Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до Кролевецького районного суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 10 листопада 2001 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У звязку з неможливістю сумісного проживання з відповідачем вона звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Вона разом з дітьми проживає [INFO], відповідач проживає окремо. Вона працює на посаді головного бухгалтера\~ ТОВ Кролевецький завод силікатної цегли, її заробітної плати недостатньо для утримання дітей і вона практично у всьому собі відмовляє, щоб забезпечити дітям належні соціально-побутові умови. Відповідач належним чином не забезпечує дітей, відмовляється добовільно надавати кошти на придбання дітям одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. Він працює у ТОВ Кролевецький завод силікатної цегли, аліменти нікому не платить, стягнення по виконавчим документам з нього не проводяться, інших дітей та непрацездатних батьків\~ він не має. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявились. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує (а.с. 35). Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден (а.с.34). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе відповідно до ст.ст. 211, 223, 247 ЦПК України розглядати справу у судовому засіданні за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Перевіряючи наявність підстав для задоволення позову, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 15, 16). Діти народились у шлюбі, в якому сторони перебувають з 10 листопада 2001 року (а.с.8). Згідно довідки виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області від 09.07.2018 року №2612 місце проживання подружжя [PERSON] та їх дітей зареєстроване за адресою: [INFO] (а.с.6), однак фактично сторони проживають окремо: позивач по вул.Добра Вода, 26 в м.Кролевець Сумської області, відповідач по вул.Шумер, 72 в с.Бистрик Кролевецького району Сумської області, що вбачається з їх заяв (а.с.34, 35). За змістом позову, діти проживають разом з матірю. Між сторонами відсутня домовленість щодо утримання дітей і позивач бажає, щоб відповідач сплачував аліменти за рішенням суду. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Стаття 141 СК України передбачає, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною пятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно п.п. 1-4 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За заявленими вимогами позивач просить стягувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідач згоден сплачувати аліменти на дітей у розмірі, зазначеному позивачем. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, яке на сьогодні залежить від доходів матері, яка працює та отримує заробітну плату (а.с.7). Також суд враховує, що відповідач є працездатним, за змістом позову працює на ТОВ Кролевецький завод силікатної цегли, про незадовільний стан здоровя та наявність у нього інших утриманців суду не повідомив, і він повинен влаштовувати своє життя так, щоб утримувати себе та виконувати свої батьківські обовязки стосовно дітей, в тому числі утримувати їх і розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства щодо зобовязання батьків утримувати дітей до досягнення їх повноліття, а також те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти\~ на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. та на підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. ст. 180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved