Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про встановлення факту належності документу та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що [INFO] року померла його прабабка [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді двокімнатної квартири № 1, загальною площею 37,4 кв.м, житловою 22,0 кв.м в будинку № [ADDRESS]. Померла залишила на ім'я позивача заповіт, в якому зазначена дата народження померлої [PERSON] - [INFO] року. В спадковому реєстрі дата народження спадкодавця зазначена як 01.01.1921 року, а в свідоцтві про смерть [PERSON] її дата народження зазначена як 28.02.1921 року. Мар'їнськиій РАГС не видав позивачу дублікат свідоцтва про народження спадкодавця, так як архів актових записів громадянського стану містить відомості лише з 1936 року, а [PERSON] народилась в 1921 році. З цієї причини позивачу необхідно встановити факт належності йому заповіту. Відповідач в справі - мати позивача є спадкоємцем за правом представлення, на спірну квартиру не претендує. З зазначених підстав просить встановити факт належності йому заповіту та визнати за ним право власності на спадкове майно. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть, оформленого російською мовою, [PERSON], [INFO], померла [INFO] року. Згідно заповіту, посвідченого 14.09.2002 року приватним нотаріусом Мар'їнського районного нотаріального округу Донецької області за р. № 1211, [PERSON], [INFO], на випадок своєї смерті заповідала належну їй квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] [PERSON], [INFO]. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігається з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи викладене, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності заповіту. Згідно копії свідоцтва про право власності на житло, виданого 31.05.1999 року Органом приватизації ПЕП «Кураховокомуненерго» в особі керівника органа приватизації А.Б.Козіна та копії договору купівлі-продажу від 25.07.2002 року, [PERSON] є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкодавця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Викладені обставини дають суду підстави для визнання за позивачем права власності на майно померлої. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 3, 7, 82, 215, 256 ЦПК України, ст.ст. 1268, 1278, ЦК України, суд

Outcome: approved