Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Сватівського районного суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], по 500,00 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі заяви. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполяганні на позовних вимога, не заперечували проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, не зважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду справи і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки. Суд на місці постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач у підтвердження своїх позовних вимог у позові зазначила, що спільним подружнім життям вона з батьком дітей не проживає з 06.06.2015 року, діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги для утримання дітей не надає. Суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч.1 ст. 11 ЦПК України констатує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ст. 60 ЦПК України встановлює, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ч.ч. 1,3 ст.51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей. Згідно ст. 181 п. 3 СК України за рішеннням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У підтвердження підстав своїх вимог позивач посилається на факт проживання дітей з нею (а.с. 7) та те, що діти знаходяться на її утриманні, матеріальне становище дітей, яке на її думку є незадовільним, відомостей щодо матеріального стану відповідача нею не надано, позивач знаходиться на обліку в УСЗН Сватівської райдержадміністрації та отримує відповідну соціальну допомогу на дітей (а.с. 8), також знаходиться на обліку УПФУ в Сватівському районі та отримує пенсію через втрату годувальника (а.с. 9), відтак суд вважає за необхідне визначити розмір щомісячно стягуваних з відповідача на користь позивача аліментів для утримання неповнолітніх дітей (а.с. 4-6) по 350,00 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дати подачі заяви. Також, згідно ст.88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial