overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з позовом, в якому просить: розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 09 липня 2005 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис №392, після розірвання шлюбу її прізвище залишити «[PERSON]», стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 09 липня 2005 року перебувають з відповідачем в шлюбі. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. З січня 2016 року вона остаточно припинила з відповідачем шлюбні відносити у зв'язку у тим, що між ними часто виникали сварки на ґрунті того, що вони мають різні погляди на сімейне життя та виховання дитини. Вони декілька разів намагалися примиритися та зберегти сім'ю, однак всі спроби виявились марними. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їхньої дитини. Спільно не проживають, господарство не ведуть. З огляду на викладене позивач вирішила звернутися з вказаним позовом до суду, строк на примирення просить не надавати. Від позивача [PERSON] 28.03.2016 надійшла заява, в якій вона просить суд розглядати справу без її участі, засобів примирення не застосовувати, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 21). Від відповідача [PERSON] 28.03.2016 надійшла заява, в якій він просить суд розглядати справу без його участі, засобів примирення не застосовувати, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 19). Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 09 липня 2005 року в Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис №392 (а.с. 3). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Шлюбні відносини розладилися і фактично припинені. Частина 1 ст.110 СК України зазначає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі встановленого, суд вважає, що сім'я сторін розпалася і відновлена бути не може, приходить до висновку, що шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 551,20 грн.. На підставі ст. ст. 110, 112,113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з позовом, в якому просить: розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 15 червня 1985 року Обознівською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис №10. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 15 червня 1985 року перебувають з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя та обов'язки. Подружні відносини припинили в 2001 році, з цього часу спільне господарство не ведуть, спору про спільне майно не має. З огляду на викладене позивач вирішила звернутися з вказаним позовом до суду, строк на примирення просить не надавати. Від позивача [PERSON] 17.01.2017 надійшла заява, в якій вона просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечує, судові витрати залишити за нею, після розірвання шлюбу прізвище залишити [PERSON]. Відповідач [PERSON] в призначене судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, за останнім відомим місцем реєстрації і проживання, а також через оголошення в газеті Кіровоградської обласної ради та обласної державної адміністрації «Народне слово» №52(3282) від 29 грудня 2016 року. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд визнав за можливе розглянути справу без участі відповідача відповідно до ст. ст. 224-225 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 15 червня 1985 року в Обознівській сільській раді Кіровоградського району, актовий запис №10 (а.с. 5). За твердження позивача неповнолітніх дітей від шлюбу немає, шлюбні відносини сторін розладилися і фактично припинені. Частина 1 ст.110 СК України зазначає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі встановленого, суд вважає, що сім'я сторін розпалася і відновлена бути не може, приходить до висновку, що шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. Судові витрати залишити за позивачем. На підставі ст. ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], стягнути з нього на її користь понесені судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 25 серпня 2007 року перебувають з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя в них не склалось через відсутність взаємопорозуміння, шлюбні відносини припинили в лютому 2016 року. Спору щодо утримання та місця проживання дітей не має. Враховуючи зазначене позивач вирішила звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання зявилась, надала пояснення по суті справи, позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання зявився, надав пояснення по суті справи, позов визнав в повному обсязі та не заперечував щодо його задоволення. Суд, заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ОЛ №020926, виданого Олексіївською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області 25 серпня 2007 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25 серпня 2007 року в Олексіївській сільській раді Кіровоградського району Кіровоградської області, про що в книзі реєстрації шлюбів 25.08.2007 зроблено відповідний актовий запис за №2 (а.с.9). Від шлюбу мають двох дітей, а саме: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.3,4). Шлюбні відносини розладилися і фактично припинені. Частина 1 ст.110 СК України зазначає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі встановленого, суд вважає, що сімя сторін розпалася і відновлена бути не може, приходить до висновку, що шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. Згідно із ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь позивача в розмірі 640,00 грн.. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також на її утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення сином трьох років. В обґрунтування позову зазначає, що під час спільного проживання з відповідачем в них народився син [PERSON], [INFO]. Син проживає з позивакою та знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання дитини ніякої матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, у вихованні дитини участі не приймає. Позивач перебуває в скрутному матеріальному становищі, внаслідок чого і вона потребує матеріальної допомоги. Від позивача [PERSON] 17.10.2016 надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.14). Від відповідача [PERSON] 17.10.2016 надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с.13). Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04 лютого 2016 року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії №І-ОЛ №192626 від 24.02.2016 (а.с.3). З довідки №604, яка видана виконавчим комітетом Грузьківської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області 26.09.2016, вбачається, що [PERSON], [INFO], проживає без реєстрації за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Грузьке, вул. Мухамедієва, б.27. Склад сім'ї: співмешканець - [PERSON], [INFO], донька - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Правовідносини сторін, що виникли, полягають в обов'язку батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей та праві позивача при ухиленні відповідача від цього обов'язку на стягнення аліментів в судовому порядку.\~\~ Згідно із ст.ст. 180, 182, ч.1 ст. 183, ч. 1 ст. 191 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, відповідно до ст. 182 СК України, та вважає, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах законодавства України та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.79, ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.\~\~ Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 551 грн. 20 к.. На підставі ст.ст.\~ 79, 84, 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 14.06.2003 перебувають з відповідачем в шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя в них не склалось через несумісність характерів, різні погляди та бачення сімейного життя, виховання дітей, у звязку з чим почали виникати непорозуміння, вони втратили почуття поваги та любові один до одного. З грудня 2014 року шлюбні відносини фактично припиненні, проживають за однією адресою, але спільне господарство не ведуть. Враховуючи зазначене позивач вирішила звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання зявилась, надала пояснення по суті справи, позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, судові витрати стягнути з відповідача на її користь. Відповідач [PERSON] в судове засідання зявився, надав пояснення по суті справи, не заперечував щодо задоволення позову. Суд, заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про одруження серії 1-АП №131522, виданого Старокримською міською радою 14 червня 2003 року, [PERSON] та [PERSON] одружились 14 червня 2003 року в Старокримській міській раді Кіровського району Автономної Республіки Крим Україна, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №17 (а.с.9). Від шлюбу мають двох малолітніх дітей, а саме: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.10, 11). Шлюбні відносини розладилися і фактично припинені. Частина 1 ст.110 СК України зазначає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі встановленого, суд вважає, що сімя сторін розпалася і відновлена бути не може, приходить до висновку, що шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. Згідно із ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь позивача в розмірі 551 грн. 20 к.. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому, з урахуванням уточнень, просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до повноліття дитини. В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона перебувала у щлюбі з відповідачем з 26.02.2005 року та від якого мають доньку - [PERSON], [INFO]. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.01.2016 року шлюб між сторонами розірвано. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. У зв'язку з чим виникла необхідність звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів. У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, в якій уточнений позов підтримала та не заперечувала проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив та письмових заперечень проти позову не надав. Зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], батьками малолітньої [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Згідно свідоцтва про шлюб сторони зареєстрували шлюб 25.02.2005 року (а.с.7). Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.01.2016 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.8). Згідно довідки житлового кооперативу «Зв»язківець» малолітня [PERSON] проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача . З відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому просила визнати за позивачем та відповідачем право власності на 1/2 частині за кожним квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позову позивач зазначила, що позивач та відповідач з 14.12.1996 року до 23.04.2016 року перебували у шлюбі. 12.04.2002 року на підставі договору купівлі-продажу позивачем та відповідачем за сумісні грошові кошти було придбано квартиру [ADDRESS]. Не зважаючи на те, що спірна квартира зареєстрована лише на ім'я відповідача, це майно є спільним майном подружжя. В судове засідання представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позов, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій визнав позовні вимоги, не заперечував проти позову. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування позову приходить до наступного. Судом встановлено, що 14.12.1996 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис №894 (а.с.8). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між сторонами розірвано, про що 23.04.2016 року складено актовий запис про розірвання шлюбу №79 Комінтернівським ВДРАЦС ХМУЮ (а.с.10). Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири від 12.04.2002 року, квартира [ADDRESS] придбана на ім»я [PERSON] та належить йому на праві приватної власності (а.с.11). Вищевказана квартира придбана в період шлюбу. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між сторонами. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб 30 травня 2015 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №328. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося, відносин сімейних з відповідачем не підтримують та не ведуть спільного господарства. Сімя розпалась та існує формально. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені. В звязку з викладеним позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 30 травня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №328. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст.114 Сімейного Кодексу України шлюб вважається припиненим з моменту набрання рішення про його розірвання, чинності. Відповідно до ст.115 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу здійснене за рішенням суду, має бути зареєстровано в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Приймаючи до уваги фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін, такі як неведення спільного господарювання, небажання позивача надалі підтримувати сімейні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між сторонами. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що між нею та відповідачем зареєстровано шлюб 20 лютого 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №188. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося, відносин сімейних з відповідачем не підтримують та не ведуть спільного господарства. Сімя розпалась та існує формально. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з 12 лютого 2017 року. В судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Прізвище просила змінити на дошлюбне «Таран». Відповідач в судове засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечував проти розірвання шлюбу. Строк для примирення не потрібен. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 20 лютого 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №188. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір»ю. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені у лютому 2017 року. Примирення між ними неможливе, спільне господарство не ведуть, таким чином зберегти сім*ю неможливо. За ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України,

Outcome: approved