Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 12 червня 2014 року та 04 липня 2014 року в м. Миколаєві Львівської області він надав з рук в руки [PERSON] позику по 100000,00 (сто тисяч) гривень, які відповідач зобов`язався повернути йому до 12 вересня 2014 року та 04 вересня 2014 року відповідно. Доказом цих обставин є видані йому відповідачем письмові розписки від 12.06.2014 р. та 04.07.2014 року відповідно. 5 лютого 2015 року в м. Львові він на пропозицію [PERSON] надати йому позику передав йому з рук в руки 195500,00 (сто дев`яносно п`ять тисяч п`ятсот) гривень, які відповідач зобов`язався повернути до 5 квітня 2015 року. Доказом йього є письмова розписка від 05.02.2015 року. До вказаних розписок відповідач додав копію свого паспорта та довідки про ІПН, про що зазначено у розписці від 12.06.2014 р. У встановлені строки- до 12 вересня 2014 року (за першою розпискою), до 4 вересня 2014 року (за другою розпискою) і до 5 квітня 2015 року (за третьою розпискою) відповідач отримані позики не повернув. Після спливу цих строків- у січні 2017 року відповідач частково повернув йому 5000,00 грн. за першою розпискою, 5000,00 грн.- за другою розпискою і 5000,00 грн.- за третьою розпискою, а всього 15000,00 (п`ятнадцять тисяч) гривень. З даного приводу він написав і передав відповідачу розписку про отримання цих коштів, оригінал якої є у відповідача, а у нього її копія. Решту позики відповідач йому не повернув. Отже, станом на дату пред`явлення даного позову, загальна сума його боргу складає 380500,00 (триста вісімдесят тисяч п`ятсот) гривень, у звязку з чим просив позов задоволити. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] зменшили свої позовні вимоги та вказали, що ними помилково в позовній заяві вказано суму 195 500,00 грн., а вірною потрібно вважати суму у розмірі 102 000,00 грн., що підтверджується розпискою від 05.02.2015 року. У звязку з цим загальна суми боргу буде становити 302 000,00 грн., яку просили стягнути з відповідача у примусовому порядку. Відповідача та його представник [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували та з підстав вказаних у поданому до суду відзиві на позовну заяву просили в позові відмовити в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Стаття 1047 даного кодексу передбачає, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно вимог ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно із ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 12 червня 2014 року в м. Миколаєві Львівської області [PERSON] на пропозицію [PERSON] надати йому позику з рук в руки 100000,00 (сто тисяч) гривень, які відповідач зобов`язався повернути йому до 12 вересня 2014 року. 4 липня 2014 року в м. Миколаєві Львівської області [PERSON] на пропозицію [PERSON] надати йому позику з рук в руки 100000,00 (сто тисяч) гривень, які відповідач зобов`язався повернути йому до 04 липня 2014 року. 5 лютого 2015 року в м. Львові [PERSON] на пропозицію [PERSON] надати йому позику з рук в руки 102 000,00 (сто тисяч) гривень, які відповідач зобов`язався повернути йому до 05.04.2015 року. Доказом цих обставин є письмові розписки від 12.06.2014 р., 04.07.2014 року та 05.02.2015 року відповідно. 08 січня 2017 року відповідач [PERSON] частково повернув позивачу [PERSON] грошові кошти, а саме: 5000,00 грн. за першою розпискою, 5000,00 грн.- за другою розпискою і 5000,00 грн.- за третьою розпискою, а всього 15000,00 (п`ятнадцять тисяч) гривень, що підтверджується копією відповідної рзписки від 08.01.2017 року. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача коштів є обгрунтованими та підлягають до часткового задоволення у розмірі 287 000,00 грн., оскільки загальна сума заборгованості становить 302 000,00 грн., а відповідачем частково сплачено 15 000,00 грн. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст.11, 16, 526, 530, 625, 1046, 1047, 1049 Цивільного кодексу України та

Outcome: partial