Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання наказу про стягнення за порушення трудової дисципліни незаконним до відповідача [PERSON] медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка», мотивуючи позовні вимоги тим, що він, відповідно до наказу №63-к від 09.08.1991 року був прийнятий на роботу в [PERSON] медичну установу «Міська стоматологічна поліклініка» на посаду лікаря стоматолога в ортопедичне відділення з 12.08.1991 року. Вказує, що наказом відповідача №86/1-к від 01.07.2015 року йому було оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а саме: самовільну без поважних причин та не узгоджену з керівництвом установи відсутність на робочому місці 27.06.2015 року з 09-00 год. по 15-00 год., що є порушенням правил внутрішнього трудового розпорядку та вимог посадової інструкції. Позивач вважає, що вказаний наказ відповідача про притягнення його до дисциплінарної відповідальності є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки суперечить вимогам ст.ст. 21, 142 КЗпП України та Правилам внутрішнього трудового розпорядку поліклініки (затверджені на загальних зборах трудового колективу протоколом №1 від 23.01.2014 року), розділом 5 яких передбачено, що для лікарів-стоматологів та зубних лікарів встановлено 33-годинний робочий тиждень зі змінним графіком роботи. Перша зміна з 08-00 год. ранку по 14-00 год., друга з 14-30 год. по 20-30 год. При цьому, як стверджує позивач, графік роботи доводиться завідувачем відділення та розміщується на інформаційному стенді в ортопедичному відділенні. Позивач зазначає, що завідувач ортопедичного відділення [PERSON] графік його роботи на червень 2015р. не довів до його відома, що, на його думку, свідчить про відсутність вини позивача у дисциплінарному порушенні. Крім цього, позивач посилається на те, що йому не могло бути відомо про графік чергувань за червень 2015 р., оскільки у період з 18.06.2015р. по 26.06.2015р. включно він перебував на лікарняному, а лікарняний лист надав посадовим особам 30.06.2015 р. Окрім того його пояснення про причини не виходу на роботу відповідач до уваги в порушення вимог ст.149 КЗпП України не прийняв. Також позивач вважає, що при притягненні його до дисциплінарної відповідальності відповідач порушив приписи п.4.1.10 Правил внутрішнього трудового розпорядку поліклініки, оскільки при видачі наказу про оголошення йому догани не була врахована думка трудового колективу. На основі викладеного, позивач просить визнати незаконним наказ відповідача - [PERSON] медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка» №86/1-к від 01.07.2015 року про оголошення йому, [PERSON], лікарю-стоматологу-ортопеду ортопедичного відділення догани. До початку розгляду судом справи по суті від відповідача до суду надійшли письмові заперечення, з яких вбачається, що згідно графіка роботи на червень 2015 року для позивача робочими суботами були друга та четверта субота місяця, тобто 13.06.15 р. та 27.06.15 р. Графік роботи на червень 2015 року був розміщений для ознайомлення працівників в останніх числах травня. Згідно Правил внутрішнього трудового розпорядку та посадової інструкції позивач мав можливість і зобов'язаний був ознайомитися з графіком роботи, а отже знати, що 27.06.15р. є для нього робочим днем. А тому враховуючи все вищевказане, а також той факт, що згідно листка непрацездатності позивач зобов'язаний був приступити до роботи 27.06.15р., однак у вказаний день не вийшов на роботу, це є порушенням трудової дисципліни. Про факт порушення трудової дисципліни відповідач дізнався з поданого позивачем 30.06.15 р. листка непрацездатності. Тоді ж, 30.06.15р. про факт порушення позивачем трудової дисципліни завідувачем ортопедичного відділення було складено доповідну записку. Згідно розпорядження головного лікаря установи позивачу було запропоновано надати пояснення з приводу його відсутності на роботі 27.06.15р., що підтверджується резолюцією на доповідній записці. Однак позивач відмовився підтвердити ознайомлення з доповідною запискою власним підписом, так само, як і відмовився надати будь-які пояснення з приводу відсутності на роботі 27.06.15р., що підтверджується актом від 30.06.15р. складеним комісією з числа працівників установи. Таким чином, відповідач вважає, що були всі підстави для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани, а порушення законодавства про працю з боку відповідача - відсутні. Позивач та його представники в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка сам [PERSON] визнав той факт, що він дійсно не вийшов на роботу 27.06.15р., хоча лікарняний в нього був закритий 26.06.2015 року. Він не знав, що по графіку це була робоча субота і графіку виходу на роботу йому ніхто безпосередньо не давав. [PERSON] визнав, що в червні він відпрацював лише одну суботу. При цьому, з 6 по 17 червня 2015 року він працював. [PERSON] не заперечив того факту, що в цей період графік чергувань висів в вестибюлі поліклініки, однак він з ним не ознайомлювався. Крім цього, свідок [PERSON] не заперечував, що згідно існуючого в їх установі порядку ще один графік чергувань на місяць надавався кожному заввідділенням, однак він особисто не заходив в цей період в кабінет свого заввідділенням, а тому і не ознайомився з цим графіком. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову та надав пояснення, аналогічні тим, які викладені у їх письмових запереченнях. Уточнив, що графік чергувань на місяць вивішується як у вестибюлі поліклініки , так і в кабінетах кожного зав відділення, і кожен працівник повинен з ними ознайомлюватись, це є його обов»язком. Кожна друга субота місяця є робочою. Позивач працює в установі більше 20 років, і добре знає порядок. Графік роботи є незмінним. Існують Правила внутрішнього трудового розпорядку, і позивач повинен був їх дотримуватись. Стосовно погодження профкому, то представник відповідача вважав, що воно потрібно тільки тоді, коли є індивідуальний графік роботи працівника, а також коли змінюється графік, але в даному випадку графік не змінювався. Крім цього, вважав, що думка трудового колективу в даному випадку була не потрібна, оскільки в п.4.1.10 Правил внутрішнього трудового розпорядку йдеться про це тоді, коли треба визначитись який саме вид дисциплінарного стягнення слід застосувати : догану чи звільнення. А оскільки в даному випадку був застосований самий м»який вид дисциплінарного стягнення, то відсутність думки профкому, на думку представника відповідача, не порушує прав позивача. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що працює завідуючим ортопедичного відділення у КМУ «Міська стоматологічна поліклініка». 27.06.2015 року він особисто перебував на робочому місці та при цьому лікар [PERSON] був відсутній на робочому місці 27.06.2015 року протягом робочого дня, а тому 30.06.2015 року він, [PERSON], ознайомившись з наданим [PERSON] лікарняним, який був закритий 26.06.2015 р., склав доповідну записку керівництву про вказаний факт. Вказав, що робочий графік складає в кінці кожного місяця завідуючий відділення. Робочий графік вивішується у вестибюлі поліклініки та окремо на інформаційному стенді в кожному відділенні. Він особисто вивішує графіки виходу на роботу разом з старшою медсестрою, що було зроблено і в даному випадку. При цьому графік роботи по суботам вивішується аналогічним чином ще і окремо. Вказав, що 2-га та 4-та субота місяця у них стабільно робочі дні, це усталена практика. При цьому позивач до нього не телефонував та не попереджав про свою відсутність. Такої практики, щоб персонально доводити до відома кожного працівника про його робочий час у них немає і такого ніде не прописано, це усталена практика та з цього приводу не було ніяких скарг. При цьому підтвердив, що графік робочого часу за період з 06.06.2015 року по 17.06.2015 року висів на інформаційному стенді та позивач по ньому виходив на роботу, а тому цей графік позивачу був достеменно відомий. Свідок [PERSON] вказала, що в той період (до 27 липня 2015 року) вона була виконуючим обовязки заступника головного лікаря у поліклініці. 30.06.2015 року завідуючий ортопедичного відділення склав доповідну записку про те, що лікар [PERSON] не зявився на роботу 27.06.2015 року, а головний лікар наклав резолюцію взяти у [PERSON] з цього приводу пояснення. Свідок підтвердила, що позивач в їх присутності відмовився надавати будь-які пояснення з даного приводу, у зв»язку з чим було складено відповідний акт. Доповідна записка в акті названа службовою запискою. Також свідок підтвердила і той факт, що графіки робочого часу складаються в 20-х числах попереднього місяця, затверджуються головним лікарем і вчасно вивішуються на інформаційних стендах поліклініки для ознайомлення всіх працівників. Крім цього кожному завідувачу відділення надається ще одна аналогічна копія графіку виходу на роботу, яка розміщується додатково у кожному відділенні для ознайомлення лікарів та інших медпрацівників. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала покази аналогічні показам свідка [PERSON] Уточнила, що 30.06.2015 року [PERSON] запропонував їй у присутності [PERSON] ознайомитись з доповідною запискою про відсутність на робочому місці позивача. При цьому згодом прийшов сам [PERSON] та вказав, що жодних пояснень з даного приводу надавати не буде, а тому по даному факту було складено відповідний акт, в якому доповідна записка названа службовою запискою. Вислухавши пояснення сторін та покази свідків, а також дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідно до наказу №63-к від 09.08.1991 року [PERSON] був прийнятий на роботу в [PERSON] медичну установу «Міська стоматологічна поліклініка» на посаду лікаря стоматолога в ортопедичне відділення з 12.08.1991 року (а.с.7). Наказом відповідача №86/1-к від 01.07.2015 року йому було оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а саме: самовільну без поважних причин та не узгоджену з керівництвом установи відсутність на робочому місці 27.06.2015 року протягом робочого часу з 9.00 до 15.00 год., що є невиконанням правил внутрішнього трудового розпорядку, посадової інструкції (а.с.6). Та обставина, що позивач відмовився підтвердити власним підписом ознайомлення з доповідною запискою та відмовився надавати пояснення з приводу обставин, зазначених у ній, також підтверджується актом від 30 червня 2015 року (а.с.49). Як вбачається з Листка непрацездатності (а.с.74) [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 15.05.2015 року по 05.06.2015 року та з 18.06.2015 року по 26.06.2015 року (а.с.25). Згідно зі ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватись трудової, технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Згідно вимог ст. 142 КЗпП трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на основі типових правил. Як встановлено положеннями ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. При цьому як випливає з ч.1 ст. 147 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути накладено на працівника лише у випадку порушення ним трудової дисципліни. При чому, характер такого порушення визначає вид дисциплінарного стягнення. Догану може бути застосовано до працівника за порушення трудової дисципліни, тобто правил поведінки під час виконання трудових обов'язків, що встановлені правилами внутрішнього трудового розпорядку, колективним чи трудовим договором, посадовою інструкцією працівника. Ознакою порушення працівником трудової дисципліни, що може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі оголошення догани, є наявність вини в його діях чи бездіяльності. Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Згідно зі ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівникові під розписку. З системного аналізу вказаних норм права вбачається, що порушення трудової дисципліни - це невиконання чи неналежне виконання працівником, без поважних причин, обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Трудові обов'язки працівника визначаються у посадовій (робочій) інструкції. Притягнення до дисциплінарної відповідальності і накладення стягнення - це право роботодавця. До застосування дисциплінарного стягнення власник повинен зажадати від працівника письмові пояснення. Якщо працівник відмовився від цього, власник або уповноважений орган повинен скласти акт про відмову від дачі пояснень. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ судам необхідно з'ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1 - 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок, тощо. Судом встановлено, що відповідно до вимог п.2.16 Посадової інструкції лікаря-стоматолога-ортопеда [PERSON] (а.с.8-9), останній зобовязаний дотримуватися правил внутрішнього трудового розпорядку, інструкції з охорони праці і техніки безпеки та протипожежної безпеки. Пунктом 4.1. вищезазначеної інструкції передбачено, що лікар-стоматолог-ортопед несе відповідальність за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обовязків, за невикористання або неповне використання своїх функціональних прав, передбачені цією посадовою інструкцією, а також правилами внутрішнього трудового розпорядку, в межах, визначених чинним законодавством про працю та кримінальним законодавством України. Правилами внутрішнього трудового розпорядку поліклініки, що затверджені на загальних зборах трудового колективу протоколом №1 від 23.01.2014 року (а.с.10-19), передбачено, що для лікарів-стоматологів та зубних лікарів встановлено 33-годинний робочий тиждень зі змінним графіком роботи (а.с.17), перша зміна з 08-00 год. ранку по 14-00 год., друга з 14-30 год. по 20-30 год. з двома робочими суботами початок роботи 9-00 , закінчення роботи 15-00. (п.п. в п.5.3. розділу 5). При цьому, сам позивач [PERSON] допитаний в якості свідка визнав, що в червні 2015 року він відпрацював лише одну суботу. При цьому, з 6 по 17 червня 2015 року він перебував на роботі і не заперечив того факту, що в цей період графік чергувань висів в вестибюлі поліклініки , однак він з ним не ознайомлювався. Крім цього, свідок [PERSON] не заперечував, що згідно існуючого в їх установі порядку ще один графік чергувань на місяць надавався кожному заввідділенням, однак він особисто не заходив в цей період в кабінет свого заввідділенням, а тому і не ознайомився з цим графіком. За наведених обставин суд вважає, що відповідачем наказом №86/1-к від 01.07.2015 року правомірно було застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення трудової дисципліни. Підстав для визнання незаконним зазначеного наказу суд не вбачає. Що стосується посилань позивача на те, що при притягненні його до дисциплінарної відповідальності відповідач порушив приписи п.4.1.10 Правил внутрішнього трудового розпорядку поліклініки, оскільки при видачі наказу про оголошення йому догани не була врахована думка трудового колективу, то суд вважає, що ці Правила не регулюють зазначені відносини. Невиконання цих Правил, на думку суду, не впливає на дотримання вимог Закону про застосування дисциплінарного стягнення. Правила внутрішнього трудового розпорядку не є спеціальною нормою, тільки КЗпП України передбачено порядок притягнення особи до дисциплінарної відповідальності. Твердження позивача та його представників з приводу того, що з розрахункової відомості нарахування заробітної плати за червень 2015 року не вбачається, що у відповідача був будь-який прогул судом не береться до уваги, оскільки п. 4.9. Колективного договору адміністрації та профспілкового комітету КМУ «Міська стоматологічна поліклініка» передбачено, що у поліклініці для лікарів ортопедичного відділення і зубних техніків встановлено відрядно-преміальну оплату праці, при якій для вказаних працівників розмір заробітної плати визначається в залежності від фактично виконаних обсягів робіт (а.с.32-36). Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не доведено відсутність підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності. На підставі вище викладеного суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] до КМУ «Міська стоматологічна поліклініка» слід відмовити.

Outcome: dismissed