Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою в якій вказує, що він є власником житлового будинку [ADDRESS]. Зареєстровані у вказаному будинку відповідач по справі - [PERSON], яка є колишньою дружиною сина позивача, та [PERSON], яка є онукою позивача, не є власниками зазначеного будинку, не проживають у ньому з травня 2014 року та не користуються ним. Крім того, відповідач не бере участі в оплаті комунальних платежів, що, в свою чергу, перешкоджає позивачу здійснювати свої права власника. В зв'язку з цим [PERSON] просить суд заявлені ним позовні вимоги задовольнити та визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] В судове засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON], який діє на підставі ордеру серії ДН № 036074 від 01 жовтня 2018 року, не з'явилися. Про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується розписками про вручення повідомлення про виклик до суду; представник позивача, який відповідно до приписів ч. 1 ст. 64 ЦПК України, має повноваження на ведення справи в суді і здійснює від імені позивача його процесуальні права та обов'язки, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтвердив заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився; третьою особою суду було подано заяву, в якій просили суд справу розглянути у відсутність їх представника, а при ухваленні рішення врахувати висновок Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради, долучений ним до своєї заяви. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що дана позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так, згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого на підставі рішення виконкому Слов'янської міської ради № 303 від 10 липня 2002 року, зареєстрованого КП «Бюро технічної інвентаризації» м. Слов'янськ та записаного до реєстраційної книги за реєстровим № 17827 від 18 липня 2002, а також Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 139763829 від 01 жовтня 2018 року, право власності на житловий будинок [ADDRESS], на праві власності належить позивачу по справі - [PERSON] В той же час, з довідки, виданої виконавчим комітетом Слов'янської міської ради 03 серпня 2018 року, слідує, що за адресою: [ADDRESS], зареєстроване місце проживання окрім позивача й онуки позивача - [PERSON], а також відповідача по справі - [PERSON] Натомість з акту, складеного та підписаного комісією у складі голови квартального комітету - [PERSON], керівника мікрорайону «ЖД № 2» - [PERSON], а також сусідів-свідків: [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], вбачається, що [PERSON] та відповідач по справі [PERSON] в будинку [ADDRESS], з 01 травня 2014 року по теперішній час не проживають. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, враховуючи, що [PERSON], не будучи власником спірного будинку, не проживає у ньому понад один рік, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо визнання малолітньої [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд виходить з наступного. У висновку Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням № 29/01-1449 від 16 липня 2018 року зазначено, що орган опіки та піклування Слов'янської міської ради вважає недоцільним визнавати малолітню [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS]. Натоміть за приписами ч. 3 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. В зв'язку з цим, суд приходить до висновку, що і цій частині позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved