Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування до відповідача - ЧМР. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він [PERSON] проживає та зареєстрований [ADDRESS] з 8 грудня 1992 року, що підтверджується копією паспорта та довідками КЖРЕП № 5 від 18.06.2012р. № 1662, від 23.01.2014р. № 190. Згідно свідоцтва про народження батьками позивача є: [PERSON] та [PERSON], які були одружені 29 червня 1969 року. [PERSON] - є рідною сестрою позивача. На підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, з кількістю кімнат від однієї до п'яти включно від 28.05.1969 року, дідові позивача - [PERSON], на підставі рішення виконкому Чернівецької міської ради депутатів трудящих від 25.04.1969 року № 205/8, відведено земельну ділянку [ADDRESS] загальною площею 600 кв.м. на праві безстрокового користування під будівництво будинку, сараю, вбиральні з бетонною вигрібною ямою. Договір нотаріально посвідчений 29.05.1969 року. Як вказує позивач, у відповідності з п.п. 4 п. 1 рішення виконкому Чернівецької міської ради депутатів трудящих від 26.09.1972 року № 396/19, батькові позивача [PERSON] відведено цю ж земельну ділянку, яка була відведена його померлому батькові (дідові позивача) [PERSON], на якій збудований житловий будинок та тимчасова житлова споруда. Цим же рішенням зобов'язано [PERSON] закінчити будівництво житлового будинку, тимчасову житлову споруду знести до моменту прийому житлового будинку в експлуатацію. Пункт 10 попереднього рішення від 25.04.1969 року № 205/8 відмінений. Актом від 18.10.1972 року земельна ділянка площею 0,06 га., що знаходиться в [ADDRESS], під будівництво індивідуального будинку, була передана батькові позивача [PERSON] в розпорядження. В позовній заяві вказано, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.04.1973 року батько позивача [PERSON] набув право власності на недобудований житловий будинок в стані готовності 70%, що знаходиться в [ADDRESS] Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 397863, власником вищевказаної земельної ділянки площею 0,0546 га., на підставі рішення 25 сесії 6 скликання Чернівецької міської ради від 27.06.2012 року № 539, є батько позивача [PERSON] Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд. Акт зареєстрований в управлінні Держкомзему в м. Чернівці 24.07.2012 року в книзі записів реєстрації державних актів на право власності, користування землею за № 731010001003435, про що засвідчує відповідний запис та печатка цього органу на акті, копія витягу з державного кадастру про земельну ділянку. У відповідності із схематичним планом вказаної земельної ділянки з технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS], власником якого є [PERSON], на ній знаходяться: житловий будинок літ. А загальною площею 62,30 кв.м. в тому числі три житлові кімнати площею 42,50 кв.м., літня кухня літ. Б, вбиральня літ. В, огорожа № 1 криниця № 2. Інвентаризаційна вартість будинковолодіння - 113539 грн. Як зазначає позивач, [INFO] його батько [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 05.06.2012 року. Після смерті батька відкрилася спадщина на належне йому домоволодіння та земельну ділянку, а саме домоволодіння [ADDRESS], яке розташоване на земельній ділянці площею 0,0546 га. [PERSON] є сином померлого то відповідно до ст. 1222 та ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги. Крім того, як заначає позивач, окрім нього до спадкоємців першої черги належать також його мати та сестра, але вони відмовилися від прийняття спадщини, про що написали відповідні заяві, копії яких додаються. Згідно ст. 1258 ЦК України - спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Інших осіб, які б претендували на майно не має, а тому позивач є єдиним спадкоємцем відкритої спадщини. У відповідності з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, після смерті батька позивач прийняв спадщину як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вказує позивач, у встановлений законом термін, він звернувся до першої Чернівецької Державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Вказане підтверджується копіями витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі виданому позивачеві 11.10.2012 р. та довідкою цієї нотаріальної контори про наявність спадкової справи від 01.02.2013 р. № 100/02-14-823/2012. Проте, постановою державного нотаріуса Назарчук Г.Я. від 24.12.2013 р. № 3534/02-31, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями, і спорудами на [ADDRESS] та рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Позивач вказує, що той факт, що домоволодіння та земельна ділянка, належали його батькові підтверджується документально, про що було зазначено вище. Крім того, відповідно до положень ст. 100 та ст. 101 ЦК Української PCP 1963 року, який діяв на час володіння його батьком домоволодінням та земельною ділянкою, громадяни могли мати у власності житловий будинок. А саме ст. 100 ЦК Української PCP визначалось, що в особистій власності громадян може бути зокрема і жилий будинок. При цьому глава десята цього кодексу не пов'язувала наявність такого права з його обов'язковою державною реєстрацією, навпаки, ст. 128 ЦК Української PCP визначався момент виникнення права власності у набувача майна за договором з моменту передачі речі. Згідно ст. 134 ЦК Української PCP відчуження жилого будинку, що знаходиться в сільській місцевості можливо було лише за умови, коли громадянину в установленому порядку надається в користування земельна ділянка при будинку. Зазначені вище докази свідчать про належне володіння батьком позивача майном, яке було набуто на законних підставах, воно не є самочинним будівництвом, та має усі необхідні документи відповідно до законодавства, яке діяло на момент набуття (будівництва) цього майна. Після завершення будівництва будинку та інших споруд будинковолодіння спадкодавець не здав його в експлуатацію, і відповідно, через це відсутні правовстановлюючі документи на будинковолодіння. Як вказує позивач, на даний час будинок, інші споруди збудовані. Згідно технічного висновку на житловий будинок та інші споруди будинок придатний до експлуатації в якості житла. Проте, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Чернівецькій області також відмовила у прийнятті в експлуатацію будинковолодіння, оскільки вона приймає такі об'єкти в експлуатацію, які збудовані після 05 серпня 1992 року, що вбачається з листа цього органу від 03.12.2013 № 7/24/5-2/812., будинковолодіння ж позивача збудоване до вказаної дати. Відповідно до змісту ст. 1216 ЦК України, у разі спадкування права та обов'язки спадкодавця переходять до спадкоємців. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 267 ЦК України до заяв про захист цивільного права або інтересу позовна давність не застосовується. Таким чином, виникла ситуація при якій, через бездіяльність спадкодавця щодо здачі нерухомого майна в експлуатацію, у зв'язку з відсутністю обов'язку щодо його реєстрації на час володіння спадкодавцем цим майном, неприйняттям в експлуатацію завершеного будівництвом об'єкту, спадкоємець не може набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору. За таких обставин (коли неможливо ні здати в експлуатацію, ні отримати свідоцтво про право на спадщину), виходячи з приписів ст. 16 ЦК України, це право підлягає захисту в судовому порядку. На основі викладеного позивач просить визнати за ним [PERSON] право власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою [ADDRESS], а саме житловий будинок літ. А. загальною площею 62,30 кв.м. в тому числі три житлові кімнати житловою площею 42,50 кв.м., вбиральню літ В., огорожу № 1 колодязь № 2 в порядку спадкування після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO] Позивач в судове засідання не з'явився, проте від нього до початку судового засідання надійшло клопотання про розгляд даної справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі та просить їх задовольнити. Крім того, не заперечував проти винесення заочного рішення. Представник відповідача ЧМР в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомили, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду даної справи в суді, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в їх відсутність та постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] проживає та зареєстрований в [ADDRESS] з 8 грудня 1992 року, що підтверджено копією його паспорта та довідками КЖРЕП № 5 від 18.06.2012р. № 1662, від 23.01.2014р. № 190. ( а.с. 6, 8-9). Згідно свідоцтва про народження батьками позивача є: [PERSON] та [PERSON], які були одружені 29 червня 1969 року. [PERSON] - є рідною сестрою позивача, що підтверджується їх свідоцтвами про народження ( а.с. 7). На підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, з кількістю кімнат від однієї до п'яти включно від 28.05.1969 року, [PERSON], на підставі рішення виконкому Чернівецької міської ради депутатів трудящих від 25.04.1969 року № 205/8, відведено земельну ділянку [ADDRESS] загальною площею 600 кв.м. на праві безстрокового користування під будівництво будинку, сараю, вбиральні з бетонною вигрібною ямою. Договір нотаріально посвідчений 29.05.1969 року. (а.с.10-13). У відповідності з п.п. 4 п. 1 рішення виконкому Чернівецької міської ради депутатів трудящих від 26.09.1972 року № 396/19, батькові позивача [PERSON] відведено цю ж земельну ділянку, яка була відведена його померлому батькові (дідові позивача) [PERSON], на якій збудований житловий будинок та тимчасова житлова споруда. Цим же рішенням зобов'язано [PERSON] закінчити будівництво житлового будинку, тимчасову житлову споруду знести до моменту прийому житлового будинку в експлуатацію. Пункт 10 попереднього рішення від 25.04.1969 року № 205/8 відмінений у зв'язку зі смертю [PERSON] ( а.с. 14). Актом від 18.10.1972 року земельна ділянка площею 0,06 га., що знаходиться в [ADDRESS], під будівництво індивідуального будинку, була передана батькові позивача [PERSON] в розпорядження. ( а.с. 15). На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.04.1973 року батько позивача [PERSON] набув право власності на недобудований житловий будинок, в стані готовності 70%, що знаходиться в місті Чернівцях по [ADDRESS]. ( а.с. 16-17). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 397863, власником вищевказаної земельної ділянки площею 0,0546 га., на підставі рішення 25 сесії 6 скликання Чернівецької міської ради від 27.06.2012 року № 539, є батько позивача [PERSON] Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд. Акт зареєстрований в управлінні Держкомзему в м. Чернівці 24.07.2012 року в книзі записів реєстрації державних актів на право власності, користування землею за № 731010001003435, про що засвідчує відповідний запис та печатка цього органу на акті, копія витягу з державного кадастру про земельну ділянку ( а.с. 19). У відповідності із схематичним планом вказаної земельної ділянки із технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS], власником якого є [PERSON], на ній знаходяться: житловий будинок літ. А загальною площею 62,30 кв.м. в тому числі три житлові кімнати площею 42,50 кв.м., літня кухня літ. Б, вбиральня літ. В, огорожа № 1 криниця № 2. Інвентаризаційна вартість будинковолодіння - 113539 грн. Обстежені будівлі (житловий будинок літ. «А», літня кухня літ. «Б») не мають ушкоджень та деформацій несумісних з їх подальшою експлуатацією. Приміщення житлового будинку знаходяться в задовільному технічному стані і забезпечують необхідну міцність і несучу здатність в цілому. Інженерні мережі знаходяться в задовільному стані. Житловий будинок [ADDRESS] придатний для експлуатації в якості житла. ( а.с.35-42). [INFO] батько позивача [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 05.06.2012 року. ( а.с. 20). Після смерті батька відкрилася спадщина на належне йому домоволодіння та земельну ділянку, а саме домоволодіння [ADDRESS], яке розташоване на земельній ділянці площею 0,0546 га. [PERSON] є сином померлого, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про його народження ( а.с. 7), отже відповідно до ст. 1222 та ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги, крім нього до спадкоємців першої черги належать також його мати та сестра, але вони відмовилися від прийняття спадщини, про що написали відповідні заяві ( а.с.21-22). Згідно ст. 1258 ЦК України - спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У відповідності з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, після смерті батька позивач прийняв спадщину як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У встановлений законом термін, позивач звернувся до першої Чернівецької Державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Вказане підтверджується копіями витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі виданому позивачеві 11.10.2012 р. та довідкою цієї нотаріальної контори про наявність спадкової справи від 01.02.2013 р. № 100/02-14-823/2012. (а.с. 23-24). Проте, постановою державного нотаріуса Назарчук Г.Я. від 24.12.2013 р. № 3534/02-31, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями, і спорудами на [ADDRESS] та рекомендовано звернутися до суду. ( а.с. 25-26). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, той факт, що домоволодіння та земельна ділянка, належали батькові позивача підтверджується документально, про що було зазначено вище. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить також з того, що на час володіння батьком позивача спірного будинковолодіння - чинне на той час законодавство не пов'язувало наявність права особистої власності на житловий будинок з його обов'язковою державною реєстрацією. Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Чернівецькій області також відмовила у прийнятті в експлуатацію будинковолодіння, оскільки вона приймає такі об'єкти в експлуатацію, які збудовані після 05 серпня 1992 року, що вбачається з листа цього органу від 03.12.2013 № 7/24/5-2/812., будинковолодіння ж позивача збудоване до вказаної дати. ( а.с. 27). Таким чином, через бездіяльність спадкодавця щодо здачі нерухомого майна в експлуатацію, у зв'язку з відсутністю обов'язку щодо його реєстрації на час володіння спадкодавцем цим майном, неприйняттям в експлуатацію завершеного будівництвом об'єкту, спадкоємець не може набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору, що підтверджується наявною нотаріальною відмовою, у зв'язку з чим право позивача підлягає захисту в судовому порядку. Відповідно до змісту ст. 1216 ЦК України, у разі спадкування права та обов'язки спадкодавця переходять до спадкоємців. Відповідно до ст. 1281 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 267 ЦК України до заяв про захист цивільного права або інтересу позовна давність не застосовується. На основі вище викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, слід визнати за [PERSON] право власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою [ADDRESS] а саме житловий будинок літ. А. загальною площею 62,30 кв.м. в тому числі три житлові кімнати житловою площею 42,50 кв.м., вбиральню літ В., огорожу № 1 колодязь № 2 в порядку спадкування після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO]

Outcome: approved