Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про стягнення боргу з відповідача [PERSON] в розмірі 115 421,44 грн., а також сплаченого судового збору. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між позивачем та відповідачем, 14.03.2018 року були укладені два договори позики, згідно яких відповідач позичив у позивача грошові кошти в сумі 67 446,57 гривень, що еквівалентно 2569,39 доларів США, які зобов'язувався повернути до 14.03.2019 року чотирма частинами згідно визначеного сторонами графіку, а суму в розмірі 15 000 гривень, що еквівалентно 571,42 долари США відповідач позичив на строк 3 місяці до 14.06.2018 року. В подальшому, відповідач порушив умови договорів. Відтак, позивач звернувся до суду та просить стягнути суму боргу, з яких основний борг в сумі 2569,39 доларів США та 571,42 доларів США, штраф в розмірі 25,69 доларів США та 5,71 доларів США, а також пеня в розмірі 976,22 доларів США та 216,98 доларів США, а всього станом на 23.07.2018 року становить 4 365,41 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 115 421,44 гривень Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 14.08.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу встановлено п'ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву без поважних причин, хоча ухвалу про прийняття позову до розгляду та відкриття провадження отримав 06.09.2018 року, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Частина 2 ст. 11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно із ч.2 ст.1046 ЦК договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України № 6-1967цс15 від 11.11.2015 року, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були переданої йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України). Судом встановлено, що позивач [PERSON] 14.03.2018 року позичив відповідачу [PERSON] грошові кошти в розмірі 67 446,57 гривень, що еквівалентно 2569,39 доларів США, які зобов'язувався повернути до 14.03.2019 року чотирма частинами згідно визначеного сторонами графіку, а суму в розмірі 15 000 гривень, що еквівалентно 571,42 долари США відповідач позичив на строк 3 місяці до 14.06.2018 року. Проте, як ствердив позивач у позовній заяві, на даний час, відповідач не повернув жодних коштів на виконання вимог вказаної розписки, що не спростовано відповідачем, а тому відповідач не виконав своїх зобов'язань перед позивачем. Згідно умов вищезгаданих договорів, сторони домовились про те, що у випадку прострочення повернення отриманих коштів, позичальник несе відповідальність у розмірі сплати неповернутої суми отриманих коштів, штрафу у розмірі 1% від неповернутої суми, а також пені у розмірі 1% від неповернутої суми за кожен день прострочення. Крім того, у відповідності до наданих суду розписок, сторони також домовились про те, що всі питання щодо виконання таких, здійснюються за адресою м.Львів вул.Кн.Ольги, 106. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст.625 ЦК України). Відповідно до вимог ЦК України розписка є одночасно документом, який підтверджує й передачу грошей позикодавцем позичальнику, й укладення договору позики. Згідно даних розписок, відповідач взяв на себе зобов'язання повернути позивачу позичені у нього грошових коштів на певних умовах у та у вказаний строк. Розписка підписана власноручно відповідачем і є фактом виникнення зобов'язання відповідача [PERSON] перед позивачем [PERSON] Наявність у позивача розписки відповідача свідчить про неповернення ним боргу. Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором. Із поданого позивачем розрахунку вбачається, що сума боргу станом на дату звернення до суду 23.07.2018 року становить основний борг в сумі 2569,39 доларів США та 571,42 доларів США, штраф в розмірі 25,69 доларів США та 5,71 доларів США, а також пеня в розмірі 976,22 доларів США та 216,98 доларів США, а всього станом на 23.07.2018 року становить 4 365,41 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 115 421,44 гривень. Поданий позивачем розрахунок сторонами не оспорювався. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, оскільки відповідачем порушено умови підписаних ним розписок.

Outcome: approved