Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовом до Стахановської обласної загальноосвітньої школи - інтернату І-ІІ ступенів №2, третя особа - Департамент освіти і науки Луганської обласної державної адміністрації про розірвання трудового договору, посилаючись на наступне. 12 вересня 1989 року між позивачем та відповідачем укладено трудовий договір та з12 вересня 1989 року по 31 серпня 2014 року вона працювала на посаді вчителя хімії та вихователя у Стахановській обласній загальноосвітній школі - інтернаті І-ІІ ступенів №2. У зв'язку з проведенням антитерористичної операції в м.Стаханов та загрозою її життю та здоров'ю, вона з вересня 2014 р. була змушена виїхати з м. Стаханова та переселитися з родиною до с.Данилівка Біловодського району, не встигши звільнилася з роботи через бойові дії. У зв'язку з тим, що роботодавець знаходиться на території проведення АТО, у неї не має можливості розірвати трудовий договір у встановленому законодавством порядку та зробити відповідний запис до трудової книжки з останнього місця роботи, що необхідно їй для оформлення пенсії за вислугою років. Крім того, на даний час Українське Державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта» припинило доставку пошти на неконтрольовану територію, а тому вона не має можливості врегулювати дане питання шляхом листування. На підставі цього позивач звернулася до суду з позовом в якому просить розірвати трудовий договір з Стахановською обласною загальноосвітньою школою - інтернатом І-ІІ ступенів №2. Позивач - [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача - Стахановської обласної загальноосвітньої школи - інтернату І-ІІ ступенів №2 в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, незважаючи на те, що своєчасно й належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи - оголошенням у пресі. Заяви про розгляд справи за його відсутність до суду не надходило. Представник третьої особи - Департаменту освіти і науки Луганської обласної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника. 31 жовтня 2016 року винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Записом у трудовій книжці серії [NUMBER], дата заповнення 28 серпня 1984 року, підтверджується, що [PERSON] з 12 вересня 1989 року працювала в Стахановській обласній загальноосвітній школі - інтернаті І-ІІ ступенів №2 на посаді вчителя хімії та вихователя /а.с. 06/. Із позову вбачається, що у вересні 2014 року, у зв'язку з проведенням антитерористичної операції в м.Стаханов Луганської області, позивач [PERSON] була змушена покинути своє постійне місце проживання та працевлаштування. На даний час вона позбавлена можливості в досудовому порядку розірвати трудовий договір. Відповідно до довідки від 19.07.2016 № 920046679 [PERSON] зареєстрована в управлінні соціального захисту населення Біловодської райдержадміністрації Луганської області як особа, яка переміщена з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції м.Стаханов Луганської області, та з 01 вересня 2014 року мешкає в [ADDRESS] /а.с.18/. З листа [PERSON] вбачається, що 31.08.2016 вона намагалася звернутися до роботодавця, відповідача у справі, попередивши його письмово про розірвання трудового договору, але оскільки Українське Державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта» припинило доставку пошти на неконтрольовану територію, поштове відправлення, без вручення адресату, було повернуто позивачу /а.с.07-09/. Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадах, передбачених законом. Згідно ч. 1 ст. 38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо роботодавець не виконує законодавства про працю. Умови колективного чи трудового договору. Згідно ч. 1 ст. 43 Конституції кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Враховуючи те, що позивач [PERSON] переселилася з території проведення антитерористичної операції, не може продовжувати працювати за трудовий договором, укладеним з відповідачем, не має можливості розірвати договір, в порядку передбаченим зазначеними вище законодавчими актами, що позбавляє позивача права оформити пенсію за вислугою років, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved