їх сукупності приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, [INFO] померла [PERSON] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.10.2010 року (а.с.6). Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, зокрема, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,19 га, розташовану на території Смолянської сільської ради Кодимського району Одеської області, державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №067907. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що за час свого життя [PERSON] склала заповіт. Ця обставина свідчить про те, що після її смерті спадкування здійснювалось за законом. Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 28.05.2019 року, що набрало законної сили 28.06.2019 року, встановлено факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , померлої [INFO] не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме в період з 2000 року до [INFO] (а.с.7). Таким чином, позивач [PERSON] , як спадкоємець четвертої черги за законом прийняв спадщину після померлої [PERSON] . Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2\~ст.1220 ЦК України). Згідно ч.1\~ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. В свою чергу ст. 1264 ЦК України\~передбачає, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ч.3\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1\~ст. 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Зі змісту листа державного нотаріуса Кодимської районної державної нотаріальної контори Налдіної М.М. №1016/02-14 від 04.11.2020 року вбачається, що [PERSON] 09 серпня 2019 року подав до нотаріальної контори заяву про прийняття ним спадщини та заведена спадкова справа №270/2019. З огляду на це суд вважає, що [PERSON] набув право\~власності на\~земельну ділянку\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва площею 2,19 га, розташовану на території Смолянської сільської ради Кодимського району Одеської області. Разом з тим, частина 1 ст. 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Встановлено, що 09 серпня 2019 року державний нотаріус Кодимської районної державної нотаріальної контори Налдіна М.М. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів. Ця обставина підтверджується листом №1051/02-14 від 09.08.2019 року (а.с.3). Крім того, як вбачається з друкованого видання «Вісті Кодимщини» №17 (10872) від 23.05.2020 року державний акт\~на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №067907, виданий Кодимською РДА на ім`я [PERSON] , є втраченим (а.с.4). Ретельний аналіз цих обставин свідчить про те, що за [PERSON] не визнається право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,19 га, розташовану на території Смолянської сільської ради Кодимського району Одеської області, а документ, який засвідчує право власності на земельну ділянку - втрачений. За таких обставин позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, відповідач визнав позов у повному обсязі, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що з урахуванням положень ч.3 ст.206 ЦПК України, надає суду підстави для задоволення позову.

Outcome: approved