Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що його дядькові - [PERSON], який помер [INFO]., належало будинковолодіння по [ADDRESS] Зазначає, що спадкодавець [PERSON] за життя своїм майном розпорядився і заповів таке, в тому числі вищезазначене будинковолодіння, саме йому (позивачу). Спадкоємців, яким би належало право на обов'язкову частку в спадщині, немає. Вказує, що після смерті дядька [PERSON] спадщину прийняв, так як своєчасно звернувся в нотаріальну контору із заявою про її прийняття. Однак, у зв'язку з тим, що на будинковолодіння немає правовстановлюючих документів, позбавлений можливості в позасудовому порядку отримати документ про право власності на таке. З огляду на наведені обставини просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним (позивачем) право власності на вищевказане будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті дядька [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явився, а надіслав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить суд розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача - Тщенецької сільської ради Мостиського району в судове засідання не з'явився, а подав заяву, в якій зазначив, що проти позову не заперечує та просить розглянути справу у його відсутності. Третя особа - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Кубара О.С. в судове засідання не з'явилася, а надіслала копію спадкової справи за №144/2015, заведеної внаслідок смерті [PERSON]. Представник третьої особи - Мостиської РДА Львівської області в судове засідання не з'явився, а надіслав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає задоволенню з таких міркувань. У ст.11 ЦПК України зазначається, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [INFO]. року відкрилася спадщина внаслідок смерті [PERSON]. Спадкове майно складається з житлового будинку та господарських будівель і споруд по вул. [ADDRESS] У ст.1218 ЦК вказується, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст.1223 ЦК України право на спадщину мають особи, визначені у заповіті. Спадкодавець [PERSON] за життя усім своїм майном, в тому числі, як вважає суд, зазначеним будинковолодінням розпорядився і заповів таке позивачу [PERSON], склавши 05.09.2014р. в його користь заповіт. Даний заповіт до часу смерті спадкодавця [PERSON] ним не змінений і не відмінений. Спадкоємців, яким би належало право на обов'язкову частку в спадщині, немає. Слід зазначити, що позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину, яка відкрилася внаслідок смерті спадкодавця [PERSON], оскільки у визначений законом строк звернувся в нотаріальну контору із заявою про її прийняття. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Разом з тим, позивач [PERSON] не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити своїх спадкових прав, зокрема оформити право власності на спірне будинковолодіння, оскільки на таке спадкодавцем [PERSON] за життя належним чином не оформлено право власності. Вказані обставини підтверджуються: заявою позивача; заявою представника відповідача - Тщенецької сільської ради Мостиського району; заявою представника третьої особи - Мостиської РДА Львівської області; копією свідоцтва про смерть [PERSON]; довідкою з КП «Мостиське РБТІ» про вартість будинковолодіння; копією паспорта позивача; копією спадкової справи №144/2015, заведеної внаслідок смерті [PERSON]; іншими матеріалами справи. Практика Верхового Суду України (п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки у даному випадку питання про право позивача на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з вищевикладеними обставинами, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування за заповітом. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст.16 цього ж Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Виходячи з положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 1 Протоколу 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено: кожна фізична або юридична особа має право мирно своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свої власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Враховуючи вищенаведене та те, що спадкодавець [PERSON] був фактичним власником спірного спадкового майна (будинковолодіння по [ADDRESS], хоча і не оформив належним чином права власності на таке, є всі підстави для визнання за позивачем права власності на зазначене будинковолодіння, оскільки він є спадкоємцем за заповітом спадщини, яка відкрилася внаслідок його (спадкодавця [PERSON] смерті і у встановленому законом порядку прийняв таку. На підставі викладеного,

Outcome: approved