Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем [PERSON], який зареєстрований 25.12.2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області. Свої вимоги мотивував тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося в силу наявності різних поглядів на життя та сім'ю, що, в свою чергу, стає причиною непорозумінь та сварок. На переконання позивача подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Майнових спорів не має. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем [PERSON] У звязку з наведеним, просить суд розірвати їхній шлюб, судові витрати розподілити порівну. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, пояснив, що шлюб розпався остаточно, примирення та подальше подружнє життя є неможливим, суперечить його інтересам, а тому просив такий задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, зазначила, що, наразі, вони з позивачем проживають окремо, шлюбні відносини припинилися з березня 2016 року, зберегти сімю не можливо, просила розірвати їхній шлюб. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 25 грудня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - Віщак) [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 589, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб [PERSON] 1-ФМ № 072146 від 25.12.2010 року. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. У шлюбі у них народилася донька [PERSON]. З Свідоцтва про народження [PERSON] І-ФМ № 222737 від 17.02.2012 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області встановлено, що [PERSON] народилася 11.02.2012 року, про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 215. Батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. Згідно з ч. 1 ст. 121 Сімейного кодексу України (далі СК України), права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України). Як встановлено судом, подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалося, спільне проживання між ними припинено. Майнових спорів не має. Шлюбні відносини фактично припинилися з 20 березня 2016 року. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважають неможливими, шлюб розпався остаточно. Після розірвання шлюбу малолітня дитина буде проживати разом з матірю [PERSON] Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між [PERSON] та [PERSON] шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3 ст. 209 та ч. 1 ст. 218 ЦПК України 05 грудня 2016 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 09 грудня 2016 року. На підставі ст.ст. 104, 105, 109, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved