Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-16 00:00:00

\~ Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Вербовецької сільської ради Виноградівського району, третя особа без самостійних вимог: Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно земельна ділянка площею 1,01 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Вербовецької сільської ради та належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на землю, виданого 01.11.2000 року. За життя спадкодавець залишив заповіт, яким частину свого майна залишив саме позивачу. Після звернення до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька їй було відмовлено у зв`язку із втратою оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Просить суд визнати за ним право власності на спірну спадкову земельну ділянку у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує\~ повністю та просить суд таку задоволити. Представник відповідача про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленим своєчасно, у судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, оглянувши заяви сторін, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 1,01 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Вербовецької сільської ради, яка належала йому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ЗК №031898, виданого головою Вербовецької сільської ради 01.11.2000 року. Оригінал державного акту на земельну ділянку втрачено. За життя [PERSON] залишено заповіт, який посвідчений секретарем Вербовецької сільської ради Виноградівського району 29.03.2011 року та зареєстровано у реєстрі за №34. Згідно змісту заповіту [PERSON] на випадок своєї смерті заповідав земельну ділянку площею 1,01 га, що була йому передана у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі рішення 12 сесії 23 скликання Вербовецької сільської ради від 19.08.2000 року та сертифікату ЗК №0127758, розташованої на території Вербовецької сільської ради, [PERSON] , позивачу по справі. Державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори відмовила в оформленні спадщини по тій причині, що не надано правовстановлюючий документ щодо належності спадкодавцю спадкового майна. Вказане підтверджується листом №41/01-16 від 11.02.2020 року. Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно приписів ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 і та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку та право постійного користування нею виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно із ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позовні вимоги про визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 1,01 га на території Вербовецької сільської ради після смерті [PERSON] , а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач [PERSON] як спадкоємець після смерті [PERSON] має законне право на визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, яка належала за життя [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЗК №031898 від 01.11.2000 року.

Outcome: approved