Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, де вказує, що народилася [INFO] року в с.П-Константинівка Чаплинського району Херсонської області. У 2002 році йому стало відомо, що [PERSON] має намір продати житловий будинок за адресою [ADDRESS]. Даний будинок належав їй як такий, що у 1993 році був куплений у колгоспі «Червоний Сиваш». Договір купівлі-продажу від 21 грудня 1993 року зареєстрований за №62 секретарем виконкому Першокостянтинівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області. При зустрічі з нею позивач обговорили вартість будинку та умови сплати. Вартість була погоджена ними та становила 10000 (десять тисяч) гривен. В зв'язку з відсутністю у відповідачки необхідних документів, а саме свідоцтва про власність на даний житловий будинок, технічного паспорта на житловий будинок та присвоєного кадастрового номера земельній ділянці під житловим будинком ми не змогли нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу, але [PERSON] написала розписку за отримані від [PERSON] кошти за проданий йому будинок. Після цього позивач відразу за згодою відповідачки переїхав жити в будинок за адресою [ADDRESS] Тобто починаючи з 2002 року позивач проживає в цьому будинку.На сьогоднішній день позивач зі своєю родиною продовжує проживати у вказаному житловому будинку з надвірними спорудами. Добросовісно та безперервно володіє та відкрито користуюся даним нерухомим майном та земельною ділянкою, доглядає за будинком та утримує його, робить в ньому поточной та капітальний ремонт, оскільки весь цей час проживав в ньому. Згідно довідки Першокостянтинівської сільської ради від 23.12.2013 №1139 [PERSON]проживає з 2002 року в [ADDRESS]. Стаття 182 ЦКУ зазначає право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Стаття 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» серед іншого зазначає, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, а саме право власності на нерухоме майно. Стаття 5 цього кодексу перераховує об'єкти нерухомого майна, стосовно яких проводиться державна реєстрація прав, серед іншого зазначено житлові будинки. Пункт 26 Постанови КМУ від 22.06.2011 №703 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» передбачає, що для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи визначені цим Порядком. У 2013 році позивач вирішив оформити право власності на житло належним чином, але оформити правовстановлюючий документ не має можливості, оскільки відсутні документи які підтверджують виникнення його права на даний будинок. При звернені в Реєстраційну службу Чаплинського Управління юстиції Херсонської області з даним питанням там надали роз'яснення, що із - за відсутності договору купівлі-продажу на даний будинок він не може оформити належний документ який би посвідчував право власності на будинок, рекомендовано звернутися до суду з питанням визнання права власності на житловий будинок. Крім того позивач неодноразово звертався до Першокостянтинівсьої сільської ради Чаплинського району Херсонської області з клопотанням про те, щоб визнали за позивачем право власності на дане домоволодіння, оскільки він 10 років безперервно користується даним нерухомим майном. Першокостянтинівська сільська рада Чаплинського району Херсонської області відмовила, мотивуючи свою відмову тим, що якщо [PERSON] має намір володіти, користуватися та розпоряджатися нерухомим майном, йому необхідно звернутися до суду із позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Відповідачка [PERSON] не заперечує проти заявлених вимог. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, але надав заяву, що не заперечує проти позовних вимог позивача. Матеріалами справи встановлено, що починаючи з 2002 року позивач проживає в вищевказаному будинку. На сьогоднішній день позивач зі своєю родиною продовжує проживати у вказаному житловому будинку з надвірними спорудами в [ADDRESS]. Добросовісно та безперервно володіє та відкрито користуюся даним нерухомим майном та земельною ділянкою, доглядає за будинком та утримує його, робить в ньому поточной та капітальний ремонт, оскільки весь цей час проживав в ньому. Відповідно до ст.344 ЦКУ набувачеві достатньо володіти чужим майном із дотриманням вимог встановлених законом. Статтею 344 ч.І ЦКУ передбачено, що особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безпосередньо володіти нерухомим майном протягом 10 років набуває право власності на це майно (набувальна давність). Згідно із ст.344 ЦКУ право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Відповідно ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 316 ЦК України визначено правом власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності повинно набуватися на підставах, що не заборонені законом. Право власності на житло гарантується Конституцією України.

Outcome: approved