Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», 3-тя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та свої вимоги мотивує тим, що між ним та АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» була підписана пропозиція укласти договори (оферта) від 28.10.2013 року. З того часу з боку АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» вимоги про сплату не пред`являлись. 02 січня 2019 року Позивач довідався, що в Єдиному реєстрі боржників міститься інформація про те, що Позивач є боржником по ВП №57942566, яке здійснюється Приватним нотаріусом Вольф Тетяною Леонідівною на підставі виконавчого напису, виданного приватним нотаріусом КМНО Харою Наталією Станіславівною. Стягувачем є ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк». Жодних письмових повідомлень від Відповідача чи від 3-ї особи про вчинення виконавчого напису позивач [PERSON] не отримував. Посилаючись на те, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, так як при його вчиненні нотаріус не пересвідчився у безспірності вимог стягувача та не звернув увагу на те, що виконавчий напис вчинений поза межами строку давності, позивач просив суд визнати його таким, що не підлягає виконанню. Позивач [PERSON] в письмовій заяві позовні вимоги підтримав повністю, просить суд позов задоволити, слухати справу у його відсутність. Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк`до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином про що свідчить підпис в поштовому повідомленні. 3-тя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. В судове засідання не з`явилася. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. 19 квітня 2019 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми відкрите провадження у справі і призначено до розгляду на 10 липня 2019 року. Слухання справи відкладалося з різних причин. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом при розгляді справи встановлено, що між позивачем - Позичальником [PERSON] та відповідачем 28.10.2013 року підписана Пропозиція укласти договори (оферта). За заявою ПАТ «ПУМБ» Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна 22 березня 2018 року вчинила виконавчий напис, відповідно до якого запропоновано стягнути з [PERSON] суму заборгованості в розмірі 65577,5 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 31516,35 гривень, прострочена заборгованість за комісією - 26167,13 гривень, прострочена заборгованість за процентами - 7894,02 гривень. Стосовно заявлених позовних вимог суд зазначає, що вони підлягають задоволенню виходячи з наступного: За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій, затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ вказаного Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункти 2.2, 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ цього ж Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29червня 1999 року №1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Так, п.п.1, 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів передбачено стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами. Зокрема, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку) подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання (п. 1 Переліку документів). В той же час, одержання виконавчого напису за іпотечними договорами, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового звязку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Отже, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Таким чином, для вирішення питання щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, мають бути встановлені: належність у кредитора права звернення стягнення на предмет застави для задоволення його вимог за кредитним договором, правильність вимог, зазначених у виконавчому написі, а також необхідно встановити наявність (відсутність) об`єктивних обставин, коли виконавчий напис втратив чинність та не підлягає виконанню. Крім того, з`ясовуючи питання про строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, необхідно врахувати, що згідно правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13, перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами), починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. Тому перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Вказане унеможливлює визначення початку перебігу позовної давності окремо для погашення всієї заборгованості за кредитним договором. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі ст. 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду процентів, а також попередніх не внесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Отже, днем, коли банк довідався або повинен був довідатись про порушення свого права є наступний день після прострочення боржником чергового платежу. Як вбачається з оспорюваного виконавчого напису нотаріуса від 22 березня 2018 року, строк, за який проводиться стягнення для задоволення вимог банку на суму 65577,5 гривень, становить з 28.10.2013 року по 28.10.2016 року. Відповідно до Розрахунку суми заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 28.10.2013 року в межах позовної давності, що наданий позивачем, вбачається, що по вимогам ПАТ «ПУМБ» по сплаті строкових платежів до 28.04.2015 року вже сплив строк позовної давності. Однак, враховуючи, що виконавчий напис про стягнення коштів вчинений лише 22 березня 2018 року, тобто поза межами трирічного строку з дня виникнення у ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» права вимоги за частиною боргу по кредитному договору від 28.10.2013 року, тому такий виконавчий напис не підлягає виконанню як такий, що вчинений з порушенням вимог чинного законодавства. Крім того, Позивач отримав грошові кошти від Акціонерного товариства «Банк Ренесанс Капітал». З боку Відповідача не були надані докази про повідомлення [PERSON] про заміну кредитора у зобов`язанні. Враховуючи те, що Позивач не отримував документи на підтвердження факту переходу прав вимоги від АТ «Банк Ренесанс Капітал» до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», вчинення виконавчого напису не відповідає вимогам закону. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року по справі №6-887цс 17 та постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2018 року по справі № 310/9293/15. Таким чином, існують підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, що вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною 22 березня 2018 року щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю і визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №1653, вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною 22 березня 2018 року про стягнення з [PERSON] 65577,50 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved