Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1229, виданий 18.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг», ідентифікаційний код юридичної особи 40274286, місцезнаходження: 04060, м. Київ, вул. Ризька, буд. 73-Г, офіс 7/1, реквізити: IBAN [NUMBER] в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805 заборгованість за Кредитним договором № 3235691 від 22.11.2020 на загальну суму боргу 33 300 грн. та стягнути з відповідача сплачені судові витрати. Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18.06.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О. М. вчинено виконавчий напис № 1229 про стягнення з нього заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» у розмірі 33 300,00 грн. Вважає, що спірний виконавчий напис вчинено нотаріусом із порушенням процедури вчинення виконавчого напису, оскільки до звернення відповідача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису позивачу не було надіслано до відома на повідомленя про відступлення права грошової вимоги і зміну кредитора у правовідносинах, ні грошова вимога, чим порушено його право на досудове врегулювання спору та умови безспірності заялених до нього відповідачем вимог. Крім того, всупереч вимогам чинного законодавства, відповідачем для вчинення виконавчого напису не надавався приватному нотаріусу оригінал кредитного договору, в тому числі нотаріально посвідченого, на підставі якого було здійснено виконавчий напис, а на час вчинення нотаріусом вказаного виконавчого напису не було передбачено можливості здійснення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій формі, тобто, при ввиненні виконавчого напису приватний нотаріус не отримав від сторін первинних документів щодо виникнення кредитних зобов`язань та не перевірив безспірності заявленої відповідачем заборгованості, з якою позивач не погоджується, оскільки розрахунок заборгованості містить нараховані роценти за користування кредитом, що суперечить вимогам ст. 11 Закону України «Про захист прав споживача». Просить позов задоволити та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 06.08.2021 у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову у цивільній справі за позовом [PERSON] до\~Товариства з\~обмеженою відповідальності\~«Ум Факторинг»,\~за участю\~третіх осіб:\~приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Сазонова Олена\~Миколаївна,\~приватний виконавець\~виконавчого округу\~Львівської області\~Меленчука Володимира\~Ігоровича про\~визнання виконавчого\~напису таким,\~що не\~підлягає виконанню відмовлено. Ухвалою судді від 06.08.2021 р. позовну заяву залишено без руху, на виконання ухвали, 25.08.2021 р. позивач подав заяву про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою судді від 27.08.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Ухвалою суду від 04.10.2021 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів у справі та витребувано у приватного нотаріуса Київського міського\~нотаріального округу\~Сазонової О.М. копії всіх документів (матеріалів), що стали підставою для видачі виконавчого напису № 1229,\~виданого 18.06.2021\~р. про стягнення заборгованості із [PERSON] 24.11.2021 року на виконання ухвали суду від 04.10.2021 про витребування документів приватним нотаріусом КМНО Сазоновою О. М. на адресу суду надано копії матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису № 1229 від 18.06.2021. Позивач належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, при цьому подав до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Ум Факторинг» належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в тому числі і шляхом поміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України», явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомлено, заяви про розгляд справи за його відсутності не подано. У визначений судом п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву, такого не подав, про поважність причин не подання відзиву суд не повідомив, заяви про поновлення строку для подання відзиву до суду станом на час винесення рішення у справі також не подано. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О. М. належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, при цьому подала до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили усі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. За наведеного, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами справи за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 22.11.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус України» та [PERSON] за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток, у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» укладено Договір № 3235691 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого споживачу надано кредит на споживчі (особисті) потреби у сумі 10,000 грн на строк 30 днів. 18 червня 2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1229, яким звернуто стягнення з [PERSON] за кредитним договором № 3235691 від 22.11.2020, укладеним з ТОВ «Авентус Україна», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «УМ Факторинг», на підставі договору факторингу № 1 від 06 вересня 2019 року та реєстру прав вимог № 12 від 09.06.2021 року до ТОВ «Ум Факторинг». Згідно виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться за період з 22.12.2020 року по 09.06.2021 року, сума заборгованості складає 32\~700 грн., в тому числі прострочена заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10000 грн, проценти за користування кредитом 22\~700 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто зі Стягувача плату у розмірі 600 грн, які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача та загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача становить 33\~300 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Меленчуком В.І. від 06.07.2021 року відкрито виконавче провадження ВП № 65986851 з примусового виконання виконавчого напису № 1229 від 18.06.2021 про стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 3235691 від 22.11.2020 на загальну суму 33\~300,00 грн. Згідно із ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1\~статті 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Виконавчим написом є розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. Відповідно до\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною\~Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24 листопада 2017 року № 92. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року відмовлено. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Як встановлено з матеріалів справи, оспорюваний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом 18 червня 2021 року, тобто вже після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. При цьому,\~укладений між\~ТзОВ «Авентус\~Україна» та\~позивачем договір\~№ 3235691\~про надання\~споживчого кредиту,\~який був\~наданий нотаріусу\~для вчинення\~виконавчого напису,\~не був\~нотаріально посвідчений,\~з наданих\~суду документів\~вбачається,\~що спірний\~виконавчий напис\~було вчинено\~на паперовій\~копії електронного\~договору,\~укладеного між\~ТзОВ «Авентус\~Україна» та\~ [PERSON] ,\~при цьому\~наданого нотаріусу\~ТОВ «Ум\~Факторинг», відтак з наведеного вбачається недотримання всіх необхідних умов вчинення нотаріусом виконавчого напису, зокрема, що стосується вимоги надання стягувачем належних документів на підтвердження безспірності заявленої заборгованості. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 закону «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей\~15, 16, 18 ЦК України, статей\~50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не потрібно обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87, 88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такого ж висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Таким чином, з аналізу наведеного вище, вбачається, що ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Позивач в обґрунтування заявлених ним позовних вимог вказує також на те, що не отримував від відповідача ні письмової вимоги чи розрахунку заборгованості, чим обмежено його право на можливість врегулювання спору у досудовому порядку, ні повідомлення про відступлення права грошової вимоги до нього факторові, про зміну кредитора у зобов`язанні йому не було відомо, крім того, із визначеним відповідачем в односторонньому порядку розміром заборгованості не погоджується, покликаючись на неправомірне нарахування процентів за укладеним договором споживчого кредиту, про вчинення виконавчого напису йому було невідомо та дізнався про такий лише після відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження з примусового виконання оскаржуваного виконавчого напису. Із наданих приватним нотаріусом на виконання ухвали суду про витребування документів копій матеріалів нотаріальної справи судом встановлено, що ТОВ «Ум Факторинг» звертаючись 17.06.2021 року до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису про звернення стягнення з [PERSON] за кредитним договором № 3235691 від 22.11.2020 серед інших документів на підтвердження свого права вимоги долучило, зокрема і повідомлення про зміну кредитора та вимогу про сплату боргу. Відповідно до пп. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. В наданих матеріалах нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису № 1229 відсутнє будь яке підтвердження як надіслання згаданої письмової вимоги та повідомлення про зміну кредитора боржнику, так і отримання ним такого. Крім того, вказана вимога не містить зазначення дати її складення, разом з тим, згідно тексту вимоги, [PERSON] повідомлено про заборгованість станом на 16.06.2021, з чого слідує, що така письмова вимога складена за день до звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису від 17.06.2021. Відтак, відомості про те, що станом на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису позивач [PERSON] був ознайомлений про розмір заборгованості та мав можливість врегулювати спір самостійно у досудовому порядку, знав про існування договору факторингу та проведену заміну кредитора у зобов`язанні відсутні. Суд також звертає увагу на те, що договір № 3235691 про надання споживчого кредиту між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено 22.11.2020. Натомість, як встановлено із заяви про вчинення виконавчого напису від 17.06.2021, ТОВ «Ум Факторинг» на підтвердження свого права вимоги до позивача за вказаним кредитним договором надав приватному нотаріусу Договір факторингу № 1 від 06.09.2019, з чого вбачається, що право вимоги за кредитним зобов`язанням відступлено на рік раніше до його виникнення такого зобов`язання, що по суті унеможливлювало б укладення кредитного договору стороною Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна». Самого Договору факторингу № 1 від 06 вересня 2019, який зазначений як додаток до заяви ТОВ «Ум Факторинг» від 17.06.2021 про вчинення виконавчого напису, приватним нотаріусом не надано, про причини ненадання такого суд не повідомлено. Таким чином, із встановлених в ході судового розгляду справи судом обставин вбачається, що заборгованість позивача перед відповідачем на момент вчинення виконавчого напису не була безспірною. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідачем будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростували вищевказані обставини суду не надано. Згідно з положеннями\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно з вимогами\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст.\~ст. 77-79 ЦПК України. Відповідно до ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено із недотриманням всіх умов вчинення виконавчого напису згідно чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є підставним та підлягає до задоволення. Крім того, на виконання вимог ст. 141\~ЦПК України, з відповідача слід\~\~стягнути в користь позивача сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved