Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати за ним право власності на ? частину земельної ділянки, площею 0,1 га, що розташована в м. Олександрії, Кіровоградської області по вул. Карбишева, 13, яка належала [PERSON], який помер 29.08.2007 року, відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії КР від 05.01.1996 року та була прийнята у спадок матірю позивача [PERSON], але не зареєстрована на її імя в порядку спадкування за законом, після померлої 16.07.2016 року матері [PERSON]. У судове засідання [PERSON] та його представник [PERSON] не зявились. 9 січня 2019 року подали до суду заяви, у яких просили розгляд справи проводити за їх відсутності, а також зазначили, що на позовних вимогах наполягають. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявилась. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач 9 січня 2019 року подала заяву про визнання позову [PERSON] Також у заяві зазначила, що наслідки ч. 4 ст. 206 ЦПК України їй відомі та зрозумілі. Просила розгляд справи провести без її участі. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] подала заяву про визнання позову, яка не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Перевіряючи відповідність закону заяви відповідача [PERSON] про визнання позову, суд дослідив надані суду докази, а також витребувані судом при відкритті провадження матеріали спадкових справ, які були заведені після смерті [PERSON] і [PERSON]. Ці матеріали підтверджують, що після смерті [PERSON] 29 серпня 2007 року спадщину прийняли його доньки [PERSON] і [PERSON]. Згідно заповіту від 3 грудня 2001 року [PERSON] заповів усе своє майно [PERSON] і [PERSON] у рівних частинах кожній. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2008 року поділено спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON]: за [PERSON] і [PERSON] визнано право власності у рівних частках тобто по ? кожній, у порядку спадкування за заповітом на житловий будинок №13 по вул. Карбишева, 13 у м. Олександрії. Разом з тим у резолютивній частині цього рішення не зазначено про результат вирішення спору про поділ належного спадкодавцю права власності на земельну ділянку площею 0,1 га, визначено лише порядок користування земельною ділянкою. Також з матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON] і [PERSON] не зверталися до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,1 га та не зареєстрували своє право власності на земельну ділянку. Відсутність реєстрації права власності [PERSON] на ? частину у праві власності на цю земельну ділянку є перешкодою для реалізації спадкових прав її спадкоємцем [PERSON], який згідно відповідних матеріалів спадкової справи є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] Через відсутність реєстрації за спадкодавцем права власності на земельну ділянку нотаріус відмовив [PERSON]В.у видачі свідоцтва про право на спадщину. Отже, визнання відповідачем [PERSON] позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд постановляє рішення про задоволення позову. Також відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України половина судових витрат зі сплати судового збору покладається на відповідача.

Outcome: approved