Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Першої Лохвицької державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, та просив визначити йому додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після померлої [PERSON], яка є його матірю, померлої 29 грудня 2016 року, посилаючись на те, що після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира за адресою: [ADDRESS] в Полтавській області. Позивач зазначає, що після смерті матері був вимушений поїхати за робочою візою до Польщі працювати, де працював 5 місяців, після повернення до України, був захоплений встановленням памятника матері та пошуком роботи на території України, тому пропустив шестимісячний строк звернення до нотаріуса з поважних причин. Позивач зазначає, що звернувся до нотаріальної контори з питання спадщини, однак йому було відмовлено в зв'язку із пропуском строку на прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявилась про час, дату та місце слухання справи повідомлена належним чином відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, через канцелярію суду надала заяву про можливість слухання справи без участі нотаріуса. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши надані документи, судом встановлено, що 29 грудня 2016 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 30 грудня 2016 року Лохвицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавської області, (а.с. 2). 03 липня 2017 року до Першої Лохвицької державної нотаріальної контори надійшла заява про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину від [PERSON], 17.06.1976 року, що мешкає в м. Лохвиця, провулок 60р. Жовтня[ADDRESS], після смерті його матері [PERSON], померлої 29 грудня 2016 року але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті його матері [PERSON], померлої 29 грудня 2016 року, оскільки [PERSON] в установлений законом строк заяву не подав. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно частини 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким чином строк для прийняття спадщини [PERSON] закінчився 29 червня 2017 р. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як визнав сам позивач, на момент відкриття спадщини він не проживав постійно зі спадкодавцем і у встановлений законом строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Згідно ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з пояснень позивача, а також з копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон [PERSON] перетинав Польський кордон 08.01.2017 року, а повертався в Україну 31.05.2017 року, (а.с. 3). Але вищезазначені обставини не позбавляли позивача скористатися часом до виїзду за кордон, а також після приїзду на територію України у позивача, ще був місячний строк для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом. В судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що позивач був обізнаний про необхідність протягом шести місяців після смерті матері подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач мав можливість у встановлений строк та спосіб здійснити дії по прийняттю спадщини своєї матері, однак цього не зробив без поважних причин протягом тривалого часу, зокрема з січня 2017 року по червень 2017 року. Відповідно до роз'яснень, які містяться у абз. 6 п.24 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7, згідно з якими поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, том не можуть бути визнанні судом поважними причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи, що позивачем у судовому засіданні не було надано достатніх та належних доказів у підтвердження того, що він з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини, суд вважає, що позовні вимоги про визначення додаткового строку, достатнього для подачі заяви про прийняття спадщини померлої 29 грудня 2016 року [PERSON], задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed