Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до Городецької сільської ради Черкаської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. В позові він вказав, що є єдиним спадкоємцем після смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO]. Після смерті батька відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,50 га , на території Городецької сільської ради Уманського району Черкаської області , надану для ведення особистого підсобного господарства , державний акт на право приватної власності на землю серії ЧР 15-8-80, виданий 25.06.1996 року Городецькою сільською радою Уманського району Черкаської області , а також на земельну ділянку площею 2,7117 га , на території Городецької сільської ради Уманського району Черкаської області , надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , державний акт на право приватної власності на землю серії І- ЧР № 010156 виданий 08.08. 2001 року Городецькою сільською радою Уманського району Черкаської області . Однак так як відомості про земельну ділянку не внесені до державного земельного кадастру про земельну ділянку та відсутні у базі даних Державного земельного кадастру, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. За таких підстав позивач змушений звернутись до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що [INFO] помер його батько - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO]. Державний нотаріус Уманської районної державної нотаріальної контори Черкаської області Ящук Д.О.. вчинив нотаріальну дію та відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Тому позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 0,50 га , на території Городецької сільської ради Уманського району Черкаської області, надану для ведення особистого підсобного господарства, державний акт на право приватної власності на землю серії ЧР 15-8-80, виданий 25.06.1996 року Городецькою сільською радою Уманського району Черкаської області, а також на земельну ділянку площею 2,7117 га , на території Городецької сільської ради Уманського району Черкаської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , державний акт на право приватної власності на землю серії І- ЧР № 010156 виданий 08.08. 2001 року Городецькою сільською радою Уманського району Черкаської області на ім?я [PERSON] в порядку спадкування . Представник відповідача Городецької сільської ради Черкаської області в судове засідання не з'явився. Попередньо надав на адресу суду заяву в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення, просив справу розглядати без участі представника міської ради. Суд, заслухавши пояснення позивача, беручи до уваги процесуальну позицію відповідача по справі, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] ( свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від [INFO] (а.с. - 9). [PERSON] за життя належала на праві власності земельна ділянка площею 0, 050 га, що розташована на території Городецької сільської ради Уманського району Черкаської області , надана для ведення особистого підсобного господарства , державний акт на право приватної власності на землю серії ЧР 15-8-80, виданий 25.06.1996 року Городецькою сільською радою Уманського району Черкаської області, а також земельна ділянка площею 2,7117 га , що розташована на території Городецької сільської ради Уманського району Черкаської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт на право приватної власності на землю серії І- ЧР № 010156 виданий 08.08.2001 року Городецькою сільською радою Уманського району Черкаської області ( а.с. 11-12 ). Згідно спадкової справи № 83/2014 ( реєстраційний номер 55705257) єдиним спадкоємцем за заповітом майна визнаний син померлого [PERSON] , який подав заяву про прийняття спадщини. Відповідно до листа управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області адресованому [PERSON] відомості про земельні ділянки [PERSON] площею 0, 50 га та 2,7117 , що розташовані на території Городецької сільської ради Уманського району Черкаської області відсутні у Державному земельному кадастрі. У разі якщо відомості про земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників. Провести державну реєстрацію вищезгаданих земельних ділянок неможливо, тому що власник, а саме [PERSON] помер і не може звернутися з відповідною заявою (а.с.16-17). Відповідно до постанови державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори Черкаської області Ящук Д.О. про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 28.07.2014 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0, 050 га, що розташована на території Городецької сільської ради Уманського району Черкаської області , надану для ведення особистого підсобного господарства , державний акт на право приватної власності на землю серії ЧР 15-8-80, виданий 25.06.1996 року Городецькою сільською радою Уманського району Черкаської області , а також на земельну ділянку площею 2,7117 га , що розташована на території Городецької сільської ради Уманського району Черкаської області , надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , державний акт на право приватної власності на землю серії І- ЧР № 010156 виданий 08.08. 2001 року Городецькою сільською радою Уманського району Черкаської області після померлого [PERSON] (а.с.- 15) . У Конституції України Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою ( ст.1) і визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина , її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст. 3), права та свободи людини є невідчужуваними і непорушними ( ст. 21). В статті 13 визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону(ст.. 14). Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Згідно із ст.ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців), до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 ЦК України позивач відноситься до першої черги спадкоємців за законом. Відповідно до п.2 « Прикінцевих та перехідних положень ЗУ « Про державний земельний кадастр » земельні ділянки, право власності ( користування ) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця ) до інших осіб ( спадкоємців ). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування » відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення ) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і право чинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або право чинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень», від 01.07.2004 року передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі й право власності на нерухоме майно. В ст.331 ЦК України зазначено, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За частиною 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Підстав для неприйняття визнання позову не встановлено. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування - підлягають задоволенню.

Outcome: approved