Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача та третіх осіб на стороні відповідача, про визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування позову зазначає, що за життя його батько [PERSON] працював у колишньому ВАТ «Красноколядинське» і отримав право на земельну частку (пай) та на його імя було видано сертифікат про право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0349551 від 09.12.1999. Дана земельна частка (пай) значиться під № 155 і розташована на території Красноколядинської сільської ради. 30 вересня 2007 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина за законом і позивач є спадкоємцем першої черги, інших спадкоємців немає. В установлений законом строк позивач не оформив нотаріально спадщину, поскільки йому не йому не було відомо про існування сертифікату на право на земельну частку (пай), про який дізнався тільки в грудні 2014 року. В звязку з цим позивач не оформив вчасно в нотаріальному порядку спадщину на земельну частку (пай). Тому позивач [PERSON] просить суд поновити йому строк звернення до суду та визнати за ним право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ЧН № 0349551 на території Красноколядинської сільської ради в порядку спадкування за законом батька [PERSON], померлого 30 вересня 2007 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримав і просив задовольнити, поскільки за життя його батько отримав сертифікат на земельну частку, але він був втрачений, і це на даний момент перешкоджає йому оформити всю спадщину після смерті батька. Представник третьої особи Талалаївської РДА [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову [PERSON] Представник відповідача - Красноколядинської сільської ради - в судове засідання не зявився, надали до суду заяву, в якій просять суд розглянути справу без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнають і не заперечують проти їх задоволення. Представник третьої особи - відділу Держземагенства в Талалаївському районі в судове засідання не зявився, надали до суду заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи, у вирішення справи покладаються на розсуд суду. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, заслухавши сторони, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Вирішуючи позовну вимогу позивача [PERSON] про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд виходить з наступного. Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки. Спадкодавець [PERSON] помер у 2007 році, і тому позивачем пропущено визначений законодавством строк звернення до суду за захистом своїх прав. Відповідно до ч.5 ст. 267 ЦК України суд, за наявності поважних причин, може поновити строк позовної давності. Поскільки позивачу не було відомо про наявність сертифікату на право на земельну частку (пай), що належала померлому, поскільки на момент смерті він був неповнолітнім, враховуючи ту обставину, що відповідачем та третіми особами не заявлено про застосування позовної давності у спорі, суд визнає поважною причину пропуску позивачем строку позовної давності та вважає необхідним поновити йому строк звернення до суду. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер 30 вересня 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1- ЕЛ № 180610 (а.с.7). Згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0349551 від 09.12.1999 року, [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Красноколядинське» розміром 5,4 умовних кадастрових гектарах (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-ЕЛ № 253853 [PERSON] народився 09 лютого 1994 року і в графі «Батько» зазначено [PERSON] (а.с.6). Згідно довідки Красноколядинської сільської ради № 155 від 08.05.2015 року [PERSON] мав земельну частку (пай), яка знаходиться під № 155 (а.с.10). У районній газеті «Трибуна хлібороба» за 30 травня 2015 року було поміщено оголошення про те, що втрачений сертифікат на земельну частку (пай) серії ЧН № 0349551 на імя [PERSON] вважати недійсним (а.с.11). Згідно довідки відділу Держземагенства у Талалаївському районі вартість земельної частки (паю) згідно сертифікату серії ЧН № 0349551, що належала [PERSON] станом на 30.09.2007 року становила 45257,03 грн. (а.с.24). Згідно повідомлення Талалаївської районної державної нотаріальної контори від 09.07.2015 року після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась (а.с.25). З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини. За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правоустановчим документом. Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути обєктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Так як спадкодавець [PERSON] за життя набув право на земельну частку (пай), то до позивача [PERSON], як спадкоємця за законом, переходить право на земельну частку (пай), яка належала спадкодавцю [PERSON] за життя згідно сертифікату серії ЧН № 0349551 від 09.12.1999 року. Таким чином, поскільки матеріалами справи підтверджено той факт, що спадкодавець у встановленому законом порядку за життя набув право на земельну частку (пай), дане право було ним було оформлене належним чином, але залишилось не успадкованим, суд приходить до висновку, що до позивача [PERSON] переходить це право на дану земельну частку (пай). Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні і належним чином обґрунтовані, тому підлягають задоволенню. Суд також вважає за необхідне на підставі ч.2 ст. 80 ЦПК України та ст. 88 ЦПК України стягнути з позивача недоплачену суму судового збору відповідно до ціни позову, а саме грошової оцінки земельної частки (паю) на день смерті спадкодавця, яка була встановлена в ході судового розгляду згідно довідки відділу Держземагенства в Талалаївському районі 45257 грн. 03 коп. Саме із цієї суми позивач повинен був сплатити суму судового збору при подачі позову до суду згідно п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про судовий збір» - один відсоток ціни позову, що складає 452 грн. 57 коп., а ним сплачено згідно квитанції 243 грн. 60 коп., тому з позивача підлягає стягненню недоплачена сума судового збору 208 грн. 97 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved