Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна корпорація «Львіввікнопласт» (далі [PERSON] «БК «Львіввікнопласт»), Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» (далі ПАТ «Кредобанк»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» (далі [PERSON] «ФК «Приватні Інвестиції») за участю третіх осіб приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON] (далі приватного нотаріуса ЛМНО [PERSON]З.), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] (далі приватного нотаріуса КМНО [PERSON]С.), Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції (далі Реєстраційної служби ЛМУЮ), в якому просить визнати припиненою з 14 грудня 2011 року іпотеку, яка виникла на підставі договору іпотеки від 28 травня 2008 року, укладеного між ВАТ Кредобанк та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі за номером 965. Зобовязати Реєстраційну службу ЛМУЮ вилучити з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек записи про обтяження іпотекою нерухомого майна, зазначеного у вказаному договорі іпотеки. Визнати припиненою з 14 грудня 2011 року іпотеку, яка виникла на підставі договору іпотеки від 30 липня 2008 року, укладеного між ВАТ Кредобанк та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі за номером 1702. Зобовязати Реєстраційну службу ЛМУЮ вилучити з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек записи про обтяження іпотекою нерухомого майна, зазначеного у вказаному договорі іпотеки. Визнати недійсним з моменту укладення договір про відступлення прав за іпотечним договором від 25 квітня 2013 року, укладений між ПАТ Кредобанк та [PERSON] ФК Приватні Інвестиції, посвідчений приватним нотаріусом КМНО [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі за номером 1080. Зобовязати Реєстраційну службу ЛМУЮ вилучити з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек записи про обтяження іпотекою нерухомого майна, зазначеного у вказаному договорі. Визнати недійсним з моменту укладення договір про відступлення прав за іпотечним договором від 25 квітня 2013 року, укладений між ПАТ Кредобанк та [PERSON] ФК Приватні Інвестиції, посвідчений приватним нотаріусом КМНО [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі за номером 1081. Зобовязати Реєстраційну службу ЛМУЮ вилучити з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек записи про обтяження іпотекою нерухомого майна, зазначеного у вказаному договорі про відступлення прав. Стягнути солідарно з відповідачів 114,70 грн. сплаченого судового збору. В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що 28 травня 2008 року та 30 липня 2008 року між ВАТ «Кредобанк» (правонаступником якого є ПАТ «Кредобанк») та ТОВ «БК «Львіввікнопласт» було укладено кредитні договори №125 та №158, за якими ТОВ «БК «Львіввікнопласт» отримало кредит. На забезпечення виконання кредитних зобовязань ТОВ «БК «Львіввікнопласт» перед ВАТ «Кредобанк» за вказаними вище кредитними договорами, між ВАТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено договори іпотеки від 28 травня 2008 року та від 30 липня 2008 року, посвідчені приватним нотаріусом ЛМНО [PERSON] та зареєстровані в реєстрі за № 965 та №1702 відповідно, за якими [PERSON] передав в іпотеку навчально-виробничі майстерні, позначені на плані літерами «Б-2» загальною площею 2483,1 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Пасічна, буд. 93. 29 листопада 2011 року між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» укладено Договір факторингу шляхом купівлі права грошової вимоги, відповідно до умов якого, ПАТ «Кредобанк» продав та відступив ТОВ «ФК «Приватні інвестиції», а останній прийняв права вимоги по вищезазначених Кредитних договорах №125 від 28 травня 2008 року та №158 від 30 липня 2008 року, укладених між ВАТ «Кредобанк» та ТОВ «БК «Львіввікнопласт». Згодом, 25 квітня 2013 року, між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» укладено Договори про відступлення прав за іпотечними договорами, посвідчені приватним нотаріусом КМНО [PERSON] та зареєстровані в реєстрі за № 1080 та №1081, згідно з якими ПАТ «Кредобанк» відступив [PERSON] «ФК «Приватні інвестиції» права за договорами іпотеки від 28 травня 2008 року та 30 липня 2008 року, укладеними між ВАТ «Кредобанк» та [PERSON], посвідченими приватним нотаріусом ЛМНО [PERSON] та зареєстрованими в реєстрі за №965 та №1702 відповідно. Посилаючись на відповідні норми законів вважає, що з укладенням договору факторингу між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» 29 листопада 2011 року та, відповідно, переходом до ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» всіх прав кредитора за кредитними договорами, кредитні зобовязання між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «БК «Львіввікнопласт» припинились, отже, припинилась і іпотека, якою ці кредитні зобовязання були забезпечені. Відтак, укладення 25 квітня 2013 року договорів про відступлення прав за іпотечними договорами не відповідає вимогам закону, оскільки на момент вчинення таких правочинів ПАТ «Кредобанк» не був наділений необхідним обсягом повноважень. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити. Відповідач ТОВ «БК «Львіввікнопласт» в судове засідання явку уповноваженого представника повторно не забезпечив, хоча про час і місце слухання справи був належним чином повідомлений, тому суд за згоди учасників процесу, вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] «ФК «Приватні Інвестиції» [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, просив у задоволенні позову відмовити. Надав письмові пояснення, в яких вказує, що п.6 Договорів іпотеки передбачено, що Договори іпотеки набувають чинності з моменту їх нотаріального посвідчення і діють до повного виконання боржником зобовязань за кредитними договорами та додаткових договорів до них. Представник відповідача ПАТ «Кредобанк» [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, просила у задоволенні позову відмовити. Третя особа приватний нотаріус ЛМНО [PERSON] в судове засідання не зявилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності та про те, що нею було посвідчено договори іпотеки у відповідності до норм чинного законодавства (а.с.183). Третя особа приватний нотаріус КМНО [PERSON], подав заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с.160, 207). Представник третьої особи Реєстраційної служби ЛМНО в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності учасників процесу, які не зявились, на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та проаналізувавши всі докази в цій справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 28 травня 2008 року між ВАТ «Кредобанк» (правонаступником якого є ПАТ «Кредобанк») та [PERSON] «БК «Львіввікнопласт», було укладено кредитний договір №125, за яким [PERSON] «БК «Львіввікнопласт» отримало кредит та зобовязувалося його повернути до 28 травня 2010 року. На забезпечення виконання зобовязань [PERSON] «БК «Львіввікнопласт» перед ВАТ «Кредобанк» за кредитним договором №125 від 28 травня 2008 року, між ВАТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено Договір іпотеки від 28 травня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 965, за яким [PERSON] передав в іпотеку навчально-виробничі майстерні, позначені на плані літерами «Б-2» загальною площею 2483,1 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Пасічна, буд. 93. Також, 30 липня 2008 року між ВАТ «Кредобанк» та [PERSON] «БК «Львіввікнопласт» було укладено кредитний договір №158, за яким [PERSON] «БК «Львіввікнопласт» отримало кредит та зобовязувалося його повернути до 30 липня 2011 року. На забезпечення виконання зобовязань [PERSON] «БК «Львіввікнопласт» перед ВАТ „Кредобанк за кредитним договором №158 від 30 липня 2008 року, між ВАТ «Кредобанк та [PERSON] 30 липня 2008 року укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №1702, за яким [PERSON] передав в наступну іпотеку навчально-виробничі майстерні, позначені на плані літерами «Б-2» загальною площею 2483,1 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Пасічна, буд. 93. Також встановлено, що 29 листопада 2011 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] «ФК «Приватні інвестиції» укладено Договір факторингу шляхом купівлі права грошової вимоги, згідно якого, ПАТ «Кредобанк» продав та відступив [PERSON] «ФК «Приватні інвестиції» (Новому Кредитору), а останній прийняв права вимоги по вищезазначених Кредитних договорах №125 від 28 травня 2008 року та №158 від 30 липня 2008 року, укладених між ВАТ «Кредобанк» та [PERSON] «БК «Львіввікнопласт». При цьому, як вбачається з повідомлень №1198 та 1199 від 14 грудня 2011 року вих. №23-14090/11, ПАТ «Кредобанк» повідомив [PERSON] про відступлення права вимоги за грошовими зобовязаннями на підставі кредитних договорів №125 від 28 травня 2008 року та №158 від 30 липня 2008 року - відповідно, а також зазначив, що зобовязання за вказаними кредитними договорами та договорами іпотеки повинні виконуватися на користь нового Кредитора - ТОВ «ФК «Приватні інвестиції». Згодом, 25 квітня 2013 року, між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» укладено Договір про відступлення прав за іпотечним Договором, посвідчений приватним нотаріусом КМНО [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за номером\~\~№1080, згідно з яким - ПАТ «Кредобанк» відступив [PERSON] «ФК «Приватні інвестиції» права іпотекодержателя за Договором іпотеки від 30 липня 2008 року, укладеним між ВАТ «Кредобанк» та [PERSON], посвідченим приватним нотаріусом ЛМНО [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за №1702. Також, 25 квітня 2013 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» укладено Договір про відступлення прав за іпотечним Договором, посвідчений приватним нотаріусом КМНО [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за номером\~\~№1081, згідно з яким ПАТ «Кредобанк» відступив [PERSON] «ФК «Приватні інвестиції» права іпотекодержателя за Договором іпотеки від 28 травня 2008 року, укладеним між ВАТ «Кредобанк» та [PERSON], посвідченим приватним нотаріусом ЛМНО [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за № 965. Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Таким чином, з кредитних договорів №125 від 28 травня 2008 року та №158 від 30 липня 2008 року виникло зобовязання, в якому ВАТ «Кредобанк» (правонаступником якого є ПАТ «Кредобанк») набув прав та обовязків кредитора, а ТОВ «БК «Львіввікнопласт» набуло прав та обовязків боржника. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відступлення права вимоги, тобто передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином, є однією з передбачених статтею 512 Цивільного кодексу України підстав заміни кредитора у зобов'язанні. Відповідно до статті 514 ЦК України, при заміні кредитора у зобов'язанні до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобовязання означає, що учасники зобовязання втратили свої права та обовязки за зобов'язанням, тобто кредитор вже не має права вимагати, а боржник не має обовязку виконувати. З наведеного вбачається, що в момент набрання чинності укладеного між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» Договору факторингу шляхом купівлі права грошової вимоги від 29 листопада 2011 року, ПАТ «Кредобанк» втратив всі права кредитора за кредитними договорами №125 від 28 травня 2008 року та №158 від 30 липня 2008 року, що, виходячи із змісту ч. 1 ст. 509 ЦК України, беззаперечно вказує на припинення зобовязання між ВАТ «Кредобанк» та ТОВ «БК «Львіввікнопласт», яке виникло з вказаних кредитних договорів, оскільки у ТОВ «БК «Львіввікнопласт» припинився обовязок сплачувати кошти на користь ВАТ (ПАТ) «Кредобанк», а у ВАТ (ПАТ) «Кредобанк» припинилося право такі кошти отримувати від ТОВ «БК «Львіввікнопласт». Згідно з ч. 4, 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України, право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою. Також, згідно з ч. 1 даної статті, право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. Згідно з ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Оскільки, зобовязання між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] «БК «Львіввікнопласт» по Кредитним Договорам №125 від 28 травня 2008 року та №158 від 30 липня 2008 року припинились з моменту набрання чинності, укладеного між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» Договору факторингу шляхом купівлі права грошової вимоги від 29 листопада 2011 року, то згідно з ч. 1 ст. 593 ЦК України, ч. 4, 5 ст. 3, ч. 3 ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека, якою забезпечувались зазначені кредитні договори припинилась. Відповідно до п. 3.2. Договору Факторингу шляхом купівлі права грошової вимоги від 29.11.2011 року, Банк (ПАТ «Кредобанк) продав та відступив Новому Кредитору (ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції»), а Новий