Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 28 липня 2005 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який вони зареєстрували у Невицькій сільській раді Ужгородського району Закарпатської області за №3. Від їхнього шлюбу у них народилась одна дитина: син [PERSON], який проживає з ним і перебуває на його утриманні. Позивач зазначив в позові, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя, між ними постійно виникали сварки. Разом з відповідачкою сімейним життям не проживають вже з 01 січня 2014 року. Спільне господарство не ведеться. На даний час він проживає з іншою жінкою. Тому заходів до примирення вживати не доцільно. Позивач також зазначив в позові, що відповідачка жодної допомоги на утримання та виховання дитини не надає, життям та розвитком сина не цікавиться. Місце роботи відповідачки йому не відоме як і її розмір доходів А тому на підставі викладеного просить шлюб розірвати, залишити сина на його утриманні та вихованні та стягнути з відповідачки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на утримання дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.07.2005 року. Дана обставина підтверджена оглянутим свідоцтвом про реєстрацію шлюбу між сторонами. Також в судовому засіданні оглянуто свідоцтво про народження дитини, довідка, видана Волосянківською сільською радою про те, що на утриманні та вихованні позивача знаходиться син [PERSON] В судовому засіданні також встановлено, що шлюб між сторонами існує тільки формально, сторони не підтримують жодних зв'язків і не ведуть ніякого спільного господарства. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, сторони разом не проживають і позивач не бажає примирення та відновлення шлюбних відносин з відповідачем, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Також суд вважає, що малолітню дитину сина [PERSON], слід залишити на вихованні та утриманні позивача, про що не заперечує і відповідачка по справі. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Судом встановлено обставини, що мають істотне значення і вважає, що позов підлягає до задоволення із стягненням з відповідача аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі розмірі по 500 гривень щомісяця , починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання. Враховуючи наведене та

Outcome: approved