Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом, просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) в землях, що перебували в колективній власності колишнього КСП «Вільховець» с. Вільховець Богуславського району Київської області в розмірі 2,86 умовних кадастрових гектара, посилаючись на те, що вона з 23 травня 1988 року до 19 вересня 1998 року працювала в КСП «Вільховець», що підтверджується трудовою книжкою колгоспника. 10 травня 1995 року КСП «Вільховець» було видано державний акт на право колективної власності на землю. На час видачі державного акту на право колективної власності на землю КСП «Вільховець» вона була членом даного КСП, але її помилково не включили до списків членів КСП, які мали право на земельну частку (пай) та не видали відповідний сертифікат, тому вона вважає, що має право, відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року, на визнання за нею право на земельну частку (пай) в бувшому КСП «Вільховець» с. Вільховець Богуславського району Київської області. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, позовні вимоги [PERSON] підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача - Богуславської районної державної адміністрації Київській області в судове засідання не зявився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Представник третьої особи - Вільховецької сільської ради Богуславського району Київської області в судове засідання не зявився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру у Богуславському районі Київської області в судове засідання не зявився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі та не заперечував проти задоволення заявленого позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] з 23 травня 1988 року працювала в колгоспі ім. ХХІУ зїзду КПРС, потім колгоспі ім. Синявського в с. Вільховець, Богуславського району Київської області, а потім після реорганізації колгоспу набула членство в КСП «Вільховець», в якому працювала до 19 вересня 1998 року, що підтверджується копією трудової книжки колгоспника на імя [PERSON] Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Богуславському районі Київської області від 06 травня 2016 року видно, що Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Вільховець» був зареєстрований 27 листопада 1995 року. Відповідно до ст. 22 Земельного кодексу України в редакції від 13 березня 1992 року, який діяв на час розпаювання земель колективної власності, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникало після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі на місцевості і одержання документа, що посвідчує це право. Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року визначено коло осіб, які мають право на земельний пай, а саме «право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю». Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Відповідно до розяснень, викладених в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, повязані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. В даному випадку, оскільки [PERSON] на час одержання колективним сільськогосподарським підприємством «Вільховець» с. Вільховець Богуславського району Київської області державного акта на право колективної власності на землю станом на 10 квітня 1995 року (27 листопада 1995 року) була членом даного КСП, а тому мала право на земельний пай і на її імя помилково не видали сертифікат на право на земельну частку (пай) при розпаюванні землі. Загальновідомим факт є те, що колишні члени КСП «Вільховець» вже отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) та в послідуючому державні акти на земельну частку (пай). Із довідкою відділу Держгеокадастру у Богуславському районі Київської області від 06 травня 2016 року видно, що розмір земельної частки (паю) на одну особу КСП «Вільховець» в умовних кадастрових гектарах складає 2,86. Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) відповідно до ч. 1 ст. 2 вищевказаного Закону є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації за межами населених пунктів. Суд вважає, що оскільки право позивача на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього КСП «Вільховець» було порушено, то виходячи з принципу земельного законодавства щодо забезпечення рівності права власності на землю громадян, що визначено п. б) ч. 1 ст. 5 ЗК України, вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача [PERSON] шляхом визнання за нею права на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього КСП «Вільховець» с. Вільховець Богуславського району Київської області, що буде підставою для виділення їй в натурі (на місцевості) земельної ділянки, як власнику земельної частки (паю). На підставі ст.ст. 5, 152 ЗК України, ст.ст. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року, ст.ст. 22, 23 ЗК України (в редакції від 13 березня 1992 року), ст.ст. 1, 2, 3, 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»,

Outcome: approved