Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом, в якому просить встановити факт, що місцем відкриття спадщини щодо майна [PERSON], померлої 28.01.2017 в місті Тюмень Російської Федерації, є місцезнаходження нерухомого майна, а саме: смт. Новопсков, Новопсковського району Луганської області; визначити для неї додатковий строк тривалістю в три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері, [PERSON], померлої 28.01.2017 в місті Тюмень Російської Федерації. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 28 січня 2017 року померла її мати в м.Тюмень Російської Федерації. Позивач здійснила поховання своєї матері в м. Луганськ, Україна, оскільки місцем постійного її проживання та реєстрації була квартира [ADDRESS], Україна. Після смерті матері відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна, розташованого на території Новопсковської селищної обєднаної територіальної громади Новопсковського району Луганської області, а саме земельної ділянки площею 7,5400 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вона є єдиною спадкоємицею першої черги за законом. Крім того, [PERSON] за життя склала заповіт на її користь. Інших спадкоємців першої черги або за заповітом не має, особи, які мають право на обовязкову частку у спадщині відсутні. Спадщину після смерті матері вона вважала, що прийняла, оскільки постійно проживала разом з нею. 07 вересня 2017 року постановою Новопсковської державної нотаріальної контори їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки не надано документів, що підтверджують місце відкриття спадщини та не надано своєчасно заяви про прийняття спадщини, у зв'язку з чим рекомендовано звернутися до суду для встановлення місця відкриття спадщини та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої матері. У встановлений законом строк вона не змогла подати заяву до нотаріальної контори для прийняття спадщини, оскільки після смерті матері вона тяжко переживала її втрату, душевно страждала, вважала, що прийняла її своєчасно. Враховуючи, що на території Луганської області проводиться антитерористична операція, жоден нотаріус в м. Луганськ не працює з 2014 року, а із-за відсутності транспортного сполучення та в зв'язку із загрозою небезпеки життю та здоровю, вона не мала змоги подати заяву іншому нотаріусу. Для захисту свого права на спадщину за законом або за заповітом вона вимушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, на позовних вимогах наполягає. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи без участі селищної ради, рішення просить винести на розсуд суду. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-ФР № 890192 виданого 31 січня 2017 року комітетом РАЦС адміністративного департаменту Адміністрації міста Тюмені Російської Федерації, 28 січня 2017 року померла [PERSON], актовий запис про смерть №604. Після смерті [PERSON], померлої 28.01.2017, відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 7,5400 га, розташованої на території Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛГ №087654, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №274 від 14.02.2003. Згідно паспорта громадянина України серії ЕМ № 883667, виданого 31 березня 2001 року Ленінським РВ УМВС України в Луганській області, [PERSON], [INFO]. З свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ЕД № 429662, виданого 01.03.1986 Ленінським відділом РАЦС Ворошиловградської області вбачається, що 01.03.1986 [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Петренко», актовий запис №100. [PERSON] була рідною матірю позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ-ЕД № 474029, виданого повторно 03 грудня 1985 року, де в графі мати «Верховод Людмила Михайлівна». Таким чином, позивач є рідною донькою [PERSON], померлої 28.01.2017 та відповідно до ст. 1262 ЦК України є спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] на користь [PERSON], [INFO], склала заповіт від 10.11.2004, посвідчений приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Луганської області, відповідно до якого: [PERSON] належну їй на праві особистої власності земельну ділянку, що знаходиться на території Новопсковської селищної ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заповідає [PERSON], [INFO]. Постановою державного нотаріуса Новопсковської державної нотаріальної контори від 07.09.2017 у вчиненні нотаріальної дії по оформленню спадкових прав після померлої [PERSON], [PERSON], спадкоємиці за законом та за заповітом в видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, оскільки спадкоємицею не надано документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, а довідки з тимчасово непідконтрольної території України до уваги нотаріусом не приймаються, оскільки всі документи, видані органами влади невизнаних республік, не мають юридичної сили, тому не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, та не подано заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у Постанові №5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи немайнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до положень ст.\~ст. 1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 розяснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 1221 ЦК України, якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Частиною 1 статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Матеріалами справи встановлено, що після смерті [PERSON], померлої 28.01.2017, відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 7,5400 га, розташованої на території Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області. Таким чином суд вважає доведеним факт, що місцем відкриття спадщини після померлої [PERSON] є місцезнаходження нерухомого майна, а саме: смт. Новопсков Новопсковського району Луганської області. Також, судом встановлено, що у визначений законом шестимісячний строк позивач не подала заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини, у звязку із чим не може оформити належним чином свої спадкові права. Щодо поважності причин для своєчасного звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини суд зазначає таке. Згідно позовної заяви, причиною пропуску позивачем встановленого законом строку для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини було те, що мати позивача померла на території Російської Федерації, 28 січня 2017 року, а була зареєстрована в [INFO], на території, яка на даний час непідконтрольна території Україні. Спадщину після смерті матері вона вважала, що прийняла так як постійно проживала зі спадкодавцем, а довідки з тимчасово непідконтрольної території України до уваги нотаріусом не приймаються. У встановлений законом строк вона не змогла подати заяву до нотаріальної контори для прийняття спадщини, оскільки після смерті матері вона тяжко переживала її втрату, душевно страждала, вважала, що прийняла її своєчасно. Враховуючи, що на території Луганської області проводиться антитерористична операція, жоден нотаріус в м. Луганськ не працює з 2014 року, а із-за відсутності транспортного сполучення та в зв'язку із загрозою небезпеки життю та здоровю, вона не мала змоги подати заяву іншому нотаріусу. Статтею 1272 ЦК України\~передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24\~Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 «Про судову практику у справах про спадкування»\~особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані в силу положень\~ст.60 ЦПК України\~докази в їх сукупності, суд вважає вказані позивачем причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини поважними, а позов таким, що підлягає задоволенню і визначає їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, а саме три місяці, з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання до суду фізичними особами заяв у справах окремого провадження становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час звернення заявника до суду становить 320 грн. За таких обставин суд вважає, що представником позивача [PERSON] [PERSON] внесено судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом, тому позивачу необхідно повернути зайво сплачений судовий збір у розмірі 320.00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved