Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до Низівської селищної ради Сумського району Сумської області в якому просить визнати за ним право власності на земельні ділянки: площею 0,0944 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5924755500:05:002:1856 ; площею 0,0426 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5924755500:05:002:1857 в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], які належали останній на підставі рішення Низівської селищної ради Сумського району № 65 від 26.11.1993 року. Свою позовну заяву мотивує тим, що його мати [PERSON] померла 19.10.2014 року. Після її смерті відкрилась спадщина, яку він в установленому законом порядку прийняв, звернувшись з заявою про прийняття спадщини. Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 17.11.2017 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на земельні ділянки у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючих документів. Посилаючись на те, що його права, як спадкоємця порушені, просить суд захистити його права власності в судовому порядку. Позивач та його представник в підготовче судове засідання не зявились про час і місце розгляду повідомлені належним чином. Представник позивача надав суду заяву, в якій просив справу слухати у їх відсутність, просив позов задовольнити в повному обсязі. До початку підготовчого судового засідання від голови Низівської селищної ради Сумського району Сумської області надійшла заява про слухання справи за відсутності їх представника. Позовні вимоги визнали в повному обсязі. Завідувач Сумської районної державної нотаріальної контори [PERSON] направила суду заяву, в якій просила справу слухати у без участі представника Сумської райдержнотконтори. Відповідно до ч 4 ст. 200 ЦПК України в підготовчому судовому засіданні у разі визнання позову суд ухвалює рішення в порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~\~\~\~Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~\~\~\~Згідно\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~Відповідно до ч. 1\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1\~ст. 1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1-2\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. \~\~\~\~Згідно ч. 1\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 19.10.2014 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14) З матеріалів копії спадкової справи № 603/14 [PERSON] звернувся до Сумської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Згідно ч.1\~ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно вимог\~ст. 49 Закону України «Про нотаріат»\~та п.1 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо, зокрема, не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом\~\~перевіряється\~\~наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, зокрема відмови у видачі свідоцтва про спадщину. Як вбачається із відповіді державного нотаріуса від 17.11.2017 року на заяву позивача щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, надані для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0426 га та ведення особистого селянського господарства площею 0,0944 га, розташовані за адресою: смт. Низи, по вул. Шлях під номером 11 Сумського району Сумської області, після смерті [PERSON], яка померла 19.10.2014 року останньому відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину в зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавців (а.с. 7) Згідно абзацу 3 пункту 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Так, відповідно норм пунктів 5.1 та 5.2\~Наказу Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 4 травня 1999 року «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі», при втраті (псуванні) державного акту на землю відповідний дублікат міг видатися лише власнику або землекористувачу. Тобто, видача дубліката державного акту спадкоємцеві не передбачена. Спадкоємці не можуть отримати дубліката державного акту на померлого власника. В такому разі потрібно звертатися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно. Відповідно до ч. 1\~ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п.10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до\~статті 1225 ЦК\~(435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. г ч.1\~ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до п.24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~при розгляді цих справ, судом\~\~перевіряється\~\~наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, зокрема відмови у видачі свідоцтва про спадщину. Відповідно\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст. 396 ЦК України, в разі відсутності документів на право власності власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] рішенням виконавчого комітету Низівської селищної ради Сумського району Сумської області № 65 від 26.11. 1993 року передано у приватну власність земельну ділянку загальним розміром 0,14 га в тому числі : для ведення особистого підсобного господарства 0,12 га та 0,02 га для обслуговування житлового будинку, яка знаходиться за адресою: смт. Низи, по вул.. Шлях під номером 11 Сумського району Сумської області (а.с. 8) Враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved