Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія», [PERSON], [PERSON] згідно якого прохав стягнути з СТзДВ «Гарантія» страхове відшкодування в розмірі 14040,66 грн., та пеню в розмірі 75 грн., стягнути з [PERSON] шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки в розмірі 8311,34 грн., стягнути з СТзДВ «Гарантія» та [PERSON] в солідарному порядку судовий збір в розмірі 234,60 грн., стягнути з [PERSON] моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. та судовий збір в розмірі 234,60 грн. В обґрунтування заявлених вимог вказав, що 30.08.2013 року, о 18 год. 10 хв., на вулиці 50 років СРСР в м. Кременчук, автомобіль «FORD TRANZIT» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] здійснив зіткнення з автомобілем «Skoda super В» державний номерний знак [NUMBER], за кермом якого знаходився він. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди його автомобіль «Skoda super В» отримав механічні пошкодження. Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 04.10.2013 р. водія автомобіля «FORD TRANZIT» з номерним знаком [NUMBER] [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу. Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/9740275 від 19.09.2012 року, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «FORD TRANZIT» з номерним знаком [NUMBER], яким є [PERSON], застрахована у Страховому товаристві з обмеженою відповідальність «Гарантія». Вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу «Skoda super В» номерний знак [NUMBER] в результаті пошкодження в ДТП, відповідно до висновку судового експертного дослідження складає 14 040 грн. 66 коп., вартість відновлювального ремонту складає 24 772, 66 грн. 20.09.2013 року позивачем було здійснено відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу «Skoda super В» з встановленням нових запчастин, який коштував 22 352 грн., що підтверджується актами виконаних робіт та квитанціями про сплату. Позивач, як власник автомобіля «Skoda super В», звернувся до зазначеної страхової компанії спочатку з повідомленням про настання страхового випадку з доданими необхідними документами, а потім із з заявою про виплату страхового відшкодування з наданням відповідних документів, яку відповідно до повідомлення про вручення СТзДВ «Гарантія» було отримано 03.10.2013 року. Однак, після сплину 90 днів з моменту отримання заяви про страхове відшкодування, в порушення вимог статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» СТзДВ «Гарантія» не провела виплату страхового відшкодування. В зв'язку з чим вважає, що з СТзДВ «Гарантія» на його користь підлягає стягненню сума завданого матеріального збитку в розмірі 14 040 грн. 66 коп. та пеня за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня, що становить 75 грн. Різницю між сумою матеріального збитку та сумою відновлювального ремонту в розмірі 8 311,34 грн. прохає стягнути з власника застрахованого автомобіля «FORD TRANZIT» державний номерний знак [NUMBER] - [PERSON], у відповідності до вимог ст.. 1187 ЦК України. В зв'язку з перенесенням ним певних душевних страждань, в наслідок неправомірних дій з боку відповідача [PERSON] прохає стягнути з останнього завдану моральну шкоду в сумі 10 000 грн. А також прохає стягнути з відповідачів на його користь сплачений судовий збір. В судовому засіданні представник позивача - адвокат за угодою - [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позовній заяві та прохав їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач СТзДВ «Гарантія» в судове засідання свого представника не направила, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак завчасно направив до суду свої заперечення, згідно яких заперечував проти задоволення позову в частині стягнення з нього різниці між сумою матеріального збитку та сумою відновлювального ремонту з тих підстав, що відповідач [PERSON] під час скоєння ДТП та завдання шкоди керував його автомобілем на законній підставі, тобто маючи при собі посвідчення водія та реєстраційний документ на автомобіль, а тому вся відповідальність повинна лягати на нього. Що стосується вимог пред'явлених до страхової компанії, покладається на розсуд суду. Заперечує проти задоволення вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 10 000 грн. з відповідача [PERSON] оскільки вважає, що вони безпідставні, та не підтверджені належним доказами. Крім того вказує що відшкодування моральної шкоди передбачено договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідач - [PERSON] заперечував, проти задоволення позову в частині стягнення з нього моральної шкоди оскільки вважає, що так, як автомобіль належить [PERSON] а цивільно-правова відповідальність була застрахована у СТзДВ «Гарантія», то й позовні вимоги повинні пред'являтися лише до них. Крім того вважає, що розмір як матеріальної так і моральної шкоди не відповідає дійсності та наданим доказам. Представник відповідача [PERSON]- адвокат за угодою - [PERSON] в судовому засіданні підтримав думку свого довірителя та заперечував проти задоволення позову з тих же підстав. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, пояснення відповідачів та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, встановив наступне. 30 серпня 2013 року о 18 год. 10 хв., на вулиці 50 років СРСР в м. Кременчуці відповідач - [PERSON] керуючи автомобілем «FORD TRANZIT» державний номерний знак [NUMBER], власником якого є відповідач - [PERSON], рухаючись заднім ходом не переконався в безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем «Skoda super В» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався позаду. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди визнано водія автомобіля «FORD TRANZIT» з державним номерним знаком [NUMBER] - [PERSON], що підтверджується постановою Ленінського районного суду м. Полтави по справі №553/3801/13-п від 04 жовтня 2013 року. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У ч. 4 ст. 61 ЦПК України зазначено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, факт завдання шкоди позивачу саме відповідачем - [PERSON] з вини відповідача не підлягає доказуванню у відповідності до ст.. 61 ЦПК України. Власником транспортного засобу «Skoda super В» державний номерний знак [NUMBER] є позивач по справі - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER]. Відповідно до експертного автотоварознавчого дослідження №090/419/1/13 від 02.09.2013 року вартість матеріального збитку заподіяного власникові колісного транспортного засобу «Skoda super В» з державним номерним знаком [NUMBER] [PERSON] становить 14040,66 грн. 20.09.2013 року позивачем було проведено відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля «Skoda super В» з державним номерним знаком [NUMBER] з встановленням нових запчастин, який коштував 22 352 грн., що підтверджується актами виконаних робіт та квитанціями, які наявні в матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до частин 1, 2 та 5 ст. 1187 Цивільного Кодексу України: джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст.1188 ч.1 п.1 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «FORD TRANZIT» з державним номерним знаком [NUMBER] [PERSON] була застрахована Страховим товариством з додатковою відповідальністю «Гарантія», що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АБ/ 9740275. Відповідно до полюсу страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю та здоров'ю становить сто тисяч гривень, за шкоду заподіяну майну становить п'ятдесят тисяч гривень, франшиза відсутня. Тож, судом встановлено, що заявлені позивачем суми страхового відшкодування та моральної шкоди повністю покриваються страховими сумами визначених у договорі страхування. Згідно із ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст..988 ЦК України, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Відповідно до положень ст.. 29, п.32.7 ст. 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, шкоду пов'язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу страховик не відшкодовує. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з СТзДВ «Гарантія» на користь позивача страхового відшкодування в розмірі 14040,66 грн. за заподіяні реальні збитки підлягає задоволенню. Що стосується позовних вимог в частині стягнення пені, слід зазначити наступне. Судом встановлено, що 26.09.2013 року позивач рекомендованим листом з повідомленням звернувся з заявою до СТзДВ «Гарантія» про виплату страхового відшкодування з наданням відповідних документів, яку СТзДВ «Гарантія» було отримано 03.10.2013 року про, що свідчить повідомлення про вручення. Відповідно до ч.2 ст..36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Як вбачається з повідомлення від 25.12.2013 року за вих.. № 2512/13 станом на 16.01.2014 року дану дорожньо-транспортну пригоду визнано страховим випадком та складено страховий акт № 2509/13, за яким СТзДВ «Гарантія» сплачує страхове відшкодування в розмірі 14040,66 грн. Однак, як встановлено в судовому засіданні СТзДВ «Гарантія» жодних страхових виплат не проведено до теперішнього часу. Відповідно до ч.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Тож, зважаючи на те, що СТзДВ «Гарантія» не надала суду відомостей на спростування її вини щодо невиплати страхового відшкодування, суд приходить до обґрунтованого висновку що з СТзДВ «Гарантія» на користь позивача підлягає стягненню пеня за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ України, яка діяла протягом періоду, за який нараховується пеня що згідно розрахунку становить 75 грн. (03.10.2013 року - СТзДВ «Гарантія» отримало заяву про страхове відшкодування + 90 днів (28 днів - жовтень, 30 днів - листопад, 31 день - грудень, 1 день - січень. Прострочення складає 15 календарних днів. Розрахунок пені складає 14040,66 *13/100*15/365 = 75 грн.) Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача [PERSON] шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки в розмірі 8311,34 грн., суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як зазначено вище цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «FORD TRANZIT» була застрахована СТзДВ «Гарантія», де страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю та здоров'ю становить сто тисяч гривень, за шкоду заподіяну майну становить п'ятдесят тисяч гривень, франшиза відсутня, тобто страхова сума покриває усі заявлені позивачем суми, а тому ст.. 1194 ЦК України щодо сплатити потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) застосуванню не підлягає. Крім того слід зазначити, що Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Посилання позивача на п.п.3 п.14. Постанови № 4 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» яким визначено, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа відповідальна за шкоду не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації, зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків) суд не приймає до уваги виходячи з наступного. Позивачем не доведено, що ті нові запасні частини, які згідно акту виконаних робіт від 12.09.2013 року встановлені на автомобіль, було встановлено у зв'язку з відсутністю аналогічних (однорідних) запасних частин через їх зняття з виробництва. А тому відповідно до ст.. 22, 988 ЦПК України ст.. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягають до відшкодування реальні збитки понесені в результаті ДТП. В зв'язку з вищевикладеним суд приходить до висновку, що у задоволенні позовної вимоги про стягнення з [PERSON] на користь позивача шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки в розмірі 8311,34 грн. необхідно відмовити. Стосовно позовних вимог щодо відшкодування позивачу відповідачем [PERSON] моральної шкоди в сумі 10 000 грн., суд приходить до наступного. На підставі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Вищезазначене дозволяє дійти висновку, що позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої пошкодженням його майна. Однак, приймаючи до уваги те, що сума моральної шкоди заявлена позивачем становить 10 000 грн., і є меншою від передбаченого договором страхування ліміту відповідальності, що становить 100 000 грн., підстав для її стягнення з [PERSON] не має, оскільки шкоду позивачу має відшкодувати страховик. Враховуючи, що факт завдання моральної шкоди, яка полягала у певних душевних стражданнях позивача в результаті ДТП в судовому засіданні знайшов своє підтвердження, суд приходить до висновку що на користь позивача підлягає стягненню сума коштів в рахунок відшкодування моральної шкоди з відповідача СТзДВ «Гарантія». Частина 3 ст. 23 ЦК України визначає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, враховує характер правопорушення, глибину душевних страждань позивача отриманих у зв'язку з пошкодженням його автомобіля, незручності завдані ремонтом автомобіля, що порушило хід його звичайного життя, наявності вини відповідача у завданні такої шкоди, та виходячи із вимог розумності та справедливості,вважає доцільним стягнути на користь позивача з відповідача - СТзДВ «Гарантія» моральну шкоду в розмірі 500 гривень. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати. А тому з відповідача СТзДВ «Гарантія» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 487.20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial