Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в Монастириський районний суд Тернопільської області з вимогою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 22 листопада 1997 року в виконавчому комітеті Лазарівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис №5. В шлюбі з відповідачем у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. В позовній заяві зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося, між ними зникло взаєморозуміння та повага, згода у вирішенні сімейних питань, протягом останнього часу разом не проживають, спільного господарства не ведуть, а тому переконана, що сенсу підтримувати сімейні відносини немає та вважає, що спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, суду через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю миритися не бажає, настоює на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, суду через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позовних вимог не заперечує, на розірвання шлюбу згідний. Відповідно до ч. 2\~ст. 158 ЦПК України\~особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 листопада 1997 року в виконавчому комітеті Лазарівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис №5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ИД №119431 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Монастириського районного управління юстиції у Тернопільській області 08 вересня 2015 року. Під час шлюбу в [PERSON] та [PERSON] народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №032639 виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Монастириського районного управління юстиції Тернопільської області 13 вересня 2006 року та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД №032640 виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Монастириського районного управління юстиції Тернопільської області 13 вересня 2006 року. Сторони по справі спільного господарства не ведуть, сумісне проживання остаточно припинено, шлюб носить формальний характер, позивач настоює на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. В Постанові Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначається, що при розгляді справ, які виникають у зв'язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року, а також інших нормативно - правових актів, що регулюють сімейні відносини. \~\~\~\~ Згідно ч. 1 ст. 3 СК України, сімя є первинним та основним осередком суспільства. \~\~\~\~ Відповідно до ст. 24 СК України\~\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. \~\~\~\~ Статтею 56 СК України передбачено, що кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України) Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У відповідності до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач миритися не бажає і збереження шлюбних відносин суперечить її інтересам, суд приходить до переконання, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] необхідно розірвати, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї\~\~неможливе.

Outcome: approved