Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У позові вказала, що 26.02.2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Від надання матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач ухиляється. Позивач прохає суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку(доходу) щомісяця, однак не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання даної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, її представник [PERSON] звернувся до суду з клопотанням, в якому прохав справу слухати без їх участі, наполягав на задоволенні позову, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча відповідно до ст.ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується поштовим повідомленням, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, клопотання від відповідача про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. На підставі статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З'ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що між сторонами було укладено шлюб 26.02.2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується актом вуличного комітету від 07.09.2018 року (а.с.6). Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, чим ставить позивача та дитину в скрутне матеріальне становище. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача у відповідності з ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved