Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням та усунення перешкод в користуванні та розпорядженні жилим будинком шляхом примусового зняття відповідачів з реєстраційного обліку, мотивуючи свої вимоги тим, що на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 16.10.2002р. йому належить житловий будинок, розташований по [ADDRESS]. Згодом він дізнався, що в будинку залишились зареєстрованими відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які з 2002 року по теперішній час в будинку не проживають. Крім того, 15.09.2004р. він зареєстрував в своєму будинку відповідача [PERSON], але фактично [PERSON] в будинок не вселявся та ніколи в ньому не мешкав. Реєстрація відповідачів здійснює перешкоди позивачу в оформленні документів та розпорядженні своїм майном, тому він просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не з'явився на підставі заяви про підтримання позовних вимог, розгляд справи у його відсутність та згоду на ухвалення заочного рішення по справі (а.с.4). Відповідачі до суду не з'явились, про час, дату та місце судового засідання повідомлялись за місцем реєстрації, але за вказаною адресою відсутні. Згідно ст.74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Представник третьої особи - Роздільнянського районного підрозділу ГУ Державної міграційної служби в Одеській області до суду не з'явився, будучі повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. В порядку ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів зі згоди позивача. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу будинку від 16.10.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Роздільнянської державної нотаріальної контори Патраманською Л.М., зареєстрованого в реєстрі за № 3950 житловий будинок [ADDRESS] належить на праві власності позивачу [PERSON] Право власності на нерухоме майно зареєстроване в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 03.02.2004р. (а.с.5). Таким чином, позивач володіє житловим будинком правомірно, а тому має право вимагати усунення перешкод в користуванні та розпорядженні своєю власністю. Крім цього встановлено, що за вказаною адресою зареєстрований також відповідач [PERSON], 31.03.1976р.н., що підтверджується довідкою Роздільнянської РС ГУДМС України в Одеській області. [PERSON] на теперішній час в будинку не проживає, поштову кореспонденцію за вказаною адресою не отримує. Факт його відсутності в будинку на протязі 5 років підтверджується і письмовими заявами сусідів позивача [PERSON] (а.с.11), [PERSON] (а.с.12). Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Ст.321 ЦК України встановлює непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом, у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними та власником житла або законом. Позивач заперечує проти реєстрації відповідача за вказаною адресою, так як дані обставини перешкоджають йому в реалізації права володіння та користування належним йому на праві власності майном. Таким чином, на підставі наявних у справі доказів судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в будинку [ADDRESS], належному позивачеві [PERSON] без поважних причин на протязі 5 років, а тому втратив право користування вказаним житлом. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] згідно довідки Роздільнянської РС ГУДМС України в Одеській області від 23.09.2014р. в реєстрації та зняті з реєстраційного обліку по Роздільнянському району Одеської області не значаться. Суд не може прийняти до уваги підтвердження факту реєстрації відповідачів за зазначеною адресою домовою книгою (а.с.13-16) та довідкою Виконкому Роздільнянської міської ради №1029 від 16.04.2014р., виданою на підставі домової книги, згідно яких відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] перебувають на реєстраційному обліку за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Так, згідно Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла; довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи; документи, до яких вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, довідка про звернення за захистом в Україні (ст.3 Закону). Відповідно до ст.11 Закону реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Згідно Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого Наказом МВС України 22.11.2012 №1077 п.1.5. реєстраційний облік - обробка персональних даних про місце проживання та місце перебування осіб в інформаційній (автоматизованій) системі та/або в картотеках персональних даних, зареєстрованих відповідно до чинного законодавства України (далі - картотека), здійснюється адресно-довідковими підрозділами головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - адресно-довідковий підрозділ територіального органу ДМС України) та територіальними підрозділами ДМС України. П.1.6. передбачає, що ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування осіб в Україні (далі - реєстраційний облік) здійснюється територіальними підрозділами ДМС України та адресно-довідковими підрозділами територіальних органів ДМС України з дотриманням вимог законодавства про захист персональних даних. Реєстраційний облік ведеться у межах обслуговування адміністративно-територіальної одиниці відповідного адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України або територіального підрозділу ДМС України. У територіальному підрозділі ДМС України картотеки складаються з відомостей про реєстрацію у формі картки реєстрації особи та адресної картки, а в адресно-довідковому підрозділі територіального органу ДМС України - талона зняття з реєстрації місця проживання в Україні та відомостей про реєстрацію місця проживання особи. Таким чином, єдиним органом, що веде реєстраційний облік місця проживання або перебування особи в межах адміністративно-територіальної одиниці є територіальні підрозділи ДМС України або адресно-довідкові підрозділи територіального органу ДМС України. Оскільки по картотеці Роздільнянського РС ГУДМС України в Одеській області відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не перебувають на реєстраційному обліку за адресою: [ADDRESS], то в задоволенні позовних вимог до цих відповідачів слід відмовити. На підставі ст.ст.319,391,405 ЦК України,

Outcome: partial