Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Добропільської міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] . Він є спадкоємцем першої черги за законом, оскільки є її сином. Звернувшись до приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Клепанової О.А. із заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину, була відкрита спадкова справа, однак 23.06.2021 р. було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, в зв`язку з не наданням ніяких документів, що підтверджують право власності спадкодавця [PERSON] на житловий будинок. Вважає, що має право на захист свого спадкового права після смерті матері шляхом визнання права власності на спадковий житловий будинок в судовому порядку. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12.07.2021 року провадження по цивільній справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 31.08.2021 року закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд у зазначеній справі. Позивач в судове засідання не з`явився, звернувся з заявою про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник відповідача Добропільської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзиву чи будь-яких клопотань, заяв від відповідача або доказів поважності його неявки до суду, на адресу суду не надходило. Відповідно до ст.\~223,\~280 ЦПК України\~ неявка відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до вимог\~ст. 280 ЦПК України,\~у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності учасників справи у відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з викладеним, враховуючи що позивач, не заперечує проти винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів і постановити заочне рішення, направивши відповідачу копію рішення суду для відома. У відповідності до ст. ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] , є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача виданого повторно серії [NUMBER] (а.с. 13). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок виданий виконавчим комітетом Добропільської міської Ради депутатів трудящих від 23.10.1974 р., вбачається, що жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить [PERSON] , на праві особистої власності. Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Добропільської міської Ради депутатів трудящих №247 від 16 жовтня 1974 року. Взамін Рішення Добропільського міськвиконкому від 31 березня 1967 року №181. Акт про відведення земельної ділянки під індивідуальне будівництво. Акт про завершення будівництва та введення житлового будівництва в експлуатацію, затвердженого рішенням Добропільського міськвиконкому 11 вересня 1974 р. №210. (а.с.17). Згідно постанови приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Клепанової О.А. від 23.06.2021 року №556/02-31, позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , через те, що не надано документів, які підтверджують право власності спадкодавця [PERSON] на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. (а.с.8). Згідно довідки ТОВ «Добропільське БТІ» № 621 від 07.05.2021 року відповідно до архівних даних станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано 23.10.1974 р. за [PERSON] . (а.с.9). З довідки виданої відділом у Добропільському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області №309/103-21 від 14.05.2021 р., станом на 01.01.2013 р. на земельну ділянку розташовану в [ADDRESS] , документи, що посвідчують право на земельну ділянку не видавались, кадастровий номер не присвоювався та реєстрація земельної ділянки не проводилась. (а.с.68). Згідно копії спадкової справи № 87/2021 заведеної приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Клепановою О.А., та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 07.05.2021 року, за заявою [PERSON] було заведено спадкову справу та заявник є спадкоємцем майна померлої першої черги спадкування. Гр. [PERSON] відмовився від спадщини, інших спадкоємців не має. Заповітів спадкодавцем за життя складено не було. (а.с.45-72). З довідки виданої відділом реєстрації Добропільської міської ради Донецької області від 11.05.2021 р. встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , станом на 14.12.2020 р. були зареєстровані: з 05.07.1976 р. по 12.01.2021 р. [PERSON] , [INFO] , з 04.05.2001 р. [PERSON] , [INFO] (а.с.66), що також підтверджується записами в копії домової книги для прописки громадян (а.с14-16). Як вбачається з відповіді архівного відділу Добропільської міської ради від 06.08.2021 р. документи фонду «Добропільська міська рада. Виконавчий документ» за 1963 1991 роки включно знаходяться на території, тимчасово непідконтрольній органам державної влади України, а саме у м.Донецьк. Надати копію рішення виконавчого комітету Добропільської міської ради народних депутатів від 16.10.1974 р. №247 про право власності на жилий будинок за адресою: [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] не мають можливості. (а.с.81). В газеті «Новий шлях» від 12.08.2021 р. №32, позивачем було подано оголошення про визнання втраченим свідоцтва про право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , видане 23.10.1974 р. Добропільським міськвиконкомом на ім`я [PERSON] (а.с.82). Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] , у інвентаризаційній справі № 32.11/1, виготовленого 05.05.2014 р. року ТОВ «Добропільське БТІ», вказано, що замовником технічної інвентаризації є [PERSON] ; схематичний план земельної ділянки, поверховий план, експлікація приміщень до плану житлового будинку, характеристика будинку, господарських будівель та споруд. (а.с.10-12). Зі звіту про оцінку майна від 06.07.2021 року, виконаному ФОП [PERSON] (сертифікат №542/19 від 15.07.2019 року), ринкова вартість об`єкта оцінки житлового будинку\~за адресою: [ADDRESS] , з надвірними будівлями та спорудами складає 160272,00 грн.(а.с.18-27). Факт втрати правовстановлюючого документа підтверджено листом архівного відділу Добропільської міської ради, відповідно до якого копію рішення виконавчого комітету Добропільської міської ради народних депутатів від 16.10.1974 р. №247 про право власності на жилий будинок за адресою: [ADDRESS] , ім`я [PERSON] не мають можливості надати, оскільки всі документи, за 1963 -1991 роки передані до архівосховища м.Донецьк, доступ до якого відсутній, також оголошенням позивача [PERSON] в газеті «Новий шлях» від 12.08.2021 р. №32. Отже, належність спадкодавцю [PERSON] на праві особистої власності жилого будинку за адресою: [ADDRESS] , підтверджено довідкою ТОВ «Добропільське БТІ» від 07.05.2021 р.; копією свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 23.10.1974 року. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до\~ЦПК, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1ст. 1269 ЦК України). Згідно зіст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до\~ст. 67 Закону України « Про нотаріат»\~ свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відповідно до правил ст.ст.15,16, ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2002 року № 5«Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Як встановлено в судовому засіданні, позивач звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.06.2021 року нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. Факт неможливості отримати дублікат правовстановлюючого документу доведено матеріалами справи. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають тільки у тому випадку, якщо наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а при відмові нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгяду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/2-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. В правових позиціях, викладених в п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Відповідно до ч. 4\~ст.3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями\~ЦК УРСР\~1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування»,\~Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат»,\~постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК\~та\~Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А. 3. 1 - 3 - 94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/ 5 - 126, в якому , зокрема роз`яснюється: по об`єктах , що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття\~постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Право особи на звернення до суду за захистом своїх прав також закріплено у ст. 4 ЦПК України. Таким чином, враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, зокрема встановлення судом факту належності спадкодавцю [PERSON] на праві власності житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , факту прийняття спадщини позивачем шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, а також, зважаючи на наявність перешкод в оформленні свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, незважаючи на наявність реєстрації на об`єкт нерухомого спадкового майна, що підтверджено відомостями з ТОВ «Добропільська БТІ», враховуючи, що у позивача були вичерпані інші можливості одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину внаслідок чого його цивільне право підлягає захисту в судовому порядку, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Напідставі викладеного,

Outcome: approved