Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Шевченківського ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області, визначивши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ГУ ДКС у Полтавській області, про скасування постанови державного виконавця Шевченківського ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області в частині винесення постанови від 03.10.2018 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, як протиправної; зобов`язання Шевченківського ВДВС м.Полтави ГТУЮ повернути йому стягнуту суму грошових коштів у розмірі 1 135 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що як пенсіонер органів внутрішніх справ у жовтні 2018 року отримав пенсію меншу на 1135 грн. Таке відрахування відбулося на підставі постанови старшого державного виконавця Токарь К.М. від 03.10.2018 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у ВП №55057790 з примусового виконання постанови ПС2№ 667296 від 30.09.2018 у справі про адміністративне правопорушення. Згідно вказаної постанови його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 425 грн. за порушення ПДР. Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 12.12.2018 було скасовано постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у сумі 425 грн. та зобов`язано Шевченківський ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області повернути стягнуту з нього суму 1135 грн. Постановою другого апеляційного адміністративного суду від 14.03.2019 рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 12.12.2018 скасовано, зокрема в частині зобов`язання Шевченківського ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області повернути [PERSON] стягнуту з нього суму 1135 грн. та закрито провадження в цій частині, оскільки спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. З цих підстав, звернувся до суду з позовом. Ухвалою суду від 04 липня 2019 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Від відповідача Шевченківського ВДВС м.Полтави ГТУЮ до суду надійшов відзив, в якому у задоволенні позову прохав відмовити за безпідставністю, посилаючись на те, що постанову про відкриття виконавчого провадження від 13.11.2017 року направлено боржнику рекомендованою кореспонденцією за адресою, вказаною у виконавчому документі за номером відправлення 3602305466124. Конверт повернувся із відміткою про закінчення встановленого строку зберігання. Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про відкриття виконавчого провадження направляється сторонам рекомендованим поштовим відправленням, в такому разі боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень. Встановлено, що [PERSON] є пенсіонером та перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України, тому 03.10.2018 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Згідно вказаної постанови стягнуто основного боргу 850 грн., витрат на проведення виконавчих дій у сумі 200 грн., виконавчого збору у сумі 85 грн., а всього 1135 грн. Враховуючи, що на депозитному рахунку вказані кошти відсутні, а виконавче провадження щодо [PERSON] закінчено, Шевченківський ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області не має можливості скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 03.10.2018 та повернути на рахунок боржника вказані кошти. Вважає, що на момент виконання постанови, виконавчий документ скасовано не було, дії державного виконавця вчинені відповідно до норм закону, тому суть спору відсутня. До початку розгляду справи по суті позивач заявив клопотання про залучення в якості співвідповідача Головного управління Державної казначейської служби у Полтавській області, виключивши останнього із третіх осіб, та змінив підстави позову , а саме прохав скасувати постанову державного виконавця Шевченківського ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області в частині винесення постанови від 03.10.2018 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, як протиправну, стягнути із Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку суми грошових коштів у розмірі 1135 грн., судовий збір стягнути з Шевченківського ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, до суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі (а.с.65). Представник відповідача Шевченківського ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області у судове засідання не з`явився. Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с.81), прохав розглядати справи без його участі (а.с.42). Представник відповідача Головного управління Державної казначейської служби у Полтавській області у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с.67,82), про причини неявки суд не повідомив. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволенні позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30 вересня 2016 року інспектором роти № 2 батальйону УПП в м. Полтава Романко І.А. винесено постанову серії ПС2 № 872737 у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] про притягнення його до відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126, 36 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. Постанову мотивовано тим, що позивач 30 вересня 2016 року близько 16 год. 06 хв., керуючи автомобілем «BМW Х5», д.н.з. [NUMBER] , та рухаючись по вул. І. Мазепи, 12 в м. Полтава при перестроюванні з крайньої лівої смуги в праву, не показав початок маневру покажчиком повороту, чим порушив вимоги п. 9. 2 «б» Правил та не надав працівникам поліції поліс обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів. За вказане порушення ПДР 30 серпня 2016 року відповідно до постанови серії ПС2 № 872737 [PERSON] був притягнутий та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу 425 грн., який оскаржив постанову про накладення на нього адміністративного стягнення до Октябрського районного суду м. Полтави, постановою якого від 20 вересня 2016 року дії відповідача були визнані протиправними, а прийняте ним рішення скасоване. Після цього, 30 вересня 2016 року, інспектор, без виклику [PERSON] до патрульної поліції та повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності, виніс іншу постанову серії ПС2 № 667298, якою за це ж порушення ПДР піддав позивача адміністративному стягненню на підставі ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126, 36 КУпАП у виді 425 грн. штрафу, направивши її для примусового виконання про стягнення штрафу до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. 13 листопада 2017 року Шевченківським відділом державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області було відкрито виконавче провадження по стягненню штрафу з позивача відповідно до оскаржуваної постанови серії ПС2 № 667298 у розмірі 850 грн. 3 жовтня 2018 року постановою Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника з [PERSON] стягнуто штраф у подвійному розмірі та виконавчий збір в сумі 1135 грн. Вказані обставини встановлені постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2019 року (справа № 554/9142/18), а тому відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України не потребують доказування. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 12 грудня 2018 року постанову інспектора роти № 2 УПП в м.Полтаві Романка І.А. серії ПС2 № 667298 від 30 вересня 2016 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. скасовано, закривши провадження у справі; стягнуто з інспектора роти № 2 УПП м.Полтави ДПП Національної поліції України Романка І.А. на користь [PERSON] 2000 грн. моральної шкоди; зобов`язано Шевченківський ВДВС м.Полтави ГТУЮ повернути [PERSON] стягнуту суму грошових коштів в розмірі 1135 грн.; в іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с.8-17). Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2019 року (справа № 554/9142/18) рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 12.12.2018 року скасовано в частині зобов`язання Шевченківського ВДВС м.Полтави ГТУЮ повернути [PERSON] стягнуту суму грошових коштів в розмірі 1135 грн. та стягнення з інспектора роти № 2 УПП м.Полтави ДПП Національної поліції України Романка І.А. на користь [PERSON] 2000 грн. моральної шкоди. Прийнято в цій частині нове рішення, який у задоволенні позову до інспектора роти № 2 УПП м.Полтави ДПП Національної поліції України Романка І.А. відмовлено, а в частині зобов`язання Шевченківського ВДВС м.Полтави ГТУЮ повернути [PERSON] стягнуту суму грошових коштів в розмірі 1135 грн. - провадження по справі закрито. В іншій частині рішення залишено без змін(а.с.20-27). Закриваючи провадження по справі Другий апеляційний адміністративний суд вказав, що [PERSON] не пред`являв позов до Шевченківського ВДВС м.Полтави ГТУЮ про визнання протиправними дій, а тому позов в цій частині підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства. Судом також встановлено, що на виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції перебувало виконавче провадження № 55057790 на підставі постанови № ПС2 667298 від 30.09.2016 виданої УПП в м. Полтаві, стосовно стягнення штрафу з [PERSON] на користь держави в сумі 850,00 грн.(а.с.46). Державним виконавцем 13.11.2017 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку направлено сторонам за вих. № 60859 (а.с.45). Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про відкриття виконавчого провадження направляється сторонам рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. В результаті вжитих державним виконавцем заходів встановлено, що [PERSON] є пенсіонером та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області. 03.10.2018 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію та інші доходи боржника, яку направлено на виконання за вих. № 53539. Згідно вказаної постанови необхідно стягнути з боржника: витрати на проведення виконавчих дій на суму 200,00 грн., основний борг на суму 850 грн., виконавчий збір на суму 85,00 грн., а всього - 1135,00 грн.(а.с.52). 05.11.2018 на депозитний рахунок Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції надійшли кошти в сумі 1135,00 грн. Вказані кошти перераховані наступним чином: - 850,00 грн. перераховано як погашення заборгованості по виконавчому документу на відповідний рахунок згідно платіжного доручення № 7637 від 22.11.2018; - 85,00 грн. перераховано як виконавчий збір до державного бюджету згідно платіжного доручення № 7692 від 23.11.2018; - 200,00 грн. перераховано як витрати на проведення виконавчих дій до державного бюджету згідно платіжних доручень № 7690-7691 від 23.11.2018 (а.с.54-61). 26.11.2018 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з повним фактичним виконанням (а.с.63-64). Враховуючи, що постанова інспектора роти № 2 УПП в м.Полтаві серії ПС2 № 667298 від 30 вересня 2016 року скасована рішенням суду як протиправна, постанова державного виконавця Шевченківського ВДВС м.Полтави від 03.10.2018 року № ВП № № 55057790 підлягає скасуванню, а кошти у сумі 1135 грн. стягнуті із [PERSON] в рахунок сплати штрафу на користь держави, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій перерахованих до державного бюджету у зв`язку із виконанням постанови ПС2 № 667298 від 30 вересня 2016 року підлягають поверненню позивачу. При цьому суд зазначає, що позовні вимоги про скасування постанови підлягають частковому задоволенню, без визнання її протиправною, так як на момент її винесення державний виконавець діяв відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». За нормами частини другої статті 45 Бюджетного кодексу України повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Отже, відповідачем у цьому спорі є держава, яка бере участь у справі через відповідний орган (органи) державної влади, а саме Шевченківський відділ державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (дії якого призвели до стягнення коштів), Головне управління Державної казначейської служби у Полтавській області (яке відповідно до законодавства є органом, який здійснює повернення коштів з державного бюджету). Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Враховуючи, що грошові кошти були стягнуті в дохід держави за рішенням суду, яке в подальшому було скасовано, суд вважає, що вони перебувають у володіння держави без достатньої правової підстави, так як, а тому підлягають стягненню на користь позивача із держави. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України та покладає їх на рахунок держави.

Outcome: partial