Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, якою просить суд скасувати арешт на ј частину житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , накладжений постановою державного виконавця державної виконавчої служби м. Прилуки від 01.02.2001 року. В обгрунтування заявлених вимог позивачем вказано про те, що він засуджений вироком Прилуцького міського суду від 28.09.2000 року до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На виконання данного вироку в частині конфіскації належного йому майна було виписано виконавчий лист, під час виконання якого, державним виконавцем було накладено арешт на належну йому 1/4 частину житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] . Даний виконачий лист 04.03.2002 року державним виконавцем було повернуто до справи, як виконаний. Іншими співласниками житлового буудинку [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] , які виявили бажання подарувати свої частки у праві власності житлового будинку з надвірними будівлями позивачу по справі - [PERSON] , який під час посвідчення договорів дарування і дізнався про існування арешту на належну йому ј частину житлового будинку, який не скасовано до цього часу. Відповідно до листа начальника Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області за №18-43/8/14.15/20628 від 24.07.2019 року, повідомлено, що відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органх державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07.06.2017 та номенклатури справ Прилуцького міськрайонного відділу ДВС термін зберігання журналів обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцю та алфавітних показників до виконавчих документів - становить пять років. Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву - три роки. Тому провадження по якому були накладені арешти та вся інша інформація щодо нього вже знищені. Станом на 23 липня 2019 року виконавчих документів про стягнення з [PERSON] на виконанні у Прилуцькому міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ у Чернігвській області не перебувають Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, звернулися до суду з заявою про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги повністю підримують та просять із задовіьнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, уразі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. . Дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав: Вироком Прилуцького міськрайонного суду від 28.09.2000 року [PERSON] визнано винним за ст. 140 ч. 3 КК України і призначено покарання, відповідно до ст. 45 КК України умовно з наданням іспитового строку терміном на 3 роки та сплатою штрафу на користь держави в сумі 700 грн. з конфіскацією особистого майна (а.с.5-7). Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що на підставі постанови б/н, 01.02.2001 про арешт майна боржника, реєстраційний номер обтяження 3667760, накладено арешт на частину будинку [ADDRESS] (а.с.9). Згідно договору купівлі-продажу від 17.12.1999 року ј частина житлового будинку розташованого в [ADDRESS] належить [PERSON] , по ј частині цього ж будинку належать [PERSON] та [PERSON] (а.с.11-12). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.07.2015 року [PERSON] належить 1/12 частина житлового будинку розташованого в [ADDRESS] , [PERSON] 1/6 частина вищезазначеного будинку, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с.13-14). Згідно листа начальника Прилуцького міськрайонного відділу ДВС у Чернігівській області повідомляється, що згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень встановлено, що станом на 23.07.2019 року виконавчі документи про стягнення з [PERSON] на виконанні у Прилуцькому міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ у Чернігівській області не перебувають (а.с.11). Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст 316,317,319ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7ЦПК України є обов`язковою для суду. На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, враховуючи те, що арешт майна був заходом виконання вироку суду, так як боржника за вироком Прилуцького міськрайонного суду від 28.09.2000 року визнано виним за ст. 140 ч.3 КК України призначено покарання у вигляді іспитового строку терміном 3 роки з конфіскацію особистого майна, а відповідно до листа начальника Прилуцького міськрайонного ВДВС, відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби термін зберігання журналів обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавчеві та алфавітних покажчиків до виконавчих документів - становить пять років, а також що станом на 23.07.2019 року виконавчі документи про стягнення з [PERSON] на виконанні у Прилуцькому міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ у Чернігівській області не перебувають, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved