Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до Мужилівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно за законом, у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, що в с. Мужилів по вул. Т.Шевченка, 28 Підгаєцького району Тернопільської області та земельної ділянки площею 1,21 га., що розташована на території Мужилівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області і належало її рідному брату [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги позивача підтримав повністю та просить їх задовольнити. Крім цього, додав, що інших спадкоємців, окрім позивача, які мали б право на частку у спадковому майні, що залишилось після смерті рідного брата позивачки, у якого своєї сімї не було, немає. Представник відповідача - Мужилівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Крім цього, визнання ним позову та прохання про розгляд справи у його відсутності, викладено у адресованій суду заяві, яка долучена до матеріалів справи. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що вони проживали по сусідству із матірю та братом позивачки, при цьому вони достовірно не знають, як по документах правильно імя матері спадкодкодавця [PERSON] та відповідно матері позивачки [PERSON], але їм відомо, що в селі до неї звертались на імя [PERSON], або [PERSON]. Рідний брат позивачки [PERSON] постійно проживав разом із своєю матірю [PERSON] в с. Мужилів по вул. Т.Шевченка, 28 Підгаєцького району Тернопільської області аж до дня смерті останньої. Після смерті своєї матері рідний брат позивачки [PERSON] вступив в управління та володіння спадковим майном, що залишилось після її смерті, що виразилось у постійному проживанні у вказаному житловому будинку до дня його смерті. Інших осіб із прізвищем [PERSON], або [PERSON], крім матері позивачки [PERSON], на території Мужилівської сільської ради немає. У рідного брата позивачки [PERSON] була дружина, з якою вони давно розлучились і дітей у нього не було. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст.1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Судом встановлено, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 1,21 га., що розташована на території Мужилівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, що підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ТР №035171 від 30 грудня 1999 року та витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 30 червня 2016 року, виданим відділом Держгеокадастру у Підгаєцькому районі Тернопільської області. Той факт, що [PERSON], а не [PERSON], як це помилково зазначено у свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок від 22 листопада 1989 року, належав житловий будинок з надвірними будівлями, що в с. Мужилів по вул. Т.Шевченка, 28 Підгаєцького району Тернопільської області, підтверджується довідками виданими виконкомом Мужилівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області за №№609, 802 відповідно від 04 липня та 09 вересня 2016 року, свідоцтвом про смерть серії І-ИД №039140 від 02 квітня 2007 року виданим на імя [PERSON], яке видавалось на підставі паспорта останньої і в якому вірно вказано її імя, а саме [PERSON], а не [PERSON], а також поясненнями свідків даними ними в судовому засіданні. Із довідки за №609 від 04 липня 2016 року виданої виконкомом Мужилівської сільської ради, вбачається, що в житловому будинку в с. Мужилів по вул. Т.Шевченка, 28 до дня смерті проживала [PERSON] та її син [PERSON], який помер 18 грудня 2015 року, що також підтверджує той факт, що останній був сином [PERSON]. Вказане також підтверджується поясненнями свідків даними ними в судовому засіданні. Із довідки виданої виконкомом Мужилівської сільської ради за №802 від 09 вересня 2016 року, вбачається, що померла [PERSON] була останнім членом колгоспного двору, що в с. Мужилів по вул. Шевченка, 28 Підгаєцького району Тернопільської області. Мати спадкодавця [PERSON], а відповідно й позивача [PERSON] [PERSON] 01 квітня 2007 року померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №039140 від 02 квітня 2007 року, виданим Мужилівською сільською радою Підгаєцького району Тернопільської області. Той факт, що позивач [PERSON] є рідною сестрою спадкодавця [PERSON] окрім вищенаведеного, підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] від 12 квітня 2016 року та свідоцтвом про народження позивача [PERSON] серії І-ИД №235667 від 12 квітня 2016 року, виданого Чортківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, з яких вбачається, що їх батьками були: батько [PERSON] та мати [PERSON] Після смерті [PERSON] в управління та володіння вищевказаним спадковим майном вступив рідний брат позивачки [PERSON], який проживав у даному житловому будинку та використував земельну ділянку за цільовим призначенням до дня його смерті, що також підтверджено в судовому засіданні поясненнями свідків і вбачається із довідки виданої виконкомом Мужилівської сільської ради Підгаєцького району за №609 від 04 липня 2016 року. Рідний брат позивачки [PERSON] 18 грудня 2015 року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №190689 від 18 грудня 2015 року, виданим виконавчим комітетом Мужилівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області. Виходячи із розяснень, що містяться в п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25 травня 1998 року) факт належності правовстановлюючого документа особі, встановлюється в судовому порядку лише у випадку, якщо така особа звернулась до суду з такою заявою, тобто факт належності правовстановлюючого документа померлій особі, якою в даному випадку є [PERSON] судом не встановлюється. У звязку з цим, суд, вважає за необхідне, у задоволенні вимог [PERSON] про встановлення факту належності [PERSON], яка померла 01 квітня 2007 року, свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 22 листопада 1989 року відмовити. Позивач своєчасно звернулась до нотаріальної контори з питанням видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її рідного брата [PERSON], однак в цьому їй було відмовлено у звязку із невідповідністю правовстановлюючих документів та було запропоновано звернутись до суду, про що свідчить нотаріально засвідчена заява [PERSON] від 10 березня 2016 року, копія відмови в.о. державного нотаріуса Підгаєцької державної нотаріальної контори за №578/01-16 від 21 червня 2016 року та копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 14 липня 2016 року. Позивач [PERSON] вступила в управління спадковим майном, прийняла спадщину після смерті свого рідного брата, що виразилось у своєчасному її зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується вищезазначеним. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що вимоги [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та про визнання права власності на спадкове майно за законом, підставні, а тому підлягають до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: partial