Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, якими просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO], мотивуючи тим, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.05.2010 року за [PERSON] та [PERSON] було визнано право власності по 1/4 частині за кожною на незавершений будівництвом житловий будинок по [ADDRESS]. Згідно висновку експерта № 12/09 від 25.03.2009 року, успадкована частина незавершеного житлового будинку з надвірними спорудами не підлягає поділу, тобто є неподільною. Вирішити питання щодо володіння та користування спадковим майном відповідно до вимог цивільного законодавства було не можливо, у зв'язку з тривалим конфліктом із [PERSON] [INFO] [PERSON] померла, спадкоємицею спадкового майна після смерті [PERSON] є її донька [PERSON], однак позивач лише 24.02.2014 року дізналась про те, що [PERSON] не прийняла спадщину. 25.02.2014 року [PERSON] звернулась до Ізмаїльської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у зв'язку із тим, що відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 4.2 глави ІІ.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. В судовому засіданні представник Ізмаїльської міської ради Одеської області заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки причини пропуску строку, які були зазначені позивачем не є поважними. В судовому засіданні третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору не заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.05.2010 року було визнано право власності за [PERSON] на 1/4 частину незавершеного будівництвом житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] та 1/2 частину грошових вкладів, які зберігаються у ВАТ «Державний Ощадний банк України». Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.0.2011 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] померла [INFO]. Згідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України - часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Отже, часом відкриття спадщини є день смерті [PERSON], а саме [INFO], саме з цього часу починається строк для прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/4 частина незавершеного будівництвом житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] та 1/2 частина грошових вкладів, які зберігаються у ВАТ «Державний Ощадний банк України». Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Витягом із спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 36725774 від 25.02.2014 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частинами 1, 2 ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення іх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. В судовому засіданні позивач зазначає, що спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON], померлої [INFO] є [PERSON], яка спадщину не прийняла, однак позивачем не було надано доказів того, що [PERSON] є донькою [PERSON], крім цього позивачем не було надано доказів, які б підтверджували місце проживання [PERSON], що в свою чергу позбавляє суд можливості встановити місце відкриття спадщини та спадкоємців, які б могли прийняти спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до ст. 1262 ЦК України - у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. В судовому засіданні [PERSON] стверджувала, що є рідною сестрою [PERSON], однак позивачем не було надано до суду доказів, які б підтверджували факт родинних зв'язків. Згідно до ч.1, 2 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. У відповідності до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що суди відкривають провадження по справам у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Це положення також закріплено у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/04-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Згідно листа № 649/01-16 від 20.03.2014 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON], померлої [INFO], заяви від її спадкоємців до контори не надходили з дня смерті, спадкова справ не заведена. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Аналізуючи ч. 1 ст. 1269 ЦК України та ч. 1 ст. 1272 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, в разі якщо спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її, тобто закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем подати заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Враховуючи, що зазначені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини, а саме те, що їй не було відомо про прийняття спадщини спадкоємцем першої черги - не є об'єктивними, не переробними, істотними труднощами, в задоволенні позову [PERSON] до Ізмаїльської міської ради Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON] необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed