Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідачів [PERSON] , в якому просив визнати за позивачем право власності на 15/100 частин квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов обґрунтовує тим, що вказана квартира в порядку приватизації житлового фонду на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках, тобто кожному співвласнику належить по 20/100 часток. [INFO] помер один із співвласників квартири, батько позивача - [PERSON] . Після його спадщину у вигляді 20/100 частин спірної квартири прийняли спадкоємці померлого першої черги за законом: дружина померлого та відповідно мати позивача - [PERSON] , а також син померлого та відповідно брат позивача - відповідач [PERSON] . Зазначені особи на момент відкриття спадщини проживали та буди зареєстровані разом зі спадкодавцем. Позивач спадщину не прийняв, з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався. Таким чином після смерті батька частка матері позивача змінилася і стала складати 30/100 часток. [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . Після її смерті позивач звернувся до відокремленого підрозділу Четвертої Харківської міської державної Нотаріальної контори для оформлення спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину. Позивач вважає, що після смерті матері [PERSON] він повинен успадкувати 15/100 квартири [ADDRESS] . Державним нотаріусом відокремленого підрозділу Четвертої Харківської міської державної Нотаріальної контори Синельниковим І.П. йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , оскільки в матеріалах спадкової справи №911/2018, заведеної після померлої [INFO] [PERSON] , відсутні документи, що підтверджують право власності на вищевказану квартир. Усі документи на квартиру знаходяться у брата позивача - відповідача [PERSON] , з яким у позивача склалися неприязні стосунки і відповідно надавати документи на квартиру він відмовився. Іншим шляхом отримати правовстаиовлюючі документи на квартиру позивач не має можливості. У зв`язку чим у нього виникла необхідність звернутися до суду з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.09.2019 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом, треті особи: Державний нотаріус відокремленого підрозділу Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Синельников І.П., [PERSON] , [PERSON] , залишено без руху для усунення недоліків. 22.10.2019 року [PERSON] подано заяву про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.10.2019 року даний позов прийнято та відкрито провадження в справі в порядку загального позовного провадження. За наслідками підготовчого провадження ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.02.2020 року було витребувано з КП «Харківське міське бюро технічної інвентрізації» інформацію про те, за ким та на підставі яких правовстановлюючих документів зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] , та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.11.2020 року було витребувано з відокремленого підрозділу Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори копію спадкової справи № 911/2018, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В подальшому надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Орел В.В. в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, відповідач [PERSON] відзиву на позов не подав, проте надіслав суду заяву про розгляд справи без його участі. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання ЦПК України, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян. Крім того, недотримання строків розгляду справ порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади. Будучи обізнаним про розгляд справи судом, відповідач відзиву та жодних доказів не подав, а тому розгляд справи здійснений судом на підставі наявних доказів, що містяться в матеріалах справи. З боку відокремленого підрозділу Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори було подано заяву про розгляд справи за відсутнолсті їх представника. Інші треті особи у судове засідання не з`явилилися, про день та час слухання справи сповіщалися своєчасно та належним чином, прични неявки суд не повідомили. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши представлені в справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В процесі судового розгляду було встановлено, що двокімнатна ізольована квартира [ADDRESS] , на праві спільної сумісної власності відповідно до матеріалів інвентарізаційної справи КП «Харківське міське бюро технічної інвентарізації» зареєстрована за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 26.02.1999 року Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, р.№8-99-164818, а.с.17, 77-78. [INFO] помер один із співвласників вищезазначеної квартири [PERSON] , а.с.13. Відповідно до положень ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Отже, після смерті [PERSON] до складу спадщини померлого відноситься належне йому на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 26.02.1999 року Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, р.№8-99-164818, право власності на 1/5 частину двокімнатної ізольованої квартири [ADDRESS] . Матеріали цивільної справи свідчать, що [PERSON] є батько позивача - [PERSON] та відповідача [PERSON] , а.с.11,137. Крім того, на момент смерті [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , а.с.134. Згідно із відповіддю від 24.11.2020 року № 2904/01-16/П на запит суду відокремленого підрозділу Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори спадкова справа щодо майна [PERSON] не заводилася, заяви про прийняття або відмову від спадщини не надходили, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, а.с.121. На підставі інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти, спадкові договори ) від 21.01.2021 року данні про складання заповітів та спадкових договорів [PERSON] відсутні, а.с.151. Згідно положень ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Не спростовано іншими участниками справи доводи позивача, що місцем постійного проживання [PERSON] та відповідно місцем відкриття спадщини є адреса: [ADDRESS] . На підставі данних про реєстрацію місця проживання відповідно до паспорту громадянина України та довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова встановлено, що на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані син спадкодавця - [PERSON] та дружина спадкодавця [PERSON] , а.с.132, 138-139, 140. Позивач визнає той факт, що на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, разом із спадкодавцем не проживав, був зареєстрований за іншою адресою: [ADDRESS] . Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ст.1269 ЦК України). Таким чином, судом встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у встановленому ч.3 ст.1268 ЦК України порядку прийняли син спадкодавця - відповідач [PERSON] , та дружина спадковдавця - [PERSON] . Отже на підставі положень ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , мають син спадкодавця - відповідач [PERSON] , той з подружжя, який його пережив, а саме дружина спадковдавця - [PERSON] . Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З врахуванням наведеного, не зважаючи на те, що за життя [PERSON] не отримала свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , їй належить 1/10 частка у праві власності на двокімнатної ізольованої квартири [ADDRESS] (1/5 х 1/2 = 1/10). Крім того, відповідно до положень ч.1 ст. 357 ЦК України, на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 26.02.1999 року Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, р.№8-99-164818, на праві власності [PERSON] належить 1/5 частина двокімнатної ізольованої квартири [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, а.с.12. Отже, після смерті [PERSON] до складу спадщини померлої відноситься право власності на 3/10 частин двокімнатної ізольованої квартири [ADDRESS] (1/10 + 1/5 = 3/10). Після смерті [PERSON] позивач звернувся до відокремленого підрозділу Четвертої Харківської міської державної Нотаріальної контори для оформлення спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину, після померлої [INFO] [PERSON] , а.с.123. Крім того, із заявою про прийняття спадщини [PERSON] 07.05.2019 року звернувся до нотаріуса її син [PERSON] , який на момент відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем за місцем відкриття спадщини, а.с. 133. У вказаній заяві відповідач зазначав, що всі необхідні документи, передбачені главою 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», ним будуть надані додатково. Дані щодо наявності інших спадкоємців померлої відсутні, будь-які інші особи із заявами про прийняття спадщини до нотаріусу не зверталися. На підставі інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти, спадкові договори ) від 27.11.2018 року данні про складання заповітів та спадкових договорів [PERSON] відсутні, а.с.126. Таким чином, судом встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у встановленому ч.1 ст.1269 ЦК України та ч.3 ст.1268 ЦК України порядку прийняли сини спадкодавця - позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] . Отже на підставі положень ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , мають в рівних частинах сини спадкодавця - позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] . За таких обставин, позивач огрунтованно зазначає у позові, що після смерті матері [PERSON] він успадкував 15/100 квартири [ADDRESS] (3/10 : Ѕ = 3/20, або 15/100). На підставі постанови Державного нотаріусу відокремленого підрозділу Четвертої Харківської міської державної Нотаріальної контори Синельникова П.І. від 21.08.2019 року позивачеві мені було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , оскільки в матеріалах спадкової справи №911/2018, заведеної після померлої [INFO] [PERSON] відсутні документи, що підтверджують право власності на вищевказану квартиру. Позивач у позові зазначив, що правовстановчі документи на спірну знаходяться у відповідача по справі, з яким у позивача склалися неприязні стосунки, та відповідно надавати позивачу документи на квартиру він відмовився. Іншим шляхом отримати правовстановлюючі документи на квартиру позивач, який не є її співвласником, я не має можливості. У зв`язку чим у нього виникла необхідність звернутися до суду із зазначеним позовом. Вказані доводи позивача з боку відповідача під час розгляду справи в суді не спростовувалися. Відповідно п.23 Постанови Пленуму Верхового суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщин) видасться за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщин) в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права па спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності насувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Тому, саме з часу набрання рішенням суду про визнання наявності у позивача права на отримання утримання від відповідачів у останніх виникає обов`язок зазначене утримання надавати. На підставі наведеного вище, у судовому порядку за позивачем [PERSON] суд визнає право власності на 3/20 частин двокімнатної ізольованої квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 818,40 грн. На підставі вищевикладеного, ст. ст.10,12,13,141, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved