Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулась до суду з вищезазначеним позовом, який неодноразово уточнювала, та просить суд стягнути зі Старобешівської центральної районної лікарні (Відповідач-1) на її користь заборгованість по заробітній платі за серпень, вересень 2014 року в сумі 14699 грн.69 коп., компенсацію втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати в сумі 92214 гривень, а всього заборгованість із заробітної плати з урахуванням компенсації та індексації в сумі 106913 грн., а також моральну шкоду в сумі 20000 гривень. Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до участі у справі в якості співвідповідачів залучено Департамент охорони здоровя Донецької обласної адміністрації (Відповідач-2) та Головне управління державної казначейської служби України в Донецькій області (Відповідач- 3) /а.с.105/. Відповідачі про день, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно, їх представники в судове засідання не зявилися. Відповідач-3 - Головне управління державної казначейської служби України в Донецькій області пояснень чи заперечень суду не надав. Відповідачі-1,2: Старобешівська центральна районна лікарня та Департамент охорони здоровя Донецької обласної державної адміністрації, позовні вимоги не визнали, та надали суду письмові заперечення /а.с.75, 126-128/. Відповідач-2 - Департамент охорони здоровя Донецької обласної державної адміністрації, просить розглянути справу за відсутності їх представника / а.с.95/. Позивач [PERSON] в судове засідання 19.07.2016 року не зявилася про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно, надала суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити /а.с.174/. В своїй позовній заяві, позивач зазначає, що 01.08.1977 року вона була прийнята до Старобешівської центральної районної лікарні (Відповідач-1) на посаду лікаря-интерна, про що було укладено трудовий договір та видано наказ про прийняття її на вказану посаду, потім згідно наказу №32/2 від 11.02.1978 року вона була переведена дільничним терапевтом тієї ж лікарні. До серпня 2014 року позивач працювала в Старобешівській районній лікарні на різних посадах. Остання посада, яку вона займала з 01.07.2012 року - замісник головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності. У період з 01.08.1977 року по 01.08.2014 року позивач вчасно отримувала заробітну плату, проте, починаючи з 01.08.2014 року без повідомлення причин Відповідач-1 почав затримувати виплату заробітної плати. З 01.08.2014 року по 01.10.2014 року Відповідач-1 не здійснює виплату заробітної плати посилаючись на незалежні від нього обставин. З 11.08.2014 року позивач пішла у відпустку та їй нараховано відпускні та матеріальну допомогу, але до кінця місяця їх сплачено не було. Згідно даних індивідуальної відомості про застраховану особу за серпень та вересень 2014 року позивачу було нарахована сума 14699,69грн. 27.08.2014 року у зв'язку з військовими діями позивач примусово виїхала із смт.Старобешеве та переїхала до м. Кривого Рогу. Проте такі обставини, як вважає позивач, не є підставою для невиплати їй заробітної плати. Відповідач-1 не здійснює виплату заробітної плати позивачу, тому починаючи з 01.08.2014 року, враховуючи положення Закону України «Про компенсацію громадянами втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», загальна сума компенсації складає 92214 грн. ( середньомісячна з/пл.- 7684 грн. х 12 міс.). Як зазначено в позовній заяві загальна сума заборгованості станом на 13.08.2015 складає 106913 гривень. 25.04.2016 року позивач [PERSON] позовні вимоги доповнила, та просить стягнути з Відповідача-1 додатково за нанесену їй моральну шкоду суму у розмірі 20000 грн., обґрунтовуючи свою вимогу тим, що у серпні 2014 року вона повинна була провести якісне зубне протезування, яке коштувало близько 15000грн. Вона чекала на одержання грошей, але через заборгованість по заробітній платі, їй довелось протезуватись за 2600 грн. у м.Кривому Розі, і по наступний час вона кожен день відчуває біль, змінилась мова, а якісне протезування на цей час вже коштує 30000грн. У квітні 2015 року у неї сталося загострення хронічного холециститу, потрібно було оперативне втручання, але вона не мала коштів для проведення операції і до серпня збирала гроші, нічого не могла їсти, схудла на 25 кг та до цієї пори віддає борги. Просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. З адреси Відповідача-1, зазначеної позивачем, факсимільним звязком надійшли пояснення, в яких підтверджується сума нарахованої заробітної плати [PERSON] за серпень, вересень 2014 року - 14699,69 грн. Зазначено, що заборгованість виникла у звязку з бойовими діями, внаслідок чого 24.08.2014 року було знищено будівлю казначейства, після чого воно припинило свою діяльність та було переведено на територію м.Маріуполя. Претензії позивача [PERSON] переадресовують до Департаменту охорони здоровя Донецької обласної державної адміністрації, яка розташована на території підконтрольній Україні. З вищезазначених пояснень вбачається, що Старобешівська центральна районна лікарня знаходиться та функціонує на території не підконтрольній Україні /а.с.75/. Відповідач-2 Департамент охорони здоров'я Донецької обласної державної адміністрації надав суду письмові заперечення, в яких зазначено, що позовні вимоги до них вважають незаконними та такими, що не підлягають задоволенню, посилаючись на те, що відповідно до Статуту Старобешівської центральної районної лікарні (далі -Лікарня), Департаментом охорони здоров'я, здійснюється лише координація діяльності Лікарні. Згідно з пунктом 3 статті 7 Бюджетного кодексу України, бюджетна система України ґрунтується на принципі самостійності Державного бюджету України та місцевих бюджетів. Тобто, держава коштами державного бюджету не несе відповідальності за бюджетні зобов'язання органів місцевого самоврядування, а органи місцевого самоврядування коштами відповідних бюджетів не несуть відповідальності за бюджетні зобов'язання одне одного, а також за бюджетні зобов'язання держави. Статтею 43 Бюджетного кодексу України визначено, що при виконанні місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у цій сфері, є Державна казначейська служба України, що здійснює свою діяльність згідно з Положенням, затвердженим Указом Президента України від 13.04.2011 № 460. За інформацією Державної казначейської служби України (лист від 29.10.2014 № 14-08/3424-23840) на виконання статті 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», постанови Правління Національного банку України від 06.08.2014 №466 «Про призупинення здійснення фінансових операцій» призупинено казначейське обслуговування розпорядників, одержувачів бюджетних коштів та інших клієнтів та території, яка не контролюється українською владою. [PERSON] Донецької області входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р (із змінами). Указом Президента України від 14.11.2014 № 875/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 4 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» Кабінету Міністрів України доручено у тижневий строк ужити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв; евакуації працівників (за їх згодою); вивезення в разі можливості майна та документації; переведення державних службовців і посадових осіб місцевого самоврядування з окремих територій у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях на роботу в іншу місцевість. Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей» затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей (далі - Порядок). Цим Порядком встановлено, що переміщення установи на контрольовану територію, а також її функціонування на цій території здійснюється за рішенням органу вищого рівня (у разі переміщення органу місцевого самоврядування - за рішенням відповідної місцевої ради). Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», зокрема, місцевими державним адміністраціям до 01 грудня 2014 року необхідно було забезпечити переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій (у тому числі закладів охорони здоров'я), з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Донецькою обласною державною адміністрацією було підготовлено розпорядження голови облдержадміністрації від 12.11.2014 № 680 «Про організацію виконання постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 595», на виконання якої департаментом охорони здоров'я облдержадміністрації проведено відповідні заходи щодо переміщення установ, керівниками яких було надано інформацію та пропозиції для подальшого переміщення. По цих закладах, департаментом охорони здоров'я облдержадміністрації підготовлено проекти розпоряджень голови облдержадміністрації про внесення змін до статутів і відповідна робота. Згідно п.2 Порядку у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування здійснюються лише після повернення згаданої території під контроль органів державної влади. Звертають увагу на те що, позивач [PERSON] не перебувала у трудових відносинах із Департаментом охорони здоров'я облдержадміністрації. Встановити, чи перебувала вона у трудових відносинах із Лікарнею є неможливим. У теперішній час Лікарня знаходиться на непідконтрольній органам державної влади України території і не перебуває у віданні департаменту охорони здоров'я облдержадміністрації. Встановити чи здійснює вона свою діяльність також неможливо. Тому просять відмовити у задоволенні позовних вимог до департаменту охорони здоров'я Донецької обласної державної адміністрації про стягнення заборгованості по заробітній платі, суми компенсації за затримку виплати заробітної плати та моральної шкоди /а.с.126-128/. \~\~\~ \~ Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] знаходилася в трудових відносинах із Старобешівською центральною районною лікарнею, та станом на серпень 2014 року працювала на посаді замісника головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності, запис про звільнення в трудовій книжці відсутній, що підтверджується витягом із трудової книжки /а.с. 87/. У зв'язку з проведенням бойових дій на території смт.Старобешеве Донецької області, позивач перемістилася з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції) до м.Кривого Рогу, де проживає за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою Управління соціального захисту населення виконкому Інгулецької районної у місті ради м.Кривого Рогу за № [NUMBER] від 26.11.2014 року /а.с.89/. З 01.10.2014 року [PERSON] працевлаштована до Відокремленого відділення №5 лікувально-діагностичного центру ТОВ «МЕДИКОМ» та по теперішній час займає посаду лікаря-терапевта цехової лікарської дільниці лікувально-профілактичного відділення за сумісництвом /а.с.144-146/, отримує заробітну плату /а.с.147/. Відповідно до ч. 1 статті 115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватися регулярно в робочі дні в терміни, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Згідно приписів ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. На підтвердження своїх позовних вимог щодо наявної заборгованості по заробітній платі за серпень-вересень 2014 року, позивачем надано копію довідка ф.СК-5 (Індивідуальні відомості про застраховану особу) Пенсійного фонду України, яка містить інформацію про суму заробітку для нарахування пенсії та про сплату страхових внесків/а.с.88/. За клопотанням позивача, інформація про суми нарахованої [PERSON] заробітної плати та сплачені страхові внески була витребувана з Управління Пенсійного Фонду України в Інгулецькому районі м.Кривого Рогу, яке надало індивідуальні відомості про застраховану особу за формою ОК-5 на [PERSON] за період з 2000 по 2015 рік. З вищезазначеної інформації вбачається, що [PERSON] нарахована заробітна плата: в серпні 2014 року 11258,06 грн., у вересні 2014 року 3441,63 грн., а всього за 2 місяці 14 699,69 грн., що підтверджує визначену позивачем [PERSON] суму заборгованості із заробітної плати /а.с.79-81/. На підтвердження того, що позивач [PERSON] заробітну плату за серпень-вересень 2014 року не отримала, нею надано виписку з банківського рахунку по зарплатній картці /рахунку/ 5457093135670885, з якої вбачається, що остання заробітна плата перерахована на рахунок позивача 01.08.2014 року, та більше заробітна плата від Старобешівської ЦРБ на картку [PERSON] не перераховувалась /а.с.83-86/. Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено наявність у неї заборгованості по заробітній платі за період серпень, вересень 2014 року в сумі 14699,69 грн. Згідно із вимогами ст.34 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року №108/95-ВР, компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000року з наступними змінами, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Позивачем [PERSON] розмір компенсації у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати виконаний з розрахунку середнього заробітку за кількість місяців затримки, що відповідає розрахунку компенсації при звільненні працівника. Як встановлено в судовому засіданні доказів свого звільнення позивач суду не надала, а тому виконаний нею розрахунок щодо компенсації є неправильним. \~\~\~\~ За дорученням суду бухгалтерська служба TOB «МЕДИКОМ», де на цей час працює [PERSON] надала варіант розрахунку компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати. Як зазначено у відповіді на доручення суду при умові, що грошові доходи, які були нараховані [PERSON] не мали разовогохарактеру (згідно п.3 «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159), сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. У червні 2016 року приріст індексу споживчих цін для серпня 2014 року становить 66,7%, а для вересня 2014 року - 62,0 %. Відповідно, сума компенсації за серпень 2014 року становить 7 529,14 грн., за вересень 2014 року - 2 133,63 грн./а.с.162-163/, а всього сума компенсації становить 9662,77 грн. Суд погоджується з вищезазначеним розрахунком, оскільки він виконаний фахівцем з нарахування заробітної плати на підставі чинного законодавства, яке регулює ці відносини. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №1085-р від 07.11.2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» - смт. Старобешеве Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Тимчасовим порядком фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №595, передбачено, що цей порядок визначає процедуру фінансування бюджетних установ, надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям (далі - установи), здійснення соціальних виплат населенню Донецької та Луганської областей, зокрема місцевим державним адміністраціям до 01.12.2014 року необхідно було забезпечити приміщення бюджетних установ, підприємств та організацій (в тому числі закладів охорони здоров,я), з населених пунктів на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, в населенні пункти на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Згідно п. 2 даного Порядку, у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування здійснюються лише після повернення згаданої території під контроль органів державної влади. Заробітна плата (грошове забезпечення, суддівська винагорода) працівникам (військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу) установи за період, коли установа розміщувалася на тимчасово неконтрольованій території, а у подальшому територія була повернута під контроль органів державної влади, або установа була переміщена в населений пункт, на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі (далі - контрольована територія), виплачується у повному обсязі за рахунок кошторису (плану використання бюджетних коштів) установи. Заробітна плата (грошове забезпечення, суддівська винагорода) виплачується та виплати за час щорічної відпустки працівникам (військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу) установи, яка переміщена на контрольовану територію, здійснюються, якщо установа продовжує функціонувати і працівники (військовослужбовці, особи рядового і начальницького складу) виконують свої обов'язки. Переміщення установи на контрольовану територію, а також її функціонування на цій території здійснюється за рішенням органу вищого рівня (у разі переміщення органу місцевого самоврядування - за рішенням відповідної місцевої ради). У разі переміщення установи з тимчасово неконтрольованої на контрольовану територію після набрання чинності цим Порядком видатки на забезпечення діяльності такої установи, у тому числі на оплату праці (грошове забезпечення), протягом місяця з дня переміщення здійснюються згідно із затвердженим кошторисом (планом використання бюджетних коштів). Протягом місяця з дня переміщення установи на контрольовану територію до положення, штатного розпису та кошторису (плану використання бюджетних коштів) такої установи, в установленому порядку, вносяться зміни з урахуванням зміни чисельності працівників та наявних умов для здійснення їх функцій. Після закінчення місячного строку видатки на забезпечення діяльності установи, яка переміщена на контрольовану територію, здійснюються лише, відповідно до кошторису, (плану використання бюджетних коштів) з урахуванням внесених змін. Установи, які переміщені на контрольовану територію, відкривають рахунки в органах Казначейства за місцезнаходженням у порядку, встановленому законодавством. Згідно з рішенням Ради національної безпеки та оборони України від 04.11.2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», введеного в дію Указом Президента України №875/2014 від 14.11.2014 року прийнято рішення, зокрема, про вжиття заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв; евакуації працівників (за їх згодою); вивезення в разі можливості майна та документації; переведення державних службовців і посадових осіб місцевого самоврядування з окремих територій у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях на роботу в іншу місцевість. Донецькою обласною державною адміністрацією було підготовлено розпорядження голови облдержадміністрації від 12.11.2014 № 680 «Про організацію виконання постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 595», на виконання якої департаментом охорони здоров'я облдержадміністрації проведено відповідні заходи щодо переміщення установ, керівниками яких було надано інформацію та пропозиції для подальшого переміщення. По цих закладах, департаментом охорони здоров'я облдержадміністрації підготовлено проекти розпоряджень голови облдержадміністрації про внесення змін до статутів і відповідна робота. Проте, посадовими особами Старобешівської центральної районної лікарні в порушення вказаних документів, не прийняті заходи для переміщення та функціонування підприємства на територію підконтрольну українській владі, майно, документи та печатки підприємства з непідконтрольної території не вивезли, що не спростовується доказами по справі. Суд критично відноситься до інформації, яка міститься в поясненнях, наданих адміністрацією лікарні, яка залишилась та функціонує на непідконтрольній Україні території, оскільки відсутні підстави вважати, що ця інформація є достовірною. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осібпідприємців: Старобешівська центральна районна лікарня має ідентифікаційний код №01989898, реєстраційний номер в ЄДР 10002875969, місцезнаходження: 87200, Донецька область, Старобешівський район, смт.Старобешеве, вул.Перемоги, буд.94-А, дані про перебування юридичної особи в процесі припинення чи банкрутства, відсутні/ а.с.165/. Відповідно до Статуту Старобешівської центральної районної лікарні, затвердженого розпорядженням Голови обласної державної адміністрації від 22.05.2014 року №492, вона (далі -Лікарня) заснована на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, що знаходиться в управлінні Старобешівської районної ради, та згідно з рішенням Донецької обласної ради від 26 грудня 2013 року № 6/27-666 «Про прийняття до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, що знаходиться в управлінні обласної ради, ... прийнята у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, що перебуває в управлінні Донецької обласної ради. Управління лікарнею в межах повноважень, визначених рішенням обласної ради від 04 березня 1999 року № 23/5-116 «Про делегування повноважень Донецької обласної ради Донецькій обласній державній адміністрації щодо управління майном області та про затвердження переліку об'єктів спільної власності територіальних громад, що знаходяться в управлінні обласної ради» (із змінами), здійснює облдержадміністрація. Координацію діяльності Лікарні здійснює департамент охорони здоров'я облдержадміністрації. Місцезнаходження лікарні: 87200, Донецька область, Старобешівський район, селище міського типу [PERSON], вулиця Перемоги, будинок 94-А. ... Лікарня є юридичною особою, права та обов'язки якої набуває з дня її державної реєстрації, має самостійний баланс, відповідні рахунки в органах Державної казначейської служби України, круглу печатку, кутовий штамп та бланк зі своїм найменуванням. Лікарня у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, наказами МОЗ України, інших центральних органів виконавчої влади, рішеннями обласної ради, розпорядженнями голови облдержадміністрації, іншими нормативно-правовими актами, а також цим Статутом /а.с. 166-173/. Таким чином, судом встановлено, що згідно законодавству України Відповідач -1 не припинив свою діяльність, його не ліквідовано, не реорганізовано, правонаступники не визначені. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У відповідності до п.27 Постанови Пленуму ВСУ від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», судам необхідно враховувати, що згідно зі ст.21 КЗпП належним відповідачем у справі за позовом про оплату праці є та юридична особа (підприємство, установа, організація), з якою позивачем укладено трудовий договір. З огляду на викладене, враховуючи ту обставину, що позивач [PERSON] була прийнята на роботу та працювала в Старобешівській центральній районній лікарні, та той факт, що лікарня є юридичною особою, та має самостійно відповідати за своїми зобов'язаннями, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], щодо виплати заборгованості по заробіній платі та компенсації до Відповідача 1- підлягають часковаму задоволенню, в той час, як позовні вимоги до Відповідача -2 - Департаменту охорони здоров'я Донецької облдержадміністрації про стягнення заборгованості по заробітній платі не підлягають задоволенню, саме з тих підстав, що позивач [PERSON] не перебувала у трудових відносинах з Відповідачем-2 зазначеним Департаментом, трудовий договір з даною юридичною особою не укладався. Таким чином, підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди з департаменту охорони здоровя Донецької обласної державної адміністрації відсутні. Оскільки Відповідач-3 - Головне управління державної казначейської служби України в Донецькій області ніяких пояснень щодо фінансування Старобешівської центральної районної лікарні по заробітній платі на час розгляду справи чи погашенню заборгованості з заробітній платі суду не надало, позивач [PERSON] також ніякої інформації щодо порядку виплати заборгованості саме Відповідачем-3 суду не надала, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі з Головного управління державної казначейської служби України в Донецькій області також задоволенню не підлягають. Стосовно позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої протиправними діями відповідача, яку позивач [PERSON] оцінює в сумі заборгованості по заробітній платі, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно приписів ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.ст.10 та 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Позивачем заявлено вимоги, якими він просить стягнути з Відповідача -1 моральну шкоду, повязану з тим, що, як зазначає позивач, вона не змогла провести якісне протезування зубів, не змогла зробити операцію, внаслідок чого було пошкоджено її здоровя. Але жодного доказу, крім зазначення цих обставин в позовній заяві, позивач суду не надав, а тому її вимоги щодо відшкодування моральної шкоди є необґрунтованими та недоведеними. До того ж ситуація з невиплатою позивачу заробітної плати за серпень-вересень 2014 року, склалася не з вини відповідача, а була обумовлена загальною складною ситуацією, в якій опинилася велика кількість фізичних та юридичних осіб, внаслідок окупації частини території України та проведенням АТО. Таким чином, у задоволенні вимог щодо стягнення з Відповідача-1 відшкодування моральної шкоди, слід відмовити за необґрунтованістю та не доведеністю. \~\~\~\~ Оскільки загальна сума позовних вимог становить 24362,46 грн., судовий збір, який підлягає стягненню з Відповідача-1, становить 243,62 грн.

Outcome: partial