overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 03 квітня 2009 року померла його мати - [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина за законом. Крім нього спадкоємцем за законом є також його брат [PERSON], однак останній спадщину не прийняв. Він в установлений законом строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у звязку з важким станом здоровя. Зважаючи на викладене, просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак від нього надійшла заява, відповідно до якої він позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд позов задовольнити, розглянувши справу у його відсутність. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Глибоцького району Чернівецької області в судове засідання не зявився, однак від нього до суду надійшла заява відповідно до якої [PERSON] сільська ради Глибоцького району Чернівецької області позовні вимоги визнає повністю та просить суд справу розглянути у відсутності їхнього представника. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, однак від нього до суду надійшла заява, відповідно до якої він проти задоволення позову не заперечував та просив суд розглянути справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Так, згідно свідоцтва про смерть серії І-МИ №062214 [PERSON] померла 03 квітня 2009 року в с. Турятка Глибоцького району Чернівецької області. Згідно свідоцтва про народження серії І-ЯР №354789 [PERSON] народився [INFO]. Його матірю вказана [PERSON]. Із довідки №121 від 18.10.2016 року, виданої [PERSON] амбулаторією загальної практики сімейної медицини вбачається, що [PERSON] знаходився на лікуванні у [PERSON] амбулаторії період з 26.09.2009 року по 05.10.2009 року із діагнозом дифузний кардіосклероз. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження при розгляді справи, оскільки причина пропуску строку для прийняття спадщини є поважною, тому суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк в 1 місяць для прийняття спадщини. Вказаний термін є достатнім для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 24 березня 2010 року померла рідна сестра його баби [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина за заповітом. Спадкоємців за законом після смерті останньої не було. Він в установлений законом строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у звязку з тим що довгий час перебував за кордоном з метою заробітку та в силу життєвих обставин залишився там на тривалий період без грошових коштів. Зважаючи на викладене, просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що в 2010 році перебував на заробітках в Російській федерації та був обманутий роботодавцем, а тому залишився без засобів для існування, а тим більше не мав можливості повернутись на Україну. Просив суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] селищної обєднаної територіальної громади [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що впродовж 2010 року перебували на заробітках в Російській федерації. Роботодавець не надав розрахунок за виконану ними роботу, а тому вони опинилися в скрутному становищі і тривалий період часу не мали можливості повернутися додому. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Так, згідно свідоцтва про смерть серії І-МИ №077138 [PERSON] померла 24 березня 2010 року в с. Михайлівка Глибоцького району Чернівецької області. Згідно заповіту №01 від 19.10.2000 року [PERSON] заповіла сертифікат на земельну частку (пай), серії ЧВ №0086042, розміром 1,49 га [PERSON]. Із довідки №724 від 10.10.2016 року, виданої [PERSON] селищною обєднаною територіальною громадою, вбачається, що [PERSON] у своєму будинку, який знаходиться в с. Михайлівка, вул. Б.Хмельницького, 6 Глибоцького району Чернівецької області проживала одна. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При таких обставинах суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження при розгляді справи, оскільки причина пропуску строку для прийняття спадщини є поважною, тому суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк в 1 місяць для прийняття спадщини. Вказаний строк є достатнім для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, ст.1272 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що йому на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . В даній квартирі зареєстрований колишній власник відповідач [PERSON] , який продавши квартиру позивачу, у ній не проживає. [PERSON] звертався до Немирівського УДМС України у Вінницькій області з метою зняття відповідача з реєстрації, однак через відсутність особистої заяви відповідача, [PERSON] було відмовлено. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, рекомендоване повідомлення неодноразово повернулось із відміткою «Адресат відсутній», заяв чи клопотань до суду від нього не надходило. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 20.01.2011 року на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 12-13). Те, що [PERSON] є власником вказаної вище квартири також підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав (а.с.15), копією технічного паспорту (а.с.9-11). [PERSON] зареєстрований у квартирі [ADDRESS] , але з 2011 року у ній не проживає, в родинних стосунках з позивачем він не перебуває, його особистих речей у квартирі немає (а.с. 29, 30). У відповідності до\~ст.71 ЖК України\~суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин, а\~ст.72 ЖК України\~передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку. Виходячи з положень ст.150 ЖК України\~та ст.383 ЦК України\~власник житла має право використовувати його для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] за адресою: квартира [ADDRESS] не проживає, не сплачує будь-які кошти за житлово-комунальні послуги, поточний ремонт не проводить, не веде з позивачем спільне господарство, відповідач не є членом сім`ї позивача, в родинних стосунках вони не перебувають, не пов`язані спільним побутом, особистих речей відповідача в квартирі немає. Враховуючи те, що відповідач не проживає у належному позивачу будинку більше трьох років, у добровільному порядку з реєстрації не знімається, суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. Враховуючи, що виготовлення повного тексту рішення вимагає значного часу, суд відповідно до вимог ч. 6 ст. 259 ЦПК України проголошує лише його вступну та резолютивну частини. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. Враховуючи, що виготовлення повного тексту рішення вимагає значного часу, суд відповідно до вимог ч. 6 ст. 259 ЦПК України проголошує лише його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому в обґрунтування вимог вказував, що йому на праві приватної власності належить автомобіль ВАЗ 21140 , реєстраційний номер [NUMBER], при зверненні до Любашівського МРЕВ з метою переоформлення автомобіля, з»ясувалося, що існує обтяження /арешт майна/ на підставі постанови відділу ДВС Любашівського РУЮ. На примусовому виконанні перебувало рішення Любашівського районного суду про стягнення в солідарному порядку із [PERSON] та із нього як його поручителя на користь ВАТ «Райфазенбанк Аваль» заборгованості по кредиту в розмірі 29239 грн., в зв»язку із цим на його майно було накладено арешт. Проте, [PERSON] сплатив заборгованість і він ніякої заборгованості не має, на примусовому виконанні відділу ДВС Любашівського РУЮ виконавчих проваджень відносно нього не має. Відділ ДВС Любашівського РУЮ зняти арешт позбавлений можливості, оскільки виконавче провадження передано до архіву та знищено, про що є довідка відділу ДВС. В звязку із чим позивач просив звільнити з-під арешту все його майно, в тому числі автомобіль ВАЗ 21140, реєстраційний номер [NUMBER], та припинити обтяження. Позивач просив позов задовольнити та справу розглянути у його відсутність. Відповідач: Відділ ДВС Любашівського РУЮ надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із слідуючого. Положенням ч.1-2 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом в встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить автомобіль ВАЗ 21140 , реєстраційний номер [NUMBER]. На зазначений автомобіль існує обтяження /арешт майна/ на підставі постанови відділу ДВС Любашівського РУЮ від 29 жовтня 2010 року. Як вбачається із довідки відділу ДВС Любашівського РУЮ від 25.09.2015 р. відповідно до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень на виконанні відділу державної виконавчої служби Любашівського РУЮ не перебуває відкритих проваджень за виконавчими документами, де боржником є [PERSON] Згідно акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 10 лютого 2015 року виконавчі провадження передані до архіву та знищені /а.с.3/. Стаття 41 Конституції України, ст.319 Цивільного кодексу України гарантують право власника на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Враховуючи ті обставини, що на примусовому виконанні відділу ДВС Любашівського РУЮ виконавче провадження не перебуває та відповідач позбавлений можливості зняти арешт, тому суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому в обґрунтування своїх вимог вказував, що 18 листопада 2015 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно: житловий будинок. Він позбавлений можливості оформити спадщину в нотаріуса, оскільки на будинок відсутні правовстановлюючі документи, тому позивач просив визнати за ним право власності на спадкове майно. Позивач [PERSON] згідно заяви просив справу розглянути у його відсутність та позов просив задовольнити. Відповідач Любашівська селищна рада Одеської області просила справу розглянути у відсутність представника, заперечень по справі не має. Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із слідуючого. Відповідно до положення ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. [PERSON] померла 18 листопада 2015 року, про що свідчить свідоцтво про смерть /а.с.7/. Позивач являється спадкоємцем першої черги, як син. Їхні родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження /а.с.8/. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] була власницею житлового будинку із господарськими будівлями, який розташований по вул. Чкалова, 26 в смт.Любашівка Одеської області. Вартість житлового будинку із господарськими прибудовами складає 73933 грн. Зазначені обставини підтверджуються технічним паспортом, рішенням виконавчого комітету Любашівської селищної ради № 24 від 20.12.1968 року про надання [PERSON] земельної ділянки під індивідуальне будівництво та актом до нього від 24.12.1968 року, договором про надання [PERSON] в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, висновком про технічний стан приватного житлового будинку садибного типу Любашівського РБТІ та домовою книгою. Як вбачається із листа нотаріуса, видати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно неможливо, в звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на будинок. Положенням ч.1-2 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За таких обставин, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 15.09.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ровеньківського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 358. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачем припинені з червня 2016 року, спільне господарство не ведеться, відновлення подружніх відносин, збереження сім'ї неможливо, у зв'язку із різними поглядами на життя, різними характерами та інтересами. Збереження формально зареєстрованого шлюбу суперечить його інтересам, в зв»язку з чим він звернувся до суду. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явились. Суду подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі. Просили позов задовольнити та шлюб розірвати. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 15.09.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ровеньківського міського управління юстиції Луганської області було зареєстровано шлюб між сторонами, про що зроблено актовий запис № 358 (а.с. 13). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.14). Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем по справі припинені з червня 2016 року, спільне господарство не ведеться, відновлення подружніх відносин та збереження сім'ї неможливе. Згідно із роз'ясненнями, викладеними у п. п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що має місце припинення подружніх стосунків, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин, зважаючи на визнання позову відповідачем, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, а тому позов є обґрунтований та законний, в зв»язку з чим підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 21.03.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м Києві, актовий запис № 221. Від шлюбу дітей не мають. В обґрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться, відновлення подружніх відносин, збереження сім'ї неможливо, у зв'язку із різними поглядами на життя, різними характерами та інтересами. Збереження формально зареєстрованого шлюбу суперечить його інтересам, в зв»язку з чим він звернувся до суду. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явились. Суду подали письмову заяву про розгляд справи без їх участі. Просили позов задовольнити та шлюб розірвати. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 12.03.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м Києві було зареєстровано шлюб між сторонами, про що зроблено актовий запис № 221 (а.с. 8). Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем по справі припинені на початку 2017 року, спільне господарство не ведеться, відновлення подружніх відносин та збереження сім'ї неможливе. Згідно із роз'ясненнями, викладеними у п. п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що має місце припинення подружніх стосунків, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин, зважаючи на визнання позову відповідачем, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, а тому позов є обґрунтований та законний, в зв»язку з чим підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просила ухвалити рішення та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивує тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстрований відповідач, її колишній чоловік, шлюб з яким розірваний 19 лютого 2015 року на підставі рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області. Проте відповідач в даній квартирі не проживає з лютого 2015 року, його особистих речей в квартирі немає. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заява, в якій просить слухати справу за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. За таких обставин суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 16 серпня 2006 року, який зареєстрований в реєстрі за № 2103. Згідно довідки Фастівської житлово-експлуатаційної контори №1569 від 20 травня 2016 року [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України, якщо особа булла відсутня протягом шести місяців без поважних причин за місцем проживання, то вона визнається такою, що втратила право користування цим жилим приміщенням. На підставі акту обстеження матеріально-побутових умов від 19 травня 2016 року та акту, складеним сусідами [PERSON] за вказаною адресою не проживає, особистих речей його в квартирі немає (а.с.10, 11). [PERSON] не проживає на спірній жилій площі більше щести місяців без поважних причин, тому відповідно до ст. 163 ЖК України може бути визнаний так им, що втратив прав користування даним жилим приміщенням. Дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням підлягає задоволенню. Відповідач [PERSON], який без поважних причин відсутній понад шість місяців у жилому приміщенні в квартирі [ADDRESS] втратив право на користування ним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 02 жовтня 2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції міста Києва між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 884, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть. Збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу у подружжя [INFO] народилася донька [PERSON] . Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18 листопада 2020 року відкрито спрощене позовне провадження. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачу судовому засіданні позовні вимоги визнала. Дослідивши письмові докази по справі, а також з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також враховуючи інші обставини життя подружжя, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу належить задовольнити з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб 02 жовтня 2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції міста Києва між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 884. Від шлюбу у подружжя [INFO] народилася донька [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що між сторонами у справі склалися негативні стосунки, оскільки сторони між собою не знаходять порозуміння, втратили один до одного почуття поваги та кохання, внаслідок чого вже тривалий час між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, наміру зберігати сім`ю не мають, а відтак збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Визнання позову про розірвання шлюбу відповідачем не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved