Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, вимагаючи стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Агрошанс» на його користь 41749 гривень 83 копійки у відшкодування майнової шкоди, 2180 гривень вартості експертної оцінки, 5000 гривень у відшкодування моральної шкоди і стягнути судові витрати, посилаючись на те, що 30 листопада 2016 року близько 12 години 40 хвилин на польовій дорозі між селами Глодоси і Новопавлівка тракторист [PERSON], керуючи трактором Т-150К, реєстраційний номер 23790ВА з плугом, під час руху заднім ходом, не переконався в безпечності маневру і допустив зіткнення з автомобілем «Дачія Логан», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував позивач. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль, яким керував позивач, отримав механічні пошкодження. Позивач зазначив, що постановою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 12 січня 2017 року тракториста [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП; матеріальні збитки внаслідок пошкодження автомобіля «Дачія Логан» склали 41749 гривень 83 копійки, вартість експертної оцінки становить 2180 гривень. Позивач вважає, що внаслідок пошкодження транспортного засобу йому заподіяна моральна шкода у розмірі 5000 гривень. Позивач збільшив розмір позовних вимог в частині відшкодування майнової шкоди до 46794 гривень 45 копійок, посилаючись на висновок автотоварознавчої експертизи від 28 березня 2018 року № 19. У відзиві на позовну заяву відповідач товариство з обмеженою відповідальністю «Агрошанс» частково визнало предявлений позов в сумі 20200 гривень у відшкодування майнової шкоди та 500 гривень у відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що відповідач не визнає перелік пошкоджень автомобіля, які позивач зазначає у позовній заяві. На думку відповідача звіт № 40-17 про експертну оцінку автомобіля, який складено 31 травня 2017 року оцінювачем фізичною особою-підприємцем [PERSON], викликає сумнів: ні представник відповідача, ні [PERSON] не були запрошені оцінювачем для участі в огляді пошкодженого автомобіля; з дня дорожньо-транспортної пригоди до дня огляду транспортного засобу минуло шість місяців, що на думку відповідача могло вплинути на обєктивність визначення розміру майнової шкоди; відповідачем зазначено, що позивач не надав докази в обгрунтування моральної шкоди. Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] та третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] у судове засідання не зявились, письмових пояснень на підтримку або заперечення проти позову не надали. Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 статті 1172 ЦК України визначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (частина 1 статті 1187 ЦК України). Відповідно до частин 2 і 5 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини 1 статті 1188 ЦК України). Судом встановлено, що позивач [PERSON] на законних підставах керує транспортним засобом автомобілем «Дачія Логан», реєстраційний номер [NUMBER], який належить на праві власності громадянину [PERSON]. 30 листопада 2016 року близько 12.40 на польовій дорозі між селами Глодоси та Новопавлівка працівник товариства з обмеженою відповідальністю «Агрошанс» тракторист [PERSON], керуючи трактором Т-150К, реєстраційний номер 23790ВА з плугом, під час руху заднім ходом, не переконався в безпечності маневру і допустив зіткнення з автомобілем «Дачія Логан», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував позивач [PERSON]. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Дачія Логан», реєстраційний номер [NUMBER], власником якого є громадянин [PERSON], отримав механічні пошкодження. 12 січня 2017 року постановою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області на громадянина [PERSON] накладено адміністративне стягнення за статтею 124 КУпАП у виді штрафу 340 гривень. Майнова шкода, завдана внаслідок пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді транспортного засобу автомобіля «Дачія Логан», реєстраційний номер [NUMBER], складає 46794 гривень 45 копійок. Наведені обставини підтверджуються поясненнями представників позивача і відповідача у судовому засіданні, копією постанови про накладення адміністративного стягнення, висновком експерта № 19 від 28 березня 2018 року (а.с. 9, 27, 158-179) та матеріалами справи про адміністративне правопорушення № 392/1649/16-п. Враховуючи фактичні обставини, встановлені судом та положення частини 1 статті 1166, частин 2 і 5 статті 1187, пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України суд дійшов висновку про те, що товариство з обмеженою відповідальністю «Агрошанс», працівник якого допустив порушення Правил дорожнього руху, що стало наслідком дорожньо-транспортної пригоди, зобовязано відшкодувати позивачеві [PERSON], який на законних підставах керує транспортним засобом автомобілем «Дачія Логан», реєстраційний номер [NUMBER], завдану майнову шкоду в сумі 46794 гривень 45 копійок. Суд відхиляє як доказ у справі звіт № 040-17 про експертну оцінку автомобіля від 31 травня 2017 року, складеного оцінювачем [PERSON]. Так, відомості, які викладені у зазначеному документі, не визнав представник відповідача в судовому засіданні; оцінювач [PERSON] не зявився на виклик у судове засідання, посилаючись на необхідність попередньої оплати коштів на виїзд до суду; позивачем з дотриманням вимог статей 83, 102, 106, 108 ЦПК України надано висновок експерта № 19 від 28 березня 2018 року, який є належним і допустимим доказом у справі, відомості про вартість матеріального збитку у якому не збігається із зазначеними відомостями в звіті № 040-17 про експертну оцінку автомобіля від 31 травня 2017 року, складеного оцінювачем [PERSON]. Суд вважає помилковою думку представника відповідача про недостовірність доказу висновку експерта № 19 від 28 березня 2018 року внаслідок порушення порядку проведення експертизи. Так, ухвалою суду від 31 жовтня 2017 року частково задоволено клопотання представника відповідача і призначено судову автотоварознавчу експертизу (а.с. 99-100). Витрати, які повязані з проведенням експертизи, віднесено за рахунок відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Агрошанс». Даною ухвалою зобовязано керівника товариства з обмеженою відповідальністю «Агрошанс» забезпечити експерта транспортним засобом для прибуття до місця стоянки легкового автомобіля марки «Дачія Логан», реєстраційний номер [NUMBER], для огляду пошкодженого транспортного засобу. 28 листопада 2017 року до суду надійшло клопотання експерта щодо оплати витрат, повязаних із залученням експерта і проведення експертизи та надання для огляду пошкодженого транспортного засобу, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, узгодження часу і місця огляду, забезпечення безперешкодного доступу до транспортного засобу та забезпечення доставки експерта до обєкта дослідження і в зворотному напрямі (а.с. 104-108). Копія клопотання експерта та рахунок на оплату витрат, повязаних із залученням експерта і проведення експертизи надані представників відповідача 30 листопада 2017 року (а.с. 108). 16 січня 2018 року експерт надіслав повідомлення про неможливість надання висновку з посиланням на те, що не задоволено його клопотання і не проведено оплату за проведення експертизи (а.с. 122). Положеннями частини 3 статті 3 ЦПК України (в редакції, яка чинна з 15 грудня 2017 року) визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) розяснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обовязків. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (частина 1 статті 83 ЦПК України). Частини 1 3 статті 102 ЦПК України зазначають, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Стаття 106 ЦПК України регламентує проведення експертизи на замовлення учасників справи. Таким чином, аналіз вищенаведених законів спростовує твердження представника відповідача про недостовірність висновку експерта, який надано представником позивача. Суд вважає недостовірним і відхиляє як доказ у справі калькуляцію відновлювального ремонту легкового автомобіля марки «Дачія Логан», реєстраційний номер [NUMBER], на суму 20200 гривень, яка надана представником відповідача у підтвердження обставин, які викладені у відзиві на позов. Як вбачається з вищезазначеного документу, він складений і підписаний Генеральним директором ТОВ «Агрошанс» [PERSON] 20 квітня 2018 року (а.с. 194). Між тим, для зясування вартості відновлювального ремонту транспортних засобів та вартості матеріальних збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою, необхідні спеціальні знання в галузі оцінки транспортних засобів. До наданої суду калькуляції представником відповідача не надано документів, які підтверджують наявність у керівника ТОВ «Агрошанс» вищої технічної освіти та відповідних чинних сертифікатів субєкта оціночної діяльності. Тому, суд не може прийняти надану калькуляцію як належний, допустимий і достовірний доказ у справі. Суд вважає правомірними вимоги позивача [PERSON] в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 5000 гривень. Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частинами 2 і 3 статті 23 ЦК України визначено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Судом достовірно встановлено факт завдання позивачеві [PERSON] моральної шкоди у вигляді душевних страждань, які він зазнав у звязку із пошкодженням автомобіля марки «Дачія Логан», реєстраційний номер [NUMBER], яким позивач керує на законних підставах. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує наступні обставини: позивачеві [PERSON] з необережності заподіяно значної майнової шкоди в сумі 46794 гривень 45 копійок у звязку з пошкодженням транспортного засобу автомобіля марки «Дачія Логан», реєстраційний номер [NUMBER], яким позивач керує на законних підставах; у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталась 30 листопада 2016 року автомобіль, яким керував позивач, зазнав значних технічних пошкоджень кузова, які впливають на товарний вигляд автомобіля, що вбачається з фототаблиць, які долучені до висновку експерта № 19 від 28 березня 2018 року; характер технічних пошкоджень не дозволяє тривалий час користуватись автомобілем за цільовим призначенням. Тому, з урахуванням обставин справи, глибини душевних страждань позивача, дотримуючись вимог розумності і справедливості, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 гривень. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (частина 3 статті 133 ЦПК України) . Відповідно до частин 1 і 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивачем в рахунок судових витрат сплачено 640 гривень судового збору, 2180 гривень витрат, повязаних із залученням спеціаліста, 3500 гривень витрат, повязаних із залученням експерта та 8100 гривень витрат на професійну правничу допомогу, які необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved