Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про зняття арешту зі спадкового майна. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року померла його мати - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема на 1/3 частину [ADDRESS]. У строк встановлений законом для прийняття спадщини він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак йому було відмовлено у зв'язку з тим, що постановою ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві накладено арешт. Звернувшись до ВДВС з проханням про зняття арешту з майна, стало відомо, що підставою накладення арешту був борг, що виник із кредитного договору. Проте між [PERSON] та ПАТ «Надра» було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору, предметом якої було припинення дії кредитного договору та прощення частин боргу. Кредитором було направлено на адресу [PERSON] повідомлення про анулювання заборгованості за кредитним договором та довідку про закриття кредиту та відсутність боргу по кредитному договору. ВДВС була направлена відповідь, яка полягала в тому, що оскільки строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить три роки, тому надати інформацію стосовно виконавчих запитуваних виконавчих проваджень неможливо. В судове засідання, призначене на 07 серпня 2018 року, надійшла заява від позивача про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримує, не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження. Представники ВДВС Деснянського районного управління юстиції у м. Києві та ПАТ КБ «Надра» в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, причин неявки суду не повідомили, суд визнав причини їх неявки неповажними. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути спір за відсутності представника відповідача відповідно до ст.ст. 280-289 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечували представники позивача. Згідно зі ст.ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦПК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема на 1/3 частину [ADDRESS]. У строк встановлений законом для прийняття спадщини позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак йому було відмовлено у зв'язку з тим, що 15 листопада 2012 року постановою Державної виконавчої служби Деснянського РУЮ у м. Києві накладено арешт. Звернувшись до ВДВС з проханням про зняття арешту з майна, стало відомо, що підставою накладення арешту був борг, що виник із кредитного договору від 30.08.2007 р., укладений спадкодавцем з ПАТ «Надра». Проте 06 березня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Надра» було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору від 30 серпня 2007 року, предметом якої було припинення дії кредитного договору та прощення частин боргу. Кредитором було направлено на адресу [PERSON] повідомлення про анулювання заборгованості за кредитним договором та довідку від 17 квітня 2014 року про закриття кредиту та відсутність боргу по кредитному договору. 26 квітня 2018 року ВДВС була направлена відповідь, яка полягала в тому, що оскільки строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить три роки, тому надати інформацію стосовно виконавчих запитуваних виконавчих проваджень неможливо, оскільки виконавчі провадження за вказаний період знищено у зв'язку з закінченням терміну зберігання. Згідно з ч.1 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.ст. 317,391 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Аналогічне визначене статтею 321 ЦК України щодо непорушності права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що на даний час виконавче провадження знищено, через що позивач не має можливості отримати, а суд не може встановити наявність постанови про зняття арешту з майна. Як наслідок, позивач не може реалізувати свої права щодо розпорядження своєю власністю. У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Наявність безпідставного накладеного обтяження майна, належного позивачу, порушує його права, що дає підстави для їх судового захисту. Відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня коли йому стало відомо про такі обставини. У зв'язку з зазначеним, суд приходить до висновку про необхідність зняття арешту з майна позивача, так як на виконанні ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві жодних виконавчих документів, боржником в яких виступає позивач, не перебуває, підстав для арешту зазначеного майна суду не наведено. Приймаючи до уваги викладене, позовні вимоги про зняття арешту з спадкового майна [PERSON] (реєстраційний номер обтяження 13253449), накладений постановою ВДВС Деснянського районного управління юстиції у м. Києві від 15 листопада 2012 року серія № 35192128 та зняття заборони на спадкове нерухоме майно, є обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved