Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, відповідно до вимог якого просить суд шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 27.07.2013 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 524 розірвати та стягнути з відповідача 1 000,00 грн. витрат за оплату правничої допомоги. На обґрунтування позову зазначено, що 27.07.2013 року позивач уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №524. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Під час спільного проживання неодноразово виникали різного роду непорозуміння, проживання однією сім'єю фактично припинено. Так, на думку позивача подальше спільне сімейне життя та примирення не можливе, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, згідно якої просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не надав. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, а також те, що одночасно існують умови, які передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відсутність позивача та відповідача. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 27.07.2013 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 524, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 27.07.2013 року. Від вказаного шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 04.02.2014 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області. Сторони шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами є неможливим, суперечило б інтересам кожного з них, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Прізвище позивача за її вимогою необхідно залишити - «[PERSON]». Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню та позивач при подачі позову до суду звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704 грн. 20 коп., та стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 000 грн. 00 коп.

Outcome: approved