Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.06.2004 року, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.12.2010 року їх шлюб було розірвано. Вказує, що донька постійно проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. Зазначає, що відповідач зареєстрований підприємцем, має постійний та регулярний дохід, є здоровим, працездатним, інших утриманців немає, однак матеріальну допомогу на утримання їх спільної дитини надає періодично та в незначних розмірах. З урахуванням викладеного, просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. До початку судового засідання представник позивача подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 15). Відповідач до початку судового засідання також подав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позов визнає (а.с. 23). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 05.06.2004 року, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького МУЮ Волинської області та який було розірвано рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.12.2010 року (а.с. 7). Як вбачається з копії свідоцтва про народження [NUMBER], у сторін [INFO] народилася донька [PERSON] (а.с. 6). Судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] проживає з матір'ю - позивачкою [PERSON] Судом також встановлено, що сторони не можуть дійти згоди щодо утримання їх неповнолітньої дитини, тобто між ними існує спір з цього питання. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов'язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатним, здоровим, на обліку у лікарів не перебуває, інших неповнолітніх дітей, утриманців він не має. Доказів іншого відповідачем суду не надано. Малолітня [PERSON] здорова, самостійних доходів не має. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей. Крім того, ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності та враховуючи факт визнання відповідачем заявлених [PERSON] позовних вимог, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], в розмірі ? частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви (29.05.2018 року) та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved