Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача [PERSON] , про визнання батьківства. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22 червня 2021 року Вінницьким міським судом Вінницької області ухвалено рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Рішення набрало законної сили 23 липня 2021 року. Фактичні шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] були припинені задовго до розірвання шлюбу. Починаючи з лютого 2020 року по 14 вересня 2021 року [PERSON] та [PERSON] мали тісні стосунки та проживали спільно без реєстрації шлюбу. 15 вересня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] , відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №2503. Після реєстрації шлюбу, [PERSON] було присвоєно прізвище « [PERSON] ». [INFO] у [PERSON] народилась донька [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження останньої, серії [NUMBER] , виданого 10.08.2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), батьком дитини записаний [PERSON] , актовий запис №2431. З огляду на день народження дитини ( [INFO] ) та день розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] ( 23.07.2021 р. ), реєстрація народження дитини була проведена згідно вимог ст. 122 СК України, на підставі актового запису про укладення шлюбу. Тобто, у відомостях про батька, батьком вказано відповідача, [PERSON] , як чоловіка [PERSON] . Однак, вказані у свідоцтві про народження дитини дані не відповідають дійсності, оскільки біологічним батьком [PERSON] є позивач, - [PERSON] , з огляду на що він звернувся до суду із цим позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Борусевич С.Й. позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві (а.с.1-4). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак надав суду відзив на позов, в якому позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого останнім при поданні до суду позову, у зв`язку із його визнанням позову до розгляду справи по суті. У судовому засіданні третя особа [PERSON] не заперечила щодо задоволення позову з підстав, викладених у наданих нею письмових поясненнях. Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, та, зважаючи на визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні достовірно встановлено, що 22 червня 2021 року Вінницьким міським судом Вінницької області ухвалено рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Рішення набрало законної сили 23 липня 2021 року (а.с.7). [INFO] у [PERSON] народилась донька [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження останньої, серії [NUMBER] , виданого 10.08.2021 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), батьком дитини записаний [PERSON] , актовий запис №2431 (а.с.8). 15 вересня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] , відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №2503. Після реєстрації шлюбу, [PERSON] було присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.9). Згідно з висновком генотипоскопічного дослідження від 04 жовтня 2021 року за №32576, складеним завідуючою лабораторією [PERSON] ТОВ «Мама Папа» та директором ТОВ «Мама Папа», ймовірність батьківства [PERSON] відносно [PERSON] , дата народження [INFO] , становить 99,999999 % (а.с.12-26). Відповідно до ч.2 ст.122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Разом із тим, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство (ч.ч.1-2 ст.129 СК України). Як вбачається з пояснень сторін, наданих у судовому засіданні, народженню дитини [PERSON] передувало знайомство сторін, тривале підтримання сторонами дружніх відносин, які переросли в більш близькі, інтимні стосунки, від яких і народилась [PERSON] . Ще до розірвання шлюбу із відповідачем, а також з часу народження дитини позивач і третя особа проживають разом як сім`я, ведуть спільне господарство, підтримують подружні відносини, опікуються одне одним та [PERSON] . Вказані відомості підтверджуються також показаннями свідка [PERSON] , яка була допитана у судовому засіданні. У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком. Дані про її заінтересованість у результаті розгляду справи відсутні, її покази дані в судовому засіданні об`єктивно підтверджуються вищезазначеними доказами по справі. Крім цього, як вказувалось вище, згідно із висновком генотипоскопічного дослідження від 04 жовтня 2021 року за №32576 ймовірність батьківства [PERSON] відносно [PERSON] , дата народження [INFO] , становить 99,999999 %. Враховуючи вищевикладені обставини, а також визнання відповідачем позову у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що є всі достатні підстави для визнання [PERSON] батьком [PERSON] , а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Згідно зі ст.134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Зокрема, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду (п. 2.16.4 Правил). Тому, з урахуванням вищенаведеного, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду даної справи, а відтак підлягають задоволенню. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, згідно з ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 908, 00 грн. Іншу частину судового збору у розмірі 908, 00 грн, а також понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500, 00 грн згідно з договором про надання професійної правничої допомоги адвоката №90 від 21.10.2021, актом про надані послуги від 22.10.2021, довідкою від 22.10.2021 (а.с.27-31), ордером на надання професійної правничої допомоги, а також витрати на залучення експерта у розмірі 8300,00 грн відповідно до квитанції від 12.09.2021 (а.с.5), слід стягнути з відповідача згідно з ч.ч.1-2 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved