Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «База відпочинку «Дюна» про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням загальних зборів ТОВ «БВ «ДЮНА» від 17 січня 2011 року його призначено керівником (директором) ТОВ «БВ «ДЮНА» на невизначений строк - безстрокове, а отже укладено трудовий договір (додержання письмової форми в даному випадку не є обов'язковим згідно ст. 24 КЗПП України). Таким чином його відносини з ТОВ «БВ «ДЮНА» регулюються КЗПП України. 10.06.2015 року йому надійшов від засновника ТОВ «БВ «Дюна» [PERSON], протокол № 4 загальних зборів ТОВ «БВ «ДЮНА» від 22.06.2012 року, яким оформлено прийняте рішення про звільнення його, начебто за його заявою, начебто за його згоди, з посади директора (керівника) підприємства. Однак на загальних зборах 22.06.2012 року він присутній не був, на них його ніхто не запрошував та про їх проведення йому відомо не було; ніякої заяви, ні письмової ні усної, він не подавав; згоди на звільнення, у тому числі на звільнення за згодою сторін не надавав, трудової книжки з записом про звільнення не отримував, наказу про звільнення не бачив, відповідно не підписував та не ознайомлювався з ним, розрахунків по звільненню з ним не проводилось. Про існування вказаного протоколу він дізнався з отриманого 10.06.2015 року листа від засновника ТОВ «БВ «Дюна» [PERSON], тому раніше не мав можливості звернутися до суду за захистом порушених прав, а отже не з його вини заява про виплату заробітної плати подана після спливу одного року з часу звільнення. Таким чином для вирішення трудового спору та відновлення порушених прав щодо незаконного звільнення, він вимушений звернутися до суду. Вважає, що прийняте рішення загальних зборів, оформлене протоколом від 22 червня 2012 року, про звільнення його з посади директора суперечить вимогам Конституції України, ЦК, КЗПП України та є незаконним. Таким чином позивач просить визнати недійсним рішення загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю «База відпочинку» «Дюна», ідентифікаційний код юридичної особи: 25482276, оформлене протоколом від 22 червня 2012 року про його звільнення. Поновити його на посаді керівника (директора) ТОВ «БВ «ДЮНА» з 22 червня 2012 року. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «База відпочинку «Дюна» на його користь середній заробіток, у розмірі мінімальної заробітної плати на місяць за період з 22 червня 2012 року по 31 травня 2015 року, у розмірі 41529,57 гривень. В судове засідання позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав письмову заяву, відповідно до якої просить розглянути дану справу за його відсутності, від позовних вимог щодо визнання недійсним рішення загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю «База відпочинку» «Дюна», ідентифікаційний код юридичної особи: 25482276, оформлене протоколом від 22 червня 2012 року про його звільнення - відмовляється. Позовні вимоги в частині поновлення його на посаді керівника (директора) ТОВ «БВ «ДЮНА» з 22 червня 2012 року та стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «База відпочинку «Дюна» на його користь середній заробіток, у розмірі мінімальної заробітної плати на місяць за період з 22 червня 2012 року по 31 травня 2015 року, у розмірі 41529,57 гривень підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «База відпочинку «Дюна», в судове засідання не зявився, надав до суду заперечення на позов [PERSON] про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, в якому зазначив, що дійсно, згідно з рішенням загальних зборів ТОВ «Б/в «ДЮНА» від 17 січня 2011 року [PERSON] було призначено директором ТОВ «Б/в «ДЮНА» на невизначений строк. Згідно протоколу № 4 загальних зборів ТОВ «Б/в «ДЮНА» від 22.06.2012 року прийнято рішення про звільнення [PERSON] з посади директора. Інформація про подання [PERSON] Д О. заяви про звільнення з посади, присутність його на загальних зборах під час прийняття рішення про звільнення, ознайомлення з прийнятим рішенням, у підприємства відсутня. З 22.06.2012 року заробітна плата [PERSON] не виплачувалась, розрахунки по заробітній платі на день звільнення, згідно протоколу від 22.06.2012 року, не проводились. Засновник товариства [PERSON] визнав, що [PERSON] був звільнений без надходження відповідної заяви, не був присутній на загальних зборах та відізвав свій підпис під цим протоколом, про що склав відповідний акт. Однак у зв'язку з тим, що [PERSON] має частку в статутному капіталі 50 відсотків, він одноособово не може прийняти рішення про поновлення [PERSON] на посаді з 22.06.2012 року. Отже вважає, що це питання підлягає вирішенню у судовому порядку. Також зазначає, що у підприємства відсутні кошти на виплату заробітної плати, що унеможливлює задоволення позову в цій частині. Просить провести розгляд справи без участі відповідача/ представника відповідача.Також представник відповідача ТОВ «База відпочинку «Дюна»в судове засідання надав письмове клопотання в якому зазначив, що у підприємства відсутні кошти на виплату заробітної плати, що унеможливлює задоволення позову в цій частині. Просить провести розгляд справи без участі відповідача/ представника відповідача. У відповідності до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, так як були підстави для проведення розгляду справу без участі сторін.\~\~\~\~ Суд, вивчивши письмові матеріали справи, письмові заяви та заперечення сторін, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що рішенням загальних зборів ТОВ «БВ «ДЮНА» від 17 січня 2011 року його призначено керівником (директором) ТОВ «БВ «ДЮНА» на невизначений строк - безстрокове, а отже укладено трудовий договір (а.с.3-4). 10.06.2015 року позивачу надійшов від засновника ТОВ «БВ «Дюна» [PERSON] протокол № 4 загальних зборів ТОВ «БВ «ДЮНА» від 22.06.2012 року, яким оформлено прийняте рішення про звільнення його, начебто за його заявою, начебто за його згоди, з посади директора (керівника) підприємства (а.с.5-6, 22, 23-25). Відповідно до заперечень відповідача, інформація про подання [PERSON] Д О. заяви про звільнення з посади, присутність його на загальних зборах під час прийняття рішення про звільнення, ознайомлення з прийнятим рішенням, у підприємства відсутня. З 22.06.2012 року заробітна плата [PERSON] не виплачувалась, розрахунки по заробітній платі на день звільнення, згідно протоколу від 22.06.2012 року, не проводились. Засновник товариства [PERSON] визнав, що [PERSON] був звільнений без надходження відповідної заяви, не був присутній на загальних зборах та відізвав свій підпис під цим протоколом, про що склав відповідний акт. Однак у зв'язку з тим, що [PERSON] має частку в статутному капіталі 50 відсотків, він одноособово не може прийняти рішення про поновлення [PERSON] на посаді з 22.06.2012 року. Отже вважає, що це питання підлягає вирішенню у судовому порядку. Також зазначає, що у підприємства відсутні кошти на виплату заробітної плати, що унеможливлює задоволення позову в цій частині (а.с.12-13). Статтею 233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Відповідно до копії трудової книжки АВ № 607831 на ім»я [PERSON], [INFO] від 13.01.2010 року, є відповідний запис від 18.01.2011 року про призначення його на посаду директора ТОВ «База відпочинку «Дюна» на підставі Протоколу № 3 від 17.01.2011 року (а.с.20) та по теперішній час він є директором ТОВ «База відпочинку «Дюна», запис про його звільнення відсутній, що підтверджується копією трудової книжки АВ № 607831, аркуш 4-5 (а.с.21), тобто його звільнення підтверджується тільки протоколом № 4 загальних зборів ТОВ «БВ «ДЮНА» від 22.06.2012 року, яким оформлено прийняте рішення про звільнення його з посади директора (керівника) підприємства, а від позовних вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю «База відпочинку» «Дюна», ідентифікаційний код юридичної особи: 25482276, оформлене протоколом від 22 червня 2012 року про його звільнення позивач відмовився до початку розгляду по суті (а.с.18), та і розгляд зазначених вимог не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Тобто відповідно до запису трудової книжки АВ № 607831, позивач [PERSON] є на теперішній час директором ТОВ «База відпочинку «Дюна» на підставі Протоколу № 3 від 17.01.2011 року, він користується печаткою підприємства, що підтверджується копією Довіреності, наданої ним як керівником ТОВ «БВ «ДЮНА» 18.02.2015 року, діючи на підставі Статуту підприємства, за попередньою домовленістю уповноваженій [PERSON], як представнику товариства з обмеженою відповідальністю «База відпочинку» «Дюна», завірену печаткою підприємства (а.с.14), а тому відсутні підстави поновлювати його на посаді керівника (директора) ТОВ «БВ «ДЮНА» з 22 червня 2012 року. Згідно ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.\~Також позивач на підставі довіреності\~від 27.12.2014 року уповноважений з усіх питань, що стосуватимуться [PERSON], як засновника (учасника) товариства з обмеженою відповідальністю «База відпочинку» «Дюна» (а.с.19), що надає право йому у зв'язку з тим, що [PERSON] має частку в статутному капіталі 50 відсотків, зібрати інших засновників, що мають розмір часток у Статутному капіталі ТОВ «База відпочинку «Дюна» та прийняти рішення про поновлення [PERSON] на посаді з 22.06.2012 року. Так, згідно зі ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В позові позовач зазначає, що лише 10.06.2015 року йому надійшов від засновника ТОВ «БВ «Дюна» [PERSON], протокол № 4 загальних зборів ТОВ «БВ «ДЮНА» від 22.06.2012 року, яким оформлено прийняте рішення про звільнення його з посади директора (керівника) підприємства, при цьому, просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «База відпочинку «Дюна» на його користь середній заробіток, у розмірі мінімальної заробітної плати на місяць за період з 22 червня 2012 року по 31 травня 2015 року, тобто на протязі останніх трьох років, не отримуючи заробітну платню, він не звертався з позовом до суду, а лише отримавши копію протоколу з рішенням про звільнення його з посади директора, звернувся з позовом про стягнення на його користь середнього заробітку. Також слід зазначити, що позивач [PERSON] займаючи посаду керівника (директора) ТОВ «БВ «ДЮНА» мав вільний доступ як до печатки підприємства, так і до трудових книжок працівників, включаючи й свою, так мав і відношення до нарахування заробітної плати та її виплати зазначеного ТОВ «БВ «ДЮНА» та і на теперішній час, як підтверджується матеріалами справи (а.с.14, 19, 20-21) має доступ до своєї трудової книжки, печатки та надає довіреності як керівник підприємства. Статтею 115 Кодексу законів про працю України встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Аналогічне положення закріплено в ст. 24 Закону України «Про оплату праці». Тому відповідно позовні вимоги про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «База відпочинку «Дюна» на його користь середній заробіток, у розмірі мінімальної заробітної плати на місяць за період з 22 червня 2012 року по 31 травня 2015 року, у розмірі 41529,57 гривень також не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed