Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «ПУСК», ПСП «УШБА», державного реєстратора прав на нерухоме майно Херсонської філії Державного підприємства «СЕТАМ» Прасолової Анни Миколаївни про визнання додаткової угоди до договору оренди землі та договору оренди землі недійсним, який в подальшому уточнив, просив усунути перешкоди у користуванні належної йому земельної ділянки шляхом зобов`язання повернути земельну ділянку та скасування державної реєстрації права оренди, мотивуючи тим, що він є власником земельної ділянки площею 5,5 га, яка розташована на території Сергіївської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області. На підставі договору оренди землі укладеного між його матір`ю [PERSON] та ТОВ «ПУСК» від 01.11.2006 року, зареєстрованого 01.06.2007 року, строком на 12 років, тому строк дії договору сплив 01.06.2019 року. 10.08.2018 року та 30.04.2019 року він направив на адресу ТОВ «ПУСК» повідомлення про небажання поновлювати договірні відносини після закінчення строку дії договору оренди землі. Після спливу строку дії договору оренди землі він звернувся до Центру надання адміністративних послуг Новотроїцької РДА Херсонської області для реєстрації припинення дії договору, але отримав відмову у державній реєстрації, у зв`язку з тим, що вказана земельна ділянка перебуває в оренді у відповідача ПСП «УШБА» на підставі договору оренди від 01.08.2017 року, який укладений між ним та відповідачем. Так як він ніякого договору оренди землі з ПСП «УШБА» не укладав та не підписував просив усунути перешкоди у користуванні належною йому земельної ділянкою шляхом скасування державної реєстрації договору оренди від 01.08.2017 року та зобов`язання ПСП «УШБА» повернути йому земельну ділянку площею 5,5 га, скасувати державну реєстрацію додаткової угоди від 31.07.2017 року до договору оренди землі від 01.11.2006 року укладеної між позивачем та ТОВ «ПУСК» та договору оренди землі від 01.08.2017 року, укладеного між позивачем та ПСП «УШБА» та стягнути з відповідача понесені судові витрати на оплату судового збору, проведення почеркознавчої експертизи. Представник позивача адвокат Ковальчук І.М. уточнені позовні вимоги підтримала повністю, надала пояснення аналогічні викладеним в позові, просила позов задовольнити. На підтвердження своєї позиції просила про проведення почеркознавчої експертизи договору оренди від 01.08.2017 року. Отримання орендної плати позивачем визнає, але зазначила, що такі дії позивача не свідчать про укладеність договору оренди. Представник відповідача ПСП «УШБА» адвокат Колганова Ю.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в позові з підстав наведених в відзиві, який обґрунтований тим, що з 2017 року від позивача до ПСП «УШБА» не надходило ніяких заперечень щодо виконання орендарем умов укладеного договору, а саме щодо обсягів та строків розрахунків. Таким чином договір оренди земельної ділянки, укладений між ПСП «УШБА» та позивачем є належним чином укладеним та реалізовується сторонами відповідно до його умов, позивач добровільно й свідомо уклав цей договір та без зауважень отримує орендну плату. Також позовна заява не містить обґрунтування порушення законних прав та інтересів позивача внаслідок реалізації договорів оренди земельної ділянки, укладених ПСП «УШБА» та позивачем, а також не містить визначення обставин, які б, у відповідності до вимог статті 215 ЦК України, свідчили про наявність підстав для визнання договору недійсним. Представник відповідача ТОВ «ПУСК» до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, повідомлений завчасно, належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідач Державний реєстратор прав на нерухоме майно Херсонської філії Державного підприємства «СЕТАМ» Прасолова А.М. до судового засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, повідомлена завчасно, належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Суд дослідивши вислухавши доводи сторін та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. З наявних матеріалів справи судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки площею 5,5га, яка розташована на території Сергіївської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.09.2016 року, відповідно до якого земельна ділянка площею 5,5 га, яка належала [PERSON] , 1931 року народження, яка померла [INFO] на підставі заповіту від 16.03.2011 року належить її сину (спадкоємцю) [PERSON] /а.п. 13/. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. За визначенням частини першої статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті317 ЦК України). Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з положеннями частин першої, другої статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю\~це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками; право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку, що також відповідає загальним вимогам вчинення правочину, визначеним цивільним законодавством України. При цьому орендодавцями земельних ділянок є, зокрема, громадяни, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи (частина перша статті4 названого Закону). З договору оренди землі від 01.11.2006 року, який укладений між [PERSON] та ТОВ «ПУСК», вбачається, що земельна ділянка площею 5,5 га передана в оренду орендарю ТОВ «ПУСК», строк дії договору оренди дванадцять років, договір зареєстрований у Новотроїцькому районного реєстраційному відділенні Херсонської регіональної філії Центру ДЗК 01.06.2007 року /а.п. 15-16/. Таким чином строк дії вказаного договору на час звернення позивача з позовом до суду 09.12.2019 року закінчився 01.06.2019 року, про що не заперечували сторони. За визначенням статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; за загальним правилом частини другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Стороною позивача ставилось питання про проведення почеркознавчої експертизи додаткової угоди від 31.07.2017 року до договору оренди землі від 01.11.2006 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «ПУСК» та договору оренди землі від 01.08.2017 року, укладеного між [PERSON] та ПСП «УШБА», але для проведення судової почеркознавчої експертизи оригіналу угоди сторонами надано не було, що позбавило можливості проведення її експертизи та з урахуванням того, що договір оренди землі від 01.11.2006 року на час проведення експертизи закінчився, необхідність у проведенні такої експертизи не виникає, з чим сторони погодились. У зв`язку з чим на вирішення почеркознавчої експертизи були поставлені питання щодо договору оренди землі від 01.08.2017 року укладеного між [PERSON] та ПСП «УШБА», строк дії якого на даний час не скінчився, так як він укладений на сім років. Як вбачається з висновку судово-почеркознавчої експертизи Херсонського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 12.03.2021 року №СЕ-19/122-21/880-ПЧ, підпис у графі «(підпис фізичної особи)» стовпця «Орендодавець [PERSON] » на другому аркуші наданого на дослідження Договору оренди землі від 01.08.2017 року, укладеного між [PERSON] та ПСП «УШБА» на земельну ділянку площею 5,5 га кадастровий номер 6524483800:03:011:0014 (аркуш 213 справи №662/2586/19), виконаний не [PERSON] , [INFO] , а іншою особою /а.п. 228-238/. В матеріалах справи відсутні дані, які вказували б на те, що особа, яка підписала оспорюваний правочин від імені [PERSON] була його представником або ж виконала підпис з його відома. Факт підробки підпису на оспорюваній додатковій угоді до договору оренди землі, який встановлено висновком експерта, виходить за межі цивільно-правового регулювання відносин і переходить в площину кримінально-караних діянь. А тому, не може породжувати будь-яких негативних цивільно-правових наслідків. Суд враховує пояснення позивача, про те, що він дізнався про наявність оскаржуваного договору землі 01.08.2017, який позивач не підписував і не укладав, а про його існування дізнався лише з рішення державного реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Такі пояснення підтверджуються наявним в матеріалах справи рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] , Відділ економічного, регіонального розвитку та торгівлі Новотроїцької РДА про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №47258332 від 07.06.2019 року. Відповідно до частини першої статті 15, пункту 2 частини другої статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання угоди недійсною (пункт «в» частини третьої статті152 Земельного кодексу України). Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 18.12.2013 у справі № 6-127цс13, вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене ст. 203 ЦК України,\~є важливим\~чинником,\~без якого\~неможливо укладення\~договоруоренди земельної ділянки. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судому у постанові від 11.06.2018 у справі № 151/117/17. Крім того, у іншій постанові Верховного Суду України у справі № 6-162цс13 від 19.02.2014, вказано, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі скріплюють його своїми підписами. Позивач заперечує підписання з відповідачем ПСП «УШБА» договору оренди землі від 01.08.2017 року і волевиявлення на його укладення у нього не було. Висновком судово-почеркознавчої експертизи від 15.02.2021 року № СЕ 19/122-21/880-ПЧ встановлено, що [PERSON] договір оренди землі від 01.08.2017 року не підписував. Тому з наведеного випливає, що підписання оскаржуваного договору оренди землі не відповідало волевиявленню позивача та було здійснено всупереч бажанню [PERSON] , що свідчить про порушення істотних умов договору та його невідповідність вимогам\~ст. 203 ЦК України. Враховуючи наведене, а також специфіку договорів оренди землі, а саме необхідність\~обов`язкового\~повідомлення сторони про певні\~істотні\~умови договору\~та його\~державну реєстрацію, суд вважає, що відсутність особистого підпису сторони в договорі оренди землі свідчить про те, що сторони не узгодили всі істотні умови договору, передбачені Законом. Отже підпис в договорі оренди землі є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого у письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри учасника правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документа, в якому втілюється правочин. Унаслідок вказаного, підписання правочину здійснюється кожною із сторін власноручно або власноручно уповноваженими на те стороною особами. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. Разом із тим Велика Палата Верховного Суду констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Як встановлено судом, ПСП «УШБА» самовільно зайняло земельну ділянку, площею 5,5 га на території Сергіївської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області, яка належить на праві власності [PERSON] . Враховуючи підстави позову наведені позивачем в уточнених позовних вимогах, в яких позивач наполягає на поверненні йому земельної ділянки, шляхом усунення перешкод у користуванні належною йому земельною ділянкою та правову позицію Верховного Суду України, висловлену в постанові від 16.06.2020 року №145/2047/16- ц, суд приходить до висновку про задоволення такої позовної вимоги. Що стосується позовної вимоги позивача про скасування державної реєстрації додаткової угоди №б/н від 31.07.2017 року до договору оренди землі від 01.11.2006 року, зареєстрованого 01.06.2007 року за №4АА002190-040772700013, укладеної між [PERSON] та ТОВ «ПУСК», яка була зареєстрована 21.09.2017 року, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні такої позовної вимоги, з огляду на те, що позивач в позові та представник позивача в ході розгляду справи посилалися на те, що додаткова угода позивачем з ТОВ «ПУСК» не підписувалась та не укладалась, але клопотання про проведення почеркознавчої експертизи цієї додаткової угоди позивачем заявлено не було, оригінал додаткової угоди в матеріалах справи відсутній. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Та обставина, що власник земельної ділянки не підписував додаткову угоду до договору оренди належної йому земельної ділянки має бути підтверджена висновком судової почеркознавчої експертизи, яка відноситься до криміналістичних експертиз. Таку експертизу судом проведено не було за відсутність клопотання сторін, таким чином у позовних вимогах до ТОВ «ПУСК», державного реєстратора прав на нерухоме майно Херсонської філії Державного підприємства «СЕТАМ» щодо скасування державної реєстрації додаткової угоди №б/н від 31.07.2017 року до договору оренди землі від 01.11.2006 року слід відмовити. Відповідно до вимог ч.2 п.1\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею, документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених вимог. Понесені позивачем витрати становлять: 2250,24 грн. - витрати на проведення судово-почеркознавчої експертизи, 784,20 грн. - оплата судового збору, які підтверджені документально, тому з урахуванням задоволених позовних вимог, з відповідача ПСП «УШБА» на користь позивача необхідно стягнути 2250,24 грн. витрати на проведення експертизи та 384,20 грн. сплаченого судового збору. Виходячи з викладеного та

Outcome: partial