Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департаменту міського господарства Одеської міської ради, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд визначити, що частки кожного із співвласників [PERSON] та [PERSON] у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] є рівними і становлять по 1/2 частці за кожним, а також визнати за ним - [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON], померлої 13 жовтня 2015 року. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 13 жовтня 2015року померла його дружина - [PERSON]. Позивач вказує, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02.03.1994року, виданого Управлінням ЖКГ виконкому Одеської міської ради народних депутатів і зареєстрованим за № 15-2176, його дружині [PERSON] та йому - [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS]. Після смерті дружини, як зазначає позивач, він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру, оскільки право власності на вказану квартиру не було зареєстровано належним чином та частки у вказаній квартирі виділені не були, у звязку з чим, [PERSON] звернувся до суду із відповідними позовом. У судове засідання 02.09.2016року позивач не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до канцелярії суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача Одеської міської ради про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у судові засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника відповідача. Представник третьої особи - Департаменту міського господарства Одеської міської ради про час та місце судових засідань повідомлений належним чином, у судові засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, письмові пояснення на позовну заяву не надав. Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 09 серпня 1980року позивач - [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «Гочева», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії І-ЖД №483349 від 09.08.1980року. 02.03.1994року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження органу приватизації №31475 від 02.03.1994року [PERSON] та [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого, квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. 13 жовтня 2015року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Савранського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 247 від 16 жовтня 2015 року. Після її смерті позивач звернувся до Третьої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті його дружини [PERSON], яка померла 13 жовтня 2015року. На виконання вимог ухвали суду про витребування доказів Третя Одеська державна нотаріальна контора надіслала суду копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON]. Зі змісту спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], вбачається, що єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 13 жовтня 2015року, є її чоловік [PERSON], який своєчасно звернувся до Третьої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тобто в межах встановленого законом шестимісячного строку, про що свідчить наявна в матеріалах спадкової справи копія його заяви. Судом встановлено, що державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON] [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті його дружини - [PERSON], померлої 13 жовтня 2015року, а саме на: грошові вклади з належними відсотками. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 квітня 2016року [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири під № 138, розташованої в місті Одесі, вулиця Варненська, в будинку під №7-А, після померлої [PERSON], в звязку з тим, що вищезазначена квартира не зареєстрована у відповідних органах реєстрації нерухомого майна. Крім того, у свідоцтві про право власності на житло, виданому Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на квартиру під № 138, розташованої в місті Одесі, вулиця Варненська, в будинку під №7-А, не визначені частки, які належать кожному з них. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Приймаючи до уваги, що квартира під № 138, яка розташована в місті Одесі, вулиця Варненська, в будинку під №7-А, належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності р.№15-2176 від 02.03.1994року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження органу приватизації №31475 від 02.03.1994року, суд зазначає, що розмір часток співвласників у праві спільної сумісної власності на час смерті [PERSON] в квартирі під № 138, яка розташована в місті Одесі, вулиця Варненська, в будинку під №7-А, є рівними, тобто належало по 1/2 квартири кожному. Таким чином, судом встановлено, що розмір часток [PERSON] та [PERSON] у квартирі під № 138, яка розташована в місті Одесі, вулиця Варненська, в будинку під №7-А, є рівними, тобто вказаним особам належало по 1/2 квартири, а тому позовні вимоги в частині визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст. 1296 ЦК України). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо обєкта нерухомого майна, виданої Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вулиця Варненська, будинок 7, корп. А, квартира 138, відомості відсутні. Відповідно до п. 4.12, 4.14, 4.15, 4.18 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обовязково перевіряє, зокрема, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Аналіз вищезазначених положень Інструкції дозволяє суду дійти висновку, що, оскільки відповідно до п. 4.18 Інструкції нотаріус має перевірити реєстрацію права власності на спадкове майно за спадкодавцем шляхом виготовлення витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, як зазначалося вище право власності за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності зареєстровано не було і воно не може бути зареєстроване, оскільки співвласник квартири помер. Так, відповідно до положень ч. 7 та ч. 11 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом. Під час подання заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі фізична особа повинна пред'явити документ, що посвідчує її особу, а у разі подання заяви представником фізичної чи юридичної особи також - документ, що підтверджує його повноваження діяти від імені таких осіб. Наведене свідчить про обґрунтовану відмову Третьої Одеської державної нотаріальної контори видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину та вказує на правильність висновку суду про відсутність інших способів підтвердження права [PERSON] на спадщину окрім, як шляхом звернення до суду з позовом про визнання за ним права власності. При цьому суд враховує, що свідоцтво про право власності на квартиру під № 138, яка розташована в місті Одесі, вулиця Варненська, в будинку під №7-А, було оформлено в установленому законом порядку, однак не було зареєстроване у відповідних органах реєстрації нерухомого майна, оскільки [PERSON] померла, що призвело до неможливості оформити прийняття спадщини та зареєструвати право власності за позивачем, а іншим шляхом окрім звернення до суду захистити права [PERSON] неможливо. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] фактично спадщину після смерті [PERSON] прийняв, оскільки мешкав разом із спадкодавцем та подав нотаріусу заяву про її прийняття, із заявою про відмову від спадщини не звертався, у звязку з чим, суд зазначає, що [PERSON] прийняв спадщину у вигляді 1/2 частки квартири після смерті своєї дружини - [PERSON]. При викладених обставинах, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири під № 138, яка розташована в місті Одесі, вулиця Варненська, в будинку під №7-А, загальною площею 34,47кв.м., житловою 17,55кв.м., після смерті дружини - [PERSON], померлої 13 жовтня 2015року.

Outcome: approved