Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання\~особи такою,\~що втратила\~право користування\~житловим приміщенням до [PERSON] Посилається на те, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08 листопада 2016 року він є власником житлового будинку з господарськими будівлями розташованого за адресою [ADDRESS] . В будинку крім нього та членів його сім`ї з травня 2016 року зареєстрований та не проживає його колишній зять [PERSON] , який згідно рішення Герцаївського районного суду 30 травня 2016 року розірвав шлюб з його донькою [PERSON] і з того часу відповідач у його будинку не проживав та не навідувався, його особистих речей у будинку немає. Усі обов`язки по утриманню будинку несе позивач. Знятися з реєстрації добровільно відповідач не бажає, а тому просить позов задовольнити та визнати відповідача\~ [PERSON] \~таким,\~що втратив\~право користування\~його житловим\~приміщенням. Позивач [PERSON] в судовому засіданні не з`явився, однак від його представника [PERSON] надійшла заява, якою позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити та розглянути справу у їх з позивачем відсутності, проти заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] , будучи двічі належним чином та завчасно повідомленим про дату, час і місце розгляду судового засідання, до суду не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, а також не подав відзив на позов. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, відповідно до ч.1\~ст.280 ЦПК України\~суд ухвалює\~заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 3\~ст. 27 ЦПК України\~особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Відповідно до вимоги\~ст. 157 Цивільного процесуального кодексу України, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Красношапка проти України», суд розглядає цивільні справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні\~вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено,\~що [PERSON] є власником домоволодіння по [ADDRESS] , згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08 листопада 2016 року. Відповідно до довідки №676-1 від 29.05.2019 року виданої Великобудською сільською радою власником будинку [ADDRESS] є [PERSON] та крім нього зареєстрована його дружина [PERSON] , донька [PERSON] , онук [PERSON] , син [PERSON] та колишній чоловік доньки [PERSON] , який з травня 2016 року не проживає в будинку. Згідно зі ст. 71 ЖК Української PCP, жиле приміщення за наймачем або членами його сім`ї зберігається протягом шести місяців. Як вбачається з акту виконкому Великобудської сільської ради від 28.05.2019 року № 60 [PERSON] фактично не проживає за місцем реєстрації по [ADDRESS] з 16 травня 2016 року. Статтею 72 ЖК Української PCP встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.\~Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє,\~користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на свій розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. За ч. 1 ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом\~ст. 383 ЦК України,\~ст.150 ЖК України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. \~Згідно до ст. 391 ЦК України\~- власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Відповідно\~до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України\~член сім`ї\~власника житла втрачає право на користування цим\~житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним\~і власником\~житла або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Отже, відповідно до зазначених вимог Закону відповідач є особою, яка втратила право на користування спірним житлом. За наведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають до задоволення, а саме слід визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування спірним житлом.

Outcome: approved