Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.07.2015 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було складено відповідний актовий запис № 832. Вказує, що на протязі останнього року не можуть як сімя проживати разом, спокійно вирішувати нескладні поточні проблеми, постійно виникають суперечки та сварки. На даний час спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини припинені, проживають окремо. Шлюб існує формально. В шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просила розірвати та стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 2700 грн. щомісячно, починаючи з 01.10.2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Позивач заявлені вимоги підтримала з підстав зазначених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач позов визнав частково, суду пояснив, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Стягнення з нього аліментів на отримання дочки визнав частково в розмірі 1500 грн. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. З\~\~матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений 03.07.2015 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було складено відповідний актовий запис № 832, що підтверджується\~\~свідоцтвом про шлюб серії І-ЕГ № 100895 від 03.07.2015 року (а.с. 6). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, позивач та відповідач подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально. На основі наведеного та виходячи із вимог\~ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. В шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ № 225693 від 30.10.2015 року (а.с. 5). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. \~ \~ \~ \~Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи від дня предявлення позову 16.11.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує матеріальне становище сторін, їх сімейний стан, стан здоровя та стан здоровя дитини, відсутність у сторін інших утриманців, та вважає за можливе стягнути з нього в користь позивача аліменти на утримання дочки в такому розмірі. Суд бере до уваги також, що згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» у 2018 році встановлений прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня 1699 гривні, з 1 грудня - 1779 гривень. \~ \~ \~ \~Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. В решті вимог відмовити. \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: partial