Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 10 серпня 2002 року виконкомом Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, актовий запис №9, визначити місце проживання неповнолітньої дитини подружжя [PERSON] з позивачем, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня звернення до суду з цим позовом до досягнення дитиною повноліття та стягнути сплачені позивачем судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що з відповідачем шлюбні відносини припинені, матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, хоча має таку можливість. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги зменшила, просила лише розірвати шлюб відповідачем та стягнути з відповідача судові витрати по справі, про що надала письмову заяву (а.с. 32). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу та стягнення з нього на користь позивача судових витрат по справі. Згідно зі ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши позицію сторін, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 серпня 2002 року у виконавчому комітеті Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, актовий запис №9, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). У шлюбі у сторін народилася дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, зберегти сім'ю неможливо, шлюбні відносини припинено. Спільне господарство не ведеться, спору про поділ майна, що є спільною сумісною на власністю даний час немає. Суд вважає, що шлюб сторін існує формально та його подальше збереження є неможливим. Згідно з ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. На підставі ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їхніх дітей. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ст.115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає задоволенню заявлена позивачкою позовна вимога про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, а саме суми сплаченого судового збору у розмірі 640 грн. за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved