Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням до відповідача [PERSON] , посилаючись на те, що він - [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 28.11.1994 року. Вказує, що за вказаною адресою зареєстрована його колишня дружина - [PERSON] . При цьому, позивач стверджує, що відповідач [PERSON] була зареєстрована у квартирі з 02.09.2016 року як член сім`ї позивача. З відповідачкою позивач перебував у шлюбі з 13 жовтня 2016 року по 25 липня 2018 року. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці 25 липня 2018 року шлюб було розірвано. Відповідач, будучи зареєстрована у квартирі, не проживає з листопада 2017 року по теперішній час. Також, факт не проживання відповідача з зазначеного періоду у належній позивачу квартирі підтверджується актом №7 від 16.01.2019 року. Зазначає, що відповідач участі у витратах по утриманню житла та сплаті комунальних послуг не бере, її особисті речі в спірному житлі відсутні. За весь вказаний період відповідач у квартирі не з`являлася, що унеможливлює вирішення вказаного питання в добровільному порядку. При цьому, позивач внаслідок реєстрації відповідача у належній йому квартирі не має можливості користуватись та розпоряджатись належним йому житлом, що й змушує його звернутись до суду. На основі викладеного, позивач просить суд визнати [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Позивач в судове засідання, що було призначене на 10.05.2019 року не з`явився, однак до початку розгляду судом справи від його представника надійшла заява, згідно якої просить справу розглянути у відсутність позивача, позовні вимоги підтримує та не заперечує щодо винесення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча була повідомлена про час та місце розгляду даної справи в суді в передбаченому законом порядку, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності та постановити заочне рішення. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , суду пояснив, що відповідачку [PERSON] не бачив з кінця 2017 року, а також речей відповідачки в квартирі позивача не бачив. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , що проживає за адресою [ADDRESS] , є сусідом позивача. Суду пояснив, що відповідачка [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає, з кінця 2017 року відповідачку не бачив. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, пояснення свідків, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 28.11.1994 року (а.с.12-13) та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.11). Згідно довідки КЖРЕП №4 від 17.01.2019 року за №174 (а.с.9) у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] [INFO] - власник та [PERSON] [INFO] - дружина. Відповідно до акту КЖРЕП №4 від 26.01.2019 року за №7 (а.с.16) [PERSON] [INFO] , у квартирі [ADDRESS] не проживає з листопада 2017 року. Згідно заочного рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 25.07.2018 року - шлюб між сторонами розірвано. Згідно зі ст.71 ЖК Української PCP, жиле приміщення за наймачем або членами його сім`ї зберігається протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК Української PCP встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Згідно змісту ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ч.1 ст.321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ст.391 ЦК України - власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України - член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, відповідно до зазначених вимог Закону відповідач є особою, яка втратила право на користування спірним житлом. За наведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення, а саме слід визнати відповідача такою, що втратила право користування житлом.

Outcome: approved