Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить: визнати протиправною бездіяльність Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції та Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області у виконавчому провадженні з виконання вироку Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 19 травня 2008 року щодо стягнення з [PERSON] на його користь 91121грн. матеріальної та моральної шкоди; стягнути з Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції на його користь 91121грн. матеріальної та моральної шкоди не стягнутих з [PERSON]; стягнути з Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції на його користь 30000грн. моральної шкоди; стягнути з Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області на його користь 20000грн. моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вироком Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 травня 2008 року, який залишений без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 22 липня 2008 року, [PERSON] засуджено до 4 років позбавлення волі та стягнуто на його користь 11121грн. матеріальної та 80000грн. моральної шкоди, а всього 91121грн. З 22 листопада 2008 року засуджений [PERSON] відбував покарання у Львівській виправній колонії №48. 24 січня 2009 року виконавчий лист щодо стягнення з [PERSON] на його користь 91121грн. шкоди направлено для виконання до Сихівського ВДВС ЛМУЮ. Всупереч вимогам закону жодних повідомлень, в тому числі про відкриття виконавчого провадження, від Сихівського ВДВС ЛМУЮ він не отримував, а тому змушений був неодноразово звертатися до Головного управління юстиції у Львівській області, Державного департаменту України з питань виконання покарань, адміністрації Львівської виправної колонії №48 із заявами та скаргами щодо зобов'язання Сихівського ВДВС ЛМУЮ виконати судове рішення. Однак, отримував лише формальні та суперечливі відповіді. 13 липня 2010 року Головне управління юстиції у Львівській області листом №2-695/1-09 повідомило його, що 07 лютого 2009 року державним виконавцем прийнято постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження і цього ж дня виконавчий лист повернуто Кам'янець-Подільському міськрайонному суду для скерування його за належністю до відділу ДВС за місцем проживання боржника. Вважає зазначені дії державного виконавця протиправними, оскільки в [PERSON], відбував покарання у Львівській виправній колонії №48. Крім того, вважає доводи Головного управління юстиції у Львівській області сумнівними, оскільки за повідомленням Державного департаменту виконання покарань, засуджений [PERSON] відбував покарання у Львівській виправній колонії №48 з 22 листопада 2008 року та виконавчий лист надійшов у березні 2009 року, але відповідно до запиту Сихівського ВДВС ЛМУЮ від 08.12.2009р. №19040 виконавчий лист відізвано. Згідно ж повідомлення Головного управління юстиції у Львівській області від 08.09.2011р. №С-976/1-09, на виконанні Сихівського ВДВС ЛМУЮ перебував виконавчий лист щодо стягнення з [PERSON] на його користь коштів та 26 жовтня 2010 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, 09 грудня 2010 року - постанову про повернення виконавчого листа стягувачеві. Ухвалою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 15 вересня 2011 року задоволено подання начальника Сихівського ВДВС ЛМУЮ про видачу дубліката виконавчого листа №1-22/08 щодо стягнення з [PERSON] на його користь 91121грн. Однак, постановою Сихівського районного суду м.Львова від 25 листопада 2010 року [PERSON] зільнено від відбування покарання. А тому, вважає, що постанова державного виконавця Сихівського ВДВС ЛМУЮ Кухарського І.Р. від 20 жовтня 2011 року про відкриття виконавчого провадження носить формальний характер. 07 березня 2013 року Управління ДВС Головного управління юстиції у Львівській області повідомило йому, що 21 грудня 2011 року виконавчий лист скеровано до Головного управління юстиції у Чернівецькій області, однак жодних доказів в підтвердження наведеного йому не надано. Виходячи з наведеного, вважає, що Сихівським ВДВС ЛМУЮ не вживалося заходів спрямованих на виконання рішення суду про стягнення з [PERSON] на його користь грошових коштів, державними виконавцями грубо порушувалися вимоги Закону України «Про виконавче провадження», втрачався виконавчий лист в результаті службової недбалості, а Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області не контролювало підвідомчий йому відділ державної виконавчої служби, проявляючи бездіяльність. Вважає дії відповідачів протиправними, спрямованими на порушення його прав та законних інтересів. Стверджує, що з вини відповідачів йому не відшкодовано збитки, яких він зазнав в результаті вчинення злочину, а тому вважає, що такі слід стягнути з Сихівського ВДВС ЛМУЮ. Окрім цього, зазначає, що протиправними діями відповідачів йому також заподіяну моральну шкоду, яка полягає в тому, що йому протягом тривалого часу довелося звертатися до державних установ для отримання будь-якої інформації щодо виконання вироку суду в частині стягнення з [PERSON] на його користь грошових коштів. Вважає, що з вини відповідачів він втратив реальну можливість відшкодувати збитки за рахунок [PERSON], що призвело до втрати нормального життєвого зв'язку, а тому заподіяну йому моральну шкоду оцінює в 50000грн., з яких: 20000грн. просить стягнути з Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, а 30000грн. - з Сихівського ВДВС ЛМУЮ. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надіслав суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу у його відсутності. Представник відповідача Сихівського ВДВС ЛМУЮ в судовому засіданні позовні вимоги заперечила, вважає позов безпідставним, необґрунтованим та таким, що до задоволення не підлягає. Надала суду пояснення аналогічні викладеним в письмових запереченнях в яких зазначила, що 07 лютого 2009 року до Сихівського ВДВС ЛМУЮ надійшов виконавчий лист №1-22/08 виданий 27 жовтня 2008 року Кам'янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 91121грн. Виконавчий лист надійшов для проведення стягнення із доходів боржника [PERSON], який перебував у Львівській виправній колонії №48. 07 лютого 2009 року державним виконавцем Сихівського ВДВС ЛМУЮ винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, оскільки згідно ст.67 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається при відсутності у боржника коштів на рахунках у фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для повного покриття належних до стягнення сум. А також при виконанні рішень про стягнення періодичних платежів та стягнень на суму, що не перевищує двох мінімальних розмірів заробітної плати. У представлених матеріалах ж було відсутнє підтвердження перевірки майнового стану боржника за його місцем проживання. Цього ж дня копія даної постанови з оригіналом виконавчого листа рекомендованою кореспонденцією скеровані до Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області для скерування за належністю до відділу державної виконавчої служби за місцем реєстрації - проживання боржника. Зазначає, що не відповідають дійсності твердження позивача про те, що виконавчий лист щодо стягнення з [PERSON] на його користь 91121грн. скеровувався до виконання в бухгалтерію Львівської виправної колонії №48 та був відкликаний у грудні 2009 року, оскільки у 2009 році в бухгалтерії Львівської виправної колонії №48 перебували лише виконавчі листи щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 1000грн. та на користь Кам'янець-Подільської міської лікарні на суму 102,60грн., що стверджується відповідною довідкою Львівської випраної колонії №48 від 05.07.2013р. В подальшому, виконавчий лист повторно надійшов на виконання до Сихівського ВДВС ЛМУЮ у 2010 році та постановою державного виконавця від 26 жовтня 2010 року відкрито виконавче провадження. Зазначену постанову разом з оригіналом виконавчого документа та розпорядженням скеровано по місцю відбування покарання боржника - Львівській виправній колонії №48 для проведення відрахувань із доходів боржника. Однак, на адресу Сихівського ВДВС ЛМУЮ від Львівської виправної колонії №48 надійшло повідомлення бухгалтерії з якого вбачалося, що засуджений [PERSON] не працевлаштований, грошей на особистому рахунку не має. У зв'язку з наведеним, 09 грудня 2010 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, оскільки згідно повідомлення ЛВК №48 боржник не працевлаштований, доходу немає, а відтак провести стягнення неможливо. Дана постанова разом з оригіналом виконавчого листа простою кореспонденцією за вих.№32359 надіслана стягувачу - позивачу у справі, що відповідає вимогам ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 2010 року). Однак, даний виконавчий документ був втрачений при пересилці, а тому 26.08.2011р. державним виконавцем скеровано подання до Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області про видачу його дубліката, яке задоволено та на адресу Сихівського ВДВС ЛМУЮ надійшов дублікат вищезазначеного виконавчого листа. 20 жовтня 2011 року державним виконавцем знову винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку скеровано сторонам для відома та виконання. 24 жовтня 2011 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, яку скеровано для виконання в бухгалтерію ЛВК №48. 21 грудня 2011 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки згідно повідомлення ЛВК №48 від 08 грудня 2011 року боржник [PERSON] вибув з установи за адресою: [ADDRESS], яку рекомендованою кореспонденцією скеровано до Головного управління юстиції в Чернівецькій області. Згідно ж даних Єдиного реєстру виконавчих проваджень виконавчий документ 07 травня 2012 року надійшов на виконання до Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції. Стверджує, що провести стягнення за виконавчим листом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди в сумі 11121грн. та 80000грн. моральної шкоди Сихівським ВДВС ЛМУЮ не являлось можливим, так як за час перебування в Львівській виправній колонії №48 (з 22.11.2008р. по 03.12.2011р.) боржник [PERSON] доходів не отримував. Вважає, що дії державних виконавців Сихівського ВДВС щодо виконання вищезазначеного виконавчого документа вчинені в межах Закону України «Про виконавче провадження» та наданих їм повноважень, жодних джерел доходів виявлено у боржника не було, а тому виконати виконавчий лист не вбачалось можливим. А відтак, вважає що Сихівським ВДВС ЛМУЮ було вжито всіх передбачених чинним законодавством заходів для проведення стягнення з боржника. Відповідач Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області та третя особа Першотравневий відділ державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції явку свого представника в судове засідання не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у їх відсутності. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити, виходячи з наступного. У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження». За змістом ч.1 ст.2, ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. У відповідності до вимог ст.30 цього Закону рішення має виконуватись належним чином, тобто у повному обсязі та у передбачені законом строки. Судом встановлено, що вироком Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 травня 2008 року, який залишений без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 22 липня 2008 року, [PERSON] засуджено за ч.2 ст.286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 11121грн. матеріальної шкоди та 80000грн. моральної шкоди (а.с.6-8, 33-38). 27 жовтня 2008 року Кам'янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області видано виконавчий лист №1-22/08 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 91121грн. (а.с.18) 07 лютого 2009 року даний виконавчий лист надійшов до Сихівського ВДВС ЛМУЮ для проведення стягнення із доходів боржника [PERSON], який з 22 листопада 2008 року відбував покарання у Львівській виправній колонії №48. Згідно ст.67 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається при відсутності у боржника коштів на рахунках у фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для повного покриття належних до стягнення сум. А також при виконанні рішень про стягнення періодичних платежів та стягнень на суму, що не перевищує двох мінімальних розмірів заробітної плати. Як вбачається з пояснень представника Сихівського ВДВС ЛМУЮ у представлених до виконавчого документа документах було відсутнє підтвердження перевірки майнового стану боржника [PERSON] за його місцем проживання. А тому, 07 лютого 2009 року державним виконавцем винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, копію якої разом з оригіналом виконавчого листа рекомендованою кореспонденцією скеровано до Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області для скерування за належністю до відділу державної виконавчої служби за місцем реєстрації - проживання боржника [PERSON] ([ADDRESS]). Суд не приймає твердження позивача щодо того, що виконавчий лист щодо стягнення з [PERSON] на його користь 91121грн. скеровувався до виконання в бухгалтерію Львівської виправної колонії №48 та був відкликаний у грудні 2009 року, оскільки згідно довідки Львівської випраної колонії №48 від 05.07.2013р. за №2870, у 2009 році в бухгалтерії Львівської виправної колонії №48 перебували лише виконавчі листи №1-22/08 від 27.10.2008р. щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 1000грн. та на користь Кам'янець-Подільської міської лікарні на суму 102,60грн. (а.с.48). 14 вересня 2010 року Кам'янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області знову видано виконавчий лист №1-22/08 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 91121грн., який повторно скеровано до Сихівського ВДВС ЛМУЮ для проведення стягнення із доходів боржника [PERSON], який відбував покарання у Львіській виправній колонії №48. Постановою державного виконавця Сихівського ВДВС ЛМУЮ від 26 жовтня 2010 року відкрито виконавче провадження з виконання вищезазначеного виконавчого листа, яку разом з розпорядження та оригіналом виконавчого листа скеровано за місцем відбування боржником покарання - Львівську виправну колонію №48. 09 грудня 2010 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, оскільки згідно повідомлення ЛВК №48 боржник не працевлаштований, доходу немає, а відтак провести стягнення неможливо. Дана постанова разом з оригіналом виконавчого листа простою кореспонденцією надіслана стягувачу - позивачу у справі. Так, згідно ч.1 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 03.08.2010р.) копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), які повинні бути доведені державним виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією. Однак, як вбачається з пояснень представника Сихівського ВДВС та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, виконавчий документ був втрачений при пересилці. Ухвалою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 вересня 2011 року подання начальника Сихівського ВДВС ЛМУЮ про видачу дубліката виконавчого листа задоволено та видано Сихівському ВДВС ЛМУЮ дублікат виконавчого листа згідно вироку Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 травня 2008 року по справі №1-22/08, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 11121грн. матеріальної та 80000грн. моральної шкоди (а.с.25). 20 жовтня 2011 року державним виконавцем Сихівського ВДВС ЛМУЮ на підставі ст.ст.17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку скеровано сторонам для відома та виконання (а.с.24). 24 жовтня 2011 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, яку скеровано для виконання в бухгалтерію Львівської виправної колонії №48. Однак, постановою Сихівського районного суду м.Львова від 25 листопада 2010 року засудженому [PERSON] на підставі ст.82 КК України замінено невідбуту частину покарання більш м'яким та його звільнено з місць позбавлення волі. Згідно повідомлення Львівської виправної колонії №48 від 08.12.2011р. за №6360 боржник [PERSON] вибув у [ADDRESS]. У зв'язку з наведеним, 21 грудня 2011 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.10 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», яку рекомендованою кореспонденцією скеровано до Головного управління юстиції в Чернівецькій області. Як вбачається з пояснень представника відповідача, згідно даних Єдиного реєстру виконавчих проваджень виконавчий документ 07 травня 2012 року надійшов на виконання до Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції. Таким чином, органами державної виконавчої служби було вжито усіх передбачених законом заходів для забезпечення повного та своєчасного виконання судового рішення. Провести стягнення за виконавчим листом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди в сумі 11121грн. та 80000грн. моральної шкоди Сихівським ВДВС ЛМУЮ не являлось можливим, так як за час перебування в Львівській виправній колонії №48 (з 22.11.2008р. по 03.12.2011р.) боржник [PERSON] так і не був працевлаштований, жодних доходів не отримував, а на його особистому рахунку обліковувалося 0,00грн., що стверджується довідкою Львівської виправної колонії №48 від 05.07.2013р. за №2869 (а.с.49). З огляду на вищезазначене, дії Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції та Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та підстав для задоволення позову в частині визнання бездіяльності протиправною суд не вбачає. Позивачем не доведено у встановленому законом порядку факту завдання йому Сихівським відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції шкоди та жодних підстав для стягнення з останнього 91121грн. матеріальної та моральної шкоди не стягнутих з [PERSON] суд не вбачає. За змістом ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Стаття 23 ЦК України закріплює загальні положення про відшкодування моральної шкоди як способу захисту суб`єктивних цивільних прав. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Тобто заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній особі, права якої були безпосередньо порушені противоправними діями (бездіяльністю) інших осіб. При відшкодуванні моральної шкоди необхідно з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань, а також, у якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно п.7 вищезазначеної Постанови заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) особи, та за умови, що вказана шкода є безпосереднім наслідком певної протиправної дії. При цьому, згідно ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до Цивільного процесуального кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених позивачем вимог суд виходив з того, що відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не наведено та не надано доказів на підтвердження обставин, що він зазнав моральної шкоди та інших збитків, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, позивачем не представлено, а судом не здобуто жодних переконливих доказів у їх підтвердження, а тому у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог. На підставі ст.56 Конституції України, ст.ст.2, 11, 17, 19, 20, 25, 30, 49, 67 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.22, 23, 1166, 1167 ЦК України,

Outcome: dismissed