Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , вказуючи, що 20 листопада 1997 року зареєстрував шлюб із відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану м. Борислава Львівської області, запис №305. В шлюбі народилося троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , які вже повнолітні, та син [PERSON] , [INFO] , який на даний час є неповнолітнім. Спільне життя з відповідачем не склалося, з квітня 2019 року фактично припинили будь-які подружні стосунки, ведення спільного господарства та сімейного бюджету, незважаючи на те, що проживають в одному будинку, однак кожен з них займає різні кімнати у будинку. Кожен з них живе своїм життям. Причиною розпаду сім`ї стало те, що у них різні погляди на сімейне подружнє життя. Позивач вважає, що сім`я існує лише формально, примирення за таких обставин є неможливим. У судовому засіданні позивач [PERSON] не з`явився. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала у повному обсязі, просить розірвати шлюб. Відповідач у справі [PERSON] в судовому спочатку заперечила проти розірвання, однак в подальшому позовні вимоги визнала. Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено, сторони припинили шлюбні відносини, шлюб між ними носить формальний характер. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та їхніх дітей. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, ч.1 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Положенням ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Відповідачем заявлено клопотання про залишення їй прізвища, яке вона отримала при реєстрації шлюбу. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання як розподілити між сторонами судові витрати. При зверненні до суду із даним позовом позивачем було оплачено судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок, проте, враховуючи прохання позивача про залишення судових витрат за ним, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Outcome: approved