Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до Долинського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просила: - розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем; - стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття; - допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць; - стягнути з відповідача судові витрати по справі. Свої позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини позивач обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак припинили фактичні подружні стосунки та не проживають разом. Мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею (позивачем) та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не виділяє їй кошти на належне утримання їх спільної дитини, забезпечення належного рівня її проживання та розвитку. Крім того зазначила, що при подачі позовної заяви нею понесені судові витрати в сумі 1100 грн. за надання правової допомоги, які просить стягнути з відповідача. Ухвалою від 17.09.2020 роз`єднано позовні вимоги в цивільній справі за вищевказаним позовом та виділено у самостійне провадження позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини. Ухвалою від 23.09.2020 зазначену позовну заяву (позовна вимога про стягнення аліментів на утримання дитини) прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та постановлено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копія ухвали від 23.09.2020 була надіслана в порядку ст. 272 ЦПК України позивачу за її зареєстрованим місцем проживання (перебування) та відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання (перебування), встановленим судом у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 187 ЦПК України. Копія зазначеної ухвали отримана відповідачем 29.09.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Клопотання від сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходили. Заперечення від відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходило. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, які не суперечать законодавству, зокрема тому, яке регулює сімейні правовідносини, та їх задоволення з огляду на таке. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони з 27.01.2018 перебувають у шлюбі, який зареєстровано виконавчим комітетом Маловодянської сільської ради Долинського району Кіровоградської області про що 27.01.2018 складено відповідний актовий запис № 7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 27.01.2018. Сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , про що Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 13.06.2018 складено відповідний актовий запис № 93, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 13.06.2018, в якому батьками дитини зазначені: батько « [PERSON] » та мати « [PERSON] ». Відповідно до довідки № 3779 від 11.09.2020, виданої КП «Долинський міськкомунгосп», [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є дитиною з інвалідністю, що підтверджується посвідченням серія [NUMBER] . Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 184 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину до досягнення дитиною повноліття є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при цьому, припинення фактичних шлюбних відносин між батьками та проживання окремо від дитини, - не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини до досягнення дитиною повноліття, крім того, судом під час розгляду справи, з урахуванням положень ч. 1 ст. 182 СК України та наявних у справі доказів, не встановлено наявності на утриманні у відповідача інших неповнолітніх (малолітніх) дітей, непрацездатних батьків, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, не можливості сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі, визначеному позивачем, які мають враховуватися судом при розгляді питання про стягнення аліментів та їх розмір, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, який регулює сімейні відносини, в зв`язку з чим підлягають задоволенню, таким чином, з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивача на утримання їх спільної малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів з дня пред`явлення позивачем позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Окремо судом відзначається, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на її корить судових витрат судом відзначається таке. Відповідно до договору про надання правничої допомоги, укладеного 11.09.2020 між позивачем та адвокатом Чепулою І.В. (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 151), акта про обсяг наданої правничої допомоги від 11.09.2020, підписаного останніми та квитанції № 779203 від 11.09.2020, - позивачем понесені судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвокат по зверненню до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1100 грн. а саме: консультація - 500 грн., складання позовної заяви - 600 грн. Враховуючи викладене та положення статей 137 та 141 ЦПК України, беручи до уваги, що відповідач не звертався до суду із клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, - суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в частині позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 550 грн. (1100/2). Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, на підставі чого, враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору та позов задоволено повністю, - суд дійшов висновку, що судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 840,80 грн., слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved