Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив визнати за ним, як спадкоємцем за законом п'ятої черги право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 4,29 га розташовану на території Ларжанської сільської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належали померлому [INFO] [PERSON], мотивуючи тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку із тим, що спадкоємицею за законом першої черги згідно статті 1261 Цивільного кодексу України, є дочка померлого [PERSON], яка прийняла спадщину. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно запису в погоспордарській книзі виконавчого комітету Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 7 [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному, тобто по 1/ 4 частині належав житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 26.09.2013 року за № 1105. Крім цього, [PERSON] належала земельна ділянка площею 4,29 га, розташована на території Ларжанської сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 492037 від 04.02.2003 року, виданого на підставі рішення 21 сесії ХХІІІ скликання Ларжанської сільської ради народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області від 12 жовтня 2001 року № 156, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-09-104. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.03.2007 року, виданого Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до ст. ст. 1216,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/4 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка площею 4,29 га, розташована на території Ларжанської сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту серії Р1 № 492037 від 04.02.2003 року. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено витягом зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 37082606 від 05.04.2014 року, згідно якого, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержують право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є його донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.09.2013 року, повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06.05.1977 року Приморським відділом РАЦСу м. Одеса, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь - кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Так, як було з'ясовано судом [PERSON], як спадкоємиця за законом першої черги після смерті [PERSON] відмовилась від прийняття належної їй частки у спадщині на користь онука спадкодавця [PERSON]. Згідно з вимогами ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємців за законом другої, третьої та четвертої черги після смерті [PERSON] не має. Частиною 1 ст. 1265 ЦК України передбачено, що у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. До спадкоємців за законом п'ятої черги після смерті [PERSON] відноситься його онук [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження матері позивача [PERSON] серії [NUMBER] від 27.09.2013 року, повторно виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06.05.1977 року, виданого Приморським відділом РАЦСу згідно якого, [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]», а також, свідоцтвом про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER] від 15.07.1977 року, виданого Приморським відділом РАЦСу м. Одеса. Відповідно до ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Судом встановлено, що позивач [PERSON], як спадкоємець п'ятої черги на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 26.09.2013 року за № 1105, тобто вважається таким, що прийняв спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України. Вислухавши пояснення сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved