overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. В судове засідання позивач не з»явився , представив письмову заяву про слухання справи у його відсутності з повним підтриманням позовних вимог. В судове засідання відповідачі не з»явилися , представили письмові заяви про слухання справи у їх відсутності з повним визнанням позовних вимог Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності виникає із підстав не заборонених законом, зокрема, із правочинів. У відповідності до ст. 392 СК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 14.10.2009 року Рохманівською сільською Радою Шумського району житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] , належить гр. [PERSON] . Гр. [PERSON] помер [INFO] в с. Обич Шумського району , що стверджується свідоцтвом про смерть, виданим 11 червня 2010 року Рохманівською сільською Радою Шумського району , актовий запис №14. 01 травня 2010 року між померлим та позивачем по справі відбувся договір купівлі- продажу нерухомого майна , яке знаходиться в [ADDRESS] , згідно з яким померлий [PERSON] продав за 30 тисяч гривень, а позивач купив це нерухоме майно , що стверджується розпискою, написаною померлим [PERSON] , в якій він чітко вказав, що отримав гроші в сумі 30 тис. грн.. за продане нерухоме майно від позивача , та померлий зобов'язався в строк до 01 січня 2011 року посвідчити нотаріально даний договір купівлі продажу . Відповідачі були присутні під час укладення договору купівлі- продажу між померлим батьком та позивачем і підписалися в розписці про отримання померлим за свого життя коштів в сумі 30 тис. грн.. за продане нерухоме майно, що в [ADDRESS], про що є підписи в розписці . Відповідачі по справі є дітьми померлого [PERSON] і відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємці 1 черги по закону після його смерті , на підставі поданих ними заяв до суду не заперечують проти того, що померлий за свого життя розпорядився належним йому майном , та продав його позивачу, отримавши від останнього гроші в сумі 30 тис грн. Згідно довідки №135 від 19 лютого 2014 року , виданої Рохманівською сільською Радою Шумського району гр. [PERSON] проживає без реєстрації в будинку померлого [PERSON] з [INFO] за адресою [ADDRESS] За вказаних обставин суд вважає, що за доцільне визнати за гр. [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS], як такий , що набув права власності на нерухоме майно, однак не оформив його із причин, які від нього не залежали, у зв»язку із смертю власника . На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно по закону , яке залишилось після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в с. В. Загайці Шумського району. Позивач в судове засідання не з»явився , представив письмову заяву про слухання справи у його відсутності із повним підтриманням позовних вимог. Відповідачі представили письмові заяви про слухання справи у їх відсутності , з повним визнанням позовних вимог . Суд, перевіривши матеріали справи , оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16 жовтня 1998 року В. Загайцівською сільською радою Шумського району Тернопільської області , гр. [PERSON] помер [INFO] в с. В.Загайці Шумського району, а/з № 24 . Померлому [PERSON] на день смерті належала земельна частка /пай по СС «Світанок» Шумського району , розміром 2.47 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на підставі сертифікату на право на земельну частку /пай/ серії ТР № 0151511 , виданого 14 листопада 1996 року Шумською райдержадміністрацією, зареєстрованого 14 листопада 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку/ пай/ за № 511 . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 07 серпня 1960 року В.Дедеркальським бюро ЗАГС Тернопільської області, гр. [PERSON] народився [INFO] в с. В. Загайці Шумського району і в графі батько вказано [PERSON] . Згідно довідки № 1047 від 01.11.2013 року , виданої Великозагайцівською сільською Радою Шумського району гр. [PERSON] вступив в управління спадковим майном після смерті батька [PERSON] шляхом отримання на руки сертифіката серії ТР №0151511 на земельну частку (пай) , розміром 2.47 кадастрових гектарів . У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності виникає із підстав , що не заборонені законом . У відповідності до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у зв'язку із смертю власника. У відповідності до діючого на час відкриття спадщини законодавства , а саме ст. 549 ЦК України , в старій редакції спадкоємець, який вступив в управління спадковим майном , вважається таким, що прийняв спадщину. За вказаних обставин суд вважає, що за позивачем ,як спадкоємцем 1 черги по закону слід визнати право власності на спадкове майно , яке залишилось після смерті спадкодавця [PERSON], яке складається із права на земельну частку/пай/ по СС « Світанок». На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 475 631,88 грн. Враховуючи довготривалість та складність виготовлення рішення у повному обсязі, суд вважає можливим проголосити вступну і резолютивну частину рішення та відкласти складання повного рішення на п'ять днів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачів [PERSON], Струсівської сільської ради Теребовлянського району, в якому просить визнати за ним право власності на майно житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що в с.Струсів, вул.Скала,70 Теребовлянського району Тернопільської області, в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої 15 листопада 2007 року. Позивач не може отримати свідоцтво про право власності на вказане спадкове майно через відсутність його реєстрації. У судове засідання позивач [PERSON] не з»явився, у позові вказав про розгляд справи за його відсутності, просить позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], Струсівська сільська рада Теребовлянського району у судове засідання не з»явились, подали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнали. Третя особа приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з»явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду. Суд, дослідивши та оцінивши докази, встановив Позивач [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON]. Батько позивача [PERSON] помер 9 лютого 1993 року. Спадкодавець [PERSON] 14 червня 2007 року склала заповіт, яким заповіла належний їй на праві власності житловий будинок в с.Струсів, вул.Скала Теребовлянського району [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла 15 листопада 2007 року, що є часом відкриття спадщини на належне їй майно. Після смерті [PERSON] залишився житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с.Струсів, вул.Скала,70, Теребовлянського району Тернопільської області. Відповідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд Теребовлянського БТІ вартість спадкового житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами складає 252206 грн. Позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Теребовлянського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане нерухоме майно йому відмовлено через відсутність реєстрації такого майна. Інші спадкоємці майна померлої, зокрема і відповідач [PERSON] (спадкоємець за заповітом), із заявою про прийняття спадщини не звертався. Судові витрати позивач просить покласти на нього. Відповідно до ст.1223,1268 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти її. На підставі викладеного, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги позивача слід задовольнити, визнавши за [PERSON] право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що у с.Струсів, вул.Скала,70, Теребовлянського району Тернопільської області, після смерті 15 листопада 2007 року [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачів [PERSON] , Теребовлянської міської ради Тернопільської області, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Позивач не може отримати свідоцтво про право власності на вказане спадкове майно через наявність інших спадкоємців майна спадкодавця, які мали право на обов`язкову частку у спадщині. У судове засідання представник позивача [PERSON] [PERSON] не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просить позов задовольнити із підстав, викладених у ньому. Відповідач Теребовлянська міська рада Тернопільської області району у судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову. Суд, дослідивши та оцінивши докази, встановив Позивач [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] . Житловий будинок з надвірними побудовами в [ADDRESS] належав на праві приватної власності [PERSON] , що підтверджується реєстраційним посвідченням Тернопільського міжміського бюро технічної інвентаризації від 26 червня 1968 року. 31 серпня 1994 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів належний йому на праві власності жилий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] [PERSON] . Відповідно до висновку про вартість майна, складеного оцінювачем фізичною особою-підприємцем [PERSON] , вартість спадкового житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами складає 281200 грн. Позивач [PERSON] звернувся до Теребовлянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане нерухоме майно йому відмовлено через наявність спадкоємців майна [PERSON] його дружини [PERSON] та дочки [PERSON] , які мали обов`язкову частку у спадщині. Зі змісту постанови Теребовлянської державної нотаріальної контори від 23 жовтня 2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , а [PERSON] померла [INFO] . Після їх смерті до нотаріальної контори їх спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звертались. Судові витрати позивач просить покласти на нього. Відповідно ст.1223,1268 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти її. На підставі викладеного, враховуючи визнання позову відповідачами, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги позивача слід задовольнити, визнавши за [PERSON] право власності на житловий будинок садибного типу із господарськими будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачка [PERSON] про поділ не рухомого майна , що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. В судове засідання сторони не зявилися, представили письмові заяви про слухання справи у їх відсутності, з повним підтриманням своїх позовних вимог та їх визнанням . Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. У відповідності до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності. Ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі із 28 січня 1978 року , який був зареєстрований Андрушівською сільською Радою Шумського району . За час шлюбу сторони придбали гараж з прибудовою жилих приміщень, що знаходиться в м.Шумськ по вул..Л.Українки, 15 б, право власності на який визнано за позивачем [PERSON] на підставі технічного паспорту виготовленого 20.02.2006 р. КП «Шумське БТІ». Сторони погодили, що не рухоме майно, яке складається із гаража з прибудовою жилих приміщень, що знаходиться в м.Шумськ по вул..Л.Українки, 15 б, вартістю 15000 грн., вони придбали за спільні кошти за час шлюбу, а тому ці обставини у відповідності до ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. За вказаних обставин суд вважає за доцільне виділити в користь позивача цілу частину нерухомого майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, гараж з прибудовою жилих приміщень, що знаходиться в м.Шумськ по вул..Л.Українки, 15 б, та визнати за ним право власності на це майно. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що більше 14 років тому між сторонами погіршилися відносини, втрачено взаєморозуміння та довіру. З того часу вони не живуть однією сім`єю та не ведуть спільне господарство. Ухвалою судді від 09 квітня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив суд розгляд справи здійснювати без його участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву, у якій просила суд розглядати справу без її участі. Позовні вимоги визнала повністю та не заперечила щодо їх задоволення, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». Частини 1, 4 ст. 206 ЦПК України визначають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку з неявкою учасників справи, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 19 березня 2021 року Чортківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), сторони 27 січня 1994 року у Тернопільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 60. У шлюбі в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , який є повнолітнім. Судом встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка визнала позов, з огляду на засади добровільності шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в сім`ї часто відбуваються сварки, у сторін різні характери. У зв`язку з цим між подружжям практично припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюб. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Щодо примирення заперечив. Ухвалою судді від 29 червня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив розірвати шлюб, щодо надання строку на примирення заперечив. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала, щодо розірвання шлюбу не заперечила. Просила не надавати строк на примирення. Ознайомившись із поясненнями позивача та відповідачки, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції 06 грудня 2014 року, сторони 06 грудня 2014 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 2244. У шлюбі в сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 01 лютого 2018 року; [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції 18 травня 2009 року. Судом встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка визнала позов, з огляду на засади добровільності шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між сторонами практично припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство та вирішили розірвати шлюб. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Проти примирення категорично заперечує. Ухвалою судді від 20 серпня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, у якій просив розгляд цивільної справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив розірвати шлюб. Щодо надання строку на примирення заперечив. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, у якій просила розгляд цивільної справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просила розірвати шлюб. Щодо надання строку на примирення заперечив. Частини 1, 4 ст. 206 ЦПК України визначають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку з неявкою учасників справи, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 26 травня 2017 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, сторони 26 травня 2017 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 40. Судом встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка не заперечила щодо розірвання шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved