Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення грошових коштів, знецінених внаслідок інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми. Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 20 березня 2012 року стягнуто з [PERSON] на його користь 151620 грн. боргу та 1520 грн. судового збору, а всього 153140 грн. Також рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 22 червня 2015 року стягнуто з [PERSON] на його користь суму індексу інфляції в розмірі 51608,18 грн. та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 13014,81 грн., а всього 64622,99 грн. Також стягнуто 646,23 грн. судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви до суду. Вказане рішення набрало законної сили. Крім того, рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 15 червня 2017 року стягнуто з [PERSON] на його користь суму боргу в розмірі 95119,14 грн. та судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 1074,57 грн., сплаченого при подачі позовної заяви до суду. Вказане рішення набрало законної сили. Також рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 11 червня 2018 року стягнуто з [PERSON] на його користь 30831,09 грн. грошових коштів, знецінених внаслідок інфляції за період з 01 травня 2017 року по 01 березня 2018 року та 9499,44 грн. 3% річних за період з 01 травня 2017 року по 01 березня 2018 року,а всього 40330,53 грн. Також було стягнуто судові витрати у розмірі 704,80 грн. Вказане рішення суду набрало законної сили. Вказану заборгованість за рішеннями суду, [PERSON] не сплатив. На даний час заборгованість [PERSON] перед ним складає 354933,46 грн. З 01 березня 2018 року по 01 серпня 2019 року індекс інфляції становить 109,2%. Наявна сума боргу, з урахуванням індексу інфляції становить 387587,34 грн. (354933,46х109,2%) Таким чином, просить суд стягнути з [PERSON] на його користь 32653,88 грн. грошових коштів, знецінених внаслідок інфляції за період з 01 березня 2018 року по 01 серпня 2019 року та 1306,16 грн. 3% річних за період з 01 березня 2018 року по 01 серпня 2019 року, а всього 33960,04 грн. До початку розгляду справи від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про розгляд справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки відповідач суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно з частиною 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 20 березня 2012 року стягнуто з [PERSON] на його користь 151620 грн. боргу та 1520 грн. судового збору, а всього 153140 грн. (а.с.7-8). Також рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 22 червня 2015 року стягнуто з [PERSON] на його користь суму індексу інфляції в розмірі 51608,18 грн. та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 13014,81 грн., а всього 64622,99 грн. Також стягнуто 646,23 грн. судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви до суду (а.с.9-10). Крім того, рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 15 червня 2017 року стягнуто з [PERSON] на його користь суму боргу в розмірі 95119,14 грн. та судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 1074,57 грн., сплаченого при подачі позовної заяви до суду (а.с.11-12). Також рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 11 червня 2018 року стягнуто з [PERSON] на його користь 30831,09 грн. грошових коштів, знецінених внаслідок інфляції за період з 01 травня 2017 року по 01 березня 2018 року та 9499,44 грн. 3% річних за період з 01 травня 2017 року по 01 березня 2018 року,а всього 40330,53 грн. Також було стягнуто судові витрати у розмірі 704,80 грн. (а.с.13-15). Звертаючись до суду з даним позовом, позивач обґрунтовував свої вимоги нормами частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, яка передбачає стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох проценти річних від простроченої суми. Згідно наданих позивачем розрахунків, які відповідачем не спростовано, за період з 01 березня 2018 року по 01 серпня 2019 року, втрати позивача від інфляції становлять 32653,88 грн., а також 1306,16 грн. 3% річних, а всього 33960,04 грн. Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Верховного Суду України від 13 січня 2016 року, прийнятій у справі про відшкодування інфляційних втрат внаслідок знецінення коштів, міститься висновок про те, що за змістом частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу входить до складу грошового зобов`язання і виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів. При наявності у справі судового рішення, яким вже було встановлено розмір завданої шкоди та відповідно стягнуто її, такий розмір шкоди відповідно до частини 3 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України має преюдиційне значення для суду при вирішенні справи і суд не вправі змінювати його, в тому числі шляхом застосування положень статті 625 Цивільного кодексу України. Тому, враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що є усі підстави для задоволення позовних вимог. У відповідності до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути 768,40 грн.

Outcome: approved