Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про захист честі, гідності та ділової репутації та стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок надання недостовірних відомостей, що порушують права, свободи, ганьблять честь, гідність до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] посилаючись на те, що понад рік назад його батько [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] та надав йому довіреність на користування та управління зазначеною квартирою. Вказує, що він почав проводити ремонтні роботи за власний кошт в під`їзді на першому поверсі, де знаходиться квартира, та яким користуються мешканці інших квартир, однак до нього почали безперервно навідуватися представники різних комунальних служб та інших органів із перевірками. В ході зазначених перевірок йому стало відомо, що на нього скаржаться сусіди. Позивач стверджує, що він відремонтував балкон, який під дією часу розсипався, приймає участь в облаштуванні під`їзду, однак відповідачі, надаючи недостовірну інформацію та пишучи колективні скарги, унеможливлюють перебування та спокійне проживання у даному будинку. Він та його співмешканка не можуть користуватися належним чином житлом, оскільки безкінечні ініційовані мешканцями під`їзду перевірки, перешкоджають закінчити ремонт у квартирі. Його співмешканка не може нормально працювати, оскільки сусіди та відповідачі переслідують її, як приватного підприємця та педагога, та її учнів. Зазначає, що відповідачі відмовляються йти на будь-який контакт з ним та його співмешканкою, усі спроби налагодити стосунки із сусідами та врегулювати штучно створений відповідачами конфлікт, ні до чого не привели. По факту звернень відповідачів були проведені ряд перевірок, які встановили, що жоден факт чи обставина, викладені у їх заявах, не знайшли свого підтвердження. Однак, відповідачі продовжують звертатися в усі можливі інстанції, тим самим поливають брудом, виставляють у фальшивому світлі, зводять наклепи на нього та його співмешканку, чим порушують їх честь та гідність. Вказує, що відповідачі поширювали неправдиві відомості, що він провів масштабну незаконну реконструкцію квартири під нежитлове приміщення та використовує житлову квартиру, як приміщення комерційного призначення, створив курси англійської мови для дітей, без належної на те дозвільної документації, а також самовільно обладнав приміщення житлової квартири під комерційну діяльність, підключив до внутрішньо-будинкових мереж під`їзду водопостачання, що є порушення щодо використання природного газу та електроенергії. Заяви із зазначеними відомостями відповідачі направляли до Управління патрульної поліції в місті Чернівці, Шевченківського відділення поліції Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, КП «Чернівціводоканал», ЖРЕП №14, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради, ПрАТ «ЕК «Чернівціобленерго», Головного управління ДФС у Чернівецькій області, ПАТ «Чернівцігаз». Вважає, що відповідачі повинні принести йому вибачення публічно шляхом публікації оголошення з особистими вибаченнями у регіональній газеті «Буковина», оскільки по факту звернень відповідачів до відповідних органів було проведено ряд перевірок, які встановили, що жоден факт чи обставина, викладені відповідачами у листах, не знайшли свого підтвердження. Зокрема, з листа №КО-447/18-1/15.3-17 від 30.11.2017 року вбачається, що в результаті проведення позапланової перевірки Інспекцією державного архітектурного контролю Чернівецької міської ради за зверненням [PERSON] в інтересах мешканців будинку № [ADDRESS] жодних порушень чинного законодавства у його діях щодо проведених ремонтних робіт не було виявлено. \~ \~ \~ \~Позивач зазначає, що відповідно до відповіді УЗЕ в Чернівецькій області ДЗЕ НП України з Шевченківського відділення поліції Чернівецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області надійшли копії матеріалів перевірки звернення відповідачів щодо законності надання послуг у квартирі [ADDRESS] , під час розгляду звернення фактів порушення законодавства не встановлено, тому подальший розгляд звернення відповідачів припинено. \~ \~ \~ \~Стверджує, що відповідачів не зупиняє ряд відповідей та листів, які складені за наслідками проведення ретельних перевірок його та його співмешканки, а також їхнього житла, в яких містяться відомості про те, що зазначена інформація не відповідає дійсності, однак відповідачі продовжують звертатися до всіх можливих інстанцій, поливаючи брудом його та його сім`ю. \~ \~ \~ \~Вказує, що діями відповідачів йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з неможливістю протягом тривалого часу користуватися житлом за призначенням, не можливість завершення ремонту у квартирі, порушенням його нормального життєвого ритму, незручності, які він переносить у зв`язку з вирішенням спору у судовому порядку. Також, він змушений був неодноразово надавати пояснення та спростовувати недостовірну інформації, яку надавали відповідачі у різні служби та інстанції. Він разом із своєю співмешканкою та їх дітьми постійно переживають психологічний тиск з боку відповідачів та дискомфорт, що унеможливлює перебування у квартирі, через що виникають сварки та конфлікти в його сім`ї. Співмешканка не може нормально здійснювати свою професійну діяльність, оскільки відповідачами було спровоковано ряд перевірок її діяльності, що знову ж провокує безперервні конфлікт та непорозуміння. Його сім`я та він потерпають від морального знесилення, що не дає можливості нормально жити, працювати, а дітям навчатися. Розмір відшкодування моральної шкоди він оцінює у 100000 грн. На основі викладеного, позивач просить суд визнати відомості, що він провів масштабну незаконну реконструкцію квартири [ADDRESS] під нежитлове приміщення, використовує житлову квартиру, як приміщення комерційного призначення та створив курси англійської мови для дітей, без належної на те дозвільної документації, а також самовільно обладнане приміщення житлової квартири під комерційну діяльність підключив до внутрішньо-будинкових мереж під`їзду водопостачання, що є порушення щодо використання природного газу та електроенергії, недостовірними та такими, що не відповідають дійсності, порушують його права свободи, ганьблять честь, гідність та наносять шкоду його інтересам; зобов`язати відповідачів спростувати вказані неправдиві відомості щодо нього та принести публічні вибачення шляхом публікації оголошення з особистими вибаченнями у регіональній газеті «Буковина», а також принести публічні вибачення на зборах мешканців будинку [ADDRESS] 3 [ADDRESS] вулиці Достоєвського [ADDRESS] .Чернівці із запрошенням на збори представників Управління патрульної поліції в місті Чернівці ДПП, Шевченківського відділення поліції Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, КП «Чернівціводоканал», ЖРЕП №14, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради, ПрАТ «ЕК «Чернівціобленерго», Головного управління ДФС у Чернівецькій області, ПАТ «Чернівцігаз»; стягнути солідарно з відповідачів на його користь моральну шкоду в розмірі 100000 грн., судові витрати в сумі 2466,80 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14204,80 грн. Ухвалою судді від 20 вересня 2018 року провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації та стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок надання недостовірних відомостей, що порушують права, свободи, ганьблять честь, гідність відкрито. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Позивач доповнив, що 29.06.2016 року його батько придбав квартиру [ADDRESS] . Жити вони там не збирались. 29.06.2016 року надано доручення на використання вказаної квартири. Зазначає, що він почав там проводити ремонтні роботи. Згодом в даній квартирі його співмешканка як приватний підприємець здійснювала репетиторство. В квартиру почали приходити представники з різних служб, однак в результаті перевірок ніяких порушень не було виявлено. Після цього, сусіди почали писати на нього скарги в СБУ. Також були звернення у КП «Чернівціводоканал» про нібито незаконне підключення, сусіди вимагали оштрафувати його та відключити, однак підключення здійснювалось законно. Крім того, до нього приходили працівники із КЖРЕП №14. Вказав, що відповідачка [PERSON] приходила до нього в помешкання, сварилась, коли його батько поставив автомобіль на клумбі, його тоді оштрафували, він штраф сплатив. Відповідачка [PERSON] скаржилась з приводу сміття під час проведення ремонтних робіт його балкону, оскільки його дошки були складені біля його балкону, а її вікна виходять на його балкон. Він говорив [PERSON] , що сміття потім прибере. В приміщенні дійсно є парти, однак це не є курси іноземних мов. Зазначив, що дійсно він проводив реконструкцію квартири, однак стіна була не несучою, а тому дозволу не потрібно було. В квартиру він не пускав, хоча інженер та голова КЖРЕП №14, а також відповідачка [PERSON] були. Представник позивача доповнила, що сім`я позивача потерпає від відповідачів. Перевірки почались в жовтні-листопаді 2017 року, тобто після початку ремонтних робіт. Позивач по даному адресу постійно не проживав. В приміщенні немає курсів іноземних мов, там здійснюється лише репетиторство співмешканкою позивача. Просили задовольнити позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Доповнила, що в 2016 році вони дізнались, що позивач купив квартиру на першому поверсі. Там проживали квартиранти. Спочатку позивач поставив автомобіль на газон, а потім повідомив, що там будуть курси іноземних мов. Також він проводив ремонтні роботи. Вказала, що вони звертались в різні інстанції з колективним зверненням з питанням, чи може там бути центр іноземних мов. Їм відповідали, що все законно, також вони дізнались, що він перебував в зоні АТО та працює в СБУ. Ствердила, що діти приходять по 50 осіб в день. Також, зазначила, що позивач зносив перегородку в квартирі. Зазначила, що вони відповідно до законодавства України звертались з листами в різні органи, оскільки в них були припущення, що є порушення по підключенню. Позивач не дозволяв заходити в квартиру, вона також в квартирі не була. У них були збори сусідів, вони підписали звернення. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Доповнила, що вона проживає в будинку 28 років, всі жили дружно. Позивач дійсно поклав автомобіль на клумбу. Вони обурилися. Вона навіть запропонувала позивачу для його автомобіля своє місце під деревом. Коли він проводив ремонтні роботи, то був сильний стукіт. Вказала, що вона недавно рахувала дітей, які приходять на курси, то було 27 дітей в день. Діти постійно ходять і в під`їзд ні зайти ні вийти. Двір загазований, оскільки весь двір забитий автомобілями, на яких привозять дітей на репетиторство. Зазначила, що на її квартиру позивач також написав скаргу з приводу нібито перенесення балконних рам, були перевірки, однак вказане не підтвердилося. Їм нещодавно зробили дорогу, однак її розбивають автомобілі, на яких привозять дітей. Плитка розбивається. Двері постійно грюкають. В помешканні стоять парти та комп`ютери. Вони писали скарги, коли проводились ремонтні роботи. Позивач не пускав їх в квартиру. Іноземні курси проводяться уже два роки, а ремонт позивач розпочав відразу в 2016 році. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Доповнила, що вона є інвалідом 2-ої групи. Курси іноземної мови їй заважають, оскільки цілий день під`їжджають автомобілі та газують. Будівельне сміття лежить під їхніми вікнами. Вказала, що позивач писав скаргу на квартиру [ADDRESS] , вони відписувались п`ять місяців, однак до суду не звертались. Вказані курси діють до цього часу. Позивач в квартирі не проживає, в двох кімнатах мешкають квартиранти, а в двох кімнатах проводяться курси англійської мови. Зазначила, що про порушення водовідведення та газопостачання вона дізналась зі зборів мешканців сусідів. Вона через вікно бачила парти, там сидять по 10 дітей. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Доповнила, що відповідачі скористались своїм конституційним правом на звернення. Під час проведення ремонтних робіт, будинок здригався, оскільки він давно побудований. Відповідачі не принижували честь та гідність позивача. Багато дітей складають мешканцям незручності. Скарги підписували всі мешканці, приблизно 10-12 осіб. Їй не відомо, хто саме складав текст скарг. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Свідок [PERSON] показала суду, що позивач з самого початку повів себе некрасиво, він заїхав на клумбу, роздавивши квіти. Згодом вони дізнались, що там проводять ремонтні роботи і мають бути курси іноземної мови. Вони поставили кодовий замок на двері, однак позивач двері не зачиняє. Вони спільно вирішили провести збори з приводу дій позивача. Написали звернення, яке вона також підписала. Вказала, що вона чула, коли позивач зносив стіну, будинок здригався. Вони вважали, що повинен був бути дозвіл на реконструкцію. До неї приходили відповідачі [PERSON] та [PERSON] після того, як сусіди на спільних зборах вирішили писати звернення. Вона бачили парти та багато дітей. Свідок [PERSON] показала суду, що вона знала, що в квартирі позивача проводяться ремонтні роботи. Потім в квартиру почали приходити багато дітей, вона бачила і парти і комп`ютери. Їй відомо, що в квартирі в позивача деякі стіни були знесені. За одну годину в квартиру може приходити по 25 дітей. Вона проти проведення курсів іноземної мови, оскільки в неї за той період вкрали два велосипеди. Двічі в них були колективні збори. Вона підписувала скаргу. Підписи збирала відповідачка [PERSON] . Свідок [PERSON] показав суду, що позивач просив його продати йому комору, мабуть для того, щоб пробити стіну і користуватися, однак він відмовив позивачу. В них проводилися колективні збори, на яких вирішено було написати спільну скаргу. Йому не відомо, хто складав текст скарги, однак він її також підписував. Вважала, що у позивача там твориться безлад. В приміщенні стоять столи та комп`ютери. В квартиру ходить дуже багато дітей. Цілий рік в приміщенні позивача були стуки і грюки. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідачів, представника відповідачів, свідків, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що батько позивача [PERSON] - [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] та надав позивачу 29.06.2016 року довіреність на користування та управління вказаною квартирою (т.1 а.с.32). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] мешкають в будинку [ADDRESS] та являються сусідами позивача [PERSON] . Як встановлено судом, між позивачем та відповідачами існують конфлікти, в результаті яких мешканці будинку [ADDRESS] , в тому числі і відповідачі, зверталися із колективними зверненнями, а саме: до Чернівецької державної об`єднаної податкової інспекції головного управління ДФС у Чернівецькій області з проханням провести перевірку законності здійснення [PERSON] , який розмістив у приміщені житлової квартири курси іноземних мов (т.1 а.с.156); до ПАТ «Чернівціобленерго» з проханням провести перевірку електромережі, так як постійно скаче напруга (т.1 а.с.159); до ПАТ «Чернівцігаз» з проханням провести перевірку (т.1 а.с.161); до КП «Чернівціводоканал» з проханням провести перевірку (т.1 а.с.163); до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради з проханням провести перевірку (т.1 а.с.166); до Інспекції з благоустрою Чернівецької міської ради з проханням провести перевірку (т.1 а.с.153). Як вбачається із заяв, вони підписані не тільки відповідачкою [PERSON] , як мешканкою квартири [ADDRESS] , відповідачкою [PERSON] , як мешканкою квартири [ADDRESS] та відповідачкою [PERSON] , як мешканкою квартири [ADDRESS] , а й рештою мешканців зазначеного будинку загальною кількістю 10 осіб, зокрема: [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] Відповідно до ст.40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.3 Закону України «Про звернення громадян», під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Згідно ч.ч.1, 2 ст.5 Закону України «Про звернення громадян», звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне). Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про звернення громадян», звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Суд вважає, що відповідачі вправі були звертатися до належних органів для усунення порушень їх прав, якщо вважали, що такі права були порушені або була загроза для їх порушення у майбутньому. Відповідно до копії листа Головне управління ДФС у Чернівецькій області №681/Колектив/24-13-13-04 від 01.11.2017 року (т.1 а.с.158), в ході обстеження квартири [ADDRESS] було встановлено перебування в квартирі [PERSON] , яка є фізичною особою-підприємцем. [PERSON] орендує приміщення (договір оренди від 20.08.2017 року) по [ADDRESS] 3 [ADDRESS] у [PERSON] . Згідно з копією листа ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго» №34/3572 від 01.11.2017 року (т.1 а.с.160), уповноваженими працівниками Чернівецького РЕМ було здійснено виїзд за спірною адресою, однак порушень виявлено не було. Листом ПАТ «Чернівцігаз» від 23.10.2017 року (т.1 а.с.162) повідомило, що газопостачання використовується тільки у побутових цілях, а тому відсутні підстави для припинення газопостачання. Відповідно до копії листа КП «Чернівціводоканал» №13/5618 від 20.10.2017 року (т.1 а.с.164), під час комісійного обстеження 06.10.2017 року встановлено, що облік води в приміщенні квартири [ADDRESS] здійснюється згідно показників індивідуального приладу обліку води, порушень водовідведення та водопостачання не виявлено. Згідно з копією листа Інспекції з благоустрою при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради №456 від 28.03.2018 року (т.1 а.с.155), під час розгляду звернення сміття після ремонту квартири, за складоване на дворовій території зазначеної адреси, прибране та вивезене. Як вбачається з копії листа Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради №КО-467/18-1/15.3-17 від 30.11.2017 року (т.1 а.с.48, а.с.169), Інспекція здійснила позапланову перевірку та встановила, що в квартирі проводяться ремонтні роботи з перепланування, а саме: демонтовано перегородку між приміщенням житлової кімнати (32-6) та приміщеннями кухні (32-7) та коридору (32-1), на частині площі ванної (32-9) обладнано вбиральню, за рахунок частини площі ванної (32-9) та вбиральні (32-8) обладнується суміщений санвузол, демонтовано комору (32-2) та виконані роботи по заміні балконної плити та його огородження із збереженням існуючих геометричних розмірів. Крім того, в приміщеннях житлових кімнат (32-3) та (32-5) встановлені парти. За усною інформацією, наданою [PERSON] в зазначених кімнатах його дружиною надаються послуги з репетиторства іноземних мов, при цьому після завершення всіх ремонтних робіт, вказана квартира буде використовуватись, в тому числі з метою проживання. Відповідно до висновку за матеріалами перевірки ЄО №21819 від 03.10.2017 року (т.1 а.с.18, 176), старшим інспектором ювенальної превенції поліції Шевченківського ВП Чернівецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області майором поліції Любківським М.Г. здійснено перевірку повідомлення про те, що в квартирі [ADDRESS] постійно перебувають неповнолітні діти без нагляду дорослих. В ході даної перевірки встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] , [INFO] , свою квартиру на тимчасове утримання він дав синові [PERSON] та його цивільній дружині, яка в даній квартирі викладає курси іноземних мов для дітей, а в іншій половині квартири проводяться ремонтні роботи. Перевірку по даному факту припинено, копії матеріалів перевірки направлено в УЗЕ в Чернівецькій області, для проведення перевірки та прийняття рішення, згідно чинного законодавства. Як вбачається з копії листа №3769/39/123/01-2017 від 22.11.2017 року (т.1 а.с.178), працівниками УЗЕ в Чернівецькій області ДЗЕ НП розглянуто матеріали перевірки та встановлено, що в квартирі [ADDRESS] громадянка [PERSON] проводить заняття із вивчення англійської мови з громадянами України, в тому числі і дітьми. [PERSON] має повну вищу освіту за спеціальністю «Англійська мова та література», зареєстрована, як суб`єкт господарської діяльності, фізична особа - підприємець, основним видом діяльності є «інші види освіти», квартира орендується у [PERSON] . Згідно з копії висновку за результатами розгляду матеріалів ЖЕО №21872 від 18.10.2017 року (т.1 а.с.19, 173) ДОП Шевченківського ВП Чернівецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області ст. лейтенант поліції Бальон В.Г. розглянув матеріали та встановив, що 04.10.2017 року надійшло колективне звернення мешканців будинку [ADDRESS] , які просять прийняти міри до [PERSON] , який в квартирі [ADDRESS] без дозволу сусідів створив курси англійської мови для дітей, а також проводить незаконну реконструкцію помешкання та балкону, що стало приводом для звернення. В ході перевірки встановлено, що [PERSON] , [INFO] , мешканець [ADDRESS] , відмовився надати будь-які пояснення в порядку ст.63 Конституції України. Подальшу перевірку припинено, направлено повідомлення в Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради, для реагування, направлено повідомлення в ДПІ ГУ ДФС у м. Чернівці, для реагування, та направлено повідомлення в Департамент освіти і науки Чернівецької ОДА, для реагування. Суд вважає, що вихід на місце в квартиру посадових осіб головного управління ДФС у Чернівецькій області, Чернівецького РЕМ, ПАТ «Чернівцігаз», КП «Чернівціводоканал», Інспекції з благоустрою Чернівецької міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради відбувався в межах закону, а саме: процедури перевірки спільної заяви мешканців будинку та жодних дій примусового характеру до позивача посадові особи не застосовували, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача були порушені. Крім того, посадові особи, отримавши колективну заяву за підписами 10 мешканців будинку [ADDRESS] 3 [ADDRESS] вулиці Достоєвського в м.Чернівці щодо викладених обставин, за своїми посадовими обов`язками, зобов`язані були вчинити дії щодо перевірки на факт відповідності, викладених у заяві обставин, дійсним обставинам, оскільки зміст заяв містили інформацію про позивача, яка за своїм змістом підлягала перевірці. Звернення до правоохоронного чи державного органу із заявою або скаргою про неправомірні дії іншої особи, якщо цей орган наділений владними повноваженнями щодо поновлення законності у відповідних відносинах чи застосування передбачених законом санкцій до правопорушника, у розумінні ст. 277 ЦК України не може розцінюватись як поширення неправдивих відомостей, якщо не встановлено, що фактично метою цих дій було приниження честі, гідності та ділової репутації певної особи (ухвала Верховного Суду України №6-9221св07). Частиною 1 ст. 34 Конституції України кожному гарантує право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії» суд розрізняє факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного ст. 10 Конвенції. Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Відповідно до роз`яснень, які містяться в пунктах 15, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» однією із складових правопорушення, наявність якої може бути підставою для задоволення позову, є поширення недостовірної інформації. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Отже, для визначення підстав притягнення до відповідальності поширена інформація має відповідати таким основним критеріям: вона має бути недостовірною (тобто не відповідати дійсності), або може бути викладена неповно чи викривляти зміст відомостей про особу (розцінюється як недостовірна інформація), а також така інформація повинна бути негативною про особу. Суд вважає, що інформація, спростування якої вимагає позивач, є результатом участі сторін під час перевірки спільної заяви мешканців будинку, поданої на розгляд до належних органів, на предмет можливого проведення відповідних перевірок у позивача, й з точки зору сприймання ним цих подій і поширеної відповідачами інформації (її збирання - опитування мешканців будинку) - є вчинення процесуальних дій посадовими особами, й не є її розповсюдженням. Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділову репутацію фізичної чи юридичної особи. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснено, що відповідно до\~статті 40\~Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.08.2018 року у справі №207/1161/17. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.5 ст.81 ЦПК України). Суд вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт порушення його прав та свобод, що ганьблять його честь та гідність, вказані доводи є припущенням позивача, оскільки відповідачі, надсилаючи листи до різних органів, лише реалізовували своє конституційне право, передбачене ст.40 Конституції України, а не поширювали недостовірну інформацію з метою приниження честі, гідності та ділової репутації позивача. Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Зміст цивільно-правового захисту честі, гідності та ділової репутації становлять правовідносини, за яких морально потерпіла сторона наділяється правом вимагати через суд спростування відомостей, які порочать її честь, гідність та ділову репутацію, а друга сторона, яка такі відомості поширила, зобов`язана дати спростування, якщо не доведе, що відомості відповідають дійсності. Суд вважає, що оскільки відповідачі, подаючи звернення до різних органів, реалізовували своє конституційне право, передбачене ст.40 Конституції України, а не поширювали недостовірну інформацію з метою приниження честі, гідності та ділової репутації позивача, тому підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди на підставі ст.23 ЦК України немає внаслідок відсутності порушеного права. Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29). За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин. Таким чином, враховуючи викладені обставини, оцінюючи належність, допустимість\~ кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, то відповідно до ст.141 ЦПК України не підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача і понесені судові витрати по сплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~Крім того, представник відповідачів [PERSON] просила стягнути з позивача судові витрати, понесені відповідачами у зв`язку наданням правничої допомоги на суму 18858 грн. На підтвердження цих витрат суду були надані відповідні документи, а саме: договір №1/27851/18 про надання правової допомоги від 05.11.2018 року, укладений з відповідачкою [PERSON] , квитанція без номеру від 26.06.2019 року про оплату [PERSON] суми 7184,00 грн., розрахунок витрат на правову допомогу від 26.06.2019 року на суму 7184,00 грн., акт прийому-передачі виконаних робіт від 26.06.2019 року на суму 7184,00 грн., договір №8/27861/18 про надання правової допомоги від 06.12.2018 року, укладений з відповідачкою [PERSON] , квитанція без номеру від 26.06.2019 року про оплату [PERSON] суми 5837,00 грн., розрахунок витрат на правову допомогу від 26.06.2019 року на суму 5837,00 грн., акт прийому-передачі виконаних робіт від 26.06.2019 року на суму 5837,00 грн., договір №7/27860/18 про надання правової допомоги від 06.12.2018 року, укладений з відповідачкою [PERSON] , квитанція без номеру від 26.06.2019 року про оплату [PERSON] суми 5837,00 грн., розрахунок витрат на правову допомогу від 26.06.2019 року на суму 5837,00 грн., акт прийому-передачі виконаних робіт від 26.06.2019 року на суму 5837,00 грн.. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються - згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат - учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. На думку суду, з зазначеним розміром судових витрат відповідачів, які вони просять стягнути з позивача, не можна погодитись у зв`язку з наступним. Суд вважає, що розмір заявлених представником відповідачів витрат на правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Зокрема, як вбачається з трьох розрахунків витрат на правову допомогу від 26.06.2019 року по наданню правничої допомоги трьом відповідачам по одній і тій же справі, представник відповідачів ознайомлювалась з позовною заявою в сукупності 3,5 години, з позовною заявою в новій редакції від 22.08.2018 року в сукупності 4 години та з позовною заявою в новій редакції від 17.09.2018 року в сукупності 4 години, хоча суд відкрив провадження 20.09.2018 року по справі за позовною заявою в новій редакції від 17.09.2018 року та розглядав саме її по суті, а тому підстав для ознайомлення з двома попередніми позовними заявами у представника відповідачів не було. Крім того, представником відповідачів зазначено, що на підготовку, написання та подання одного відзиву на позовну заяву з додатками до нього від імені трьох відповідачів, витрачено в сукупності 9 годин, однак, суд вважає, що вказана кількість годин є значно завищеною. Також, представником відповідачів у трьох розрахунках витрат на правничу допомогу вказано, що на аналіз законодавства та написання клопотань по справі представником відповідачів витрачено в сукупності 3 години, однак як вбачається з матеріалів справи представником відповідачів фактично було подано лише два клопотання, одне з яких про ознайомлення з матеріалами справи (т.1 а.с.119), а інше - про стягнення витрат на правничу допомогу, тому і в даному випадку, суд вважає, що кількість витрачених годин і їх вартість також є завищеними. Таким чином, враховуючи розмір виконаних адвокатом Дрищенюк М.М. робіт по наданню правничої допомоги, складність справи; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); участь в судових засіданнях; обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та значення справи для сторони, суд вважає, що з позивача на користь кожного з відповідачів необхідно стягнути витрати на правничу допомогу в сумі по 1600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved