Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до Долинського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просила розірвати шлюб, укладений між нею (позивачем) та відповідачем, зареєстрований 25.01.2013 Виконавчим комітетом Маловодянської сільської ради Долинського району Кіровоградської області про що в Книзі реєстрації шлюбів 25.01.2013 зроблено відповідний актовий запис за № 2. Крім того, просила стягнути з відповідача на свою користь судовий збір в розмірі 840,80 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що у неї з чоловіком відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільне господарство не ведуть. Зазначила, що відповідач участь у вихованні сина, який проживає з нею та якого вона виховує та забезпечує самостійно, - не бере та не цікавиться справами сина. Також зазначила, що в спільному шлюбі вони не проживають з квітня 2015 року та на даний час вона має стосунки з іншим чоловіком, з яким в подальшому, після розірвання шлюбу з відповідачем, вона має намір вступити в шлюб та мати спільних дітей. Ухвалою від 31.08.2020 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та постановлено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Копія зазначеної ухвали була надіслана в порядку ст. 272 ЦПК України позивачу за її зареєстрованим місцем проживання (перебування) та відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання (перебування), встановленим судом у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 187 ЦПК України. Заперечення від відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходило. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Позивач, яка про дату, час і місце розгляду справи, що призначався на 13.10.2020 була повідомлена належним чином шляхом отримання судової повістки засобами телефонного зв`язку (SMS-повідомлення), згоду на отримання якої у зазначеному вигляді позивачем надано у заяві від 25.08.2020, долученої до матеріалів справи, що (отримання повідомлення) підтверджується довідкою відповідальної особи суду, - звернулась до суду із заявою, зареєстрованою в суді 12.10.2020 за вх. № 4521/20, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Зазначила, що надавати строк для примирення не потрібно та повідомила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, який про дату, час і місце розгляду справи - 29.09.2020 та 13.10.2020 повідомлявся належним чином засобами поштового зв`язку та відповідно до положень ст. 128 ЦПК України є таким, якому судові повістки вручені 12.09.2020 та 07.10.2020 відповідно, - в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання від відповідача до суду не надходило. Відповідно до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства, суд дійшов висновку про заочний розгляд справи за відсутності сторін без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів справи. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, які не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, та їх задоволення з огляду на таке. Судом встановлено\~та підтверджується\~матеріалами справи,\~що сторони\~зареєстрували шлюб\~25.01.2013\~у Виконавчому комітеті Маловодянської сільської ради Долинського району Кіровоградської області про що в Книзі реєстрації шлюбів 25.01.2013 зроблено відповідний актовий запис за № 2, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Крім того, судом встановлено, що [PERSON] вагітна (вагітність 10 тижнів станом на 20.07.2020), що підтверджується довідкою Долинської Центральної районної лікарні № 286 від 20.07.2020. Також відзначається, що до суду від [PERSON] , [INFO] , надійшла та зареєстрована в суді 12.10.2020 за вх. № 4503/20 нотаріально посвідчена заява від 09.10.2020 про те, що останній визнає себе батьком не народженої дитини [PERSON] , [INFO] , з якою вони мають фактичні шлюбні відносини та проживають однією сім`єю з січня 2017 року по теперішній час. Справжність підпису [PERSON] , [INFO] , на зазначеній заяві посвідчено приватним нотаріусом Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області Охрей М.А. та зареєстровано в реєстрі за № 353. Твердження позивача про те, що подружжям (позивачем та відповідачем) шлюбно-сімейні стосунки не підтримуються та намірів їх відновлювати вони не мають наявними у справі доказами не спростовуються. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу з відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя та збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, зокрема, позивача, якою пред`явлено позов до суду про розірвання шлюбу та інтересам її ненародженої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При цьому, судом відзначається, що добровільність шлюбу, - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Положеннями ч. 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 110 СК України чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Як зазначено у ч. 2 ст. 104 СК України - шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З клопотанням про надання строку для примирення сторони до суду не звертались. Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, зокрема, те, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред`явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинено, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин неможливе та буде суперечити інтересам, зокрема, позивача та її ненародженої дитини батьківство щодо якої визнано [PERSON] , у зв`язку з чим такий шлюб слід розірвати. Крім того, судом відзначається, що відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При цьому, суд констатує, що вимога щодо відновлення дошлюбного прізвища позивачем не заявлялась, натомість у позовній заяві позивач просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, на підставі чого, враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі, - суд дійшов висновку, що понесені позивачем судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 840,80 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved