Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20.06.2019 року приблизно о 21 год. 30 хвил. [PERSON] , керуючи легковим автомобілем марки ЗАЗ-Daewoo Lanos, реєстраційний номер [NUMBER] , та рухаючись по вулиці Соборна у м.Мирноград порушив вимоги Правил дорожнього руху України та скоїв на нього наїзд (як пішохода). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження та бригадою швидкої був доставлений до Мирноградської центральної міської лікарні, де йому була надана перша медична допомога. Згідно листа Мирноградської центральної міської лікарні до прийомного відділення лікарні він був доставлений о 21 год. 45 хв. та оглянутий черговим лікарем-травматологом, зроблено рентген. Йому встановлено діагноз: закритий передній нижній вивих правого плечового суглобу; забій, садно грудної клітини. Був виправлений вивих під наркозом, рекомендовано фіксуючу пов`язку, холод, при болях - розчин «Дексалгіну». Відповідно до листа Мирноградського відділення поліції від 06.08.2019 року, відомості про дорожньо-транспортну пригоду були внесені до Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події під №№ 4461, 4464 та 4465. За результатами розгляду повідомлень складено висновок. Протокол про адміністративне правопорушення на водія не складався, оскільки на погляд працівників поліції в його діях був відсутній склад адміністративного правопорушення, а причиною дорожньо-транспортної пригоди нібито стала його власна необережність. Зі змісту висновку № 847 від 10.07.2019 року, складеного слідчим СВ Мирноградського відділення поліції лейтенантом поліції [PERSON] , вбачається, що причиною дорожньо-транспортної пригоди нібито стала його власна необережність та начебто порушення ним вимог п. 4.14 та п. 4.14«а», «б» Правил дорожнього руху України. При цьому, у висновку зазначається, що він нібито відмовився від слідчих дій, проходження судово-медичної експертизи, відмовився надавати слідчому медичні документи, вважав його тілесні ушкодження не значними та відмовився висувати претензії до будь-кого з приводу дорожньо-транспортної пригоди. Одразу після дорожньо-транспортної пригоди він втратив свідомість. Прийшовши до тями, він був дуже наляканий та знервований. Все тіло у нього боліло. В лікарні, куди приїхали працівники поліції, він не міг нічого писати та підписувати через вивих правого плечового суглоба (він правша). Тому всі документи складалися слідчим поліції та підписувалися його матір`ю [PERSON] , яка, будучи так само як і він дуже знервованою, підписувала в той момент все, що пропонували працівники поліції. З огляду на незгоду з висновками слідчого, після ознайомлення зі змістом цього документу, він надіслав відповідну скаргу до Мирноградського відділення поліції. Поряд з цим, незалежно від висновків працівників поліції та результатів розгляду скарги, він відповідно до ст.1167 ЦК України має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я. Він вважає, що в його діях не було грубої необережності. Він не здійснював рух по проїжджій частині або обочині вулиці, а лише переходив дорогу. Виходячи на проїжджу частину він переконався у безпечності відповідної дії. На проїжджу частину раптово не вибігав. Висновки слідчого з цього приводу носять характер припущень та не підтверджені доказами, зокрема показаннями свідків, яких було вдосталь на місці дорожньо-транспортної пригоди. Швидкість руху автомобіля та використання водієм зовнішніх світлових приборів не була встановлена. Натомість відповідач на його переконання порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: -п. п. «б» п. 2.3. ПДР - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; -п. 12.1. ПДР - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; -п. 12.2. ПДР - у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги; -п. 12.3. ПДР - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; -п. 12.4. ПДР - у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому була завдана моральна шкода, яка полягає у наступному. Одразу після дорожньо-транспортної пригоди він втратив свідомість. Прийшовши до тями він був дуже наляканий та знервований, все тіло у нього боліло. Лише той факт, що він вдало згрупувався в момент удару, дозволив йому уникнути більш тяжких травм. На амбулаторному лікуванні він перебував з 20.06.2019 року по 04.07.2019 року та був змушений переживати всі ті незручності, які пов`язані з відвідуванням лікарні: огляди лікарів, медичні дослідження та інше. При цьому, у цей час він був також змушений відриватися від звичайних занять. На фоні отриманої травми він декілька днів після дорожньо-транспортної пригоди відчував фізичний біль та до сьогодні не може повноцінно використовувати праву руку. Після дорожньо-транспортної пригоди відповідач жодного разу не поцікавився станом його здоров`я та не запропонував допомоги. Він вважає, що суми, яка може бути сплачена страховиком на підставі ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у рахунок відшкодування завданої йому моральної шкоди, а саме 5% страхової виплати за шкоду, заподіяною здоров`ю, при тому, що розмір його документально підтверджених витрат на медичну допомогу склав 347,75 грн., тобто в розмірі 17,38 грн. (347,75 грн. х 5%) недостатньо для повного відшкодування завданої йому моральної шкоди, а тому відповідач на підставі ст. ст. 1167, 1194 ЦК України має сплатити йому різницю між фактичним розміром такої шкоди, яку він оцінює в 30017,38 грн., і належною йому страховою виплатою, а саме 30000,00 грн. Просить суд стягнути з відповідача на його користь у відшкодування моральної шкоди,\~заподіяної ушкодженням\~здоров`я внаслідок\~дорожньо-транспортної\~пригоди 30000 грн. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Також пояснив, що 20.06.2019 року біля 21.00 годин він переходив дорогу по вул. [ADDRESS] м [ADDRESS] Мирнограді біля Палацу культури. Його збив автомобіль і він впав та втратив свідомість. Була викликана швидка медична допомога. Поки вона їхала, він прийшов до тями. Швидка допомога приїхала і забрала його до лікарні, де йому надавали медичну допомогу, також там його мати підписувала якісь папери, які саме йому не відомо. До лікарні приходив слідчий. Він лікувався в лікарні біля місяця амбулаторно. У нього було вибито плече і пошкоджена спина. У нього і зараз болить плече, але в лікарню він не звертається, оскільки йому сказали не брати лікарняний, так як йому треба довчитися в Професійному гірничому ліцеї і поступати на практику на шахту. Просить суд стягнути моральну шкоду з водія того автомобіля, який його збив, тобто відповідача, в розмірі 30000 гривень. Моральна шкода полягає в тому, що у нього був порваний одяг під час ДТП, був розбитий телефон, були витрачені кошти у лікарні, більше він не пам`ятає в чому полягає моральна шкода. Того вечора він був зі своїми знайомими, більше 20 чоловік, потім їх відійшло п`ятеро, вони вживали алкогольні напої, він випив 1 пляшку пива 0,5 літра. Він переходив дорогу біля будівлі ВЦ, пішохідний перехід там знаходився на відстані приблизно 30-40 метрів від того місця, де вони переходили дорогу. Переходили дорогу вони не бистрим кроком, він йшов останнім та не бачив автомобіль відповідача і не може пояснити звідки він взявся. Удар автомобіля прийшовся йому у плече, якою саме частиною він не знає. В цей час на вулиці йшли люди. На узбіччі дороги ростуть дерева і вони виходили на проїжджу частину із-за дерев. В лікарні його опитував співробітник поліції. Він згоден, що в його діях є порушення правил дорожнього руху, так як він переходив дорогу не по пішохідному переходу. Він не може пояснити чому він оцінив розмір заподіяної йому моральної шкоди саме у 30000 гривень. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що в позовній заяві позивач, наводячи правове обґрунтування заявлених вимог, посилається на приписи ст.1167 ЦК України, яка передбачає, що «моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки» та ст. 1187 ЦК України «шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку». Пленум ВССУ в постанові від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначив, що «розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини». Тобто у випадку, якщо шкода була завдана наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, обов`язковими елементами складу правопорушення, яке є підставою цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування шкоди: 1) настання шкоди; 2) протиправність поведінки заподіювача шкоди; 3) причинний зв`язок між поведінкою і шкодою. Крім того, з позовної заяви та доданих до неї матеріалів не вбачається з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди у сумі 30017,38 грн., та якими конкретними доказами це підтверджується. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Доводи щодо завданих йому моральних страждань зводяться до незручностей, пов`язаних з відвідуванням лікарні, проведенню медичних досліджень та інше. Однак, ці доводи спростовуються самим позивачем у доданих ним матеріалах. Так з довідки Мирноградської ЦМЛ від 05.08.2019 вбачається, що за 2 тижні лікування позивач [PERSON] відвідував лікарню лише тричі. При цьому медичні процедури проводились йому лише при первинному надходженні до лікарні, інші відвідування зводились до надання лікарем рекомендацій щодо лікування. Фактичного підтвердження завдання позивачу «незручностей» не надано, як не підтверджено ним неможливості в теперішній час «повноцінно використовувати праву руку». На його думку, позивачем не обґрунтовано та не підтверджено завдання йому моральної шкоди у визначеному розмірі. Також, при задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди обов`язковою у кожній справі встановлення підтвердження протиправності поведінки, що завдає шкоду. Шкода заподіяна протиправно тільки у разі, якщо дії особи були протиправними. Натомість, якщо суд дійде висновку, що в діях особи не було порушення закону, то й підстав для відшкодування такої шкоди немає. В позовній заяві позивач вказує на протиправність його поведінки, яка, на думку позивача, полягає в порушенні ним низки положень ПДР України, але належних доказів його протиправної поведінки позивачем не надано. Він заперечує факт порушення ним зазначених норм ПДР України. Не було здобуто підтверджень порушень ним ПДР України і під час розгляду працівниками поліції повідомлення про ДТП, яка відбулася за його участі 20.06.2019. Згідно висновку Мирноградського ВП №847 від 10.07.2019 та повідомлення позивачу про результати розгляду його заяви не вбачаться порушення ним ПДР, а причиною виникнення ДТП стало порушення самим позивачем вимог цих Правил. При завданні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на особу, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, не може бути покладено обов`язок з її відшкодування, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Вказаний висновок та додані до нього матеріали, спростовують наведене позивачем описання події, що трапилась. Навпаки, вбачається, що позивач, раптово вибігаючи на проїжджу частину дороги в темну пору доби в невизначеному для цього місці, не міг не усвідомлювати протиправність своїх дій (порушення ПДР), та свідомо допускав, що його дії можуть призвести до шкідливого наслідку (настання ДТП), про що свідчить характер такої поведінки (спроба швидко перебігти у стані алкогольного сп`яніння в темну пору доби перед автомобілем, що наближався). При цьому, як такого наїзду на позивача він не скоював, бо позивач на бігу сам вдарився в бокову частину його автомобіля. Крім того, факт перебування позивача в стані алкогольного сп`яніння (гострої інтоксикації внаслідок вживання алкоголю) був підтверджений під час огляду в Мирноградський ЦМЛ. Вважає, що позивачем не підтверджено протиправності його поведінки, як при цьому не вбачається й причинного зв`язку між його поведінкою. Тому просить в задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення з нього моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 30000 грн. відмовити повністю. Крім того, в судовому засіданні відповідач пояснив, що 20.06.2019 приблизно о 21.20 год. він рухався на своєму автомобілі «Ланос» по вулиці Соборна в м. Мирнораді від Мирноградської центральної міської лікарні в сторону центра міста. В районі Палацу культури проходила дискотека і там стояли припарковані автомобілі, тому він їх об`їжджав і в тому місці проїжджав приблизно по середині дороги. Біля будівлі колишнього Обчислювального Центру посаджені дерева і не освітлюється територія, тому пішохідна доріжка (тротуар) була затемнена і взагалі не було видно хто там знаходиться. Він спочатку проїхав пішохідний перехід, на якому нікого не було, і проїжджаючи далі вже наприкінці будівлі Обчислювального Центру раптово із-за дерев від будівлі Обчислювального Центру вибігла група молодих людей приблизно 3-4 чоловіка. Це відбулося дуже близько від його автомобіля, біля 5 м. Вони перебігали проїжджу частину по вул. Соборна від Обчислювального Центру в сторону Палацу культури. Для нього це було повною несподіванкою, так як із-за дерев і відсутності освітлення він нікого на тротуарі не бачив. Він різко натиснув на педаль гальм (їхав він зі швидкістю приблизно 40 км/год.) і машина практично зупинилася. В цей час із-за дерев вибіг ще один молодий хлопець - позивач, який біг за тими хлопцями, та вдарився здається правою рукою об капот його автомобіля, після чого упав на асфальт. На машині у нього не було ніяких ушкоджень, вм`ятин, що свідчить про те, що він не збив того хлопця. Він вийшов з машини, підійшов до того хлопця, який лежав на дорозі на боку, був в свідомості, казав, що в нього болить рука. Там одразу зібрався великий натовп людей, оскільки в тому районі проходила дискотека і було багато людей. Хтось із присутніх людей викликав швидку допомогу і поліцію. Дуже швидко приїхала швидка допомога і поліція. Цього парня забрала швидка допомога, він був у свідомості і жалівся, що у нього болить рука. Він особисто на тому хлопців якихось тілесних пошкоджень не бачив. Працівники поліції почали складати необхідні документи, потім він в лікарні пройшов медичне обстеження на стан алкогольного сп`яніння, було підтверджено, що він тверезий. Працівниками поліції проводилася перевірка, за результатами якої він до адміністративної і кримінальної відповідальності не притягувався. Ці хлопці не переходили, а перебігали проїжджу частину і він їх не збив тільки тому, що їхав з невеликою швидкістю, а також вони почали перебігати проїжджу частину на деякій відстані від його автомобіля, він встиг загальмувати. У тому районі є 2 пішохідних переходи, один приблизно на відстані 70-80м назад від того місця де це сталося, а інший - спереду приблизно на відстані 50м. До того, як хлопця погрузили в машину швидкої допомоги, він весь час був у свідомості, відповідав на запитання. Люди, які були присутні там на місці події, і працівники поліції йому говорили, що від того парня був сильний запах алкоголю. Сам він не чув цей запах, оскільки близько до хлопця не підходив, так як там було дуже багато людей коло нього. Одразу на місце ДТП ніхто із родичів хлопця не приїжджав. На місці ДТП було дуже багато людей, оскільки перед Палацом культури проходила дискотека. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позицію відповідача, вважає, що позов задоволенню не підлягає, просив відмовити в задоволенні позову. Вислухавши учасників справи та дослідивши надані суду докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 20.06.2019 року по вул [ADDRESS] м.Мирнограді навпроти буд. № [ADDRESS] сталося зіткнення автомобіля марки ЗАЗ-Daewoo Lanos, реєстраційний номер [NUMBER] , під керування [PERSON] , [INFO] , та пішохода [PERSON] , [INFO] , при якому [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді вивиху правого плеча (а.с. 16-17). Згідно висновку Мирноградського відділення поліції від 10.07.2019 року за фактом дорожньо-транспортної пригоди (ЄО №№ 4461, 4464, 4465 від 20.06.2019), розгляд матеріалу за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля ЗАЗ-Daewoo Lanos, реєстраційний номер [NUMBER] , під керування [PERSON] , [INFO] , та пішохода [PERSON] , [INFO] , при якому [PERSON] було травмовано - закінчено. Висновком встановлено, що відповідно до вимог п.12.3 ПДР України «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», водій [PERSON] негайно став виконувати гальмування автомобілю, з метою його повної зупинки, однак, у зв`язку з тим, що пішохід [PERSON] , вибіг на проїзну частину у безпосередній близькості до керованого ним автомобілю зліва направо, не встиг зупинити керований ним транспортний засіб, в результаті чого передньою правою частиною автомобілю здійснив наїзд на пішохода [PERSON] . Крім того, опитаний [PERSON] пояснив, що у темну пору доби, він не озираючись, з власної необережності, швидким темпом шагу, перебуваючи у темному одязі став пересікати проїзну частину на вказаній ділянці автошляху, в результаті чого на нього здійснив наїзд автомобіль. Свою провину потерпілий визнав у повному обсязі та пояснив, що тілесні ушкодження отримав з власної необережності, оскільки пересік проїзну частину поза межами пішохідного переходу, у темну пору доби у темному одязі. Причиною настання даної дорожньо-транспортної події послужили необережні дії пішохода [PERSON] , який порушивши вимоги п.4.4, п.4.14 «а», «б» Правил дорожнього руху України, які вимагають: п.4.4. В темний час доби та в умовах недостатньої видимості пішоходи, які здійснюють рух по проїжджій частині або обочині, повинні виділити себе, а по можливості мати на зовнішньому одязі світлові відбиваючі елементи, для своєчасного їх виявлення іншими учасниками дорожнього руху; п.4.14. Пішоходам забороняється: а) виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху; б) раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід, маючи об`єктивну можливість спостерігати за дорожньою обстановкою і рухом транспортного засобів по проїжджій частині, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху, в темний час доби, не виділивши себе, перед тим як перетинати проїжджу частину, не переконавшись у відсутності небезпеки для себе, раптово вибіг на проїжджу частину , перетинаючи її зліва направо по ходу руху автомобілю, внаслідок чого водій [PERSON] здійснив на нього наїзд. Таким чином, в ході розгляду матеріалів Єдиного обліку було встановлено, що в результаті зазначеної дорожньо-транспортної події заподіяння тілесних ушкоджень [PERSON] настали внаслідок його необережних дій, і більш ніхто не постраждав (а.с.16-17). 20.08.2019 року [PERSON] на адресу Мирноградського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області було направлено скаргу про незгоду з висновком слідчого за фактом дорожньо-транспортної пригоди № 847 від 10.07.2019 року та проханням його скасувати (а.с.18-19). Згідно листа Комунального некомерційного підприємства «Мирноградська центральна міська лікарня» Мирноградської міської ради від 05.08.2019 року та копій записів з медичної карти [PERSON] був доставлений на прийомне відділення 20.06.2019 року о 21.45 год., оглянутий черговим лікарем-травматологом, зроблено рентген, встановлено діагноз: закритий передній нижній вивих правого плечового суглобу, забій, садно грудної клітини. Був виправлений вивих під наркозом, рекомендовано фіксуюча пов`язка, холод, при болях розчин «Дексалгіну». 24.06.2019 з`явився на прийом в лікувально-діагностичне відділення, рекомендовано «Фастум гель». 27.06.2019 оглянутий завідуючим відділення. Знаходився на амбулаторному лікуванні з 20.06.2019 по 04.07.2019 (а.с.20, 21-28). Згідно копій товарних та фіскальних чеків [PERSON] було оплачено плівку та придбано медичних препаратів на загальну суму 347,75грн. (а.с.29). Згідно листа КНП «Мирноградська центральна міська лікарня» Мирноградської міської ради від 18.09.2019 року, 20.06.2019 року був проведений огляд на стан сп`яніння [PERSON] , [INFO] , та ознак сп`яніння не виявлено. Також був проведений огляд на стан сп`яніння [PERSON] , [INFO] , у якого виявлено гостру інтоксикацію внаслідок вживання алкоголю (а.с.35). Свідок [PERSON] пояснила, що позивач є її сином. 20.06.2019 року приблизно о 21.15-21.20 год. вона подзвонила своєму сину і спитала де він знаходиться і коли прийде додому. Він сказав, що зараз знаходиться в центрі міста на дискотеці і вже скоро буде йти додому. Потім приблизно через 15 хвилин їй подзвонив по телефону друг сина [PERSON] і сказав, що [PERSON] збила машина і щоб вона їхала в центр міста. Після цього їй ще дзвонили і друзі сина, і її знайома та казали, що [PERSON] збила машина. Пізніше їй зателефонував слідчий і сказав щоб вона приїхала до лікарні, на її питання слідчий відповів, що син у свідомості. Ці всі дзвінки були один за одним, поки вона збиралася, викликавши таксі. Вона на таксі поїхала в лікарню. Там син знаходився на приймальному покої, був у свідомості. У нього були садна на ногах, спині, правій руці. Він тримався за праву руку і жалівся, що вона болить. В лікарні були друзі і знайомі [PERSON] , з якими він був на дискотеці, і потім вони ще підходили у лікарню, їх зібралось приблизно 20 чоловік. Вони на перебій стали розповідати, що трапилося. Як вони їй розповіли, вони були на дискотеці біля Палацу культури, потім перейшли на іншу сторону вулиці Соборна до туалету. Потім поверталися назад на дискотеку і коли переходили дорогу по [ADDRESS] збила машина. Вони їй сказали, що вона знає цього водія, який працює в таксі і постійно їздить п`яний за кермом. Потім більша частина друзів і знайомих її сина розійшлись по домівках, з ними залишились тільки троє. До [PERSON] підходили лікарі, оглядали його, робили рентген знімки, в кабінеті у травматолога вправляли плече під наркозом. Біля години ночі в лікарні їм сказали, що вони можуть йти додому, дали направлення прийти наступного дня до поліклініки. Приблизно в цей час на телефон їй подзвонив слідчий і попросив зачекати. Вони дочекалися слідчого. Слідчий запитав у сина чи може він зараз писати, на що син відповів, що так як в нього дуже болить рука, то зараз не може. На вимогу слідчого вона під його диктовку написала якийсь текст від імені сина, що саме не знає, і син його начебто підписав лівою (здоровою) рукою. Після цього вони поїхали додому. Наступного дня вони з сином поїхали в поліклініку. Син біля місяця ходив до лікарні на прийом та перебував на лікарняному. І до теперішнього часу у сина болить рука, він постійно вживає знеболювальні препарати. Відповідач з ними не зустрічався, ніякої допомоги не надавав. Про обставини тих подій вона знає тільки зі слів осіб, які знаходилися в той вечір разом з її сином, були вони чи ні безпосередньо на місці ДТП їй не відомо. Син їй потім сказав, що в той вечір перед дискотекою він випив пляшку пива. Згідно медичних документів син був на лікарняному 2 тижні. Зараз за медичною допомогою син не звертався, так як йому ще треба буде влаштовуватись на роботу в шахту, зараз він тільки приймає знеболювальні ліки. Рішення подати цей позов і розмір оціненої моральної шкоди це спільне рішення їхньої сім`ї. Як їй відомо, відповідач не притягувався ні до адміністративної, ні до кримінальної відповідальності. Свідок [PERSON] пояснила, що вона була безпосереднім свідком ДТП, яке трапилося, вона викликала швидку допомогу і поліцію. Дату вона не пам`ятає, це було чи наприкінці червня чи на початку липня 2019 року, тоді перед виборами до Верховної Ради проводилися дискотеки. В той день також була дискотека на площі біля Палацу культури «Україна». Це було приблизно о 21.00-21.30 год. Вона йшла зі своїм чоловіком по [ADDRESS] по тротуару неподалік від стадіону. Вони вирівнялись з пішохідним переходом, побачили, що попереду них група підлітків - чоловіка чотири перебігали дорогу на іншу сторону вулиці. Вони себе поводили неадекватно, голосно кричали, лаялися матом, «дуркували», тому вони звернули на них увагу. Ці підлітки пішли в сторону лікарні. Потім, коли ті хлопці вирівнялись з ними, вони різко розвернулись і побігли по тротуару 10-15 м, почали ланцюжком різко перебігати дорогу, розтягнувшись на проїжджій частині. В цей час там проїжджав автомобіль таксі чорного кольору, який перед цим пропустив людей на неподалік розташованому пішохідному переході і продовжив рух. Почувся звук гальм, таксист намагався ухилитися від зіткнення, прийнявши вбік, але зачепив одного із перебігаючих дорогу, які розтягнулися ланцюжком по дорозі. По зустрічній смузі також їхав автомобіль, який встиг загальмувати перед цими хлопцями. Той хлопець, якого зачепив автомобіль, лежав на асфальті. До нього підбіг один із хлопців, які були з ним, став його тягнути за руки і казати пішли звідси. Але вона цьому перешкодила і подзвонила по телефону викликала швидку допомогу і поліцію. Збіглося багато людей, приїхали працівники поліції і швидкої допомоги. Вона, її чоловік і ще хлопець, який там був, допомогли працівникам швидкої допомоги на носилках погрузити постраждалого в автомобіль швидкої допомоги. Постраждалий весь цей час був у свідомості, жалівся на біль у руці. Постраждалого відвезли в лікарню. Працівники поліції опитали свідків - приблизно 5 чоловік, у тому числі її та її чоловіка. Вона бачила як автомобіль зачепив передньою частиною автомобіля того хлопця після того як він намагався ухилитися від зіткнення з першими двома хлопцями, які переходили дорогу. Від того хлопця постраждалого і його друга, який намагався його забрати, був різкий запах алкоголю. Вона також спілкувалася з водієм автомобіля - учасника ДТП, від нього не було чути запаху алкоголю. Той постраждалий хлопець дуже різко перебігав проїжджу частину дороги. До цього вона не була знайома ні з водієм автомобіля, ні з постраждалим. Моральна шкода відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до ст.1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.2 ст.1193 Цивільного кодексу України, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Згідно п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» (далі постанова Пленуму ВССС), розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно п.7\~вказаної постанови\~Пленуму ВССС, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, якщо інше не встановлено законом, розмір відшкодування з особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, має бути зменшено (але не може бути повністю відмовлено у відшкодуванні шкоди). Питання про те, чи є допущена потерпілим необережність грубою (частина друга статті 1193 ЦК), у кожному конкретному випадку має вирішуватись з урахуванням фактичних обставин справи (характеру дії, обставин завдання шкоди, індивідуальних особливостей потерпілого, його стану тощо). Положення статті 1193 ЦК про зменшення розміру відшкодування з урахуванням ступеня вини потерпілого застосовуються і в інших випадках завдання шкоди майну, а також фізичній особі, однак у кожному разі підставою для цього може бути груба необережність потерпілого (перебування у нетверезому стані, нехтування правилами безпеки руху тощо), а не проста необачність. Саме по собі перебування у нетверезому стані не є прикладом грубої необережності, якщо при цьому не було порушено правила дорожнього руху. Відповідно до Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306: 4.7. Пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності - на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч. 4.8. Якщо в зоні видимості немає переходу або перехрестя, а дорога має не більше трьох смуг руху для обох його напрямків, дозволяється переходити її під прямим кутом до краю проїзної частини в місцях, де дорогу добре видно в обидва боки, і лише після того, як пішохід упевниться у відсутності небезпеки. 4.10. Перед виходом на проїзну частину з-за транспортних засобів, що стоять, та будь-яких об`єктів, що обмежують оглядовість, пішоходи повинні впевнитись у відсутності транспортних засобів, що наближаються. 4.14. Пішоходам забороняється: а) виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху; б) раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід. Таким чином, судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 20.06.2019 року приблизно о 21.20-21.30 годині по вул. Соборна в м.Мирнограді навпроти буд. №16 за участю водія [PERSON] , який керував автомобілем марки ЗАЗ-Daewoo Lanos, реєстраційний номер [NUMBER] , та пішохода [PERSON] відбулася внаслідок порушення пішоходом [PERSON] . Правил дорожнього руху. Так, пішохід [PERSON] всупереч вимогам пунктів 4.7, 4.8, 4.10, 4.14«а», 4.14«б» Правил дорожнього руху в темний час доби, із-за дерев, які ростуть вздовж проїзної частини та тротуару, раптово вибіг з тротуару на проїзну частину і намагався перетнути її не на пішохідному переході, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху, у безпосередній близькості перед автомобілем ЗАЗ-Daewoo Lanos під керуванням водія [PERSON] , що рухався по цій проїзній частині, внаслідок чого сталося зіткнення автомобіля з пішоходом [PERSON] . При цьому неподалік від місця дорожньо-транспортної пригоди є пішохідний перехід, саме по якому пішоходи зобов`язані переходити проїзну частину в тому місці. Крім того, пішохід [PERSON] перебував в стані алкогольного сп`яніння. Зазначені обставини підтверджуються висновком Мирноградського відділення поліції від 10.07.2019 року за фактом дорожньо-транспортної пригоди (ЄО №№ 4461, 4464, 4465 від 20.06.2019), показаннями свідка [PERSON] , яка була безпосереднім очевидцем цієї дорожньо-транспортної пригоди, поясненнями відповідача [PERSON] , а також частково і поясненнями самого позивача [PERSON] . Факт перебування [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння підтверджується медичним висновком КНП «Мирноградська центральна міська лікарня». Будь-яких доказів на підтвердження наявності вини водія автомобіля ЗАЗ-Daewoo Lanos [PERSON] в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, про що в своїй позовній заяві вказує позивач, суду позивачем не надано і судом не встановлено. У зв`язку з вищевикладеним суд вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася саме з вини потерпілого [PERSON] , який, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, порушив Правила дорожнього руху, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди і, відповідно, отримання ним тілесних ушкоджень. Вини водія автомобіля ЗАЗ-Daewoo Lanos [PERSON] в настанні дорожньо-транспортної пригоди судом не встановлено. В результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу були завдані тілесні ушкодження, встановлено діагноз: закритий передній нижній вивих правого плечового суглобу; забій, садно грудної клітини. Позивач перебував на амбулаторному лікуванні з 20.06.2019 року по 04.07.2019 року, у зв`язку з чим йому було заподіяно матеріальну шкоду, пов`язану з витратами на лікування, в сумі 347,75 грн., а також моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку з отриманою травмою. Позивач оцінив заподіяну йому моральну шкоду в сумі 30017,38 грн. та просить стягнути з відповідача на його користь у відшкодування моральної шкоди 30000 грн. Суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, оскільки судом встановлено наявність заподіяної позивачу моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та, оскільки ця моральна шкода завдана позивачу ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, в даному випадку відповідно до ст.1167 ЦК України шкода має відшкодовуватися відповідачем незалежно від наявності його вини. В той же час, оскільки судом встановлено, що груба необережність потерпілого сприяла виникненню шкоди (а фактично і була причиною заподіяння йому шкоди), тому відповідно до ч.2 ст.1193 ЦК України розмір відшкодування моральної шкоди має бути зменшено і суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування заподіяної йому моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 1500 гривень. Суд не приймає доводи відповідача про те, що у зв`язку з тим, що в його діях відсутня протиправна поведінка, він взагалі не повинен нести відповідальність за заподіяння шкоди позивачу, оскільки шкода завдана позивачу ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки і відповідно до ст.1167 ЦК України шкода має відшкодовуватися незалежно від наявності вини відповідача. При цьому суд враховує постанову Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 712/14046/18 (провадження № 61-10868св19). Крім цього, відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що заявлено позов немайнового характеру, суд вважає необхідним стягнути з відповідача в доход держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 38,42 грн. (1500 грн. х 768,40 грн. : 30000 грн. = 38,42 грн.), оскільки позивач на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від вказаних витрат при подачі позову до суду. \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі\~ст.ст.23,\~1167,\~1187,\~1193\~Цивільного кодексу\~України,\~

Outcome: partial