Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики грошових коштів. Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики від 13 грудня 2016 року у сумі 250000 грн. 00 коп., проценти за користування позикою у сумі 30,14 гривень, три проценти річних від простроченої суми, що складає 15452,05 гривень та інфляційних втрат у сумі 59500,00 гривень, а всього - 324982,19 гривень та судові витрати в розмірі 3249,83 грн. сплаченого судового збору. Мотивує свої позовні вимоги тим, що 13 грудня 2016 року сторони уклали договір позики грошових коштів, посвідчений приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Леон М. В., номер у реєстрі 1298 (далі - договір). Відповідно до умов договору, [PERSON] отримав у власність грошові кошти в сумі 250000 гривень 00 копійок, які зобов`язувався повернути у термін до 27.01.2017 року. Однак, своїх зобов`язань за договором позики щодо повернення отриманих грошових коштів відповідач не виконав станом на день подачі позову до суду. За умовами договору позики від 13 грудня 2016 року сторони погодили проценти за користування позикою у розмірі 0,1 процента. Таким чином, сума процентів за користування позикою становить 30,14 гривень. За період прострочення відповідачем строку виконання зобов`язань з 28.01.2017 року по 21.03.2019 року розмір трьох процентів річних від простроченої суми складає 15452,05 гривень, сума інфляційних втрат 59500,00 гривень. Зазначає, що у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань добровільно, він змушений звертатися до суду з цим позовом для захисту своїх порушених прав. Позивач в судове засідання не з`явився, однак його представник - адвокат Білецька О.Р. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у фабулі позовної заяви. Просить позов задоволити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, що стверджується матеріалами справи. Від відповідача не надходило на адресу суду клопотань, відзиву на позовну заяву. На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, а представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, суд приходить до висновку про постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. ст. 11, 13, 14 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні права і обов`язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, як це передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України. 13.12.2016 року в м. Пустомитах Львівської області позивач [PERSON] (позикодавець) та відповідач [PERSON] (позичальник) уклали договір позики грошових коштів, посвідчений приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Леон М. В., зареєстровано у реєстрі за № 1298, що вбачається із належним чином звіреної копії такого договору. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що відповідач своїх зобов`язань за договором позики грошових коштів не виконав. Відповідно до п. 1 договору, позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти в сумі 250 000,00 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок, що є еквівалентом 9552,92 (дев`яти тисячам п`ятисот п`ятидесяти двом) доларів США 92 центи, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів та сплатити проценти за користування грошовими коштами на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 2 договору, грошові кошти, які є предметом цього договору, передані передані позикодавцем та одержані позичальником до підписання цього договору. Відповідно до п. 3 договору, в разі девальвації протягом строку дії цього договору національної грошової одиниці України позичальник зобов`язується повернути суму грошей у гривнях еквівалентну 9552,92 (дев`яти тисячам п`ятисот п`ятидесяти двом) доларів США 92 центи за офіційним курсом НБУ на день платежу. За весь час фактичного користування грошовими коштами позичальник зобов`язується сплатити позикодавцеві 0,1 (нуль цілих одну десяту) процента річних. Проценти виплачуються до дня повернення прозики до 27.01.2017 року. Таким чином, сума процентів за користування позикою становить 30,14 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до п. 4 договору позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем зі сплатою належних з нього процентів за користування грошовими коштами згідно із умовами цього договору у строк до 27.01.2017 року. Відповідно до п. 8 договору, якщо позичальник своєчасно не поверне позикодавцю суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, тобто несплачену в строк суму основного боргу, несплачені проценти за користування грошовими коштами та три проценти річних від простроченої суми. Із поданого позивачем розрахунку заборгованості за договором позики від 13.12.2016 року станом на 21.03.2019 року вбачається, що за період прострочення відповідачем строку виконання зобов`язань з 28.01.2017 року по 21.03.2019 року розмір трьох процентів річних від простроченої суми складає 15452,05 гривень, сума інфляційних втрат 59500,00 гривень. Наведений позивачем розрахунок заборгованості є арифметично вірним, а тому такий судом береться до уваги. За частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно статей 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до приписів частини 1, 2 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги позивача є цілком обґрунтовані та підлягають до задоволення. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позивач при поданні до суду позовної заяви майнового характеру сплатив 3249,83 грн. судового збору, що вбачається з квитанції № 301 від 22.03.2019 року, тому суд приходить до висновку, що дану суму потрібно стягнути в користь позивача із відповідача. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] .

Outcome: approved