Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації», Тернопільської міської ради, відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ), державне підприємство «Сетам», ТзОВ «Коменерго Тернопіль 3», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про скасування розпорядження про приватизацію, визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання торгів недійсними, припинення речових прав. Зміст позовних вимог. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом із колишньою дружиною [PERSON] та двома синами [PERSON] , [PERSON] 21 травня 2018 року органом приватизації було прийнято розпорядження про приватизацію зазначеної квартири, на підставі якого було видано свідоцтво про право власності на житло серії [NUMBER] , яке встановлює, що дана квартира належить на праві спільної часткової власності позивачу та відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у рівних частках. В подальшому державним реєстратором було зареєстроване право спільної часткової власності на вказаний об`єкт нерухомості. У грудні 2019 року позивачу від державного виконавця стало відомо, що зазначена квартира приватизована та він має частку у даному майні на яку було накладено арешт. В подальшому, описане майно державним виконавцем було реалізовано на електронних торгах, результати яких оформлені протоколом про проведення електронних торгів №454113 переможцем у яких визнано відповідачку [PERSON] . Позивач зазначив, що йому не було відомо про приватизацію спірної квартири, підпис на заяві від 14.03.2018 року про передачу її у приватну власність йому не належить та є підробленим. Із заявами про приватизацію житла він не звертався. Також зазначив, що підпис у заяві про приватизацію квартири від його імені засвідчений службовою особою ТзОВ «Коменерго Тернопіль 3», яка на його думку вчинила службове підроблення за що має нести кримінальну відповідальність, оскільки позивач даної заяви не підписував та при її посвідченні посадовою особою присутній не був. Позивач вважає, що приватизація спірної квартири, у якій він постійно проживає відбулась без його згоди, тобто з порушенням вимог статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Таким чином, враховуючи наведене, з урахуванням поданої заяви про збільшення позовних вимог від 10.09.2021 року, яку прийнято судом, позивач просить визнати незаконним та скасувати розпорядження №47542 від 21 травня 2018 року, видане міським бюро технічної інвентаризації; визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло, видане міським бюро технічної інвентаризації 21.05.2018 року, яке посвідчує, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у рівних частках; визнати недійсним електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна ј частини трикімнатної квартири, загальною площею 81 кв.м., що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , результати яких оформлені протоколом №454113 проведення електронних торгів від 17 грудня 2019 року, а також актом проведення електронних торгів від 26.12.2019 року; припинити речові права [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на вказаний об`єкт нерухомого майна. Зміст поданих відзивів на позов. Відділ державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ), який є правонаступником Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ) подав відзив на позов відповідно до якого позов не визнав, зазначивши, що на виконанні в Тернопільського міському відділ ДВС перебуває виконавче провадження №59499183 від 10.07.2019 року з примусового виконання ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.08.2018 року, якою затверджено мирову угоди у справі №607/14899/18 про поділ майна подружжя та сплату [PERSON] до [PERSON] коштів у сумі 8628 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 244000 грн. При виконанні зазначеного виконавчого провадження згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно було встановлено, що [PERSON] належить 1/4 частини квартири [ADDRESS] на яку було накладено арешт. 22.08.2019 року державним виконавцем було призначено суб`єкта оціночної діяльності з метою визначення вартості зазначеної частки нерухомого майна, яка належала позивачу та направлено сторонам виконавчого провадження копію висновку щодо цього. 20.11.2019 року державним виконавцем направлено заявку на реалізацію вказаного арештованого майна ДП «Сетам». Відповідно до протоколу електронних торгів №454113 від 17.12.2019 року по лоту №392289 переможцем визнано [PERSON] 26.12.2019 року державним виконавцем було складено акт про проведені електронні торги переможцю [PERSON] згідно зазначеного протоколу. У відзиві також зазначив, що сторонами у виконавчому провадженні, у тому числі позивачем не оскаржувалась оцінка частки спірного нерухомого майна, яка була реалізована на електронних торгах та належала боржнику [PERSON] . У позові просить відмовити за його безпідставністю. Державне підприємство «Сетам» подало відзив на позов у якому позов не визнало, зазначивши, що згідно інформаційного повідомлення на офіційному Веб-сайті ДП «Сетам» 17 грудня 2019 року відбулись торги з реалізації арештованого майна ј частки трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] . Організатором торгів виступав Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ), яким було подано заяву на проведення торгів. Зазначені електронні торги по реалізації спірного майна пройшли успішно, про що було складено протокол електронних торгів №454113. Вважає, що позивач повинен довести належними та допустимими доказами, що відбулось порушення порядку проведення електронних торгів, які вплинули на результати торгів, а також чи порушено при проведенні електронних торгів права та інтереси позивача. Вважає, що оскільки позивачем не надано суду доказів, які підтверджують порушення порядку проведення електронних торгів, у позові просить відмовити. Відповідач [PERSON] подала відзив на позов у якому позов не визнала та зазначила, що [PERSON] набув права власності на квартиру [ADDRESS] шляхом приватизації. У поданому позові позивач не зазначив, які його права та законні інтереси порушено. Також вважає твердження позивача про те, що йому не було відомо про приватизацію спірної квартири такими, що не відповідають дійсності. Позивач та відповідач при вирішенні спору про поділ майна подружжя уклали мирову угоду від виконання умов якої ухилився [PERSON] , оскільки одержавши у власність автомобіль зобов`язувався сплати [PERSON] грошові кошти. Позивач перешкоджав примусовому виконанні ухвали суду про затвердження мирової угоди, не з`являвся на виклики до органу ДВС. В ході примусового виконання судового рішення, частка позивача була реалізована на електронних торгах, переможцем яких було визнано [PERSON] , якою було сплачено її вартість. Оскільки вона є добросовісним набувачем спірного майна, відтак вважає, що вимоги позивача не підлягають до задоволення. Позивач [PERSON] відповіді на відзив не подавав. Відповідачі Товариство з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації», Тернопільська міська рада, ТзОВ «Коменерго Тернопіль 3», [PERSON] , [PERSON] відзиву на позов не подавали. 03 січня 2020 року у даній справі відкрито провадження та ухвалено проводити її розгляд за правилами загального провадження у зв`язку із її складністю. 24 вересня 2020 року у даній справі призначено почеркознавчу експертизу, провадження зупинено. 02 липня 2021 року у даній справі поновлено провадження. 27 жовтня 2021 року у даній справі за наслідками проведеного підготовчого судового засідання закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Янчишин В.Й. в судовому засіданні позов підтримали та просять його задовольнити з мотивів зазначених у позові. [PERSON] суду додатково пояснив, що йому не було відомо про приватизацію спірної квартири [ADDRESS] , заяву на приватизацію він не підписував та згоди щодо цього не надавав. Вважає, що проведеною приватизацію за його відсутності було визначено частки у тому числі його, яку в подальшому протиправно було реалізовано, внаслідок чого його було позбавлено права на житло. На даний час він страждає онкологічним захворюванням, не має місця проживання у Тернополі, а тому просить суд поновити його право на житло. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Кріль О.І. в судовому засіданні позов не визнали, у його задоволенні просять відмовити. [PERSON] додатково пояснила, що позивачу було достеменно відомо про приватизацію спірної квартири. Чи підписував він заяву про приватизацію спірної квартири їй не відомо. Вважає, що приватизацією даної квартири не порушено право позивача, оскільки [PERSON] було визначено частку у спірному майні, яку у подальшому було реалізовано при проведенні електронних торгів, переможцем у яких було визнано відповідача [PERSON] та за яку нею було сплачено грошові кошти, які в подальшому було перераховано на адресу державної виконавчої служби. Також зазначила, що [PERSON] не виконував умови мирової угоди, яку було затверджено судом при вирішенні спору про поділ майна подружжя в частині сплати їй грошових коштів за автомобіль, внаслідок чого державним виконавцем правомірно було реалізовано його частку у спірній квартирі, з метою стягнення із позивача боргу. Представник відповідача Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації», відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ), державного підприємства «Сетам», Товариство з обмеженою відповідальністю «Коменерго Тернопіль 3» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про місце та час розгляду справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились, подавши письмові пояснення відповідно до яких вважають позов безпідставним, у його задоволенні просять відмовити. Крім цього, зазначили, що вони особисто підписували заяву на приватизацію спірного житла. Позивач неодноразово обговорював питання про приватизацію спірного житла, знав про відкрите виконавче провадження та ухилявся від виконання затвердженої судом мирової угоди. Також вказали, що вони не були очевидцями того, чи підписував позивач заяву на приватизацію спірного житла. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Як вбачається із заяви від 14 березня 2018 року [PERSON] , адресованій керівнику органу приватизації, заявник просила оформити передачу в приватну власність квартиру, що займає разом із членами сім`ї на умовах найму згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». При оформленні квартири заявник просила передбачити розподіл долі власної між членами її сім`ї порівну. Також у поданій заяві зазначила, що уповноваженим власником визначено [PERSON] . У наведеній спірній заяві наявні підписи наймача та повнолітніх членів сім`ї, зокрема, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які засвідчено керівником підприємства по обслуговуванню житла ТзОВ «Коменерго-Тернопіль 3» [PERSON] . Як вбачається із розпорядження Товариства з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» від 21 травня 2018 року №47542, від наймача [PERSON] надійшла заява про приватизацію квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за наслідками розгляду якої прохання наймача [PERSON] було задоволено та передано вказану квартиру у спільну часткову власність. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 21 травня 2018 року виданого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації, міське бюро технічної інвентаризації, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] у розмірі ј частки та членам її сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у розмірі ј частки, кожному. Зазначену квартиру приватизовано згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Як вбачається із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.12.2019 року №194433653, квартира [ADDRESS] (номер об`єкта нерухомого майна 1565243061101) належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у розмірі ј частки, кожному. Відповідно до інформації, зазначеної у довідці виданій ТзОВ «Коменерго Тернопіль 3» № 370 від 03.03.2018 року, у квартирі [ADDRESS] мешкають та мають право на житло на момент введення в дію Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 жовтня 2018 року у цивільній справі №607/14899/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя затверджено мирову угоду відповідно до якої в порядку грошової компенсації різниці вартості часток виділеного майна, [PERSON] зобов1язується до 03.07.2019 року добровільно сплатити [PERSON] кошти в сумі 8628 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 244\~000 грн. 10.07.2019 року старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №59499183 з приводу виконання ухвали Тернопільського міськрайонного суду №607/14899/18 від 03.10.2018 року щодо компенсації різниці у вартості часток виділеного майна, [PERSON] .. 21 серпня 2019 року старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про арешт майна боржника відповідно до якої описано та накладено арешт на ј частини квартири [ADDRESS] , яка належить боржнику [PERSON] 22.08.2019 року, старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області у вказаному виконавчому провадженні винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності, яким складено висновок відповідно до якого вартість майна ј частини трикімнатної квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] станом на 22.08.2019 року складає 230\~525 грн. Зазначений висновок було надіслано державним виконавцем на адресу стягувача та боржника. 17 грудня 2019 року державним підприємством «Сетам» проведено електронні торги з реалізації арештованого майна, що належало боржнику [PERSON] , а саме ј частини трикімнатної квартири загальною площею 81,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за ціною продажу 230\~525 грн.. Відповідно до протоколу проведення електронних торгів №454113 переможцем торгів визнано [PERSON] . Старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 26.12.2019 року складено акт про проведені електронні торги відповідно до якого зазначено, що відповідно до протоколу про проведені електронні торги Державним підприємством «Сетам» №454113 від 17.12.2019 року по лоту №392289 переможцем визнано учасника [PERSON] з ціною продажу 230\~525 грн. Суму у розмірі 218\~998,75 грн. внесено [PERSON] на рахунок Тернопільського міського відділу ДВС. Як вбачається із оглянутої в судовому засіданні квитанції №0.0.1560262837.1 наданої відповідачем [PERSON] , останньою 20.12.2019 року на рахунок державної виконавчої служби було внесено за придбане спірне майно на електронних торгах кошти на суму 218998,75 грн. Згідно із свідоцтвом виданим приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Ломакіною Л.В. від 27.12.2019 року на підставі акту старшого державного виконавця про проведені електронні торги, [PERSON] належить на праві власності майно, що складається з ј частки трикімнатної квартири, загальною площею 81,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке раніше належало [PERSON] та яка придбана [PERSON] за 230\~525 грн. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.12.2019 року №195248127, [PERSON] належить ј частка квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва виданого зазначеним приватним нотаріусом від 27.12.2019 року. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів від 30.06.2021 року №131/132/21-22, встановити, чи мала місце технічна підготовка підпису від імені [PERSON] у заяві, адресованій керівнику органу приватизації від 14.03.2018 року про передачу в спільну часткову власність квартири [ADDRESS] у графі «Підписи наймача та повнолітніх членів сім`ї» не вдається можливим. Записи, виконані барвною речовиною чорного кольору у заяві від 14 березня 2018 року, адресованій керівнику органу приватизації, про передачу в спільну часткову власність квартири [ADDRESS] виконано не [PERSON] , а іншою особою. Запис, котрий читається « [PERSON] » у розділі «Підпис наймача та повнолітніх членів сім`ї» у заяві від 14 березня 2018 року, адресованій керівнику органу приватизації, про передачу в спільну часткову власність квартири [ADDRESS] виконано не [PERSON] , а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] у заяві, адресованій керівнику органу приватизації від 14 березня 2018 року про передачу в спільну часткову власність квартири [ADDRESS] у графі «Підписи наймача та повнолітніх членів сім`ї [PERSON] » виконано не [PERSON] , а іншою особою. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. За приписами статей\~15,\~16 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~ Відповідно\~до вимог\~статті 47\~Конституції України,\~кожен має\~право на\~житло.\~Держава створює\~умови,\~за яких\~кожний громадянин\~матиме змогу\~побудувати житло,\~придбати його\~у власність\~або взяти\~в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання визначені Законом України від 19 червня 1992 року № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду». \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Згідно до ч 2. статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду, до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення в гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають діва і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму. Відповідно до статті 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), кімнат у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім 1 та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю. За змістом частини 2 пункту 1 статті 5 цього Закону, до членів сім`ї наймача включаються громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення в гуртожитку. Зміст статті 8 зазначеного Закону визначає такі основні умови, виключно з дотриманням яких може відбутись приватизація: - здійснення приватизації уповноваженими на це органами; - згода всіх повнолітніх членів сім`ї; - постійне проживання у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку; - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї, за якими зберігається право на житло. Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року №396 із змінами та доповненнями, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 29 січня 2010 року за №109/17404 (надалі Положення), визначає порядок передачі квартир багатоквартирних будинків, одноквартирних будинків (далі - квартири (будинки)), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - кімнати у комунальних квартирах), які використовуються громадянами на умовах найму, у власність громадян. За змістом пункту 4 даного Положення, передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється у приватну власність (спільну сумісну, спільну часткову) за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цих квартирах, кімнатах у комунальній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається житло. Відповідно до пункту 18 зазначеного Положення передбачено, що громадянином до органу приватизації подаються: заява на\~приватизацію квартири\~(будинку),\~жилого приміщення\~у гуртожитку,\~кімнати у\~комунальній квартирі; копії\~документів,\~що посвідчують\~особу та\~підтверджують громадянство\~України,\~громадянина,\~який подає\~заяву,\~та всіх\~членів його\~сім`ї (для\~осіб,\~які не\~досягли 14\~років,\~копії свідоцтв\~про народження),\~які проживають\~разом з\~ним; копії\~довідок про\~присвоєння реєстраційного\~номера облікової\~картки платника\~податку громадянина,\~який подає\~заяву,\~та всіх\~членів його\~сім`ї,\~які проживають\~разом з\~ним (крім\~випадків,\~коли через\~свої релігійні\~переконання особи\~відмовилися від\~прийняття реєстраційного\~номера облікової\~картки платника\~податків та\~повідомили про\~це відповідний\~контролюючий орган\~і мають\~відмітку у\~паспорті); копії\~документів,\~виданих органами\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану або\~судом,\~що підтверджують\~родинні відносини\~між членами\~сім`ї (свідоцтва\~про народження,\~свідоцтва про\~шлюб,\~свідоцтва про\~розірвання шлюбу,\~рішення суду\~про розірвання\~шлюбу,\~яке набрало\~законної сили,\~тощо); довідки\~про реєстрацію\~місця проживання\~громадянина,\~який подає\~заяву,\~та всіх\~членів його\~сім`ї,\~зареєстрованих у\~квартирі (будинку),\~жилому приміщенні\~в гуртожитку,\~кімнаті у\~комунальній квартирі; технічний\~паспорт на\~квартиру (кімнату,\~жилий блок,\~секцію)\~у житловому\~будинку (гуртожитку),\~а на\~одноквартирний будинок\~-\~технічний паспорт\~на садибний\~(індивідуальний)\~житловий будинок; копія\~ордера на\~жиле приміщення\~або ордера\~на жилу\~площу в\~гуртожитку; документ,\~що підтверджує\~невикористання ним\~та членами\~його сім`ї\~житлових чеків\~для приватизації\~державного житлового\~фонду; копія\~документа,\~що підтверджує\~право на\~пільгові умови\~приватизації відповідно\~до законодавства\~(за\~наявності); заява-згода\~тимчасово відсутніх\~членів сім`ї\~наймача на\~приватизацію квартири\~(будинку),\~жилого приміщення\~у гуртожитку,\~кімнати у\~комунальній квартирі. За змістом частини 2 статті 638 та частини 1 статті 640 ЦК України, моментом укладення договору купівлі-продажу на прилюдних торгах є момент визначення переможця торгів, тобто момент акцепту пропозиції останнього щодо ціни. Відповідно до частини першої\~статті 650 ЦК України\~особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Згідно до частини четвертої\~статті 656\~ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. З аналізу змісту частини першої статті\~650, частини першої статті\~655\~та частини четвертої статті\~656 ЦК України\~можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами договору купівлі-продажу є продавець і покупець. Частиною першою\~статті 215\~ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою,\~\~\~\~п`ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до частини третьої\~статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином, який може визнаватися недійсним у судовому порядку. Дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку регламентуються\~Законом України «Про виконавче провадження». Згідно із\~статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження»\~ від 02 червня 2016року\~(який набрав чинності з 05 жовтня 2016 року), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені\~Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього\~Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього\~Закону\~підлягають примусовому виконанню. Статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження»\~передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи. Закон України «Про виконавче провадження»\~визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей\~203,\~215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим\~наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016\~року № 2831/5, який діяв на час проведення спірних електронних торгів\~(далі - Порядок). Згідно з Порядком, електронні торги - продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну. Відповідно до пунктів 3, 4 розділу II Порядку виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу. Державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі Організатору. У разі встановлення відповідності заявки на реалізацію арештованого майна та доданих документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства начальник відділу державної виконавчої служби підписує таку заявку (за допомогою кваліфікованого електронного підпису із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) та надсилає її разом із документами, передбаченими абзацами четвертим-восьмим пункту 3 розділу ІІ цього Порядку, Організатору в електронному вигляді через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби для внесення інформації про проведення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) до Системи. Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець). ДП «СЕТАМ» розміщує інформацію в системі електронних торгів виключно на підставі документів, наданих відповідним органом державної виконавчої служби. Обов`язок організатора торгів перевіряти законність дій державного виконавця щодо передачі майна на реалізацію та достовірність інформації, зазначеної у заявці на реалізацію арештованого майна, у тому числі наявність рішень щодо заборони органу ДВС вчиняти дії по виконанню виконавчого провадження чинним законодавством не передбачений. Державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення електронних торгів, а самі електронні торги з реалізації рухомого майна організовує і проводить організатор електронних торгів. У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року по справі\~ № 3-242гс16 зроблено висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. У постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі\~\~№ 668/5633/14-ц також викладено правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм\~закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути встановлені й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15,\~\~від 29 червня 2016 року у справах № 6-370цс16 та № 6-547цс16. Тобто, для визнання судом електронних торгів недійсним необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Підставою для пред`явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність порушення норм закону при проведенні торгів водночас із порушенням прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши на оцінивши докази надані суду, приходить до переконання, що позов [PERSON] до ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації», Тернопільської міської ради, відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ), державне підприємство «Сетам», ТзОВ «Коменерго Тернопіль 3», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про скасування розпорядження про приватизацію, визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання торгів недійсними, припинення речових прав, підлягає до задоволення. Задовольняючи позов, суд констатує, що приватизація квартири [ADDRESS] , яка відбулась за наслідками розгляду заяви наймача [PERSON] та членів сім`ї, які постійно проживали у цій квартирі проведена з порушенням вимог частини 2 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», а також пункту 4 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року №396 із змінами та доповненнями, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 29 січня 2010 року за №109/17404, а саме відсутності згоди [PERSON] , який був постійним мешканцем та проживав у спірній квартирі на момент її приватизації. Так, матеріалами справи, а саме висновком експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів від 30.06.2021 року №131/132/21-22, встановлено, що записи, виконані у заяві від 14 березня 2018 року, адресованій керівнику органу приватизації, про передачу в спільну часткову власність квартири [ADDRESS] виконано не [PERSON] , а іншою особою. Запис, котрий читається « [PERSON] » у розділі «Підпис наймача та повнолітніх членів сім`ї» у заяві від 14 березня 2018 року, адресованій керівнику органу приватизації, про передачу в спільну часткову власність квартири [ADDRESS] виконано не [PERSON] , а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] у заяві, адресованій керівнику органу приватизації від 14 березня 2018 року про передачу в спільну часткову власність квартири [ADDRESS] у графі «Підписи наймача та повнолітніх членів сім`ї [PERSON] » виконано не [PERSON] , а іншою особою. Відтак, суд констатує, що згода (волевиявлення) [PERSON] на приватизацію спірного житла була відсутня, оскільки заяви про передачу в приватну спільну часткову власність спірної квартири він не підписував. Таким чином, суд вважає, що слід визнати недійсним розпорядження органу приватизації за №47542 від 21 травня 2018, виданого міським бюро технічної інвентаризації Тернопільської міської ради, а також свідоцтво про право власності на житло, яке видане 21 травня 2018 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації про право спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] . Крім цього, судом також встановлено, що старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області при здійсненні виконавчих дій по виконавчому провадженні №59499193 з приводу примусового виконання ухвали Тернопільського міськрайонного суду №607/14899/18 від 03.10.2018 року було винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] , а саме ј частини квартири [ADDRESS] та передано її на реалізацію шляхом проведення державним підприємством «Сетам» електронних торгів, які відбулися 17 грудня 2019 року. Відповідно до протоколу проведення електронних торгів №454113 переможцем торгів визнано [PERSON] , якою було внесено на рахунок державної виконавчої служби кошти за придбане нею спірне майно на електронних торгах на суму 218 998,75 грн. Суд, враховуючи наведені обставини, вважає, що при проведенні зазначених електронних торгів було порушено суб`єктивне право позивача, а саме позбавлення його права на спірне житло у якому він постійно проживав, оскільки згода на визначення спірної частки у процесі приватизації, яка у подальшому була описана державним виконавцем та реалізована під час виконання судового рішення, ним не надавалась. Відтак, враховуючи наведене, суд вважає, що слід визнати недійсними електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна ј (однієї четвертої) частини трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , результати яких оформлено протоколом №454113 проведення електронних торгів від 17 грудня 2019 року, реєстраційний номер лота 392289. Також, як вбачається із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.12.2019 року №194433653, квартира [ADDRESS] (номер об`єкта нерухомого майна 1565243061101) належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у розмірі ј частки, кожному. Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.12.2019 року №195248127 вбачається, що [PERSON] належить ј частка квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва виданого зазначеним приватним нотаріусом від 27.12.2019 року. Відповідно до ч.3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що слід припинити речове право спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . В силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути 2444 грн.. 80 коп. сплаченого ним судового збору, у рівних частках, тобто по 349 грн.. 26 копійок, із кожного.

Outcome: approved