Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в розмірі 3350,00 доларів США, що еквівалентно 83783,50 грн., процентів за користування коштами на рівні облікової ставки НБУ в розмірі 92161,85 грн., інфляційних втрат в сумі 74663,46 грн., посилаючись на те, що 03.11.2011 року, відповідач під розписку позичив у нього 8550,00 дол. США, з терміном повернення до 13.01.2011 року. Взяті на себе зобов'язання відповідач не виконав, борг повернув частково, залишок боргу з 13.10.2011р. і станом на час звернення до суду із позовом складає 3350,00 дол. США. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, в тому числі шляхом оголошення в ЗМІ, заперечень проти позову, а також заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не подавав. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхіднепроводитизаочнийрозглядсправи на підставінаявних у справідоказів. Згідно розписки від 03.01.2011 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошову позику в сумі 8550,00 доларів США та зобов'язувався повернути кошти до 13.01.2011 року. Таким чином, між сторонамибуло укладено договір позики. Відповідачем повернуто частково суму боргу, а саме, як вбачається із розписки, станом на 13.10.2011р. залишок боргу становить 3350,00 доларів США. У відповідності до положень статей 1046, 1047 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до вимог ст. 527 Цивільного кодексу України,боржникзобов'язанийвиконуватисвійобов'язок, а кредитор -прийнятивиконанняособисто, якщоінше не встановлено договором або законом, не випливаєізсутізобов'язаннячизвичаївділового обороту. Частина 1 статті 530 Цивільного кодексуУкраїни передбачає,якщо у зобов'язаннівстановлений строк (термін) йоговиконання, то вонопідлягаєвиконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановленні договором. Враховуючи викладені положення цивільного законодавства позовна вимога про стягнення суми боргу 3350,00 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення 03.11.2016р. (100 доларів США = 2555,8676 грн.) становить 85621,56 грн. є обґрунтованою. За нормами ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, зазначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Положенням ст.1048 Цивільного кодексу України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позивач при розрахунку процентів, виходив з того, що договором позики не було встановлено процентів, а тому ці проценти слід розраховувати на рівні облікової ставки НБУ, яка на момент звернення позивача до суду становила 22%. Суму цих процентів позивач розрахував за 5 років користування позиченими коштами. Однак, суд не в повній мірі погоджується із розрахунком процентів позивача. Облікова ставка НБУ - величина змінна, коливається в залежності від ряду макроекономічних чинників і встановлюється НБУ. Так як позивач просить стягнути суму заборгованості, яка утворилась станом на 13.10.2011р., а до цього змінювалась і позивачем не вказано коли саме здійснювалось часткове погашення боргу, за початок нарахування процентів суд бере дату 13.10.2011р., закінчення -дату звернення позивача до суду 06.07.2016р. Отже, згідно даних офіційного веб-сайту НБУ з 13.10.2011р. до 22.03.2012р. (161 день) в Україні діяла облікова ставка 7,75% річних, що складає 114,52 долари США (3350 х 161 х 7,75 / 365 / 100) від суми боргу 3350,00 доларів США. З 23.03.2012р. до 09.06.2013р. (444 дні) - 7,50% річних, що складає 305,63 доларів США (3350 х 444 х 7,50 / 365 / 100) від суми боргу 3350,00 доларів США. З 10.06.2013р. до 12.08.2013р. (64 дні) - 7,00% річних, що складає 41,12 доларів США (3350 х 64 х 7,00 / 365 / 100) від суми боргу 3350,00 доларів США. З 13.08.2013р. до 14.04.2014р. (245 днів) - 6,50% річних, що складає 146,16 доларів США (3350 х 245 х 6,50 / 365 / 100) від суми боргу 3350,00 доларів США. З 15.04.2014р. до 16.07.2014р. (93 дні) - 9,50% річних, що складає 81,09 доларів США (3350 х 93 х 9,50 / 365 / 100) від суми боргу 3350,00 доларів США. З 17.07.2014р. до 12.11.2014р. (119 днів) - 12,50% річних, що складає 136,52 доларів США (3350 х 119 х 12,50 / 365 / 100) від суми боргу 3350,00 доларів США. З 13.11.2014р. до 05.02.2015р. (85 днів) - 14,00% річних, що складає 109,22 доларів США (3350 х 85 х 14,00 / 365 / 100) від суми боргу 3350,00 доларів США. З 06.02.2015р. до 03.03.2015р. (26 днів) - 19,50% річних, що складає 46,53 доларів США (3350 х 26 х 19,50 / 365 / 100) від суми боргу 3350,00 доларів США. З 04.03.2015р. до 27.08.2015р. (177 днів) - 30,00% річних, що складає 487,36 доларів США (3350 х 177 х 30,00 / 365 / 100) від суми боргу 3350,00 доларів США. З 28.08.2015р. до 24.09.2015р. (28 днів) - 27,00% річних, що складає 69,39 доларів США (3350 х 28 х 27,00 / 365 / 100) від суми боргу 3350,00 доларів США. З 25.09.2015р. до 21.04.2016р. (210 днів) - 22,00% річних, що складає 424,03 доларів США (3350 х 210 х 22,00 / 365 / 100) від суми боргу 3350,00 доларів США. З 22.04.2016р. до 26.05.2016р. (35 днів) - 19,00% річних, що складає 61,03 доларів США (3350 х 35 х 19,00 / 365 / 100) від суми боргу 3350,00 доларів США. З 27.05.2016р. до 23.06.2016р. (28 днів) - 18,00% річних, що складає 46,26 доларів США (3350 х 28 х 18,00 / 365 / 100) від суми боргу 3350,00 доларів США. З 26.06.2016р. до 06.07.2016р. (11 днів) - 16,50% річних, що складає 16,66 доларів США (3350 х 11 х 16,50 / 365 / 100) від суми боргу 3350,00 доларів США. А всього за період з 13.10.2011р. по 06.07.2016р. з відповідача на користь позивача слід стягнути 2085,52 доларів США процентів на рівні облікової ставки НБУ, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 03.11.2016р. (100 доларів США = 2555,8676 грн.) становить 53303,13 грн. Окрім того, у задоволенні позовної вимоги про стягнення інфляційних втрат в розмірі 74663,46 грн. слід відмовити, так як зобов'язання виражене у валюті (доларах США), а індекс інфляції, на який посилається позивач, встановлений для компенсації знецінення гривні. Як передбачено нормами Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає (рішення Верховного Суду України від 28березня2012р. у справі 6-36736вов10). Тому норми ч. 2 ст. 625 ЦК щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, яке визначене у гривні (Аналіз Верховного Суду України щодо практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві. Розділ«Застосування ч. 2 ст.625 ЦК до грошових зобов'язань, визначених в іноземній валюті»). Зважаючи на викладене, суд вважає, що факт повернення відповідачем позики не підтверджений матеріалами справи, оскільки, аналізуючи норми цивільного законодавства момент повернення позики може підтверджуватися розпискою, прибутковим касовим ордером юридичної особи чи іншим документом, що підтверджує факт її повернення. Згідно ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Станом на дату розгляду справи сторонами не подано, а судом не здобуто доказів в підтвердження сплати позики, а тому позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу в розмірі 3350,00 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення 03.11.2016р. (100 доларів США = 2555,8676 грн.) становить 85621,56 грн., а також53303,13 грн. процентів на рівні облікової ставки НБУ. У задоволенні решти вимог позову слід відмовити. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, так як позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1389,25 грн. сплаченого судового збору, що пропорційно задоволеній частині вимог.

Outcome: partial