Кредитор купив та прийняв права вимоги за кредитними договорами та усіма Забезпеченнями відповідно до Забезпечувальних документів, вказаних в Додатку № 1 до цього договору. Згідно ч. 3 ст. 24 Закону України «Про іпотеку», правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Частиною 1 ст. 220 ЦК України встановлено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Таким чином, у відповідності до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про іпотеку», ч. 1 ст. 220 ЦК України, умова Договору Факторингу шляхом купівлі права грошової вимоги від 29.11.2011 року, згідно якої ПАТ «Кредобанк» продав та відступив Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» права за іпотечними договорами - є нікчемною, оскільки її нікчемність встановлена законом, а згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» - не потребує визнання її недійсною судом. Також, згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про іпотеку», відступлення прав за іпотечним договором здійснюється одночасно з відступленням права вимоги за основним зобов'язанням. Необхідність одночасного відступлення прав за основним зобовязанням та за іпотечним договором вбачається з положень ч. 2 ст. 24 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої іпотекодержатель зобов'язаний письмово у п'ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов'язанням. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Основне зобов'язання - зобов'язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов'язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою. Згідно п. 8.6. Договорів іпотеки від 28 травня 2008 року та від 30 липня 2008 року, посвідчених приватним нотаріусом ЛМНО [PERSON] та зареєстрованих в реєстрі за № 965 та №1702 відповідно, відступлення прав за цими договорами здійснюється Іпотекодержателем без необхідності отримання згоди Іпотекодавця, за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за Кредитним договором. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Всупереч положенням ч. 1 ст. 24 Закону України «Про іпотеку», п. 8.6. Договорів іпотеки від 28 травня 2008 року та від 30 липня 2008 року, посвідчених приватним нотаріусом ЛМНО [PERSON] та зареєстрованих в реєстрі за № 965 та №1702 відповідно, ПАТ «Кредобанк» одночасно з відступленням права грошової вимоги до [PERSON] «БК «Львіввікнопласт» по Кредитних Договорах №125 від 28 травня 2008 року та №158 від 30 липня 2008 року, не відступив [PERSON] «ФК «Приватні інвестиції» права по іпотечним договорам від 30 липня 2008 року та 28 травня 2008 року, укладеним між ВАТ «Кредобанк» та [PERSON], посвідченим приватним нотаріусом ЛМНО [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за №1702 та №965 - відповідно. Доказів протилежного сторонами не надано і такі в матеріалах справи відсутні. Натомість, 25 квітня 2013 року між ПАТ «Кредобанк» (Первісний іпотекодержатель) та ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» (Новий іпотекодержатель) було укладено Договори про відступлення прав за іпотечними договорами, посвідчені приватним нотаріусом КМНО [PERSON] та зареєстровані в реєстрі за номерами\~\~№1080 та №1081, згідно з якими ПАТ «Кредобанк» відступив [PERSON] «ФК «Приватні інвестиції» права за Договорами іпотеки від 30 липня 2008 року та 28 травня 2008 року, укладеними між ВАТ «Кредобанк» та [PERSON], посвідченими приватним нотаріусом ЛМНО [PERSON] та зареєстрованими в реєстрі за №1702 та №965 - відповідно. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення його сторонами вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України (ст. 215 ЦК України). Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим актам законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину, має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержателем є кредитор за основним зобов'язанням. Отже, відступити право іпотекодержателя може лише кредитор за основним зобовязанням. Проте, як зазначалося вище, ПАТ «Кредобанк» станом на 25 квітня 2013 року вже не був кредитором ТОВ «Будівельна корпорація «Львіввікнопласт», оскільки відступив таке своє право Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції». Таким чином, Договори про відступлення прав за іпотечними договорами, посвідчені приватним нотаріусом КМНО [PERSON] та зареєстровані в реєстрі за номерами\~\~№1080 та №1081, згідно з якими ПАТ «Кредобанк» відступив [PERSON] «ФК «Приватні інвестиції» права за Договорами іпотеки від 30 липня 2008 року та 28 травня 2008 року, укладеними між ВАТ «Кредобанк» та [PERSON], посвідченими приватним нотаріусом ЛМНО [PERSON] та зареєстрованими в реєстрі за №1702 та №965 відповідно, суперечать нормам ЦК України та укладені ПАТ «Кредобанк» за відсутності у нього необхідного обсягу цивільної дієздатності для укладення таких правочинів, отже, є недійсними на підставі ст. 203 ЦК України. Окрім наведеного, відповідно до п. 3.7. Договору Факторингу шляхом купівлі права грошової вимоги від 29 листопада 2011 року, Банк і Новий Кредитор зобовязуються протягом 5-и календарних днів з дня оплати ціни відступлення, здійснити за рахунок банку всі дії, необхідні для заміни іпотекодержателя за всіма договорами іпотеки, що входять до складу забезпечення за забезпечувальними документами, переданого за цим договором з Банку на Нового Кредитора, включаючи підписання та нотаріальне посвідчення відповідного договору (договорів), подання заяв та забезпечення реєстрації змін у відповідних записах у Державному реєстрі іпотек та Єдиному державному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна, тощо. Також, п. 7.3. Договору Факторингу шляхом купівлі права грошової вимоги від 29 листопада 2011 року встановлено, що якщо стосовно до будь-якої заборгованості або забезпечення, створеного за забезпечувальним документом буде виявлено, що у Банку відсутня документація, що унеможливлює здійснення Новим Кредитором звернення стягнення за кредитним договором або забезпечувальним документом, то Новий кредитор має право на розірвання договору в частині стосовно відповідної заборгованості, у цьому випадку Банк заплатить Новому кредитору суму, обраховану згідно наведеної формули. Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів звернення [PERSON] «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» до ПАТ «Кредобанк» з вимогою про розірвання Договору Факторингу шляхом купівлі права грошової вимоги від 29 листопада 2011 року в частині заборгованості ТОВ «БК «Львіввікнопласт», судом не береться до уваги твердження ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» про неможливість укладення нотаріально посвідчених договорів про відступлення прав за іпотечними договорами у звязку із вилученням оригіналів документів правоохоронними органами. Статтею 1 ЦПК України встановлено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно п. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З наведеного вбачається необхідність наявності порушення, невизнання або оспорення права особи для захисту такого права судом. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України встановлено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проте, позивачем не доведено порушення його права щодо вилучення з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек записів про обтяження іпотекою нерухомого майна зазначеного в Договорі іпотеки від 28 травня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО [PERSON] та зареєстрованому в реєстрі за №965, записів про обтяження іпотекою нерухомого майна зазначеного в Договорі іпотеки від 30 липня 2008 року, посвідченому приватним нотаріусом ЛМНО [PERSON] та зареєстрованому в реєстрі за №1702, записів про обтяження іпотекою нерухомого майна, зазначеного в Договорі про відступлення прав за іпотечним договором від 25 квітня 2013 року, укладеному між ПАТ «Кредобанк» та\~\~[PERSON] «ФК «Приватні інвестиції», посвідченому приватним нотаріусом КМНО [PERSON] та зареєстрованому в реєстрі за номером\~\~№ 1080, записів про обтяження іпотекою нерухомого майна, зазначеного в Договорі про відступлення прав за іпотечним договором від 25 квітня 2013 року, укладеному між ПАТ «Кредобанк» та\~\~[PERSON] «ФК «Приватні інвестиції», посвідченому приватним нотаріусом КМНО [PERSON] та зареєстрованому в реєстрі за номером\~\~№ 1081, отже в цій частині позов до задоволення не підлягає. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відтак, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідачів слід солідарно стягнути в користь позивача 114,70 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: dismissed