Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Саксаганський районний відділ в м. Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право користуванням житловим приміщенням. Позов обґрунтував тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 18.02.2006, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 372. Відповідачі колишні власники цієї нерухомості, уже більше 9 років не мешкають у вищевказаній квартирі, їх речі відсутні, фактичне місце мешкання є невідомим. Пунктом 10 договору купівлі-продажу визначено, що продавці зобовязуються звільнити квартиру для подальшого користування покупцем та вирішити питання про зняття з реєстраційного обліку до 28.02.2006. Однак, залишаються зареєстрованими в квартирі позивача. Позивач змушений сплачувати комунальні платежі, які нараховуються також і на відповідачів та якими вони не користуються і не сплачують, проте є зареєстрованими в цій квартирі, чим чинять перешкоди позивачу у здійсненні свого законного права як власника квартири на вільне користування, володіння та розпорядження. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтриманням позову в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення про виклик. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилали. Про причину неявки суд не повідомили. Представник третьої особи в судове засідання не зявився надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу без відповідачів за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, про часткове задоволення позовних вимог з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач по справі є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 18.02.2006, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 372. (а.с. 6). Згідно витягу з державного реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно №10213504 від 27.03.20006 квартира [ADDRESS] зареєстрована за позивачем [PERSON]В.(а.с. 7). Згідно довідки №54 від 16.10.2015 виданої Кривоірзькою обєднаною міською довідково-інформаційною службою «Нова-ком» у вказаній квартирі зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які є відповідачами в даній справі (а.с. 10). Однак, на сьогоднішній день відповідачі за вказаною адресою не проживають, їх речей в будинку немає, пункт 10 договору купівлі-продажу не виконали, з реєстраційного обліку не знялися. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до п. 3.1. Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого Наказом МВС України 22.11.2012 №1077 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2012 року за № 2109/22421, - зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви про зняття особи з реєстрації місця проживання, яка подається особою або її законним представником; порядок реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням та інше. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав додатково вирішувати питання про відміну реєстрації відповідачів в квартирі належній позивачу, оскільки уже на підставі визнання їх таким, що втратили право на користування житлом позивача вони повинні бути зняті з реєстрації в житловому помешканні, що належить позивачу. Крім того, необхідно зазначити, що вимога позивача зобовязати Саксаганський районний відділ в м. Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти з реєстрації відповідачів адресована третій особі, що є порушенням норм цивільного процесуального права, оскільки вимоги позивачем можуть предявлятися лише до відповідача, а не третьої особи. За таких обставин, на основі повно і всебічно зясованих обставин, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову. Судові витрати між сторонами розподілити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial