Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до першого відповідача [PERSON], другого відповідача [PERSON], третього відповідача [PERSON], четвертого відповідача [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Кам'яницька сільська рада Закарпатської області та [PERSON], про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що йому на праві приватної власності належить будинок за адресою: Ужгородський район, с. Камяниця, вул. Першотравнева, 3, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, село Камяниця, вулиця Першотравнева, 3. Даний житловий будинок був ним придбаний за договором купівлі-продажу № 63 укладеним 05 лютого 2015 року від громадянки [PERSON]. Разом з тим, на час подання даної позовної заяви згідно даних будинкової книги та довідки Камяницької сільської ради Закарпатської області № 1409/02-10 від 26.12.2016 року, за вказаною адресою залишилися зареєстрованими але не проживають наступні відповідачі: [PERSON] попередній власник житлового будинку, [PERSON] син власниці будинку, [PERSON] син власниці будинку, [PERSON] син власниці будинку. Відповідачі не погодилися добровільно знятися з реєстрації за даною адресою, чим, як зазначає відповідач порушуються його право приватної власності. Відповідачі не є членами сімї позивача, а тому не мають правових підстав для проживання у житловому будинку, а відтак користуватися жилим приміщенням. Отже, на момент звернення до суду з позовом у позивача відсутні будь-які інші можливості для позасудового врегулювання спору, тому позивач просить суд задовольнити зазначений позов та визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням житловим будинком № 3 по вулиці Першотравневій в с. Камяниця Ужгородського району. Позивач в судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом належним чином повідомлений. Від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності із зазначенням, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не прибула, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи її було повідомлено належним чином в газеті «Новини Закарпаття» від 04.03.2017 року № 16 (4631) було здійснено публікацію про виклик її до суду. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи його було повідомлено належним чином в газеті «Новини Закарпаття» від 04.03.2017 року № 16 (4631) було здійснено публікацію про виклик його до суду. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи його було повідомлено належним чином в газеті «Новини Закарпаття» від 04.03.2017 року № 16 (4631) було здійснено публікацію про виклик його до суду. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи його було повідомлено належним чином в газеті «Новини Закарпаття» від 04.03.2017 року № 16 (4631) було здійснено публікацію про виклик його до суду. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом належним чином повідомлений. Від нього надійшла заява про можливість розгляду справи за його відсутності. Оскільки сторони та їх представники не прибули у судове засідання, судом у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що право власності на будинок за адресою - Ужгородський район, с. Камяниця, вул. Першотравнева, 3, належить [PERSON], [INFO], на підставі договору купівлі продажу квартири № 63 від 25.02.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу [PERSON] Як вбачається з довідки Камяницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, згідно погосподарського обліку зареєстрованими за адресою значаться: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які не є родичами власника даного будинку та [PERSON], яка є матірю позивача. За положеннями\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до пункт 1 частини першої статті 346 ЦК право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Як зазначено у п. 34, 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України,\~статті 316 - 319 ЦК), то власник на підставі статті 391 ЦК не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном, зокрема жилим приміщенням або виселений із нього, оскільки це не відповідає характеру спірних правовідносин, й такі вимоги регулюються, зокрема, статтями 71, 72, 109, 110, 116\~Житлового кодексу Української РСР\~(далі - ЖК УРСР). У зв'язку із цим під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156\~ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. За змістом\~статті 391 ЦК\~позовна давність не поширюється на вимоги власника чи іншого володільця про усунення перешкод у здійсненні ним права користування чи розпорядження своїм майном, що не пов'язані з позбавленням володіння, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі. У зв'язку із цим тривалість порушення права не перешкоджає задоволенню такої вимоги судом. У відповідності до\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~підставою для зняття з реєстрації місця проживання є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися правом власності на свій розсуд. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення в цій частині. Що ж стосується вимоги про зняття з реєстрації, то вона є такою, що заявлена передчасно, оскільки судове рішення, яке є підставою для зняття з реєстрації ще не предявлялося до виконання, відтак відсутнє порушене право позивача. У відповідності до вимог\~ст. 88 ЦПК України\~витрати із сплати судового збору в сумі 551,20 грн., слід стягнути з відповідачів на користь позивача по ? частини із кожного з відповідачів, а також 70,00 грн. витрат із сплати за публікацію оголошення в газеті «Новини Закарпаття». На підставі наведеного та

Outcome: partial