Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що між нею та відповідачем був укладений шлюб, який розірвано рішенням Локачинського районного суду від 20.11.2018 року. Під час шлюбу народилось двоє дітей: донька - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] . Позивач та відповідач проживають разом, неповнолітні діти проживають разом з ними, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач власними силами намагається забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітніх дітей. Вона не має змоги утримувати дітей у повному обсязі. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1500 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, до суду подала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, зазначив, що погоджується сплачувати аліменти на кожну дитину по 1200 грн в місяць, більше платити змоги не має, офіційно не пацює, має тимчасові підробітки, власного житла не має. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь - якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Таким чином, суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності позивача, яка в судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Дослідивши письмові докази у справі, заслухавши відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з таких підстав. Як встановлено судом, 20.11.2018 року рішенням Локачинського районного суду шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.3-5). Під час шлюбу у сторін народилось двоє дітей: донька - [PERSON] , [INFO] , що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Холопичівською сільською радою Локачинського району Волинської області 27 жовтня 2009 року та син - [PERSON] , [INFO] , що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Холопичівською сільською радою Локачинського району Волинської області 25 липня 2014 року (а.с. 6,7). Між сторонами не досягнуто згоди щодо сплати аліментів на утримання малолітніх дітей. Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що відповідає приписам ч. 3 ст. 181 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] є здоровим, працездатним, на обліку у лікарів не перебуває, будь-яких інших осіб на утриманні не має, не працює, на обліку в службі зайнятості як безробітний не перебуває. Доказів іншого відповідачем суду не надано. Неповнолітні: донька - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] , здорові, на обліку в лікарів не перебувають, самостійних доходів не мають. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, те, що у платника аліментів немає інших утриманців. Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» також визначено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який встановлений Законом для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень; Згідно ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст.141 СК України). Виходячи з вищенаведеного, засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на утримання дітей - доньки - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1200 гривень на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 грудня 2020 року та до досягнення дітьми повноліття. Таким чином, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає до задоволення частково. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Крім того, згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 840, 80 грн. На підставі ст. ст. 84, 141, 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: partial