Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом, посилаючись на те, що вона є спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 13 жовтня 2000 року. Після смерті останньої відкрилась спадщина до складу якої увійшло право на земельну частку (пай), розташовану на території с.Ставчани, площею 1,08 в умовних кадастрових гектарах, посвідчене сертифікатом серії ХМ №0315223. Позивач спадщину прийняла, вступивши в управління та розпорядження спадковим майном. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) в порядку спадкування у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачений, тому звернулась до суду. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач Новоушицька селищна рада подала до суду заяву, у якій просить справу розглянути без участі їх представника, позов визнала. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-БВ №140601 від 16 жовтня 2000 року, виданого Ставчанською сільською радою Новоушицького району Хмельницької області, [PERSON] померла 13 жовтня 2000 року, актовий запис №32. Відповідно до довідок Новоушицької селищної ради №516, 521 від 01 березня 2017 року [PERSON] до дня смерті 13 жовтня 2000 року була зареєстрована та проживала в [INFO] (Жовтнева), 3, Новоушицького району, Хмельницької області. Після смерті [PERSON] в управління та розпорядження спадковим майном вступила спадкоємець за законом дочка померлої [PERSON], що підтверджується доглядом за будинком і обробітком земельної ділянки. Позивач [PERSON] є донькою спадкодавця [PERSON], про що свідчать свідоцтво про народження серії І-УР №463750 від 24 березня 1961 року та свідоцтво про укладення шлюбу серії І-БВ №375196 від 03 жовтня 1981 року, яке свідчить про зміну прізвища позивача на «Грабовська». Відповідно до постанови приватного нотаріуса Новоушицького районного нотаріального округу [PERSON] від 29 травня 2017 року № 191/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), після смерті [PERSON], яка померла 13 жовтня 2000 року, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на зазначене майно. Згідно повідомлення цього ж нотаріуса від 18 вересня 2017 року №396-01-09 спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. Відповідно до довідок виданих відділом Держгеокадастру у Новоушицькому районі Хмельницької області від 13 березня 2017 року № 99-28-99.1-313/2-17 та №32-22-0.28-177/171-17 від 25 квітня 2017 року [PERSON] було видано сертифікат серії ХМ №0315223 на право на земельну частку (пай) площею 1,08 умовних кадастрових га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на землях КСП «ім.Димитрова» с.Ставчани, нормативно-грошова оцінка паю становить 18673,08 грн. У списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ № 012, виданого 14 червня 1995 року КСП «Нива» с.Ставчани, прізвище [PERSON] прописано за № 248. Згідно історичної довідки, КСП «Нива» с.Ставчани Новоушицького району є правонаступником колгоспу «імені Димитрова» с.Ставчани Новоушицького району. Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК України, в редакції 1963 р., спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Згідно ст.549 ЦК Української РСР, в редакції від 18 липня 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК Української РСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Необхідність визнання прав на землю виникає тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного суб'єктивного земельного права, суб'єктивне право заперечується чи створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянку чи права користування нею через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку. З оголошення в газеті «Наддністрянська Правда» суд вбачає, що сертифікат серії ХМ №0315223, що посвідчував право [PERSON] на земельну частку (пай), втрачений, а тому позивач не може оформити спадкові права через нотаріальну контору і захистити свої права, як спадкоємця, іншим чином, окрім як у судовому порядку. Зважаючи на викладене, суд вважає, що встановлені обставини по справі дають право позивачу [PERSON], як спадкоємцю за законом після смерті [PERSON] на успадкування права на земельну частку (пай). Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved