Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про зняття арешту з майна. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він є власником гаражного боксу [ADDRESS], який ним було придбано 14.04.2006 року. При зверненні до нотаріуса в зв»язку продажем вказаного гаражного боксу з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна стало відомо, що на гаражний бокс накладено арешт і укласти договір купівлі-продажу неможливо, оскільки будь-які операції щодо цього нерухомого майна заборонені, допоки цей арешт не буде знято. Постанова про арешт всього нерухомого майна № 18790853 була винесена державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ в м.Києві 21.10.2010 року, якою накладено арешт на нерухоме майно та оголошено заборону на його відчуження. Як зазначає позивач, після звернення до відповідача щодо отримання інформації з вищевказаного виконавчого провадження стосовно можливості зняття арешту особою, яка наклала цей арешт, йому відповіли відмовою, оскільки виконавче провадження після його виконання було закрито, справа здана до архіву, а потім в зв»язку з закінченням терміну зберіганні знищена. Посилаючись на те, що в даному випадку неможливо зняти арешт тим органом, який його накладав, а наявність арешту порушує його права, як власника, на розпорядження належним йому майном, позивач просить задовольнити його вимоги. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив про їх задоволення. Представник відповідача Нефедова О.С. проти задоволення позову заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу гаражного боксу від 14.04.2006 року позивач [PERSON] є власником гаражного боксу [ADDRESS] (а.с.7-8). Як вбачається з копії виконавчого провадження № 1378/8 (номер за ЄДРВП 18790853), 21.04.2010 року державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ в м.Києві Назаровою О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-1682, виданого 13.04.2010 року Деснянським районним судом м.Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] коштів в розмірі 61871,40 грн. Даною постановою також накладено арешт на все майно, яке належить [PERSON] (а.с.109). 07.08.2015 року державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ в м.Києві Сергієнко М.Ф. винесено постанову про повернення виконавчого документу - вищевказаного виконавчого листа із зазначенням, що виконавчий документ може бути повторно пред»явлений для виконання в строк до 07.08.2016 року (а.с.18). Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які ваш посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Стаття 321 ЦК України встановлює, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Враховуючи те, що виконавчий лист, під час виконання якого було накладено арешт на майно позивача, було повернуто, доказів того, що даний виконавчий лист протягом встановленого строку для подальшого виконання пред»являвся суду не надано, суд приходить до висновку про те, що підстав для накладення арешту на гаражний бокс, що належить позивачу, на даний час не існує, а наявність накладеного обтяження на майно, належне позивачу, порушує його права, що дає підстави для їх судового захисту, а тому позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved