Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що з 28 вересня 2007 року по 12 серпня 2017 року вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі та мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно медичного висновку № 48 на дитину з інвалідністю віком до 18 років від 03 серпня 2019 року, син [PERSON] має наступний діагноз: епілепсія криптогенна змішаний тетрапарез, синдром ДЦП, затримка психомовного розвитку, та перебуває на «Д» обліку у лікаря-невролога, що підтверджується довідкою ЛФК № [NUMBER] КНП КМР «Центр ПМСД № 1 від 26 червня 2019 року. У висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини № 328 від 19 вересня 2019 року вказано про те, що вона, як мати займається вихованням та розвитком дитини, приділяє достатньо уваги розвитку дитини, умови виховання задовільні, відносини в сім`ї доброзичливі. Батько [PERSON] з серпня 2018 року аліменти на утримання сина не виплачує, заборгованість по аліментам станом на 01 жовтня 2019 року становить 29196,34 грн. Відповідач не цікавиться здоров`ям сина, самоусунувся від його лікування, не приймає участі у вихованні дитини, яка з народження знаходиться під наглядом лікаря-невропатолога, а з трьох років страждає на неврологічне захворювання синдром Псевдо- [PERSON] фармакорезистентна течія (неможливість медикаментозно загасити напади), моторна алалія, порушення формування скелету обличчя. Його захворювання пов`язано з ураженням ЦНС, затримкою моторного та мовного розвитку. З 2014 року у дитини виникають атонічні приступи, йому призначена протисудомна терапія. У січні 2018 року ДБЗОЗ «Науково-практичний центр спеціалізованої медичної допомоги дітям ім. Войно-Ясенецького» Департаменту охорони здоров`я м. Москва надав консультативний висновок про те, що дитині показана планова госпіталізація до центру для вирішення питання про можливість застосування гормональної терапії, і вказаний центр може прийняти її сина на госпіталізацію. Проте, відповідач відмовився надати нотаріально посвідчений дозвіл на вивіз дитини за кордон для лікування, тому вона була вимушена звертатися до суду із заявою про надання дозволу на виїзд дитини за кордон. Можливість проходження обстеження була під загрозою, бо через ненадання відповідачем дозволу було втрачено дуже багато часу. Вказане свідчить про те, що відповідач не тільки не цікавиться здоров`ям сина, а ще і створює перешкоди для лікування дитини. Згідно акту обстеження умов проживання від 01 листопада 2019 року син [PERSON] забезпечений всім необхідним, він мешкає разом з нею, позивачкою, дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З травня 2017 року відповідач не бачив сина і не має наміру з ним спілкуватися, не надавав і не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не піклується про здоров`я свого сина, його фізичний, духовний та моральний розвиток, не дарує дитині іграшки та подарунки на день народження, що свідчить про те, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини і не бажає їх виконувати. Посилаючись на норми Конституції України та Сімейного кодексу України, просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] . Ухвалою судді від 10 січня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розглядати справи в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 04 березня 2020 року замінена третя особа у цивільній справі Служба у справах дітей Кам`янської міської ради на Орган опіки та піклування виконавчий комітет Кам`янської міської ради, якого зобов`язано надати висновок щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] , зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якої невідоме (останнє відоме місце реєстрації: [ADDRESS] ), викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (ч. 11 ст. 128 ЦПК України), але в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Від начальника служби у справах дітей Кам`янської міської ради Пелипас Г.В. до суду надійшла заява з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника Органу опіки та піклування - виконавчого комітету Кам`янської міської ради (а.с. 34), до якої також доданий висновок Органу опіки та піклування - виконавчого комітету Кам`янської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 3. ст. 211, п.1 ч.3 ст. 223, ч.1, ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу у судовому засіданні за відсутності представника третьої особи та відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Позивач [PERSON] у вступному слові стисло виклала зміст та підстави своїх позовних вимог щодо предмету позову та надала пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Також пояснила суду, що вона та відповідач спільно не проживають з 2015 року, шлюб було розірвано 12 серпня 2017 року. Вони з відповідачем та дитиною мешкали в Росії. Після припинення сімейно-шлюбних відносин між нею та відповідачем син [PERSON] залишився проживати разом з нею. У 2017 році вони з сином повернулися в Україну, а відповідач залишився проживати в м. Москва. До вересня 2017 року відповідач добровільно надавав допомогу на утримання сина, який з дитинства страждає на ряд тяжких захворювань, є дитиною з інвалідністю. В лютому 2018 року сину необхідно було пройти повне медичне обстеження у центрі в м. Москва, для чого була необхідна нотаріальна згода батька на виїзд дитини за межі України, а відповідач таку згоду не надав. Тому вона зверталася до суду з позовом про надання дозволу для виїзду разом з сином за кордон для проведення медичного обстеження дитини. Коли вона з сином два місяці перебувала у Росії на обстеженні, відповідач з ними не зустрічався, хоча мешкав поблизу від них. Потім вона з сином повернулася в Україну. Відповідач не надавав добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини, тому аліменти були стягнуті з нього в судовому порядку, але відповідач не виконує рішення суду і не сплачує аліменти на утримання сина. З 2017 року відповідач взагалі не цікавиться здоров`ям сина, ніяк не спілкується з дитиною. Для стаціонарного обстеження сина в психоневрологічному відділені також необхідна згода батька дитини. Крім того, можливо виникне необхідність у проведенні дитині операції, для чого також потрібна згода обох батьків. Оскільки відповідачу взагалі не цікава доля та здоров`я його сина і він самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, просить позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] . Вислухавши вступне слово позивача, показання свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази у справі та встановивши фактичні обставини і зміст спірних правовідносин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] , [INFO] , перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 2007 року по [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7) та рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 серпня 2017 року про розірвання шлюбу між сторонами у справі (а.с. 12). Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, в якому відповідач вказаний батьком дитини (а.с. 8). Згідно довідки ТОВ «ЄРЦ КП»№ 1/21741 від 10 жовтня 2019 року (а.с. 9), позивачка [PERSON] разом з малолітнім сином [PERSON] , 2010 року народження, зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Разом з ними також зареєстровані члени сім`ї позивачки: батько [PERSON] , мати [PERSON] та сестра [PERSON] . Згідно акту обстеження умов проживання від 01 листопада 2019 року (а.с. 10), у квартирі по [ADDRESS] , яка має загальну площу 72,0 кв.м., житлову площу 69,0 кв.м., є в наявності водо-, газо-, електропостачання, газове автономне опалення; у дитини є спальне місце, одяг відповідно віку та сезону, іграшки, спеціальний візочок для дитини-інваліда, необхідні ліки, тобто створені всі необхідні умови для життя та розвитку. Малолітній [PERSON] , 2010 року народження, є дитиною з інвалідністю віком до 18 років, що підтверджується медичним висновком № 48 від 03 серпня 2018 року (а.с. 22), перебуває на «Д» обліку у лікаря-невролога з діагнозом: епілепсія криптогенна змішаний тетрапарез, синдром ДЦП, затримка психомовного розвитку, що підтверджується довідкою ЛФК № [NUMBER] КНП КМР «Центр ПМСД № 1 від 26 червня 2019 року (а.с. 9). Як пояснила в судовому засіданні позивачка, після фактичного припинення у 2015 році сімейно-шлюбних відносин, відповідач до вересня 2017 року добровільно надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, а потім перестав, у зв`язку з чим аліменти на утримання дитини були стягнуті з відповідача в судовому порядку. Проте, [PERSON] рішення суду не виконує, з серпня 2018 року аліменти на утримання дитини не сплачує. З 2017 року відповідач взагалі не спілкується з дитиною, не цікавиться станом здоров`я сина та його лікуванням. Як вбачається із довідки державного виконавця Дніпровського відділу ДВС міста Кам`янське (а.с. 27), відповідач [PERSON] станом на 01 січня 2020 року має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 37443,34 грн. Позивачка самостійно виховує та утримує свого малолітнього сина, піклується про його здоров`я, займається лікуванням дитини, а відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Те, що відповідач з 2017 року не спілкується із своїм сином [PERSON] , не приймає участі в його вихованні, лікуванні та утриманні, не цікавиться його життям, підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] . Так, свідок [PERSON] надав показання про те, що він є батьком позивачки та дідусем малолітнього [PERSON] , і він вже три роки не бачив колишнього чоловіка своєї дочки. Відповідач, який мешкає в Росії, не допомагає утримувати свого сина [PERSON] , не цікавиться життям дитини, не телефонує, не приймає участі у вихованні дитини. Онук хворіє, не розмовляє, не навчається. Свідок [PERSON] надала показання про те, що вона є сусідкою позивачки і бачить, що [PERSON] завжди із своїм сином [PERSON] , який хворіє, має інвалідність. Позивачці допомагають виховувати сина її батьки. Вона, свідок не знайома з відповідачем, ніколи його не бачила. Сусіди казали, що він десь в Росії, а [PERSON] скаржилася, що від нього дитині немає ніякої допомоги. Згідно висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини від 19 вересня 2019 року № 328, наданого Комунальним закладом «Інклюзивно-ресурсний центр «сузір`я» Кам`янської міської ради (а.с.14-16), [PERSON] , [INFO] , має медичний діагноз: криптогенна епілепсія, змішаний тетрапарез, груба затримка психомоторного розвитку, гіперметропія високого ступеню обох очей; вихованням та розвитком дитини займається мати дитини, яка приділяє достатньо уваги розвитку дитини. Таким чином, судом встановлено, що малолітній [PERSON] , 2020року народження, мешкає разом з позивачкою [PERSON] , знаходиться на її утриманні та вихованні. Позивачка піклується про стан здоров`я дитини, її фізичний та духовний розвиток, забезпечує малолітньому сину гідні умови для існування, життя та лікування. Відповідач [PERSON] не цікавиться життям та здоров`ям своєї дитини, не приймає ніякої участі в її вихованні, утриманні та лікуванні. Те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків і не турбується про стан здоров`я дитини доказується також тим, що позивачка у 2018 році була вимушена звертатися до суду для отримання дозволу для виїзду малолітнього сина за межі України для лікування, бо відповідач в добровільному порядку таку згоду позивачці надати відмовився, що підтверджується рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 березня 2018 року, яке було ухвалено у цивільній справі № 209/176/18, провадження № 2/209/476/18, за позовом [PERSON] до [PERSON] про надання дозволу на виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належним умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України мати або батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 18 березня 2020 року № 12 вих-20/158 (а.с. 35), малолітній [PERSON] є дитиною з інвалідністю до 18 років, потребує постійного лікування, оздоровлення, обстеження у спеціальних медичних закладах, у тому числі за кордоном, і з урахуванням інтересів малолітньої дитини, рекомендацій комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітету міської ради від 13 березня 2020 року, орган опіки та піклування виконавчий комітет міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Враховуючи те, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини, та приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування, суд вважає, що відповідача належить позбавити батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір, від сплати якого позивачка, згідно п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», була звільнена при зверненні до суду із цим позовом.

Outcome: approved