Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Селянського (фермерського) господарства Симона Павла Петровича про визнання договору оренди земельної ділянки [NUMBER] від 21.07.2014 року недійсним, повернення земельної ділянки та відшкодування моральної шкоди. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що йому, на підставі рішення Томаківської райдержадміністрації Ради народних депутатів № 86-р від 18.02.2003 р., на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,390 га (пай [NUMBER]), яка розташована на території Чумаківської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області (Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі державних актів на право приватної власності на землю за № 1506). 01.11.2008 року між Селянським (фермерським ) господарством Симона Павла Петровича, в особі голови господарства [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], з іншої сторони, був укладений Договір оренди землі строком на 5 років з дати його реєстрації. 16.07.2009 року Договір оренди землі від 01.11.2008 року зареєстрований у Томаківському відділі Дніпропетровської регіональної філії центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель 16.07.2009 року вчинено запис за №040913401225. Через кілька днів після закінчення строку дії Договору оренди землі від 01.11.2008 року (16.07.2014 року), точної дати він не пам'ятає, до його будинку під'їхала [PERSON], яка являється дружиною голови «Селянського (фермерського) господарства Симона Павла Петровича» - [PERSON], та засновником юридичної особи, та власне і веде діяльність Селянського (фермерського) господарства, підвезла йому та його дружині - [PERSON], для підпису нові договори оренди землі з Селянським (фермерським) господарством [PERSON]. Новий договір оренди землі у кількості трьох екземплярів ним було підписано. При цьому повний текст вказаного договору оренди землі він не мав змоги прочитати, оскільки [PERSON] йому його не дала, сказавши, що текст нового договору оренди землі, тотожний тексту раніше укладеному між сторонами у справі договору оренди землі від 01.11.2008 року. Оглядово він побачив, що за своїм змістом новий Договір оренди землі, що було укладено між ними вже був заповнений, в кінці договору оренди землі вже стояли підпис [PERSON], печатка Селянського (фермерського) господарства Симона Павла Петровича, даний договір мав ту ж форму, що і Договір оренди землі, який був укладений 01.11.2008 р. Позивач зазначає суду , що форма Договору оренди землі, який був підписаний ним у 2014 році містив розмір орендної плати, який складався як з грошової, так і з натуральної та відробіткової форми, на що позивач з дружиною звернули особливу увагу, так як для них це має суттєвє значення. При цьому, розділ Договору оренди землі «Орендна плата» Відповідачем був не заповнений, на запитання позивача [PERSON] пояснила , що даний розділ вона заповнить пізніше. До теперішнього часу позивач не отримав від відповідача свого примірника договору, який представник СФГ обіцяв надати після реєстрації нового договору оренди землі від 2014 року. У позивача в наявності тільки копія договору, і до суду він звернувся після того, як отримав копію договору, та побачив що умови сплати орендної плати вказані зовсім інші. Позивач вказує, що за 2014 та 2015 рік він та його дружина отримали орендну плату в натуральній та відробітковій формі, отримали зерно, цукор, соняшник, та претензій до відповідача не мали, так як утримують велике підсобне господарство, і їм важлива саме натуральна форма оплати, після того як вони дізналися , що в зареєстрованому договорі вказана грошова форма орендної плати, у них з відповідачем виник конфлікт і він перестав отримувати орендну плату за земельну ділянку. Відповідно до інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (час складання 14.12.2015 року), 14.08.2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області Полозок Олексієм Вадимовичем на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 15232632 від 19.08.2014 року, проведено державну реєстрацію Договору оренди земельної ділянки [NUMBER] від 21.07.2014 року, орендар: Селянське (фермерське) господарство Симона Павла Петровича, орендодавець (власник): [PERSON], строк дії: 14.08.2024 року з правом пролонгації, з правом передачі в піднайм (суборенду). Згідно вказаного договору в оренду передається земельна ділянка (кадастровий номер [NUMBER]) загальною площею 6,39 га сільськогосподарських угідь, у тому числі ріллі - 6,39 га; категорія земель: землі сільськогосподарського призначення; цільове призначення земельної ділянки: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право посвідчено державним актом серії [NUMBER]. Договір укладено строком на 10 (десять) років. Розмір орендної плати складає: грошова форма оплати: 4 478,55 (чотири тисячі сімдесят вісім) гривень 55 копійок (з яких утримується 671,78 грн. - податок з доходів фізичних осіб). Позивач зазначає, що вивчивши копію Договору оренди земельної ділянки [NUMBER] від 21.07.2014 року, він одразу побачив, що всі аркуші Договору, окрім першого та останнього аркушу, на якому містився його підпис, були замінені. Форма Договору оренди земельної ділянки [NUMBER] від 21.07.2014 року, являється повністю в надрукованому вигляді, при цьому, той екземпляр Договору оренди землі, що ним було підписано в 2014 році, мав прочерки для заповнення кульковою ручкою, та власне, коли він його підписував, вже був заповнений кульковою ручкою. Крім того, Договір оренди земельної ділянки, що ним було підписано в 2014 році, за своїм змістом та формою складання був аналогічним до Договору оренди землі від 01.11.2008 року, який він укладав з Селянським (фермерським) господарством Симона Павла Петровича. Це він чітко пам'ятає, та може сказати з впевненістю, оскільки той його вигляд його повністю влаштував та містив всі ті істотні умови договору, у т.ч. - форму орендної плати: в грошовому вигляді, натуральному вигляді та відробітковому вигляді, що для нього являлося суттєвим. Більш того, Договір оренди земельної ділянки [NUMBER] від 21.07.2014 року має ряд невідповідностей та взагалі не відповідає типовій формі договору оренди землі, що встановлена Постановою Кабінету Міністрів України №220 від 03.03.2004 року «Про затвердження Типового договору землі», яка існувала на момент виникнення спірних правовідносин. Тобто позивач зазначає, що він 21.07.2014 року не укладав з відповідачем Договору оренди земельної ділянки [NUMBER] у тому вигляді, який він є зараз. Всі сторінки у ньому, окрім останньої сторінки, де міститься його підпис, відповідачем були замінені шляхом обману, без відома, та його на те волі та згоди. Таким чином, відповідач самоправно, без його відома, перед направленням Договору оренди земельної ділянки [NUMBER] від 21.07.2014 року для проведення державної реєстрації, замінив з першого по п'ятий включно аркуші оспорюваного Договору, допустив його фальсифікацію, порушивши при цьому встановлену законом процедуру його зміни, чим було порушено його права як власника земельної ділянки щодо вільного розпорядження нею. 23.08.2016 року та 13.09.2016 року ним на адресу відповідача було направлено дві заяви про розірвання Договору оренди землі [NUMBER] від 21.07.2014 року за згодою сторін. Листом від 16.09.2016 року голова Селянського (фермерського) господарства Симона Павла Петровича, [PERSON] повідомив його про відсутність підстав, передбачених Договором та законами України, для розірвання Договору оренди землі [NUMBER] від 21.07.2014 року. Позивач зазначає, що його права як власника земельної ділянки щодо вільного розпорядження нею порушено, тим самим завдано йому моральної шкоди. Відповідач зобов'язує його доводити свою правоту у суді, збирати доказову інформацію, звернутися до фахівців в галузі права за юридичною допомогою, що потребує додаткових зусиль та несення додаткових витрат на надання йому правової допомоги. Вказана моральна шкода полягає у тих негативних емоціях та переживаннях, а саме: приниженні його честі та гідності, престижу та ділової репутації, страху за себе та членів своєї сім'ї в зв'язку з непередбачуваним зниженням достатку. Таке тривале порушення відповідачем його прав, викликало відчуття незахищеності від протиправних посягань, погіршились стосунки в сім'ї та взаємовідносини з оточуючими людьми, він повинен доводити своє право в суді, що не тільки не надає йому гідності, а й принижує його, що призвело до розладу сімейних відносин та відносин з родичами та близькими. Він став дратівливим, його мучить безсоння, з'явилися болі в серці. Все це і спричинило і продовжує спричиняти йому моральну (немайнову) шкоду. Позивач вважає, що сума в 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. моральної компенсації, є мінімальною для відшкодування спричиненої йому моральної шкоди і відновлення його психологічного стану, з урахуванням понесених ним моральних страждань, і саме таку суму необхідно стягнути з відповідача на його користь. До закінчення розгляду справи по суті позивачем подано до суду заяву про уточнення (збільшення) позовних вимог в частині стягнення з відповідача витрат за надання йому правової допомоги в розмірі 12450,00 грн., а також в частині стягнення витрат за проведення судової технічної експертизи документів в розмірі 17662,40 грн. та на підтвердження вказаних витрат ним надано відповідні документи. Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Позивач пояснив, що він не підписував договір оренди землі у тій формі, який зареєстрований у державного реєстратора. Під час підписання договору оренди йому не пропонували підписувати кожен аркуш, а тому він підписував лише останній аркуш, в зв'язку з чим інші аркуші відповідачем було замінено. Представник відповідача проти позову заперечує в повному обсязі, відповідачем надано письмові заперечення проти позову, мотивуючи наступним. Відповідач не зобов'язаний був повідомляти позивача про наміри подовжувати договір від 01.11.08 р., оскільки 21.07.2014 р. між вказаними сторонами був укладений новий договір оренди [NUMBER], умови якого були погоджені в момент його підписання і державна реєстрація якого проведена 14.08.2014 р. Не відповідає дійсності твердження позивача про те, що він не мав змоги ознайомитись з договором оренди землі в момент його підписання, так як всі істотні умови нового договору [NUMBER] були погодженні в момент його підписання. Підтвердженням цього являється факт отримання орендної плати позивачем за 2014р. 2015 р., який позивачем не оспорюється. Позивач як підставу для недійсності правочину вказує на відсутність в договорі [NUMBER] від 21.07.14 р. істотних умов - форми платежу орендної плати та строки передачі земельної ділянки орендарю. Дане твердження є безпідставним так як чинний договір [NUMBER] містить п. 4.1. який вказує, що орендна плата вноситься Орендарем у грошовій, натуральній, відробітковій або в змішаній формі. Крім того, п. 6.4. Договору містить положення про передачу Орендарю земельної ділянки протягом 7 днів після підписання Договору за Актом приймання-передачі земельної ділянки. Позивач не наводить доказу щодо того в чому саме чинний Договір [NUMBER] не відповідає типовій формі договору оренди землі, що встановлена Постановою Кабінету України, №220 від 03.03.04р. Державна реєстрації Договору оренди землі, доводилась в межах чітко визначеної законом процедури. Всі документи по вказаній реєстрації, в тому числі й договір ретельно перевірялись державним реєстратором, і в разі відсутності в договорі будь-якої істотної умови визначеної законом, вказаний договір не був би зареєстрований. Позивач вказує на те, що Договір [NUMBER] від 21.07.2014р. в такому вигляді який він має зараз він не підписував, сторінка з першої по п'яту відповідачем замінені. Відповідач заявляє, що жодної сторінки Договору [NUMBER] він не замінював, з позивачем погодив усі істотні умови Договору, жодних претензій по його виконанню від позивача не надходило. Позивачем не зазначається в якому саме вигляді він підписував оспорюваний ним правочин, які умови в ньому були викладені на які він погоджувався. Крім того, позивач не зазначає, в чому саме полягає тривале порушення його прав та інтересів в наслідок укладення та виконання сторонами умов даного Договору. Позивач вказує на те, що відповідач підробив Договір оренди земельної ділянки застосувавши обман. Позивач не наводить фактів стосовну умислу відповідача на здійснення обману, так само як і не наводить самих обставин щодо яких його було введено в оману. Щодо стягнення моральної шкоди, відповідач вважає, що позивачем не доведено її наявність, оскільки відсутній причинно-наслідковий зв'язок між діями відповідача та тими стражданнями які як заявляє позивач він переніс. Укладення Договору №3 63 від 21.07.14., його виконання відповідачем, отримання орендної плати позивачем являються доказом відсутності підстав для стягнення моральної шкоди з відповідача. Під час провадження по справі судом було задоволено клопотання позивача про допит його в якості свідка, та про допит його дружини в якості свідка. Задоволено клопотання представника відповідача про допит в якості свідка особи, яка на час реєстрації договорів працювала державним реєстратором, Витребувано з Томаківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області оригінал реєстраційної справи №6720835 щодо реєстрації іншого речового права на земельну ділянку [NUMBER] , та оригінал Договору оренди земельної ділянки [NUMBER] від 21.07.2014 року, укладеного між Селянським (фермерським) господарством Симона П.П. та [PERSON], наданий представником відповідача. За клопотанням позивача було призначено судово-технічну експертизу, на час проведення якої провадження зупинялося, та допитаний експерт, який надав висновок по судово-технічній експертизі. Позивач [PERSON], який допитаний в судовому засіданні в якості свідка, суду пояснив, що у липні 2014 року у нього та його дружини [PERSON] закінчився строк дії договорів оренди земельних ділянок, укладених з відповідачем у справі. В зв'язку з чим, до їх будинку, де вони проживають, під'їхала [PERSON], яка являється дружиною голови Селянського (фермерського) господарства Симона Павла Петровича - [PERSON] та привезла їм для підпису нові договори оренди землі. Новий договір оренди землі у кількості трьох екземплярів ним було підписано. При цьому повний текст вказаного договору оренди землі він не мав змоги прочитати, оскільки [PERSON] поспішала, при цьому повідомила, що він такий же як попередній, який укладався між ними у 2008 році. Крім того додав, що кожен аркуш окремо він не підписував, договір був не прошитий. Оглядово він побачив, що за своїм змістом новий Договір оренди землі, що було укладено між ними вже був заповнений, перший та останній аркуш було частково заповнено кульковою ручкою, в кінці договору оренди землі вже стояли підпис [PERSON], печатка відповідача та даний договір мав ту ж форму, що і Договір оренди землі, який був укладений у 2008 році. Також додав, що форма Договору оренди землі, який був підписаний ним у 2014 році містив розмір орендної плати, який складався як з грошової, так і з натуральної та відробіткової форми, а інший договір він би не підписував. При цьому додав, що він до теперішнього часу не отримав свій примірник договору. Орендну плату в натуральній та відробітковій формах він отримував у 2014 році, у 2015 році - в натуральній формі та частково у відробітковій. Тому у нього не було сумнівів, що форма договору відповідала раніше укладеному у 2008 році договору. Пізніше ним стало з'ясовано, що всі аркуші договору, крім останнього, було замінено і зареєстровано у державного реєстратора саме такий договір. Так свідок [PERSON], яка є дружиною позивача у справі, в судовому засіданні пояснила, що у липні 2014 року у неї та її чоловіка, який є позивачем у справі закінчився строк дії договорів оренди земельних ділянок. В зв'язку з чим, до їх будинку, де вони проживають, під'їхала [PERSON], яка являється дружиною голови Селянського (фермерського) господарства Симона Павла Петровича - [PERSON] та привезла для підпису їй та її чоловікові [PERSON] нові договори оренди землі. Як вона пам'ятає форма вказаних договорів була такою ж як попередні договори укладені у 2008 році. Тобто нові договори містили всі ті істотні умови договору, у т.ч. - форму орендної плати: в грошовому вигляді, натуральному вигляді та відробітковому вигляді. Якби у договорів була інша форма, вони б прочитали їх, та якби орендна плата складала лише в грошовій формі вони б їх і не підписували. При цьому додала, що вона і позивач у справі до теперішнього часу не отримали свої екземпляри договорів. Свідок також додала, що орендну плату в натуральній та відробітковій формах вони отримували у 2014 році, у 2015 році - в натуральній формі та частково у відробітковій. В 2016 році вони взагалі не отримували орендну плату, так як між ними та відповідачем у справі виник спір. Відповідач спочатку погодився на розірвання договору оренди землі після сплати за зроблене дискування землі та реєстрацію договорів, а потім відмовився, оскільки договір укладено на 10 років. Про новий спірний договір та в якій формі він укладений вони дізналися, коли звернулися до управління юстиції та отримали Витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно, а також з'ясували, що договори можна отримати лише в судовому порядку. Свідок додала, що вона підписувала договір , у якому перша , та остання сторінка мали такий вигляд як у попередньому договорі , який вони з чоловіком укладали у 2008 році, тобто перший та останній аркуші були частково заповнені кульковою ручкою, а в зареєстрованому договорі кульковою ручкою заповнено лише останній аркуш. Свідок [PERSON] суду пояснив, що раніше він працював державним реєстратором реєстраційної служби Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області з 30.12.2011 року по 07.02.2016 року. Державна реєстрація договорів оренди земельних ділянок проводилася згідно законодавства про державну реєстрацію, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», Порядку державної реєстрації речових прав. Для реєстрації подається заява разом з додатками. Державна реєстрація проводиться на підставі правовстановлюючого документу, який подається разом із заявою про реєстрацію. Також подаються документи, що посвідчують особу заявника (паспорт, код.). Вказана заява розглядається протягом 5-ти робочих днів, крім того здійснювали запит з відділу Держземагенства чи не зареєстрована земельна ділянка за іншими користувачами, заявник подавав Витяг про державну реєстрацію в державному земельному кадастрі земельної ділянки. Коли пакет документів розглядався приймалося рішення про державну реєстрацію, якщо були відсутні підстави для відмови проводилася реєстрація в реєстрі з видачею Витягу про таку реєстрацію. Свідок підтвердив факт реєстрації ним в тому числі спірного договору оренди земельної ділянки [NUMBER] від 21.07.2014 р. Заявником щодо реєстрації договорів оренди був голова Селянського (фермерського) господарства [PERSON]. На реєстрацію подається договір в одному примірнику, який залишається в справі, яка зберігається в архіві реєстраційної служби, інші примірники залишаються у сторін за договором. Під час подання договорів на реєстрацію він перевіряв останню сторінку на наявність підписів та печатки фермерського господарства, а також відомості про сторони, відомості про кадастрові номери та умови договору щодо орендної плати, яка не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Договори могли не відповідати типовій формі договорів, оскільки типова форма договорів носить рекомендаційний характер. Те що договори роздруковані на різних аркушах не є підставою для відмови в їх реєстрації. Відповідно до висновку експерта №150-17 за результатами проведення судової технічної експертизи документів по матеріалам цивільної справи №195/1560/16-ц, на проведення судової експертизи було представлено оригінал договору оренди земельної ділянки [NUMBER] від 21.07.2014 року, укладений між селянським (фермерським) господарством [PERSON] та [PERSON], судовий експерт [PERSON] надав відповідь - « Надрукований текст, розташований на першому та шостому аркуші та надрукований текст, розташований на другому, третьму, четвертому, та п'ятому аркуші оригіналу договору оренди земельної ділянки [NUMBER] від 21.07.2014, укладеного між Селянським (фермерським) господарством Симона Павла Петровича та [PERSON], виконані на однотипних друкувальних пристроях з електрографічним способом друку (багатофункціональному пристрої, принтері, тощо), в яких використовувався різний модуль (картридж, фото барабан, вал заряду, ракель тощо) друкувального пристрою.» В судовому засіданні ( в режимі відео конференції) експерт [PERSON] надав пояснення, щодо свого висновку та відповів на запитання учасників провадження, а саме експерт пояснив, що перший та шостий аркуш досліджуваного договору були роздруковані на іншому картриджі ніж 2-5 аркуш договору, а саме 1 та 6 аркуші були роздруковані на поломаному картриджі а 2-5 аркуш на справному картриджі, однотипність - це наприклад «лазерний принтер», але надруковані аркуші на різних марках пристрою. Відповідно до свого висновку експерт може лише зробити припущення, що аркуші договору роздруковані у різних друкованих версіях. Стосовно строку виготовлення того чи іншого документу, на даний час відсутні дані методики в реєстрі проведення експертиз. Експерт пояснив, що під час відповіді на питання у висновку він повинен чітко керуватися інструкцією, та може надати відповідь , що встановлена інструкцією, а в судовому засіданні може пояснити свій висновок більш доступно. Суд, розглянувши та дослідивши матеріали даної справи, заслухавши позивача, представників сторін, свідків, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які посилалися сторони, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено наступне: позивачу [PERSON] на підставі рішення Томаківської райдержадміністрації Ради народних депутатів № 86-р від 18.02.2003 р., на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,390 га (пай [NUMBER]), яка розташована на території Чумаківської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області (Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі державних актів на право приватної власності на землю за № 1506). 01.11.2008 року між Селянським (фермерським ) господарством Симона Павла Петровича, в особі голови господарства [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], з іншої сторони, був укладений Договір оренди землі строком на 5 років з дати його реєстрації. 16.07.2009 року Договір оренди землі від 01.11.2008 року зареєстрований у Томаківському відділі Дніпропетровської регіональної філії центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель 16.07.2009 року вчинено запис за №040913401225. 21.07.2014 року сторони уклали новий договір у якому позивач підписав лише останню сторінку, так як умови договору вказані на першій сторінці договору , а саме виплата орендної плати в натуральній та відробітковій формах його влаштовували. Відповідно до інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (час складання 14.12.2015 року), 14.08.2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області Полозок Олексієм Вадимовичем на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 15232632 від 19.08.2014 року, проведено державну реєстрацію Договору оренди земельної ділянки [NUMBER] від 21.07.2014 року, орендар: Селянське (фермерське) господарство Симона Павла Петровича, орендодавець (власник): [PERSON], строк дії: 14.08.2024 року з правом пролонгації, з правом передачі в піднайм (суборенду). Позивач отримав орендну плату за 2014 та 2015 рік у вигляді натуроплати( зерно та ін.), та частково відробітковій формі, що не спростовувалось представником відповідача. Потім відмовився отримувати орендну плату, так як відповідач вказав йому на те, що в укладеному між ними Договорі вказана лише грошова форма орендної плати. До суду надано два примірники оригіналу Договору оренди, один з них зберігається в архіві Томаківської райдержадміністрації, другий наданий представником відповідача. Стосовно цих примірників було проведено судово - технічну експертизу ( експерт брав до уваги один з примірників на якому зроблено відповідні позначки). Судом встановлено, що відповідно 1 та 6 аркуш Договору оренди укладений між сторонами та 2-5 аркуші Договору роздруковані на різних друкувальних пристроях, що підтверджується висновком експерта №150-17 відповідно до якого, за результатами проведення судової технічної експертизи документів по матеріалам цивільної справи №195/1560/16-ц, на проведення судової експертизи було представлено оригінал договору оренди земельної ділянки [NUMBER] від 21.07.2014 року , укладений між селянським (фермерським) господарством Симона Павла Петровича та [PERSON], судовий експерт [PERSON] надав відповідь - « Надрукований текст, розташований на першому та шостому аркуші та надрукований текст, розташований на другому, третьму, четвертому, та п'ятому аркуші оригіналу договору оренди земельної ділянки [NUMBER] від 21.07.2014, укладеного між Селянським(фермерським) господарством Симона Павла Петровича та [PERSON], виконані на однотипних друкувальних пристроях з електрографічним способом друку(багатофункціональному пристрої, принтері, тощо), в яких використовувався різний модуль (картридж, фото барабан, вал заряду, ракель тощо) друкувального пристрою.», що відповідно є підставою для суду вважати, що відповідачем було подано на реєстрацію вже змінений Договір оренди землі, з іншими умовами орендної плати. Згідно ч. 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч.ч. 1-5 статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. За статтею 13 цього ж закону, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч. 1 статті 14 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Згідно ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частинами 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 і 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Частиною першою ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких спрямоване волевиявлення сторін договору оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації. У момент державної реєстрації набирає чинності договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 19 лютого 2014 р. у справі № 6-162цс13). Оцінюючи пояснення представника відповідача а саме: ту обставину, що позивач отримував орендну плату на протязі двох років з моменту підписання Договору, а отже визнавав його умови, суд приходить до висновку, що це не доводить обставини в частині визнання позивачем умов спірного договору та виконання їх умов. Суду не надано належних і допустимих доказів про те, що позивач отримував орендну плату в грошовій формі, а також нічим не спростовано пояснення позивача, що ці два роки він отримував натуральну форму орендної плати. Що стосується моральної шкоди завданої позивачу , позивач посилається на те, що своїми незаконними діями, направленими на підроблення Договору оренди земельної ділянки та на незаконне користування земельною ділянкою, застосувавши обман, Селянське (фермерське) господарство Симона Павла Петровича порушило права позивача як власника земельної ділянки щодо вільного розпорядження нею, тим самим завдавши йому моральної шкоди, яку він оцінює в 20 000 грн. Відповідач зобов'язує його доводити свою правоту у суді, збирати доказову інформацію, звернутися до фахівців в галузі права за юридичною допомогою, що потребує додаткових зусиль та несення додаткових витрат на надання позивачу правової допомоги, яких він і так не має. Вказана моральна шкода полягає у тих негативних емоціях та переживаннях, а саме; приниженні його честі та гідності, престижу та ділової репутації, страху за себе та членів своєї сім'ї в зв'язку з непередбачуваним зниженням достатку. Як зазначає позивач таке тривале порушення відповідачем його прав, викликало відчуття незахищеності від протиправних посягань, погіршились стосунки в сім'ї та взаємовідносини з оточуючими людьми, він повинен доводити своє право в суді. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд виходить з принципів розумності, зваженості і справедливості, з врахуванням характеру і глибини фізичних та душевних страждань позивача, часу та кількості порушення відповідачем його права користування земельною ділянкою, яка є його власністю. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.23 ЦК України: «Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом, або іншим ушкодженням здоров'я.» Відповідно до ч.2 ст.216 ЦК України: «Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.» Відповідно до ч.2 ст.230 ЦК України: «Сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину.» Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України: «Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.» Відповідно до абзаців 1, 2 п.3 Постанови Пленуму Верховного суду «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року: «Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.» Відповідно до абзацу 1 п.9 Постанови Пленуму Верховного суду «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року: «Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.» Також позивачем понесені судові витрати, які складаються з наступного. Витрати за надання правової допомоги в розмірі 12450,00 грн. підтверджуються доданими до матеріалів справи наступними документами: Договором про надання правової допомоги (юридичних послуг) від 29.11.2016 року, Актом здачі-прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 04.10.2017 року, Свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю, Витягом з Єдиного реєстру адвокатів України, квитанціями до прибуткового касового ордеру. Витрати за проведення судової технічної експертизи документу складають в розмірі 17 662,40 грн., що підтверджується Договором про надання в оренду робочого місця та обладнання №15-17 від 30.05.2017 року, рахунком №30/05 (150-17) від 30.05.2017 року, Актом-прийняття-передачі наданих послуг від 16.06.2017 року, квитанцією №1-77 від 15.05.2017 року, квитанцією №12 від 01.06.2017 року, копії яких додано до матеріалів справи. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений останнім судовий збір в сумі 1653,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved