Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», ТОВ «Дідков», за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON], [PERSON], Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 02.08.2007 року між позивачем [PERSON] та АКБ «ТАС-Комерцбанк» було укладено кредитний договір №0101/0807/88-056, за яким банк надав [PERSON] грошові кошти у вигляді кредиту в розмірі 46\~900 дол. США на строк до 01.08.2017 року на умовах, визначених кредитним договором, а [PERSON] взяв на себе зобовязання повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати усі інші зобовязання, передбачені договором. З метою забезпечення виконання зобовязань за вищезазначеним кредитним договором між [PERSON] та АКБ «ТАС-Комерцбанк» 02.08.2007 року було укладено договір іпотеки №0101/0807/88-056, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №2894, за яким [PERSON] (іпотекодавець) передав АКБ «ТАС-Комерцбанк» (іпотекодержателю) належну йому на праві власності квартиру за адресою: вул. Пирогова, 146/90, м. Вінниця. 28.11.2012 року АТ «Сведбанк», яке є правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке в свою чергу є правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», відступило своє право вимоги за договором факторингу на користь ТОВ «ФК «Вектор Плюс». 11.06.2014 року у м. Вінниці помер іпотекодавець [PERSON], який є батьком позивача [PERSON] та чоловіком третьої особи [PERSON] 09.04.2015 року відповідачем приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 2062420, зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] за відповідачем ТОВ «ФК «Вектор Плюс», номер запису про право власності 9344740, відповідно до вимог ст.37 Закону України «Про іпотеку» та наявності відповідного застереження в іпотечному договорі №0101/0807/88-056 від 02.08.2007 року. Окрім того, 09.04.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було посвідчено та зареєстровано в реєстрі за №1400 договір купівлі-продажу квартири (з відкладальною умовою), укладений між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» (продавцем) та ТОВ «Дідков» (покупцем), згідно якого продавець передає у власність покупця, а покупець приймає у власність квартиру [ADDRESS]. Також, на підставі вказаного договору приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] як державним реєстратором прав на нерухоме майно було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності, індексний номер 20625153 від 09.04.2015 року, на вказану квартиру за ТОВ «Дідков». Позивач вважає рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] щодо реєстрації права власності на квартиру у м. Вінниця по вул. Пирогова, 146/90 за ТОВ «ФК «Вектор Плюс» незаконним, оскільки жодні письмові вимоги про усунення порушень зобовязань та попереджень про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги ні позивачеві, як боржнику, ні батьку позивача [PERSON] за життя, як майновому поручителю, не надсилались. Окрім того, згідно розяснень, опублікованих на офіційному сайті Міністерства юстиції України «Стосовно питання укладення договорів щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання та реєстрації прав власності на майно, що було предметом іпотеки» у разі звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, при реєстрації прав власності на таке майно, правовстановлюючим документом буде або договір купівлі-продажу нерухомості або договір про задоволення вимог іпотекодержателя. А, оскільки, відповідний правовстановлюючий документ відсутній, тому звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання є незаконним у даному випадку. До того ж, позивач зазначає, що дії відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] суперечать Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки предмет іпотеки виступав як забезпечення виконання зобовязань за споживчим кредитом у іноземній валюті, є постійним місцем проживання позичальника і покійного майнового поручителя та не перевищує своєю площею 140 кв.м. А відтак, звернення стягнення на дану квартиру є незаконним. Таким чином, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень (з відкриттям розділу), індексний номер 20624200 від 09.04.2015 року, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] щодо реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] за ТОВ «ФК «Вектор Плюс» (номер запису про право власності 9344740) (а.с.200-202 т.1). В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача ТОВ «ФК «Вектор Плюс» за довіреністю [PERSON] позовні вимоги не визнав та просив суд в задоволенні останніх відмовити у звязку з безпідставністю. Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] заперечували проти задоволення позовних вимог у звязку з безпідставністю. Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] до судового засідання не зявилась, однак від останньої міститься письмова заява про розгляд справи за її відсутності (а.с.86 т.2). Представник відповідача ТОВ «Дідков» до судового засідання не зявився із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, однак матеріали справи містять письмові заперечення, відповідно до яких відповідач позовні вимоги не визнає повністю та просить в задоволенні останніх відмовити (а.с.83-86 т.1). Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] до судового засідання не зявилась, однак від останньої надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача (а.с.243 т.2). Представник третьої особи Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради за довіреністю [PERSON] до судового засідання не зявилась, однак від останньої міститься письмова заява про розгляд справи у її відсутність, покладається на розсуд суду при вирішенні даного спору (а.с.84 т.2). Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у розгляді справи, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 02.08.2007 року між позивачем [PERSON] та АКБ «ТАС-Комерцбанк» було укладено кредитний договір №0101/0807/88-056, за яким банк надав [PERSON] грошові кошти у вигляді кредиту в розмірі 46\~900 дол. США на строк до 01.08.2017 року на умовах, визначених кредитним договором, а [PERSON] взяв на себе зобовязання повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати усі інші зобовязання, передбачені договором (а.с.7-11 т.1). З метою забезпечення виконання зобовязань за вищезазначеним кредитним договором між [PERSON] та АКБ «ТАС-Комерцбанк» 02.08.2007 року було укладено договір іпотеки №0101/0807/88-056, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №2894, за яким [PERSON] (іпотекодавець) передав АКБ «ТАС-Комерцбанк» (іпотекодержателю) належну йому на праві власності квартиру за адресою: вул. Пирогова, 146/90, м. Вінниця (а.с.12-13 т.1). 28.11.2012 року АТ «Сведбанк», яке є правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке в свою чергу є правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» були укладені договір факторингу №15 та договір про відступлення прав за іпотечними договорами, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 28.11.2012 року за реєстровим №6970, згідно яких право вимоги за вищезазначеними кредитним договором та іпотечним договором перейшло до ТОВ «ФК «Вектор Плюс» (а.с.215-223 т.2). 11.06.2014 року у м. Вінниці помер іпотекодавець [PERSON], який є батьком позивача [PERSON] та чоловіком третьої особи [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серії І-АМ №293187, виданого В ДРАЦС РС Вінницького МУЮ у Вінницькій області 16.06.2014 року (а.с.15 т.1). Як вбачається зі змісту п.11 іпотечного договору іпотекодержатель ТОВ «ФК «Вектор Плюс» має право звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру [ADDRESS] у випадку не виконання позичальником [PERSON] зобовязань за кредитним договором. Суд звертає увагу, що згідно абз.3 п.12.3.1 іпотечного договору сторони в розумінні змісту статті 37 Закону України «Про іпотеку» свідчать, що право іпотекодержателя зареєструвати право власності на предмет іпотеки на підставі положень п.12.3 іпотечного договору є безумовним, тобто підлягає реєстрації незалежно від претензії. Як вбачається зі змісту статтей 36, 37 Закону України «Про іпотеку» позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання. Таким чином, при укладенні іпотечного договору іпотекодавець [PERSON] у присутності приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] добровільно передав предмет іпотеки у власність іпотекодержателя, надавши згоду на реєстрацію права власності на предмет іпотеки на імя іпотекодержателя, оскільки, як було зазначено вище, в силу ст.37 Закону України «Про іпотеку» іпотечний договір, в якому міститься застереження за правовими наслідками прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до п.2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 17.10.2013 року за №868 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру прав проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус як спеціальний субєкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. У відповідності до абз.2 п.9 ч.2 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нотаріус як спеціальний субєкт здійснює функції державного реєстратора, крім ведення реєстраційної справи щодо обєктів нерухомого майна та видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а всі інші повноваження нотаріуса прирівняні до повноважень державного реєстратора. Відповідно до п.п.1.2 п.1 Глави 2 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 року №296/5 право власності ТОВ «ФК «Вектор Плюс» на квартиру [ADDRESS] було підтверджено іпотечним договором. А тому,

Outcome: dismissed