Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом , в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно по закону , яке залишилось після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] в с. Людвище Шумського району Тернопільської області ,яке складається із права на земельну частку (пай) , розміром 2.46 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі , в землі, яка перебуває в колективній власності пт ім. Богдана Хмельницького с. Людвище Шумського району Тернопільської області . В судове засідання сторони не з`явилася , представили письмові заяви про слухання справи у їх відсутності із повним підтриманням позовних вимог. Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 01 квітня 2016 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, [PERSON] помер [INFO] в с. Людвище Шумського району Тернопільської області,а/з №10. На день смерті гр. [PERSON] належало право на земельну частку (пай) , розміром 2.46 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі в землі, яка перебуває в колективній власності пт ім. Богдана Хмельницького с. Людвище Шумського району Тернопільської області , на підставі сертифіката на право на земельну частку /пай/ серії [NUMBER] від 24 лютого1997 року, виданого Шумською райдержадміністрацією Тернопільської області. Згідно довідки № 274 від 22.04.2016 року ,виданої Людвищенською сільською радою Шумського району , гр. [PERSON] вступив в управління спадковим майном після смерті діда [PERSON], який помер [INFO], шляхом отриманням на руки і зберігання сертифіката на право на земельну частку /пай/на на землю по пт ім. Богдана Хмельницького серії [NUMBER] від 24 лютого1997 року, виданого Шумською райдержадміністрацією Тернопільської області. Позивач із 1993 року по день смерті діда проживав із ним в одному господарстві в с. Людвище Шумського району і вів спільне господарство , що стверджується довідкою № 217 від 28.02.2017 року, виданою Людвищенською сільською Радою. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Шумського районного нотаріального округу Хаблюк Т.В., яка 27.12.2016 року за № 359/01-16 відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом із тих підстав , що не підтверджено факт родинних відносин із ним. Позивач народився 22.01.1970 року в с. Чистилів Тернопільського району Тернопільської області і в графі батьки свідоцтва про його народження [NUMBER] виданого 22.02.1970 року Чистилівською сільською Радою вказано [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] народився [INFO] в с. Людвище Шумського району і в графі батько свідоцтва про його народження [NUMBER], виданого 03.11.1967 року Людвищенською сільською Радою вказано [PERSON]. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності виникає із підстав , що не заборонені законом . У відповідності до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у зв'язку із смертю власника. У відповідності до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У відповідності до ст. 549 ЦК Української РСР вступ в управління спадковим майно є фактом прийняття спадщини. За вказаних обставин суд рахує за доцільне визнати за позивачем [PERSON] право власності на спадкове майно по закону , яке залишилось після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в с. Людвище Шумського району Тернопільської області, яке складається із права на земельну частку (пай) , розміром 2.46 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі в землі, яка перебуває в колективній власності пт ім. Богдана Хмельницького с. Людвище Шумського району Тернопільської області , на підставі сертифіката на право на земельну частку /пай/ серії [NUMBER] від 24 лютого1997 року, виданого Шумською райдержадміністрацією Тернопільської області, враховуючи, що спадщина відкрилася вперіод дії Цивільного Кодексу Української РСР , де вступ в управління спадковим майном вважалося фактом прийняття спадщини, однак ніхто із спадкоємців , які би мали право спадкувати після смерті [PERSON] спадщини не прийняв відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР , а позивач, як такий , що протягом більше 5 років проживав і з померлим однією сім»єю , вів спільне із ним господарство, має право на спадкування відповідно до ст. 1264 ЦК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved