Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Литовезької сільської ради про визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] . При житті, 25 вересня 1998 року [PERSON] склала заповіт, за яким все належне їй майно заповіла позивачу. Позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] вступивши у володіння спадковим майном. Звернувшись до державного нотаріуса Іваничівської державної нотаріальної контори Волинської області з метою отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Тому, позивач змушений звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач на підготовче судове засідання не з`явився, однак від нього надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити повністю. Представник Литовезької сільської ради в підготовче судове засідання не з`явився, однак від нього надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 223 Цивільно-процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Випадки відкладення розгляду справи відсутні. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведенням розгляду справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов є підставним та таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Визнання представником відповідача пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому суд приймає визнання ним позову у даній справі. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Відповідно до ст. 346 ЦК України смерть власника є однією з підстав припинення права власності. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується витягом з погосподарської книги № 1 за 1996-2000 роки Литовезької сільської ради Іваничівського району (а.с.10). [INFO] [PERSON] померла. При житті, 25 вересня 1998 року [PERSON] склала заповіт, за яким все належне їй майно заповіла позивачу. Позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] фактично вступивши у володіння спадковим майном згідно ст. 529 ЦК УРСР. Позивачу державним нотаріусом Іваничівської державної нотаріальної контори Кононенко Л.С. було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 36). Матеріалами справи встановлено, що позивач набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами шляхом спадкування.

Outcome: approved