Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із даним позовом до відповідачки [PERSON] , в якому просить визнати її такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що протягом останніх п'яти років відповідачка в спірній квартирі не проживає. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги , просить визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надіслала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає, просить визнати її такою, що втратила право на житло в спірній квартирі. Третя особа [PERSON] позовні вимоги визнав, вважає необхідним визнати відповідачку такою, що втратила право на житло. За таких обставин суд вважає можливим розглядати справу на підставі наявних матеріалів у відсутності відповідачки. Вислухавши пояснення, перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги позивача , виходячи з таких підстав. Як встановлено судом виконкомом Коростенської міської ради був виданий ордер на житлове приміщення за адресою [ADDRESS]. Основним квартиронаймачем є [PERSON] та члени його сім'ї [PERSON] та син [PERSON] . Однак, впродовж останніх п'яти років у вказаній квартирі відповідачка [PERSON] не проживає, шлюб між сторонами розірваний. За правилами ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У відповідності до вимог ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені ст.71 ЖК України строки, провадиться в судовому порядку . Відтак, суд приходить до висновку, що відповідачка не проживає у спірній квартирі безпричинно. Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду №2 від 12.04.1985 року з наступними змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» роз'яснив, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. При таких обставинах суд вважає, що вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: позбавлення права власності на житлове приміщення; · позбавлення права користування житловим приміщенням; · про виселення; · про визнання особи безвісно відсутньою; · оголошення особи померлою. Системний аналіз вказаної статті дає підстави для висновку про те, що зняття з реєстрації можливе при винесенні судом рішення про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Відповідно, на підставі рішення про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням відповідачка має бути знята з реєстраційного обліку. На підставі викладеного та

Outcome: approved