Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом до Побережківської сільської ради Богуславського району Київської, просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS], посилаючись на те, що вказане нерухоме майно є спадковим, яке залишилось йому після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Він прийняв спадщину після смерті спадкодавця як спадкоємець за заповітом, оскільки вступив у фактичне володіння та управління спадковим майном, що підтверджується матеріалами спадкової справи, яка заведена Богуславською районною державною нотаріальною конторою та довідкою Побережківської сільської ради №281 від 09 серпня 2013 року. Інших спадкоємців не має. Житловий будинок [ADDRESS] належав спадкодавцю [PERSON], яка за життя не оформила право власності на будинок та не отримала правовстановлюючий документ. При зверненні до Богуславської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримання документів про право власності на спадкове майно йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що відсутній правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок. Оскільки позивач позбавлений можливості в адміністративному порядку встановити за собою право власності на спадкове нерухоме майно, то він звернувся із даним позовом до суду. Позивач зазначає, що перешкод для визнання за ним права власності на вказаний будинок не існує, оскільки будинок (з відповідними господарськими будівлями і спорудами) по [ADDRESS] побудований без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати, що підтверджено висновком експерта з технічного обстеження будівель і споруд. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач - Побережківська сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] у відповідності до ст.ст. 524, 534 ЦК України в редакції 1963 року є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та копією заповіту посвідченого 08 жовтня 1988 року секретарем виконавчого комітету Побережківської сільської ради Богуславського району, Київської області. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року, яка була чинною на час відкриття спадщини після померлої [PERSON], для придбання спадщини необхідно було, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця ( ст. 525 ЦК України в редакції 1963 року). За змістом п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнавалось, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном, або подав заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Із матеріалів спадкової справи, яка заведена Богуславською районною державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкоємцем за заповітом на все майно [PERSON], яка померла [INFO], являється [PERSON], який у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління спадковим майном. Інші спадкоємці відсутні. Даний факт також підтверджується довідкою Побережківської сільської ради №281 від 09 серпня 2013 року. Із копії постанови державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.02.2015 року вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно [PERSON] не може бути видане, оскільки на ім'я спадкодавця відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS]. Довідкою Побережківської сільської ради № 02-09/89 від 16 березня 2015 року та витягом з погосподарської книги по особовому рахунку [NUMBER] підтверджується, що житловий будинок по [ADDRESS] належав [PERSON], яка була головою двору і проживала в господарстві до дня смерті. За даними технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] у господарстві спадкодавця є житловий будинок 1905 року забудови, загальною площею 61,70 кв.м., житловою площею 26,60 кв.м., підсобною площею 35,10 кв.м. та господарські будівлі і споруди: погріб окремо збудований, веранда, сарай, ворота, огорожа, колодязь питний, загальною інвентаризаційною вартістю 46155 гривень. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов'язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості. Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року. Таким чином, спадкодавець [PERSON] була власником вищевказаного житлового будинку та господарських будівель і споруд, оскільки її будинок був зареєстрований в погосподарській книзі Побережківської сільської ради. Висновком № 40/10.03.15 від 10 березня 2015 року складеним експертом з технічного обстеження будівель і споруд Робаком С.О. підтверджено, що житловий будинок [ADDRESS], 1905 року забудови, зведений (побудований) без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на час обстеження відповідає санітарним і технічним вимогам і дозволяє безпечно його експлуатувати. Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачем [PERSON] права власності на спадковий будинок, що залишився після смерті [PERSON], під час проведення попереднього засідання не встановлено. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved