Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю та вважає, що оскільки відповідач має польську карту побуту, тобто перебуває офіційно в Польщі на роботі, тому він взмозі сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі по 2000 грн. щомісяця на утримання кожної дитини. Крім того, додала, що відповідач і дітям говорив, що він працевлаштований у Польщі. Вони спільно не проживають з грудня 2016 року. З того часу мати відповідача, тобто її свекруха приносила по 2500-3000 грн. в місяць і каже, що ті гроші передав відповідач, при цьому були місяці, що не приносила гроші. Будинок в якому вона проживає разом з дітьми є спільною сумісною власністю подружжя. На даний час вона знаходиться у декретній відпустці, проте у вересні 2017 року планує виходити на роботу, оскільки немає коштів на утримання дітей. Вважає, що відповідач своїм вчинком позбавив дітей дитинства. Шлюб між ними розірвано 16 лютого 2017 року. При визначенні розміру аліментів, просить суд врахувати її матеріальне становище, що вона ніде не працює, а також стан здоровя її сина [PERSON]. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Причин своєї неявки суду не повідомила. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Крім того, ним до суду подано заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає частково, що не суперечить вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання трьох дітей в розмірі 6000 грн. щомісяця, що перевищує розмір середньомісячної заробітної плати по області. Йому відомо, що відповідач їздить в Польщу на тимчасові заробітки, але про те, чи працевлаштований [PERSON] на постійній основі та який його щомісячний дохід йому не відомо. Вважає, що відповідач не зможе сплачувати аліменти в такому розмірі, оскільки це поставить його в скрутне матеріальне становище, при цьому відповідач згідний сплачувати аліменти на двох дітей по 534 грн., а на одну дитину 428 грн. щомісячно, вважаючи при цьому, що цих коштів недостатньо для утримання дітей, проте слід виходити з того, що він зможе сплачувати. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи із наступних підстав. У відповідності із ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Криса) [PERSON], 30 вересня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Підгаєцького районного управління юстиції Тернопільської області, було укладено шлюб, актовий запис №30, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ИД №008445 від 30 вересня 2005 року, який на даний час розірвано. Від даного шлюбу в них народилось троє дітей, а саме: -дочка [PERSON], [INFO]; -син [PERSON], [INFO]; -син [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою, що підтверджено нею особисто в судовому засіданні, а також не заперечено відповідачем. Встановлено, що відповідач ніде не працює, немає регулярного заробітку, але разом з тим, ним, суду не подано жодних доказів про неможливість працевлаштуватись чи про його непрацездатність за станом здоровя. Суд, не приймає до уваги доводи позивачки про те, що відповідач маючи карту побуту працює в Польщі на постійній основі, оскільки будь-яких доказів про це суду не надано і такі у позивачки відсутні, про що нею особисто стверджено в судовому засіданні. Із консультативної карти від 06 вересня 2016 року та накладної за №17 від 20 червня 2017 року вбачається, що син сторін [PERSON], [INFO], хворіє (діагноз астматичний бронхіт), у звязку з цим йому необхідне медикаментозне та санаторно-курортне лікування. Встановлено, що двоє дітей сторін навчаються в загальноосвітній школі, а одна дитина ще не ходить до дитячого садка. Суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме: матеріальне становище відповідача, відсутність у нього постійної роботи, інші обставини, що мають істотне значення, зокрема: рівність сторін в утриманні дітей, їхній вік та стан здоровя, розмір встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, прийшов до переконання, що позов [PERSON], слід задовольнити частково. На підставі наведеного,

Outcome: partial