Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Київського районного суду м. Харкова з позовною завою до [PERSON] з позовними вимогами про поділ спільного майна подружжя. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що з 19.01.1990 року вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03.08.2012 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] Позивачка зазначає, що в період шлюбу до моменту припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства [PERSON] та [PERSON] спільно було набуто наступне майно: квартира №17, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Сумська 82 (загальна площа 74,2 м.2, 3 кімнати), набута у власність на підставі Договору купівлі-продажу від 05.10.2002 р., вартість якої становила 11 715 грн.; автомобіль Фольксваген пассат 1997 року випуску, вартість якого становила 10700 грн.; квартира № 73, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 42 (загальна площа 58,1 м.2, 2 кімнати), набута у власність на підставі Договору купівлі-продажу від 07.07.2010 р., вартість становила 276 794 грн.; квартира № 74, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська 42 (загальною площею 76,2 м.2, 1 кімната), набута у власність на підставі Договору купівлі-продажу від 11.12.2005 р.; вартість становила 225800; квартира № 37, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, б.191Д (загальною площею 87,5 м.2, 3 кімнати), вартість становила 212\~500 грн.; земельна ділянка, що знаходиться на території Кулиничівської селищної ради, смт. Кулиничі, вул. Квіткова № 39 (загальна площа 0,15 га.), нова адреса м. Харків, вул. Вербицька,83, Фрунзенський район, вартість становила 17\~250 грн. Позивач, посилаючись на положення ст. ст. 60, 70, 71 Сімейного кодексу України, статтю 372 Цивільного кодексу України просить поділити майно спільно набуте [PERSON] та [PERSON] під час шлюбу та виділити [PERSON] наступні частки в майні, набутому спільно під час шлюбу з [PERSON]: 2/3 частини квартири №17, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Сумська 82 (загальна площа 74,2 м.2, 3 кімнати); 2/3 частини квартири № 73, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 42 (загальна площа 58,1 м.2, 2 кімнати); ? частини квартири № 74, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська 42 (загальною площею 76,2 м.2, 1 кімната); 2/3 частини квартири № 37, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, б.191Д (загальною площею 87,5 м.2, 3 кімнати); 2/3 частини земельної ділянки, що знаходиться на території Кулиничівської селищної ради, смт. Кулиничі, вул. Квіткова № 39 (загальна площа 0,15 га.), нова адреса м. Харків, вул. Вербицька,83, Фрунзенський район; автомобіль Фольксваген пассат 1997 року випуску. Виділити [PERSON] наступні частки в майні, набутому спільно під час шлюбу з [PERSON]: 1/3 частини квартири №17, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Сумська 82 (загальна площа 74,2 м.2, 3 кімнати); 1/3 частини квартири № 73, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 42 (загальна площа 58,1 м.2, 2 кімнати); ? частини квартири № 74, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська 42 (загальною площею 76,2 м.2, 1 кімната); 1/3 частини квартири № 37, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, б.191Д (загальною площею 87,5 м.2, 3 кімнати); 1/3 частини земельної ділянки, що знаходиться на території Кулиничівської селищної ради, смт. Кулиничі, вул. Квіткова № 39 (загальна площа 0,15 га.), нова адреса м. Харків, вул. Вербицька,83, Фрунзенський район. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, просили задовольнити позовні вимоги в позовному обсязі на підставах, викладених в позовній заяві. В судове засідання відповідача [PERSON] не зявився, представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, надала до суду заяву про розгляду справи за їх відсутністю, позовні вимоги визнали в повному обсязі, не заперечували проти задоволення позову в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду й вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява з урахуванням поданих 09.09.2016 року уточнень підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 31 ЦПК України, позивач має право протягом усього часу розгляду справи змінити підставу або предмет позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що сторони з 19.01.1990 року перебували у шлюбі (Свідоцтво про шлюб серія ІН ВЛ № 410294 від 19.01.1990 року), який було розірвано на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 03.08.2012 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], яка на сьогодні проживає разом з позивачем, [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що у період шлюбу до моменту припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства подружжям було спільно набуто майно, а саме: - квартира №17, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Сумська 82 (загальна площа 74,2 м.2, 3 кімнати),\~ набута у власність [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 05.10.2002 р., вартість якої становила\~ 11 715 грн.; - автомобіль Фольксваген пассат 1997 року випуску, вартість якого становила 10 700 грн.,; - квартира № 73, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 42 (загальна площа 58,1 м.2, 2 кімнати), набута у власність [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 07.07.2010 р., вартість становила 276\~794 грн.; - квартира № 74, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 42 (загальною площею 77,5 м.2) складається з 2 кімнат, набута у власність [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 11.12.1995 р. укладеного з АТ «ХТБ «Слобода» № Н19-4528 з 35/100 права власності та Договору купівлі-продажу укладеного з АТ «ХТБ «Слобода» № Н19-4527 від 11.12.1995 р. з 65/100 права власності, вартість якої становила 31\~676 грн.; - квартира № 37, що належить на праві власності [PERSON] та знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, б.191Д (загальною площею 87,5 м.2, 3 кімнати), вартість становила 212\~500 грн.; - земельна ділянка, що належить на праві власності [PERSON] та знаходиться на території Кулиничівської селищної ради, смт. Кулиничі, вул. Квіткова № 39 (загальна площа 0,15 га.), нова адреса м. Харків, вул. Вербицька,83, Фрунзенський район, вартість становила 17\~250 грн. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна № 67248374 від 03.09.2016 року встановлено судом, що на сьогоднішній день [PERSON] є власником квартири №17, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Сумська 82 (загальна площа 74,2 м.2, 3 кімнати). Зі змісту Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна № 67248601, № 67248786 та № 67248974 від 03.09.2016 року вбачається, що на сьогоднішній день [PERSON] є власником квартири № 73, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 42 (загальна площа 58,1 м.2, 2 кімнати); квартира № 74, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 42 (загальною площею 77,5 м.2, 2 кімнати) та квартири № 37, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, б.191Д (загальною площею 87,5 м.2, 3 кімнати). Згідно з копією нотаріально посвідченого Державного акту на право власності на земельну діяльну вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки, що знаходиться на території Кулиничівської селищної ради, смт. Кулиничі, вул. Квіткова № 39 (загальна площа 0,15 га.), нова адреса м. Харків, вул. Вербицька,83, Фрунзенський район. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності. Це означає, що дружина та чоловік незалежно від припинення шлюбу мають рівні права та обовязки що спільно нажитого у шлюбі майна. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.п. 23,24 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного ні час припинення спільного ведення господарства, зясувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Судом встановлено, що майно, а саме: квартира №17, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Сумська 82 (загальна площа 74,2 м.2, 3 кімнати); автомобіль Фольксваген пассат 1997 року випуску, вартість якого становила 10700 грн.,; квартира № 73, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 42 (загальна площа 58,1 м.2, 2 кімнати); квартира № 74, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 42 (загальною площею 77,5 м.2, 2 кімнати); квартира № 37, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, б.191Д (загальною площею 87,5 м.2, 3 кімнати); земельна ділянка, що знаходиться на території Кулиничівської селищної ради, смт. Кулиничі, вул. Квіткова № 39 (загальна площа 0,15 га.), нова адреса м. Харків, вул. Вербицька,83, Фрунзенський район є обєктами права спільної сумісної власності подружжя, а саме сторін у справі. Статтею 70 Сімейного кодексу України передбачено, що в разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно зі ст. 70 Сімейного кодексу України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка, може бути збільшена, якщо з нею/ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син/дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Так, судом встановлено, що разом з позивачем, [PERSON] проживає спільна з відповідачем [PERSON] неповнолітня Донька [PERSON], а тому є всі підстави для збільшення частки позивача при поділі спільно нажитого майна подружжя. Суд, при вирішенні справи враховує розяснення Пленуму Верховного Суду України в постанові від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.\~ Вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню і вважає за можливе поділити майно набуте [PERSON] та [PERSON] під час шлюбу. Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Виходячи з вищевикладених обставин справи, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved