Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Артемівський завод по обробці кольорових металів» про відшкодування моральної шкоди, спричиненої нещасним випадком на виробництві, вказавши, що 13 квітня 2012 року з ним під час роботи на підприємстві ПАТ «Артемівський завод по обробці кольорових металів» стався нещасний випадок, в результаті чого він отримав травму лівої кисті та лишився третього пальця на рівні основної фаланги. Так, він приступив до роботи о 6 годині 30 хвилин. Старший майстер [PERSON] дав йому вказівку працювати на двох станах одночасно. Перед початком роботи ним було виявлено, що один стан має несправності. [PERSON] приступив до ремонту стану, а він в той час працював на іншому стані. [PERSON] попросив його виміряти міру. Ним було виявлено, що вона не відповідає певним стандартам. [PERSON] попросив його замінити міру, переставити на потрібну, при цьому стан знаходився в робочому стані. Він почав відкручувати фіксацію флажка, показав [PERSON], що труба рухається. Останній у відповідь махнув рукою, на що він впевнився, що [PERSON] виключив автомат. Однак, він цього не зробив, в результаті чого стався нещасний випадок. Акт про нещасний випадок на виробництві по формі Н-1 був складений та підписаний 24 квітня 2012 року. Основною причиною настання нещасного випадку в п. 7 акта форми Н-1 від 24.04.2012 року було вказано невиконання вимог інструкції щодо охорони праці ОП-2-046 п. 1.6 (абз. 7) трубопровідником [PERSON] Як зазначено в п. 10 даного акта [PERSON] порушив інструкцію, яка зобов'язує його, як трубопрокатника пресово-волочильного цеху, попередити працівника, або майстра про можливість небезпеки для оточуючих. [PERSON] не просто повідомив його «о готовности стана к работе и предупредил о необходимости проверки параметров прокатной трубы», як вказано в акті, а переклав свій обов'язок по ремонту та налагодженню стану на нього. В якості трубопрокатника він пропрацював близько двох тижнів, до цього був учеником. Для нього слова [PERSON], який був його вчителем, - наказ до виконання. Відсоток його провини незначний та всього на 5 % йому був зменшений розмір допомоги у зв'язку з нещасним випадком на підставі протоколу № 3 засідання комісії по охороні праці від 31.07.2012 року. В результаті нещасного випадку третій палець на лівій кисті був ампутований на рівні основної фаланги. Відповідно до висновку МСЕК від 23 липня 2012 року, йому встановлена стійка втрата професійної працездатності в розмірі 10 % - безстроково. Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві» йому була призначена щомісячна виплата у зв'язку з втратою заробітку. Він оцінює завдану йому моральну шкоду внаслідок нещасного випадку на виробництві в 50 000 гривень. В момент травми, в період ампутації та загоєння рани він переніс фізичний біль та страждання, що відображено в епікризі карти стаціонарного хворого № 1281/1331. Біль, погіршення самопочуття відображені як основна скарга при відвідуванні лікарів в його амбулаторній медичній картці з моменту отримання травми та до сьогоднішнього дня. Йому дуже тяжко на моральному рівні сприймати себе інвалідом з молодого віку. Втрата пальця позначилася на всьому його житті. Він лівша, значить повністю був позбавлений звичних навиків в побуті, в роботі та суспільстві. Йому довелося дуже довго перенавчатися, пристосовуватися, - навчатися заново писати, тримати ложку, вилку іншою рукою. Це дуже тяжко, оскільки до 22 років він активно користувався тільки лівою рукою. Крім того, це тяжко морально, так як кожен раз він усвідомлює себе ушкодженим. Але і до сьогоднішнього часу ліва рука все одно є більш активною, він по інерції бере нею телефон, та роняє його, так як не може утримати його без середнього пальця. Він молодий чоловік і дуже соромиться своєї інвалідності, завжди тримає руку зажату в кулак, щоб не було видно пошкоджень. Його переживання, душевні страждання, посилюються в той момент, коли він спілкується з дівчатами. Тривалий час після травми, він взагалі ні з ким не спілкувався і не знайомився з особами жіночої статі. Забути те, що він інвалід неможливо, оскільки кожне доторкання до місця видалення пальця викликає біль. Зміни погодних умов викликають ломоту в руці, порушують сон. Він вимушений періодично звертатися до лікарів, що підтверджується медичною карткою. Глибина душевних та фізичних страждань посилюється тим, що ушкодження позбавило його можливості продовжувати навчання, порушило його життєві плани. Просить стягнути з відповідача на його користь одночасно 50 000 гривень, як відшкодування моральної шкоди, завданим ушкодженням. В судовому засіданні позивач [PERSON] на підставі наданих заперечень відповідача уточнив свої позовні вимоги шляхом збільшення, зазначивши, що відповідач, замість того, щоб піти на зустріч його законним вимогам, образив його у своєму відзиві-запереченні № 17-3-198 від 14.11.2013 року наступною фразою: «багато навіть здорових людей соромляться свої зовнішності, особливо при спілкуванні з особами протилежної статі, особливо у 22 роки, та стараються приховати свої фізичні недоліки». Отже до отримання травми він був цілком здоровим та красивим хлопцем. Йому нічого було соромитись ані в 16 років, ані у 22 роки. Внаслідок трудового каліцтва йому було завдано моральної шкоди, що полягає у вигляді дострокової страти соціальних зв»язків, неспроможності ведення домашнього господарства та виконання домашніх обов»язків. Він, та його родина були дуже засмучені його раптовим каліцтвом. Його рідні, а саме: мати, батько, бабусі по теперішній час страждають від серцевого болю та підвищеного тиску, що були спричинені нещасним випадком. Його родина змушена була зайняти велику кількість грошей для організації його лікування та подальшої його реабілітації. Він вимушений докладати додаткових фізичних та моральних зусиль для організації повноцінного способу життя, і його душевні страждання неможливо оцінити та компенсувати будь-яким чином. У нього залишився стійкий страх перед рухомими предметами, і, навіть після 1,5 років після травми він так і не навчився користуватися правою рукою. З цієї причини він не зміг поступити до вищого навчального закладу, бо сама процедура підпису достає йому неймовірних зусиль. Він вважає дуже образливими ці, та інші фрази вказані, в документі відповідача, і тому просить збільшити суму стягнення моральної шкоди з відповідача, яку оцінює у 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок, на своїх позовних вимогах наполягав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача Олійник А.Р., діюча за довіреністю, позовні вимоги, викладені на підставі позовної заяви, не визнала, надавши відзив-заперечення, в якому вказала, що позивач [PERSON] самостійно грубо порушив вимоги виробничої інструкції з охорони праці, що й призвело до виникнення нещасного випадку на виробництві, травми, а в результаті - стійкої втрати професійної працездатності на 10%. Отже, навіть позивач [PERSON] підтвердить належними та допустимими доказами всі факти моральних страждань; втрати нормальних життєвих зв'язків; необхідності додаткових зусиль для організації свого життя, вини відповідача Публічного акціонерного товариства «Артемівський завод по обробці кольорових металів» в настанні нещасного випадку на виробництві, що спричинило стійку втрату працездатності на 10 % позивача та у виникненні моральної шкоди не вбачається. Просить суд відмовити позивачеві [PERSON] в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В матеріалах даної цивільної справи маються документи, підтверджуючі факт нещасного випадку на виробництві. Згідно Акту № 2 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом,затверджений головою правління ПАТ «АЗОКМ» Шутовим І.В. 25 квітня 2012 року причиною настання нещасного випадку за участю [PERSON] 13 квітня 2012 року стало невиконання вимог інструкції з охорони праці трубопрокатником [PERSON], невиконання вимог інструкції з охорони праці трубопрокатником [PERSON], невиконання вимог посадової інструкції старшим майстром пресово-волочильного цеху [PERSON], невиконання вимог посадової інструкції начальником цеху [PERSON] (л. с. 5-7) Згідно протоколу № 3 засідання комісії з охорони праці ПАТ «Артемівський завод по обробці кольорових металів» від 31 липня 2012 року у зв'язку з настанням нещасного випадку на виробництві [PERSON] зменшено розмір одноразової допомоги на 5 % за порушенням ним вимог законодавства про охорону праці, що і було причиною травмування (л. с. 8). Згідно постанови про призначення потерпілому перерахованої щомісячної страхової виплати з 01 березня 2013 року від 29 березня 2012 року № 0503/1321/1321/4 потерпілому [PERSON] у зв'язку з трудовим каліцтвом призначено перераховану щомісячну грошову виплату в розмірі 284,91 грн. (л. с. 9). Згідно довідки міжрайонної медико-соціальної експертної комісії м. Артемівська про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги серії ДОН-04 № 041428 ступінь втрати професійної працездатності [PERSON] у відсотках становить 10 % (підстава - акт № 1333 огляду МСЕК) (л. с. 10). В матеріалах справи мається медична карта амбулаторного хворого [PERSON] л. с. 11-32), яка містить в собі епікриз по травматологічному відділенню ЦРЛ м. Артемівська, згідно якого [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні з 13.04.2012 року по 27.04.2012 року з діагнозом: травматичне відчеплення 3-го пальця лівої кисті на рівні основної фаланги (л. с. 14). В матеріалах справи маються медичні документи [PERSON], а саме: ЕКГ та щоденник хворого, які підтверджують факт отримання виробничої травми, процес лікування, в ході якого відображено скарги хворого, діагноз та перебіг хвороби (л. с. 15-23, 24-32) Згідно протоколу засідання ВКК № 26/1145 від 31 травня 2012 року від [PERSON] надходили скарги на наявність набряку культі третього пальця лівої кисті, біль ( л. с. 24). Згідно трудової книжки [PERSON] останній прийнятий на роботу до ПАТ «Артемівський завод по обробці кольорових металів» 24.01.2012 року учеником трубопрокатника пресово-волочильного цеху, 06.03.2012 року йому встановлено 3 розряд трубопрокатника, 27.06.2012 року був звільнений з виробництва за погодженням сторін ( л. с. 60, 61). Згідно протоколу огляду місця, де стався нещасний випадок від 13 квітня 2012 року нещасний випадок стався на ділянці конденсаторних труб на трубопрокатному стані ХПТ55-3-8 № 1, інв. № 402020, рік випуску - грудень 1968 року. Стан знаходився у технічно справному стані (л. с. 62). В матеріалах справи мається виробнича інструкція трубопрокатника 3 розряду пресово-волочильного цеху ПАТ «Артемівський завод по обробці кольорових металів» ПІ-32-14-12, яка введена з 03.01.2012 року, затверджена начальником цеха № 2 [PERSON] 03.01.2012 року, з якою [PERSON] ознайомився під підпис (л. с. 63-66). Згідно первинного інструктажу [PERSON] від 05.02.2012 року його ознайомлено з трудовим розпорядком та допущено до самостійного виконання обов'язків (л. с. 67). Окрім того, з [PERSON] було проведено повторний інструктаж 02.04.2012 року ( л. с. 68). Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, яка зокрема полягає у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховується вимоги розумності та справедливості. Пунктом 4.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України № 1-рп/2004 від 27.01.2004 року передбачено, що ушкодження здоров'я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1997 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що право на отримання потерпілим страхових виплат настає з дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати працездатності. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні від 08.11.2005 року «Кечко проти України», у випадках, коли з набуттям чинності певного закону, його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких частиною 2 даної статті покладено на власника або уповноважений ним орган. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4 передбачено, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України (яка набрала чинності 13.01.2000 року) за наявності порушення права працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Факт моральних страждань [PERSON] підтверджений в судовому засіданні конкретними обставинами по справі: наявністю хвороби потерпілого у зв»язку з трудовим каліцтвом, тяжкість діагнозу захворювання, перенесені при цьому фізичний біль та страждання, встановлення МСЕК 10 % втратою професійної працездатності за сукупністю, обмеження у праці та необхідність подальшого лікування, відсутність можливості повноцінно займатися фізичною працею. Зміни, які наступили у житті потерпілого, є дуже значними, у нього залишився стійкий страх перед рухомими предметами, і, на теперішній час, він так і не навчився користуватися правою рукою. В зв»язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 20000 грн., яка буде сорозмірна тим моральним стражданням, які були йому заподіяні. Щодо позиції ПАТ «Артемівський завод по обробці кольорових металів» про необхідність застосування тримісячного строку позовної давності, то, відповідно до ст. 233 КЗпП України при зверненні до суду з вимогами, передбаченими ст. 268 ЦК України, позовна давність не поширюється на вимоги про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, ушкодженням здоров»я або смертю.

Outcome: partial