Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що він є власником трикімнатної квартири № 71, розташованої у м. Харкові, Червоношкільна набережна № 22 загальною площею 58,5 кв. м., на підставі договору купівлі-продажу квартири від 30.11.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] У вказаній квартирі з 20 травня 1988 року зареєстрований брат позивача відповідач по справі [PERSON], який у 2014 року виїхав на постійне місце проживання до [PERSON] Федерації та не бажає приїхати для того, щоб добровільно знятися з реєстраційного обліку у спірній квартирі. Позивач самостійно сплачує комунальні послуги, в тому числі і за відповідача, особистих речей останнього в квартирі нема. Позивач вважає, що реєстрація відповідача у квартирі порушує його право власника, він не має можливості в повній мірі реалізувати своє право на житло, а тому просив визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловою площею за адресою: м. Харків, Червоношкільна набережна № 22 кв. 71. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Додатково позивач пояснив, що відповідач не проживає в спірній квартирі, не цікавиться нею, не несе витрат по її утриманню, право відповідача на користування квартирою позивачем не порушувалося. Останній добровільно виїхав зі спірної квартири, однак реєстрацію в ній не припинив. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнав повністю та пояснив, що його батько [PERSON] дійсно добровільно виїхав зі спірної квартири, оскільки переїхав на постійне місце проживання за межі України. Однак він не може особисто прибути до м. Харкова для припинення реєстрації, тому вирішення спору у позасудовому порядку неможливе. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що трикімнатна ізольована квартира, житловою площею 39,6 кв.м., загальною площею 58,5 кв. м. яка розташована за адресою: м. Харків, Червоношкільна набережна №22 кв. № 71, належить позивачеві [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 13.11.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за р. № 2436 / а. с. 8-9/. Як вбачається з довідки з місця мешкання, виданої житлово-будівельним кооперативом «Вчений» 13.06.2016 року, в спірній квартирі, окрім позивача [PERSON], зареєстрований відповідач [PERSON] / а. с. 7/. З 2014 року відповідач [PERSON] в спірній квартирі не мешкає, оскільки виїхав на постійне місце проживання до [PERSON] Федерації. Як вбачається з паспорту громадянина [PERSON] Федерації № 70 16 660593, виданого 29 квітня 2016 року, [PERSON] є громадянином [PERSON] Федерації / а. с. 20-12/. Реєстрація відповідача у спірній квартирі перешкоджає позивачу належним чином користуватися своєю власністю. Крім того, позивач вимушений нести витрати по сплаті комунальних послуг за відповідача, який в цій квартирі не проживає, але у добровільному порядку відповідач не припиняє свою реєстрацію у квартирі. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1, 4 ст. 405 ЦК України члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім»ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач, як власник квартири не може в повній мірі реалізувати своє право власності, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, тому що в ній до теперішнього часу зареєстрований відповідач, який з 2014 року у квартирі не проживає, його речей у квартирі не має, спірне житло відповідач залишив добровільно, право відповідача на проживання у квартирі позивачем не порушувалося. Свою реєстрацію в спірній квартирі відповідач своєчасно не припинив, але не зробив ніяких дій по вселенню та відновленню своїх житлових прав у спірній квартирі. Тому суд вважає необхідним визнати відповідача таким, що втратив право користування житловою площею в спірній квартирі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved