Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

\~\~\~\~\~\~ Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначив, що є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , згідно договору дарування від 27.12.2019 року. За вищезазначеною\~адресою зареєстрований\~ відповідач [PERSON] , з вересня 2018 року не проживає в квартирі. Позивач не може користуватися квартирою в повному обсязі у зв`язку з реєстрацією відповідача та просить позов задовольнити. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.128,\~131 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином, надав заяву в, якій просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило.\~\~\~ При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника\~\~позивача, що відповідає положенням\~ст. 280-282 ЦПК України, так як\~\~надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.\~ \~\~\~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~ У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору дарування від 27 грудня 2019 року позивач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою ТОВ «Золота Чайка» вих.№12/20 від 19.08.2020 року за вищезазначеною адресою зареєстрований відповідач [PERSON] , але з вересня 2018 року в квартирі не проживає. Відповідно до акту від 21.10.2019 року, що підписаний сусідами позивача та підписи яких завірено начальником ЖБК «Приморський» [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з січня 2018 року . Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 319 ЦК України зазначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до\~статті 47 Конституції України\~кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно зі\~статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди, чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод (наприклад, шляхом знесення неправомірно збудованих споруд, про припинення ремонтних робіт в сусідній квартирі, виселення громадян із належних йому на праві власності приміщень тощо). У разі виникнення спору між власником та членами його сім`ї суд повинен врахувати, що право члена сім`ї власника на користування житлом є сервітутним правом, у зв`язку з чим припинення цього права повинно відбуватися у відповідності з вимогами статей\~405,\~406 ЦК України, зокрема, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Відповідно до частини четвертої\~статті 41 Конституції України, статті\~319, частин першої, другої статті\~321 ЦК України\~власник не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у цьому праві, однак у передбачених законом випадках обмеження права власності можуть мати місце. У цьому випадку обмеження прав власника передбачені статтями\~156,\~157 ЖК Української РСР. Право члена сім`ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Виникнення права членів сім`ї власника будинку на користування будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а, отже, припинення права власності на будинок припиняє право членів його сім`ї на користування цим будинком. Статтею 156 ЖК Української РСР\~передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також\~стаття 405 ЦК України. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Оскільки [PERSON] відчужила на підставі договору дарування спірну квартиру,\~\~ [PERSON] є таким, що втратив право користуватися нею, оскільки [PERSON] з дня укладення договору дарування не є власником квартири, право на користування якою у [PERSON] припинилося, як таке, що є похідним від права власності на неї у [PERSON] . \~\~\~\~\~\~\~ З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. \~

Outcome: approved