Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який обґрунтовує тим, що 26.05.2006 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб. Вони мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] ; сина - [PERSON] , [INFO] ; дочку - [PERSON] , [INFO] ; дочку - [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 17.12.2018 року шлюб між ним та відповідачкою був розірваний. Матеріальну допомогу відповідачка на утримання вищевказаних дітей йому не надає. Відповідно до рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 19.10.2018 року стягнено із відповідачки на його користь аліменти на утримання дітей, у розмірі 1000грн. на кожну дитину, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідачка, як мати дітей, починаючи з 2017 року проживає окремо від них, жодного з покладених на неї законом обов`язків як мати не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, та посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дітей, зловживає спиртними напоями, та веде аморальний спосіб життя. Незважаючи на те, що за рішенням суду відповідачка повинна сплачувати аліменти на його користь на утримання дітей, відповідачка жодного разу з 2018 року по теперішній час, не поцікавилася за які кошти виховуються її діти, де навчаються, чим цікавляться, та не приймає взагалі ніякої участі у виховані дітей у будь-якій формі. Всі питання щодо виховання вирішуються ним самостійно без участі та підтримки з боку відповідачки. Діти перебувають на повному його утриманні. Діти за останні три роки не отримували від відповідачки, яка є матір`ю дітей, жодного подарунка на дні народження, та інші свята. Відповідачка по справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, не цікавиться її життям, не відвідувала і не відвідує вдома, так і не відвідує у навчальних закладах дітей, не цікавиться їх навчанням, та ніяким чином не здійснює нагляд за дітьми та не приймає участі, не надає кошти на утримання дітей. Такі дії відповідачки у відповідності до ст.164 СК України є підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її дітей. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , дочки - [PERSON] , [INFO] , та неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Титор Р.М., в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з зазначених в позові підстав та просили їх задовольнити. Позивач додатково пояснилв, що він працює начальником відділу на СМНВО «Фрунзе», та утримує своїх неповнолітніх дітей повністю сам. Його колишня дружина з 2018 року взагалі не приймає участі у вихованні дітей. Останній раз вона телефонувала їм в березні 2021 року. Йому відомо, що відповідачка зловживає спиртними напоями. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не сповістила, відзив на позовну заяву не надала. Представник третьої особи Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради Ярмоленко М.М., в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно їх неповнолітніх дітей, та наданий суду висновок про можливість позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 07.05.2021 року закрито підготовче провадження та призначена справа до судового розгляду по суті. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON] , його представника - адвоката Титор Р.М., представника третьої особи Ярмоленко М.М., показання свідків, з`ясувавши думку неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] , малолітньої [PERSON] , перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Судом установлено, що 26.05.2006 року між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис №604 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.7); сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.8); доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.9); доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 17.12.2018 року шлюб між сторонами був розірваний (а.с.11). Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 19.10.2018 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000 грн. на кожну дитину, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.12). Однак, аліменти стягнуті за вищезазначеним рішенням суду [PERSON] не сплачує. Станом на 01.01.2021 року заборгованість відповідачки зі сплати аліментів становить 130287,83грн. (а.с.14). Статтею 150 Сімейного кодексу України, статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлений обов`язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умов винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідачка [PERSON] , як мати дітей, починаючи з 2017 року проживає окремо від них. [PERSON] жодного з покладених на неї законом обов`язків не виконує, не бере участі у вихованні дітей. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем [PERSON] самостійно, без участі та підтримки з боку відповідачки. Діти перебувають на повному утриманні позивача. Діти за останні три роки не отримували від відповідачки, яка є матір`ю дітей, жодного подарунка на дні народження та інші свята. [PERSON] зловживає алкогольними напоями. Відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, не цікавиться їх життям, не відвідує дітей за місцем їх проживання, у навчальних закладах, не цікавиться їх навчанням, не здійснює нагляд за дітьми. Вищевикладене підтверджується довідками навчальних закладів, де навчаються діти (а.с.15-21). Викладені обставини підтвердили допитані судом свідки. Так, свідок [PERSON] , який є батьком відповідачки [PERSON] , та дідусем дітей сторін, в судовому засіданні підтвердив, що його донька залишила свого чоловіка разом з дітьми приблизно чотири роки тому. Йому як батьку вона теж не телефонує. Останні чотири роки він взагалі не бачив доньки. З дітьми вона також не спілкується, з днем народження їх не вітає, ніякої матеріальної допомоги їм не надає. Перешкод у спілкуванні з дітьми їй ніхто не створює. Свідок [PERSON] , яка є сусідкою позивача, підтвердила, що [PERSON] , не проживає зі своїм чоловіком та дітьми близько чотирьох років, та не допомагає утримувати дітей. Відповідачка зловживала спиртними напоями. Позивач виховує дітей самостійно, водить їх до школи, дитячого садочка. При спілкуванні з дітьми вона чула, як діти кажуть, що мама їх покинула. Неповнолітній [PERSON] , 2006 року народження, в судовому засіданні пояснив, що з матір`ю він спілкується по телефону рідко, приблизно один раз на місяць. Зустрічалися вони дуже давно, в цьому році він взагалі мами не бачив. Малолітній [PERSON] , 2008 року народження, в судовому засіданні пояснив, що маму він не бачив ні минулого року, ні в цьому році. Мама йому телефонувала у вересні 2021 року та сказала, що вона проживає з [PERSON] в селі в Чернігівській області. Малолітня [PERSON] , 2011 року народження, в судовому засіданні пояснила, що маму вона бачила дуже давно, останній раз мама телефонувала її брату [PERSON] у вересні та сказала, що приїде на новорічні свята. Діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] висловили думку щодо можливості позбавлення батьківських прав їх матері [PERSON] Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради надало висновок про можливість позбавлення батьківських прав [PERSON] , 1986 року народження відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідачка не підтримує ніяких відносин з дітьми та не бере участі у вихованні та розвитку дітей, не проявляє бажання спілкуватися з ними, матеріально не утримує дітей. Статтею 9 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної ради України від 27.02.1991 року передбачено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини . Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що відповідачка [PERSON] участі у вихованні дітей не приймає, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не цікавиться їх життям, навчанням, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Належних та допустимих доказів існування обставин, які перешкоджають участі відповідачки в вихованні дітей, відповідачка суду не надала. Відповідно до ст.155 Сімейного Кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та їх людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дітей. Така поведінка відповідачки [PERSON] свідчить про її свідоме ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, а тому згідно з ст.164 СК України суд вважає за необхідне позбавити батьківських прав [PERSON] (колишнє прізвище « [PERSON] »), [INFO] стосовно дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь держави 908грн. судового збору.

Outcome: approved