Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Ковельської міської ради у якому прохає суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,0330 га, кадастровий номер 0710400000:12:006:0033, цільовим призначенням якої є будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована в м. Ковель Волинської області, вул. Холмська, 24, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 28 лютого 2015 року. Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: 28 лютого 2015 року померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне спадкодавцеві за життя майно, у тому числі на трикімнатну квартиру №1 розташовану в місті Ковель по вул. Холмській,24, а також на земельну ділянку площею 0,330 га, кадастровий номер 0710400000:12:006:0033, цільовим призначенням якої є будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за тією ж адресою. За життя [PERSON] посвідчила заповітне розпорядження за яким квартиру [ADDRESS], а також земельну ділянку площею 0,330 га, розташовану за цією ж адресою, заповіла позивачеві. Спадкоємців, які мають права на обовязкову частку у спадщині після смерті [PERSON] не залишилось. Відповідно до положень ст.1268-1270 ЦК України позивач прийняв спадщину, подавши до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву. Приватним нотаріусом Любомльського районного нотаріального округу позивачеві видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] лише на квартиру. У видачі свідоцтва про правно на спадщину на земельну ділянку було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності спадкодавця на спірну земельну длянку. Земельна ділянкак площею 0,0330 га, цільовим призначенням якої є будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться по вул. Холмській,24 в м. Ковель та також квартира №1, розташована за вказаною адресою, була набута спадкодавцем у власність на підставі договорів купівлі-продажу, зареєстрованих нотаріально 06.04.2012 року за реєстровими номерами відповідно №660 та №657. Придбавши земельну ділянку та квартиру, позивач встигла здійснити державну реєстрацію права власності на квартиру, однак не встигла зареєструвати права власності на спірну земельну ділянку. Здійснити реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку немає можливості у звязку зі смертю спадкодавця. Відтак, у зв'язку з неможливістю надати нотаріусу оригіналів правовстановлювальних документів на нерухоме майно, яке входить до складу спадкової маси, реалізувати своє право на спадкове домоволодіння в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості, а тому звернувся з відповідним позовом до суду. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечив проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази у справі суд дійшов висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЕГ №170043 від 03 березня 2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любомльського районного управління юстиції Волинської області, [PERSON] померла 28 лютого 2015 року. (а.с33). Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, а відповідно до положень ч.1 ст. 1261 ЦК України першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкоємця, ....той із подружжя, який його пережив та батьки. Згідно ч.1 ст. 1267ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Матеріалами спадкової справи №41/2015 до майна померлої 28 лютого 2015 року [PERSON], розпочатої 24 липня 2015 року, доводиться та обставина, що позивач прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті його матері, [PERSON]. Крім нього, спадщину після смерті [PERSON] прийняв [PERSON]. Обом спадкоємцям приватним нотаріусом Любомльського районного нотаріального округу було видано свідоцтва про право на спадщину за законом відповідно до умов Договору про поділ спадщини від 06.10.2016 року, укладеного спадкоємцями першої черги [PERSON] та [PERSON]. (арк..спр. 38-84). Відповідно до ст. 1233,1235,1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників сімейних відносин. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно заповіту, посвідченого 21 травня 2012 року приватним нотаріусом Любомльського районного нотаріального округу, [PERSON] залишила заповітне розпорядження за яким належну їй квартиру №1 в місті Ковель по вул. Холмській,24 та земельну ділянку площею 0,0330 га, розташовану за цією ж адресою, заповіла синові [PERSON]. (а.с.6). 04 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Любомльського районного нотаріального округу позивачеві було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом майна [PERSON], а саме на трикімнатну квартиру, що знаходиться в місті Ковель по вулиці Холмській,24/1, яка належала спадкодавцеві на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 06.04.2012 року приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу. Вказана обставина підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №45301159 від 04.10.2016 року (а.с.15). Постановою приватного нотаріуса Любомльського нотаріального округу [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії №143/02-31 від 28 березня 2016 року, позивачеві [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,0330 га., яка розташована в місті Ковель, вулиця Холмська,24 Волинської області, кадастровий номер 0710400000:12:006:0033 після с мерті [PERSON] з підстав відсутності правовстановлювальних документів на підтвердження реєстрації права власності спадкодавця на вказане спадкове майно. (а.с.18). У ході судового розгляду встановлено, що приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу [PERSON] 06 квітня 2012 року було посвідчено договір купівлі-продажу квартири №1, розташованої по вул. Холмській,24 в м. Ковель Волинської області та договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0330 га, розташованої по вул. Холмській,24 в м. Ковель Волинської області. Вказані договори зареєстровано у реєстрі за відповідними номерами №657 та №660. Згідно вказаних договорів купівлі-продажу [PERSON] продав спадкодавцеві [PERSON] квартиру №1 розташовану по вул. Холмській,24 в м. Ковель Волинської області та земельну ділянку площею 0,0330 га, розташовану по вул. Холмській,24 в м. Ковель Волинської області. (а.с.9,10). Факт набуття спадкодавцем на підтаві договору купівлі-продажу квартири та земельної ділянки, розташованої в м. Ковель по вул. Холмській,24, доводиться також даними витягів з Державного реєстру правочинів №11188242 від 06.04.2012 року та №41038948 від 24.07.2015 року. (а.с.12,13). Даними інформаційних довідок з Державного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна 72879153 від 11.11.2016 року та № 72881588 від 11.11.2016 року відомості про реєстрацію прав власності, інших речових прав, іпотеки, обтяження щодо нерухомого майна земельною ділянки площею 0,0330 га, розташованої в м. Ковель по вул. Холмській,24, кадастровий номер 0710400000:12:006:0033, в Державному реєстрі відсутні. (а.с.29-32). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку н.в. НВ-0701964522016 від 04.03.2016 року, право власності на земельну ділянку розташовану в м. Ковель по вул. Холмській,24, кадастровий номер 0710400000:12:006:0033, зареєстровано за [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно ч.1,2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обовязковою у Державному реєстрі прав. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За положеннями ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни та іншими цивільно правовими угодами, прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки,єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно ч.3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом За вказаних обставин позивач обрав такий спосіб захисту свого майнового права, який відповідає нормам ст. 16 ЦК України. На підставі ст. 15,30,62, 85, 212, 213, 215, 130, 173,174 ЦПК України, ст. 16, 328, 640, 346, 1216, 1225,1268-1270,1296, ст. 81 Земельного кодексу, суд

Outcome: approved