Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] вартість пошкодженого майна в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіля ВАЗ 21061, номерний знак [NUMBER] , в сумі 27770,58 гривень, витрати на проведення експертного дослідження та виготовлення висновку експерта № 040/08 в розмірі 1200 гривень, понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 704,80, витрати на правничу (правову) допомогу 5000 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.08.2017 року на автодорозі м. Курахове с. Успенівка сталася дорожньо-транспортна пригода за участі позивача та відповідача, внаслідок якої, автомобілі сторін отримали механічні пошкодження та постраждала пасажир [PERSON] . Вину відповідача [PERSON] в даній пригоді було встановлено постановою Мар`їнського районного суду Донецької області від 18.01.2018 р. у справі № 237/5281/17 за ч. 1 ст. 124 КУпАП. З метою встановлення суми збитків позивач звернувся до експерта, за результатами дослідження якого, було встановлено, що вартість ремонту та матеріалів для ремонту перевищує ринкову вартість автомобілю, а тому матеріальний збиток власнику розраховано з ринкової вартості автомобіля на момент пошкодження. Відповідачем добровільно не сплачено суму матеріальної шкоди, що змусило позивача звернутися до суду. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позові. Додатково в ході розгляду справи пояснили, що автомобіль позивача був у неробочому стані, повністю розбитий, а тому він був утилізований на металобрухт, доказів на підтвердження утилізації автомобілю надавати відмовилися, мотивуючи це відсутністю квитанцій про утилізацію майна. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позовних вимог заперечували. Відповідачем поданий до суду відзив, згідно якого відповідач не згоден з позовними вимогами в повному обсязі. Зазначив, що пропонував позивачу придбати аналогічний автомобіль, однак, останній відмовився, мотивуючи це тим, що йому потрібні гроші. Заперечення мотивують тим, що позивач самостійно провів експертизу без участі відповідача та експерта, якого відповідач також бажав залучити, оскільки, висновки викладені у експертизі не співпадають із фотозображеннями автомобіля. Протягом усього судового розгляду наполягали на проведенні експертизи ушкоджень автомобіля, після з`ясування, що автомобіль був зданий позивачем на металобрухт, зазначили, що вони мали право на отримання залишків автомобіля або коштів, отриманих після його здачі на металобрухт. Суд, вислухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх наявними доказами, дійшов до наступного висновку. Частиною першою ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Постановою Мар`їнського районного суду Донецької області від 18.01.2018 року по справі № 237/5281/17 відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме, що 19.10.2017 р. о 12:00 год. на автодорозі м. Курахове с. Успенівка водій [PERSON] , керуючи автомобілем ЗАЗ Daewoo, не вибрав безпечну дистанцію та здійснив зіткнення з автомобілем, який рухався в попутному напрямку ВАЗ 21061, під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, постраждала отримала легкі тілесні ушкодження. Дані факти встановлені судовим рішенням, визнанні сторонами та ніким не оспорювались. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із частиною 3 статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Позивач використав своє право та звернувся до суду із позовом про відшкодування майнової шкоди. В даній справі спірним є саме розмір відшкодування, який просить стягнути позивач з відповідача. Статті 12 та 81 ЦПК України передбачають, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. На підтвердження своїх вимог позивачем надано до суду висновок судового експерта № 040/08 по факту спричинення аварійних пошкоджень автомобілю ВАЗ-21061, реєстраційний номер [NUMBER] , згідно висновку якого вартість відновлювального ремонту, без повного переліку ремонтних робіт, вартості складових та матеріалів, перевищують його ринкову вартість без зазначених ушкоджень, а тому згідно п.8.2 (а) вартість матеріальної шкоди, нанесеної володільцю транспортного засобу, визначається ринковою вартістю транспортного засобу на момент ушкодження. Ринкова вартість автомобіля ВАЗ-21061, д.н.з. [NUMBER] , станом на 12.08.2017 р., на момент ДТП, без урахування аварійних пошкоджень, може складати 27770,58 гривень. Позивачем об`єкт дослідження - автомобіль ВАЗ-21061, д.н.з. [NUMBER] , не збережений, що підтверджується самим позивачем та його представником щодо знищення автомобіля, шляхом здачі його на металобрухт. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною другою статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідач в судовому засіданні не заперечував щодо обов`язку відшкодування завданої шкоди, однак, заперечував щодо можливості встановлення розміру такого відшкодування, оскільки, позивач відмовляється надавати докази знищення автомобіля або підтверджувати розмір коштів отриманих за його знищення. Згідно постанови Верховного Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.09.2018 року по справі № 643/4161/15-ц, зроблено висновок, що Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, який згідно зі статтею 8\~ЦК України (аналогія закону) може застосовуватися не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують його вартість до ДТП. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Згідно п. 30.2 ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Отже, для задоволення позову відсутні наступні умови позивачем не доведена вартість автомобіля ВАЗ-21061, д.н.з. [NUMBER] , після дорожньо-транспортної пригоди, оскільки, згідно позиції викладеній у постанови Верховного суду, саме на різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди може позиватися позивач. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, згідно ч.2 ст.80 ЦПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення позову на наданих позивачем доказах немає, а тому суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити за недоведеністю. Питання судових витрат вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного

Outcome: dismissed