Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 475 631,88 грн. Позов мотивує тим, що 03 квітня 2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладеного договір позики грошових коштів згідно умов якого позивач надав відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 245 000 грн., що еквівалентно 30 000 доларів США терміном повернення до 20 травня 2013року. Факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджується відповідною розпискою відповідача [PERSON] від 03 квітня 2013 року. В забезпечення виконання зобов»язань за договором позики 03 квітня 2013р. між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, згідно умов якого відповідач [PERSON] поручається перед позивачем за виконання відповідачем [PERSON] обов»язку в повному обсязі і відповідає перед позивачем за порушення зобов»язань за договором позики. Проте у передбачений договором строк відповідач [PERSON] позики не повернув. Тому просить стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за договором позики, яка згідно уточнень позовних вимог становить в сумі 475 631,88 грн., що еквівалентно 30 000 доларів США. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 25.11.2014 року позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні наведеним мотивам позову, просила позов задоволити. Представник відповідача [PERSON]- [PERSON] який діє на підставі договору - доручення від 07.10.2014 року в судовому засіданні проти задоволення позову в частині стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості кредитним договором як з поручителя заперечив, з мотивів того,що відповідач [PERSON] договір поруки не підписував. Тому в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] просив відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Враховуючи представлені докази, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності та проти чого представник позивача та представник відповідача [PERSON] не заперечили. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представника позивача, представника відповідача [PERSON] оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з таких мотивів. Ст. 11 ч. 2 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір встановив певні права та зобов'язання сторін. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. В судовому засіданні встановлено, що 03 квітня 2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладеного договір позики грошових коштів згідно умов якого позивач [PERSON] надав відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 245 000 грн., що еквівалентно 30 000 доларів США терміном повернення до 20 травня 2013р. (а.с.11), факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджується відповідною розпискою відповідача [PERSON] від 03 квітня 2013 року (а.с.14). Згідно п.4 договору позики відповідач [PERSON] зобов»язався повернути позивачу [PERSON] грошові кошти в сумі 245 000 грн., що еквівалентно 30000 доларам США до 20 травня 2013 року. Встановлено, що позивачем належно виконано умови договору, видано відповідачу [PERSON] грошові кошти, обумовлені в договорі, що підтверджується наведеною вище письмової розпискою. Як встановлено судом, згідно заяви про збільшення позовних вимог станом на 23 грудня 2014 року сума, яка еквілентною 30 000 доларів США становить 475 631,88 грн. Таким чином, суд приходить до висновку про порушення відповідачем [PERSON] умов кредитного договору, що призвело до невиконання взятих на себе зобов'язань, відтак з відповідача [PERSON] підлягає стягненню сума заборгованості згідно договору позики грошових коштів від 03.04.2014 року, яка становить 475 631, 88 грн., що еквівалентно 30 000 доларів США. Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON], як з поручителя за договором позики грошових коштів від 03.04.2014 року, суд приходить до наступного висновку: Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Стаття 554 ЦК України передбачає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Суду не представлено оригіналу договору поруки від 03 квітня 2013 року, який згідно мотивів позовної заяви було укладено між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], в матеріалах справи наявна лише копія наведеного вище договору (а.с.12-13), що позбавляє суд можливості дослідити обставини того чи був підписаний такий договір між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], тому в задоволенні позову в цій частині відмовляє.

Outcome: approved