Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до Кілійського районного суду Одеської області 29.10.2014 року з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки, [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки від усіх видів заробітку відповідача, щомісячно починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття та на власне утримання у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку відповідача з моменту звернення до досягнення дитиною трирічного віку. Обґрунтовуючи позовні вимоги шляхом уточнень від 19.11.2014 року, позивач вказує, що з серпня 2010 року вона разом з [PERSON] проживали однією сім'єю до середини 2014 року. В період їх спільного проживання, а саме 19.06.2012 року народилась донька, [PERSON]. Враховуючи, що на даний момент сторони проживають разом, відповідач ніякої допомоги на утримання дочки не надає та не приймає участі у вихованні дитини, а позивач має скрутне матеріальне становище, внаслідок чого вона змушена звернутись до суду. Позивач, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судовому засідання позов визнав у повному обсязі. Заслухавши доводи позивача, викладені в позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, вислухавши пояснення відповідача, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00010817758 від 25.07.2012 року та свідоцтва про народження серії І-ЖД № 312944 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції від 20.07.2012 року, [PERSON] народилась 19.06.2012 року, батьками записані [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 195. Згідно довідки про склад сім'ї виданої виконкомом Кілійської міської ради Одеської області № 13034 від 29.10.2014 року [PERSON], проживає за адресою: [ADDRESS], до складу її сім'ї входять: [PERSON], 1995 року народження - дочка та [PERSON], 2012 року народження - дочка. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 СК України При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. В порядку ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно довідки № 87 виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛАД» від 12.03.2015 року, [PERSON] працює у вищезазначеному підприємстві з 28.03.2011 року на підставі наказу № 12 від 28.03.2011 року по теперішній час та відповідно довідки про доходи в період з січня 2014 року по грудень 2014 року загальна сума його доходів склала 18 669, 21 грн. Відповідно до вимог ч.2, 4 ст.84 та ст.91 СК жінка, яка не перебуває в шлюбі з чоловіком, має право на утримання в разі проживання з нею їх дитини до досягнення нею трьох років незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 «Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітній дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини що мають істотне значення». Таким чином, суд, зважаючи на положення ст.ст.84,91,141,180-182,183 СК України, зокрема, про солідарний обов'язок батьків на утримання неповнолітньої дитини та той факт, що відповідач зобов'язаний утримувати неповнолітню дитину, що відповідач є здоровим, працездатним, що працює офіційно, що він немає інших утриманців, крім себе, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В порядку ст.88 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в сумі 243,60 грн. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved