Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права на спадкове майно земельну частку (пай). У підтвердження позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді належного йому права на земельну частку (пай) тому, що він був включений до списку до Державного акта на право колективної власності на землю. Згідно ст. 527 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а саме на день смерті [INFO] [PERSON] проживав разом з дружиною [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину і стала власником майна яке залишилось після смерті чоловіка, але нотаріально не встигла оформити свої спадкові права, через смерть. Після смерті [INFO] [PERSON] , її донька [PERSON] фактично успадкувала право на земельну частку (пай) спадкодавцем якого була її мати [PERSON] право на земельну частку (пай) належне [PERSON] , планували передати сину [PERSON] , але він не подав відповідної заяви протягом зазначеного терміну про прийняття спадщини за станом здоров`я. На день смерті - [INFO] , [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , за цією ж адресою був зареєстрованим його син [PERSON] , [INFO] , в період з 28.07.1987 р. по 16.10.2010 року. В листопаді 2016 року після звернення до Райгородської с/ради йому - [PERSON] стало відомо про наявність земельного паю діда - [PERSON] за № 465 в розмірі 6,65 га, який невитребуваний і знаходиться на території Райгородської сільської ради в обробітку згідно договору оренди. Позивач [PERSON] в судових засіданнях участі не брав, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача Райгородської сільської ради Сватівського району Луганської області в судовому засіданні участі не брав, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Луганській області в судовому засіданні участі не брав, про що надав заяву та в письмових поясненнях вказав, що позов не підлягає задоволенню, оскільки заявлений безпідставно, вважає, що [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) не отримав, отже право на земельну частку (пай) по КСП «ім. Мічуріна», що розташовувалось на території Райгородської сільської ради Сватівського району Луганської області, не набув. Жодних доказів на підтвердження того, що [PERSON] був членом колективного сільськогосподарського підприємства та був внесений до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, позивачем не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У зв`язку з цим суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть виданого 19 червня 1995 року Райгородською сільською радою Сватівського району Луганської області (а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді належного йому права на земельну частку (пай). Згідно листа Сватівського відділу Держгеокадастру у Луганській області від 06.06.2019 р. вбачається, що громадянин [PERSON] включений до Списку до Державного акта на право колективної власності на землю серія [NUMBER] від 29.11.1995 року на землю колективного сільськогосподарського підприємства імені Мічуріна Райгородської сільської ради Сватівського району Луганської області за № 467 (а.с. 24). За померлим [PERSON] враховується земельна частка (пай) по КСП імені Мічуріна за № 465 в розмірі 6,65 га, пай є невитребуваним та знаходиться в оренді ПП «Колос Р.В.», що підтверджено довідкою Райгородської сільської ради № 02-16/281 від 21.05.2019 р. (а.с. 19). Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що державна реєстрація КСП імені Мічуріна в припинена, дата запису 11.10.2010. Родинність позивача [PERSON] зі спадкодавцем підтверджена копією свідоцтва про народження згідно якого вбачається, що [PERSON] є рідним сином [PERSON] (а.с. 15), який є сином [PERSON] , про що надано витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с. 8). З повідомлення Першої Сватівської державної нотаріальної контори від 15.07.2019 року за № 1203/01-16 слідує, що спадкова справа на майно померлого [PERSON] не відкривалась, заповіти та спадкові договори відсутні (а.с. 41-43). Після смерті [PERSON] його майно фактично успадкувала його дружина [PERSON] , яка згодом померла та не встигла оформити спадкові права, між тим на день смерті [INFO] [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (довідка Сватівської міської ради № 548 від 25.06.2019 року - а.с. 10), де також був зареєстрований і його син [PERSON] в період з 28.07.1987 р. по 16.10.2010 року (довідка Сватівської міської ради № 550 від 25.06.2019 року - а.с. 16). Таким чином у зв`язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа на спадкове майно, позивач не має можливості оформити право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно зі статями 525, 526 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місцезнаходження майна або його основної частини. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (частина перша статті 529 ЦК УРСР). Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з положеннями статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За роз`ясненнями, наведеними в п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до п.п. 1-2 Указу Президента України №720/95 від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі - Указ Президента України №720/95), ст.ст. 1-2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають члени КСП, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», роз`яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта на право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. За змістом ст. 23 ЗК України (в редакції 1990 року) та Указу № 720/95 особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання колективним сільськогосподарським підприємствам державного акту. Таким чином, право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі власності на землю конкретному КСП, членом якого вони є. Таким чином суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, виходячи з того, що [PERSON] є спадкоємцем після померлого діда [PERSON] , оскільки [PERSON] який ймовірно міг успадкувати майно, помер [INFO] (спадкова трансмісія), таким чином [PERSON] прийняв спадщину згідно ст. 549 ЦК УРСР, в редакції 1963 року, чинній на час виниклих правовідносин, тому має право на вказане спадкове майно. Також судом встановлено, що падкоємців за законом та за заповітом після смерті [PERSON] немає, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки відповідач позов визнав та в інший спосіб позивач не має можливості оформити спадкові права. На підставі ст.ст. 524-526, 549 ЦК України (у редакції 1963 року),

Outcome: approved