Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом, в якому просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14 серпня 1999 року. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені три місяці тому з причини втрати взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Вважає, що підстави для збереження шлюбу відсутні. Майновий спір на даний час між ними відсутній. Позивач до зали судового засідання не прибула, надавши заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, на розірванні шлюбу наполягає та зазначає, що протягом наданого їм строку для примирення вони сімейні відносини не налагодили, тому просить позов задовольнити. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Попруженко» без змін. Відповідач у судове засідання не прибув, надавши заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності та відмовити у задоволенні позову. Заперечує проти розірвання шлюбу, незважаючи на те, що протягом наданого для примирення строку вони сімейні відносини не налагодили. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 серпня 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим 14 серпня 1999 року Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану міста Маріуполя Донецької області, актовий запис № 449. Також встановлено, що сторони мають двох неповнолітніх дітей, доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження останніх. Відповідно до ч. 3\~ст.105 Сімейного кодексу України (СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із доводів позову вбачається, що сімейні відносини між сторонами не підтримуються з причини втрати взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя, що не спростовується відповідачем. Протягом наданого сторонам строку для примирення вони сімейні відносини не налагодили, позивачка на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач проти позову заперечує, але разом із тим у своїй заяві зазначає, що протягом строку для примирення вони сімейні відносини не налагодили. Зважаючи на наведене, враховуючи, що відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд дійшов висновку, що між сторонами склались взаємини, за яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить принципу його добровільності та інтересам позивача. Після розірвання шлюбу прізвище позивачці за її бажанням залишити без змін. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved