Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що на підставі рішення Борщівського районного суду від 20 жовтня 2005 року з відповідача в її користь стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 35 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~Проте кошти, які стягуються, є недостатніми для належного утримання дитини, оскільки на даний час неповнолітній син потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, а вона одна на даний час не може повністю забезпечити та задовольнити потреби сина, одягом, продуктами харчування, засобами гігієни а також не має змоги оплатити його лікування. Поряд з тим зазначила, що син стоїть на обліку в дитячій консультації з діагнозом вегето-судинна дистонія по кардіальному типу з передсердно - етопічним ритмом. \~ \~ \~ \~А тому просила суд збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення ним повноліття. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 07 листопада 2018 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу протягом п'ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як встановлено з поштового повідомлення, відповідач 14 листопада 2018 року отримав ухвалу суду, однак, станом на 12 грудня 2018 року відзиву на позовну заяву суду не надіслав. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.192 цього ж Кодексу розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як встановлено судом, сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД № 133213, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області 11 червня 2003 року. Також встановлено, що сторони розірвали шлюб 17 листопада 2005 року і після реєстрації розірвання шлюбу позивачу присвоєно прізвище [PERSON]. Наведене вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ИД №004550, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області. На підставі рішення Борщівського районного суду від 20 жовтня 2005 року звідповідача [PERSON] в користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 35 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Поряд з тим, встановлено, що позивач [PERSON] разом із синами [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають в [INFO], що підтверджується довідкою про склад сімї №3352 від 25.09.2018 року, виданою виконавчим комітетом Борщівської міської ради. Згідно довідки Борщівської АЗПСМ від 11.10.2018 року, вбачається, що неповнолітній [PERSON] стоїть на обліку в дитячій консультації з діагнозом «Вегетосудинна дистонія по кардіальному типу з передсердно ектопічним ритмом». Також встановлено, що позивач [PERSON] працює в Борщівській центральній районній комунальній лікарні на посаді сестри господарки, де її загальна заробітна плата за березень-серпень 2018 року склала 25638, 35 грн. Наведене вбачається з довідки Борщівської ЦРКЛ №80 від 20.09.2018 року. Доказів, які б стверджували, ті обставини, що відповідач є непрацездатним, з незадовільним станом здоровя, має інших утриманців, отримує регулярний дохід, суду не надано, не здобуто таких і в ході судового розгляду. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, оскільки з моменту постановлення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON], витрати на утримання останнього збільшились, вимоги позивача щодо збільшення розміру стягуваних аліментів знаходить підставними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому, суд також виходить з того, що з моменту постановлення судом рішення про стягнення аліментів з відповідача розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 років суттєво збільшився, і дохід отримуваний позивачем не дає їй змоги належним чином забезпечити утримання дитини. Так, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що розмір прожиткового мінімуму складає: для дітей віком\~до 6\~років:\~з 1\~січня 2018\~року -\~1492\~гривні,\~з 1\~липня -\~1559\~гривень,\~з 1\~грудня -\~1626\~гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень, тоді як відповідно до ст. 59 Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» встановлено, що прожитковий мінімум з 1 квітня 2005 року для дітей віком до 6 років складав - 362 гривні, для дітей від 6 до 18 років - 460 гривень; з 1 жовтня 2005 року для дітей віком до 6 років - 376 гривень, для дітей віком від 6 до 18 років - 468 гривень. Крім того, суд враховує ті обставини, що в державі постійно відбувається ріст цін як на продукти харчування, так і на побутові речі, одяг, взуття, що суд визнає загальновідомим фактом, а тому таким, що додаткового доказування не потребує. В зв»язку з чим, даний факт також розцінює як обставину збільшення витрат, які несе позивач на утримання дитини. Враховує суд і те, що неповнолітня дитина проживає з матір»ю, яка в зв»язку з цим несе також і додаткові витрати щодо належного утримання місця проживання. А тому, суд приходить до висновку, що в даному випадку розмір стягуваних з відповідача аліментів не повинен бути нижчим, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. І враховуючи норми закону, за якими він постійно збільшується, вважає за можливе визначити такий у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. Поряд з тим, суд не вбачає підстав для визначення розміру стягуваних аліментів таким, який не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, так як це не відповідає нормам ст. 182 ч. 2 Сімейного Кодексу України, оскільки дана норма права застосовується виключно до розміру аліментів, які визначаються у частці від отримуваного доходу чи заробітку. А тому, вимоги позивача в цій частині не знаходить такими, що підлягають задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача і судові витрати по справі у вигляді судового збору. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 182, 184, 192 СК України, Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік», Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік»,

Outcome: approved