overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у січні 2015 року до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 26.07.1986 перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому Пирятинським районним відділом ЗАГС Полтавської області. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, з різних причин (втрата взаємних почуттів, постійні непорозуміння, сварки). Більше року подружжя проживає окремо, підтримувати сімейні відносини позивач надалі, не бажає, вважає, що збереження шлюбу з відповідачем, неможливе. Просить шлюб розірвати У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, пояснив, що 26.07.1986 зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Зазначив, що причиною розлучення є постійні конфлікти з [PERSON], що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час спільне господарство сторонами не ведеться, подружжя більше року не проживає разом. Вважає, що примирення між ними неможливе, просить шлюб розірвати. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час слухання справи повідомлена належним чином, повідомила, в телефонному режимі, про слухання справи у її відсутність. Судом установлено: Сторони знаходяться у шлюбі з 26.07.1986, зареєстрованому Пирятинським районним відділом ЗАГС Полтавської області, актовий запис № 100 (а.с.5). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалось через непорозуміння одне одного. Постійні сварки та втрата взаємних почуттів призвели до припинення шлюбних відносин між сторонами. Спільне господарство не ведеться. Підтримувати сімейні відносини надалі подружжя не бажає, сторони проживають окремо більше року. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що примирення між подружжям неможливе, подальше збереження сім'ї суперечитиме інтересам обох сторін. За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у суд з позовною заявою у якій просив суд винести рішення, яким визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він є власником квартири [ADDRESS]. Відповідачка по справі [PERSON], яка зареєстрована з 05.06.2008 року у даній квартирі є його дружиною та проживала з ним у вище вказаній квартирі після реєстрації шлюбу. 28 квітня 2011 року відповідачка [PERSON] добровільно перебралась на постійне місце проживання в квартиру [ADDRESS] де проживала до реєстрації шлюбу. Також вона перевезла туди все своє особисте майно та майно, яке вони придбали разом за час спільного проживання. З цього моменту квартирою вона не користується, не несе витрат по її утриманню та не має особистих речей, але залишається прописаною в ній. Визнання відповідачки такою, що втратила право на користування квартирою, необхідно для оформлення субсидії, оскільки він знаходиться в скрутному матеріальному становищі. У судовому засіданні позивач [PERSON] повідомив суд, що відповідачка [PERSON] добровільно виписалась з квартири [ADDRESS]. Однак просив суд задоволити його позовні вимоги у частині стягнення з відповідачки у його користь понесених ним судових витрат. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, про причину неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи без його участі не подала. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до переконливого висновку, що відповідач [PERSON] будучи зареєстрованою у [ADDRESS], станом на 07.10.2014 року в добровільному порядку знялась з реєстрації з вищевказаної квартири. Даний факт, також не заперечувався та не спростовувався позивачем у судовому засіданні. У зв'язку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що слід відмовити у задоволенні позовних вимог у частині визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право на користування житлом розташованим у [ADDRESS] у зв'язку з безпідставністю. Що стосується вимог позивача [PERSON] про стягнення з відповідача половину судових витрат, суд приходить до переконання, що такі підлягають до задоволення. Так у відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок їх задоволення відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Тому з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] половину судових витрат за оформлення позовної заяви до суду у розмірі 200 (двісті) гривень 00 коп., що підтверджується копією квитанції до прибутково - касового ордеру № 41 від 02.09.2014 року та витрати за сплату судового збору у сумі 121 (сто двадцять одна) гривня 80 коп - квитанція № к47/2/11 від 02.09.2014 року, а всього 321 (триста двадцять одну) гривню 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у суд з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою [PERSON] . В обґрунтування вимог зазначає, що 16 липня 2015 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1566. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них відсутні спільні інтереси з дружиною, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства вони не ведуть. Від шлюбу дітей не має. Окрім того, у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. На сьогоднішній день у нього є друга сім`я, і тому він бажає припинити шлюб. Перебування у шлюбі з відповідачкою суперечить його інтересам. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву, із змісту якої вбачається, що він справу просить розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час, дату та місце судового розгляду, відзив на позовну заяву не подала. З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) з 16 липня 2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим повторно 17 листопада 2020 року Київським міським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 5). Як вбачається із змісту позовної заяви сторони проживають окремо, і позивач наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на наявність у нього нової сім`ї. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше збереження сім`ї сторін є недоцільним, оскільки суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, у зв`язку з чим шлюб належить розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у суд з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою [PERSON] . В обґрунтування вимог зазначає, що 20 листопада 1993 року між ним та відповідачкою [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу є в тому числі одна неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] . Вважає, що ознаки притаманні сім`ї між ним та відповідачкою відсутні. На протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, неодноразово виникали сварки, непорозуміння. Ніякого діалогу про збереження сім`ї вони не ведуть і мають взаємне бажання припинити шлюбні відносини. Позивач [PERSON] подав заяву, зі змісту якої вбачається, що він просить розглянути справу у його відсутності і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка [PERSON] подала заяву, зі змісту якої вбачається, що вона просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, оскільки шлюбні відносини з позивачем не підтримує. З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити, зважаючи на таке. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 20 листопада 1993 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 20 листопада 1993 року Сошичненською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області, актовий запис № 20 (а.с. 5). Від шлюбу у сторін є неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10 березня 2005 року Сошичненською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області. Сторони шлюбні відносини не підтримують, хоча й проживають в одному будинку, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечила, про що подала особисто письмову заяву. Таким чином, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що мають істотне значення, у зв`язку з чим позовні вимоги належить задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у суд з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою [PERSON] . В обґрунтування вимог зазначає, що 23 листопада 2019 року між ним та відповідачкою [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу дітей немає. Відповідачка добровільно розірвати шлюб у органах ДРАЦСу відмовляється. Основною причиною розірвання шлюбу між ними є те, що у нього з відповідачкою різні погляди на життя та сім`ю, на ґрунті чого між ними часто виникали непорозуміння, які переростали в сварки. Відповідачка через місяць після укладення шлюбу взагалі переїхала проживати за межі Волинської області, про що його не повідомила, також не повідомила куди саме та з ким, де перебувала протягом року, фактично у шлюбі вони прожили лише місяць після його укладення та в подальшому шлюбних відносин не підтримували та не підтримують. Всі його дзвінки та прохання з приводу розірвання шлюбу в добровільному порядку відповідачка ігнорує. Він прийшов до твердого переконання, що їх сім`я розпалася повністю, шлюб існує формально, примирення між ними неможливе. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву, із змісту якої вбачається, що він просить справу розглянути у його відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, неодноразово викликалася до суду, в тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик відповідачка вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Причину неявки в судове засідання [PERSON] суду не повідомила і відзив не подала. З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 23 листопада 2019 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 23 листопада 2019 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 1756 (а.с. 4). Сторони сімейні відносини не підтримують, проживають окремо, позивач наполягає на розірвані шлюбу і зберегти сім`ю не бажає. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше збереження сім`ї сторін є недоцільним, оскільки суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, у зв`язку з чим шлюб належить розірвати. За згодою позивача суд не стягує з відповідачки на його користь понесені судові витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у суд з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою [PERSON] . В обґрунтування вимог зазначає, що 30 серпня 1997 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу є одна неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] . Спору щодо місця проживання дитини немає. Незважаючи на тривалий час перебування у шлюбі, починаючи з 2019 року стосунки з дружиною розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, часто мають місце сварки, у кожного свої погляди на життя. Він не бажає у подальшому проживати в такій сім`ї, і його рішення про необхідність розірвати шлюб є остаточним. Сім`я фактично припинила своє існування, а тому продовження сімейних відносин є неможливим. Позивач [PERSON] у судовому засідання позовні вимоги підтримав повністю з викладених у позовній заяві підстав і пояснив, що строк для примирення йому не потрібен. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечила, про що подала письмову заяву, та пояснила, що потреби у наданні строку для примирення немає, вона твердо вирішила, що шлюб необхідно розірвати. Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 30 серпня 1997 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 30 серпня 1997 року Камінь-Каширським районним відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 57. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дочка - [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження. Сторони обопільно бажають розірвати шлюб, у судовому засіданні кожен з них пояснив, що строк для примирення їм не потрібен. За таких обставин та беручи до уваги, що відповідачка позов визнала і таке визнання нею позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що мають істотне значення, а тому шлюб належить розірвати. За згодою позивача суд не стягує з відповідачки понесені ним судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у суд з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою [PERSON] . В обґрунтування вимог зазначає, що шлюб було укладено 5 вересня 2010 року. Від шлюбу є дві дочки: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з відповідачкою. Протягом останніх трьох років шлюбні відносини між ними поступово погіршились, він двічі звертався до суду з позовом про розірвання шлюбу та у зв`язку з наданням судом строку для примирення двічі намагався зберегти шлюб заради дітей, однак з квітня 2020 року він залишив дружину з дітьми та перейшов проживати до своїх батьків. З того часу їхня сім`я фактично розпалась. Подружнє життя не склалося з причини несумісності характерів та різних поглядів на життя. З відповідачкою у нього постійно виникають непорозуміння та сварки, що негативно позначається, в тому числі, і на вихованні дітей. Саме з квітня 2020 року їхня сім`я остаточно розпалась, шлюбні відносини припинились і відновлені бути не можуть, через що подальше збереження сім`ї стало неможливим. Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує і просить судові витрати, що були ним понесені по оплаті судового збору, залишити за ним. Відповідачка [PERSON] 21 травня 2020 року подала до суду заяву, з яких вбачається, що вона у повному обсязі визнає позов, просить шлюб розірвати та справу розглянути у її відсутності. З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 5 вересня 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 5 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Камінь-Каширського районного управління юстиції Волинської області (а.с. 4). Від шлюбу у них є дві неповнолітні дочки: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 7, 8). Сторони проживають окремо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка проти цього не заперечує, про що особисто подала суду письмову заяву. Таким чином, подружжя за взаємною згодою бажає розірвати шлюб, а тому суд дійшов висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що мають істотне значення, у зв`язку з чим позовні вимоги належить задовольнити. За згодою позивача суд не стягує з відповідачки понесені ним судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовує слідуючим. 14.08.2013р. рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області шлюб з відповідачем був розірваний і дитину [PERSON], [INFO]. залишено на вихованні позивача. Дочка проживає з позивачем. Відповідачка не надає кошти на утримання дочки. Тому позивач просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі по 740.00гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позов змінив, просить стягнути з відповідачки аліменти у розмірі по 500.00гривень щомісячно. Відповідачка в судовому засіданні змінений позов визнала, згідна сплачувати аліменти у розмірі по 500гривень щомісячно. В судовому засіданні встановлено, що 14.08.2013р. рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області шлюб між сторонами був розірваний і дитину [PERSON], [INFO]. залишено на вихованні та проживанні позивача. Відповідачка у свідоцтві про народження дитини записана матірю. Відповідачка не надає кошти на утримання дитини. Вказані обставини підтверджуються дослідженими доказами. Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд виходить з наступного: відповідно до ч.1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст..182 ч.2 ЦК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін і вважає за необхідним визначити розмір аліментів в сумі по 500.00грн. щомісячно, оскільки розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи, що з 01 вересня 2015р. прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дитини віком від 6 до 18років складає 1455грн. Окрім того відповідачка згідна сплачувати аліменти у розмірі по 500.00гривень щомісяця.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовує слідуючим. Позивач перебував у шлюбі з відповідачем, шлюбб між ними розірвано 19.11.2004р.. Від шлюбу у них народився син [PERSON], 21.12.2002р.н., який проживає з позивачем. Відповідачка добровільно матеріальної допомоги на дитину не надає. Відповідач не має постійне місце роботи, а тому позивач бажає отримувати від нього аліменти у твердій грошовій сумі. Тому позивач просить постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі 730грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала. В судовому засіданні встановлено, що позивач перебував у шлюбі з відповідачем, шлюб між ними розірвано 19.11.2004р.. Від шлюбу у них народився син [PERSON], 21.12.2002р.н., який проживає з позивачем.. Відповідачка у свідоцтві про народження дитини записаний матірю. Вказані обставини підтверджуються дослідженими доказами. Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд виходить з наступного: відповідно до ч.1 ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст..182 ч.2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, те, що відповідачка позов визнала і вважає за необхідним визначити розмір аліментів в сумі по 730.00грн. щомісячно, оскільки розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи, що з 01 січня 2016р. прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дитини віком від 6 до 18років складає 1455грн..

Outcome: approved