Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом про стягнення аліментів на дитину та її утримання в період догляду за дитиною до трьохрічного віку, вказуючи на те, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 16.06.2012року по 28.03.2014року, мають сина [PERSON], [INFO]року народження, на якого він матеріальну допомогу не надає. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/4 частки від усіх доходів відповідача, щомісячно та на її утримання в розмірі 1000грн., щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав в частині стягнення аліментів на дитину, просив задовольнити, а позовні вимоги про стягнення на утримання позивача [PERSON] в період догляду за дитиною до трьохрічного віку, просив залишити без задоволення. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до слідуючого. Сторони перебувають в шлюбі з 16.06.2012року по 28.03.2014року, мають сина [PERSON], [INFO]року народження. В судовому засіданні встановлено, що син [PERSON], [INFO]року народження, проживає разом з мамою та знаходиться на її утриманні. Позивачка одна несе витрати по утриманню сина, тому не має достатніх коштів для забезпечення першочергових витрат по задоволенню потреб дитини. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина для забезпечення гідних умов життя та розвитку. Ніякої участі у вихованні не приймає. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Згідно із ст. 184 СК України, розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як випливає зі змісту даної норми, нерегулярним доходом вважається дохід, що надходить із різною періодичністю, перервами. Дохід може бути нерегулярним, у випадку, якщо оплата праці відбувається по завершенні її виконання в частині або повністю. До того ж, у відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто як відповідач так і позивач повинні утримувати свого сина. З огляду на те, що відповідач надав відомості про офіційний дохід, а саме: [PERSON] навчається в Національній академії внутрішніх справ та має грошове забезпечення, і як батько зобов'язаний утримувати сина, про що не заперечував в судовому засіданні та погодився на сплату аліментів щомісячно, суд вважає обґрунтованими вимоги позивачки про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання у дружини-матері існує паралельно із правом дитини на утримання і не залежить від нього. Тобто з чоловіка - батька дитини, аліменти можуть одночасно стягуватися за двома правовими підставами: на дружину як з чоловіка і на дитину - як з батька. Проте враховуючи, що відповідач навчається, має постійне грошове забезпечення, і тому суд не вважає за можливе стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача [PERSON] в період догляду за дитиною до трьохрічного віку у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, який вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, та в розмірі 1/8 частини будь-яких доходів відповідача, щомісячно на дружину в період догляду за дитиною до трьохрічного віку, враховуючи, що відповідач навчається і має грошове забезпечення. За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Разом з цим, суд вважає за належне роз'яснити сторонам, що відповідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243,60грн. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial