Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та ПАТ «Страхова компанія «Ю.БІ.АЙ» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 23 листопада 2015 року на автодорозі в с. Магала Новоселицького району, внаслідок ДТП при якій [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], не впорався з керуванням транспортного засобу та допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під його керуванням, внаслідок його автомобіль був пошкоджений, а він отримав тілесні ушкодження. Діями [PERSON] йому спричинена моральна шкода у виді моральних страждань, болю та порушення повсякденного життя. Просив стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Ю.БІ.АЙ» матеріальну шкоду в сумі 50000 гривень, з [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 170451 гривні 51 копійки та моральну шкоду в сумі 20000 гривень. 02 грудня 2016 року представник позивача зменшив розмір позовних вимог, просив позовні вимоги до ПАТ «Страхова компанія «Ю.БІ.АЙ» залишити без розгляду, а з [PERSON] стягнути на його користь матеріальну шкоду в сумі 1100 гривень за медичне обстеження та моральну шкоду в сумі 20000 гривень. Також, просив стягнути судові витрати та розглянути справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився та не повідомив суд про причини своєї неявки, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення про вручення йому судових повісток. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані у справі та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. \~ Судом встановлено, що постановою Новоселицького районного суду від 23 травня 2016 року [PERSON] визнаний винним за ст. 124 КУпАП в тому, що 23 листопада 2015 року на автодорозі в с. Магала Новоселицького району, він керуючи автомобілем [NUMBER], в порушення п. 10.1 ПДР України не впорався з керуванням транспортного засобу та допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобілі були пошкоджені, а [PERSON] отримав легкі тілесні ушкодження. З довідки Чернівецької КУ «Лікарня швидкої медичної допомоги» № 267 від 25 листопада 2015року вбачається, що [PERSON] отримав внаслідок ДТП тілесні ушкодження: забій мяких тканин голови, множинні садна, забій хребта, струс головного мозку. З виписки з історії хвороби № 14073 вбачається, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні у звязку із отриманням пошкоджень з 24 по 27 листопада 2015 року. З квитанції від 25 листопада 2015 року вбачається, що позивач поніс витрати в сумі 1100 гривень на медичне обстеження. Відповідно до ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст.\~22\~ЦК України\~особа,\~якій завдано\~збитків у\~результаті порушення\~її цивільного\~права,\~має право\~на їх\~відшкодування.\~ Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями фізичною особою, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1\~ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до розяснень, викладених в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року з послідуючими змінами «Про судову практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодування в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умовами, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерелом підвищеної небезпеки, незалежно від наявної вини. Зважаючи на те, що неправомірними діями [PERSON] позивачу спричинена майнова шкода у вигляді понесення матеріальних витрат на необхідне медичне обстеження, повязаного із процесом лікування, то розмір вказаної невідшкодованої шкоди в сумі 1100 гривень підлягає стягненню з нього на користь позивача в примусовому порядку, у звязку із чим позов у вказаній частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При вирішенні позовної заяви в частині стягнення моральної шкоди, суд виходить з того, що відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із ушкодженням здоровя, та відшкодовується грішми фізичній особі особою, яка завдала шкоду за наявності її вини. При цьому, суд виходячи з принципу розумності та справедливості, приймаючи до уваги, що вина відповідача позивача полягає у формі необережності та відшкодування моральної шкоди не є засобом збагачення, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 10000 гривень. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати по справі у вигляді судового збору. На підставі ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188 Цивільного кодексу України, суд

Outcome: partial