Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, посилаючись на те, що вони з відповідачем по справі з лютого 2009 року по лютий 2011 року, також близько 6 місяців у 2014 році перебували у близьких відносинах та вели спільно господарство з [PERSON] Зокрема проживала з відповідачем однією сім`єю без державної реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] від цих стосунків у них народився [INFO] син - [PERSON] . Відповідач не бажає подавати заяви про визнання батьківства до органу державної реєстрації актів цивільного стану, а тому просила визнати батьківство [PERSON] , щодо дитини - [PERSON] , [INFO] , внести зміни до актового запису про народження № 46 від 20.04.2011 року, зазначивши в графі «батько» - [PERSON] та стягнути судові витрати, понесені при розгляді справи. Ухвалою суд від 23.10.2018 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 08.02.2019 року Глобинським районним судом Полтавської області клопотання позивача про призначення судово-генетичної експертизи - задоволено. Призначено по справі судово-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Дніпропетровського обласного бюро судово-медичних експертиз, м. Дніпро, площа Соборна, 14. На вирішення експертизи поставлені наступні питання:- чи є [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Оплату за проведення експертизи покладено на позивача. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити з підстав викладених у ньому та враховуючи висновок експерта, надали до суду клопотання в якому прохали стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, пов`язані із проведенням експертизи у розмірі 6599,64 грн., та витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 3500 грн. Відповідач в судове засідання з`явився, позов визнав частково, а саме що він погоджується, після проведеної експертизи, що він є батьком дитини [PERSON] , погоджується з судовими витратами у вигляді судового збору, витрат на проведення експертизи, не згоден в витратами на професійну правничу допомогу адвоката. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мали стосунки у період з лютого 2009 року по лютий 2011 року, та 6 місяців у 2014 році проживали однією сім`єю без держаної реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] . Спільне проживання, проведення спільного побуту сторонами не заперечується та підтверджується письмовими поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ( а.с. 11-15) Від цих стосунків у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , актовий запис №46 від 22.04.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Глобинського районного управління юстиції Полтавської області (а.с.8). Враховуючи те, що позивач з відповідачем у зареєстрованому шлюбі не перебувала, відповідач батьківства не визнавав, а тому запис щодо батька дитини внесено відповідно до ч.1 ст.135 СК України, а саме зазначено у графі «Батько» - [PERSON] . На виконання ухвали суду проведено експертизу, відповідно до висновку експерта № 295 Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи, молекулярно-генетичним дослідженням встановлено вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,99%, таким чином біологічне батьківс\-тво [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено (а.с. 85-87). Статтею 125 СК України, встановлено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Законодавець встановлює перелік осіб, які вправі подати позов про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно ст.7 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Верховною радою України 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог . Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. Згідно ч.2. ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : у разі задоволення позову - на відповідача, а тому клопотання позивача і його представника щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат, пов`язаних із проведенням судової експертизи у сумі 6599 грн. 64 коп. підлягає задоволенню. Позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 3500,00 грн. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача надано опис наданих правничих послуг позивачу з урахуванням витраченого часу на приймання участі в судовому засіданні, а також долучено квитанцію про оплату послуг адвоката в розмірі 3500,00 грн. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення витрати на правову допомогу підлягає задоволенню, а саме на документально підтверджену сплачену суму в розмірі 3500,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved