Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом до [PERSON], уточнивши позовні вимоги просить суд розірвати шлюбу між ним та відповідачкою, який було зареєстровано 12 листопада 2005 року Костопільським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненської області, актовий запис № 263. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги позивача визнала в повному обсязі, також просила суд у разі розірвання шлюбу залишити за нею її дошлюбне прізвище «Алексійчук». Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, всебічно, обєктивно та неупереджено дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 листопада 2005 року у Костопільському районному відділі реєстрації актів цивільного стану, Рівненської області, про що складено актовий запис 263, що стверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ №004769 (а.с.5). Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що сторони не проживають як сім'я протягом тривалого часу, вони мають різні характери, різні погляди на життя та сімейні цінності, сторони не бажають надалі проживати разом однією сім'єю, примирення є неможливим. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. Відповідно до\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с. 5), відповідач при реєстрації шлюбу своє прізвище «Алексійчук» змінила на прізвище чоловіка «Гриб». У поданій на адресу суду заяві відповідач просила після розірвання шлюбу відновити їй її дошлюбне прізвище. Враховуючи вимоги ст. 113 СК України , суд вважає, що таке клопотання має бути задоволено, оскільки законом право вибору прізвища після припинення шлюбу належить особі, яка змінила його у шлюбі. На підставі викладеного,

Outcome: approved