Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що на підставі договору дарування від 14.12.2012 р. серії ВТВ № 128294 за реєстр. № 1-3684, на праві спільної часткової власності йому належить 29/50 частин житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями по [ADDRESS] . Власником інших 21/50 частин є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 01.02.2000 р. серії АВІ № 186880 за реєстр. № 176. З метою належного користування своїм майном, позивач прохає суд провести поділ в натурі житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями по [ADDRESS] , виділивши 29/50 частин цього домоволодіння у самостійний об`єкт (одиницю) нерухомого майна та визнати за ним право власності на цей самостійний об`єкт (одиницю) нерухомого. Ухвалою суду від 16 жовтня 2020 року відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] , адвокат Галушко С.С., надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] , надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала повністю. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно договору дарування від 14.12.2012 р. серії ВТВ № 128294 за реєстр. № 1-3684 [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 29/50 частин житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями по [ADDRESS] (а.с. 8-9, 14-16). Власником інших 21/50 частин є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 01.02.2000 р. серії АВІ № 186880 за реєстр. № 176 (а.с. 13, 10-12). Згідно висновку щодо технічної можливості виділу об`єкта нерухомого майна, виданого [PERSON] вбачається, що за технічними показниками 29/50 частин житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями по [ADDRESS] є відокремлена, а сам об`єкт може бути поділено (з присвоєнням нової адреси) (а.с. 17). Статтею 372 ЦК України визначено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. Згідно ч.1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них». Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна № 55 від 18.06.2007 року, затвердженою в Мінюсті України від 06.07.2007 року. Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Як роз`яснено в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 4 жовтня 1991 року «Про практику застосування законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Враховуючи вищевикладене, оскільки технічно можливо виділити житловий будинок в окремі об`єкти, то позов слід задовольнити та виділити належну позивачу частку в натурі і визнати за нею право власності на виділену одиницю.

Outcome: approved