Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить усунути порушення його права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] та визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] із зняттям його з реєстраційного обліку, стягнути судові витрати по справі на його користь. В обґрунтування своїх вимог в позові вказав, що він, 05 жовтня 2017 року у громадянки [PERSON] придбав у приватну власність житловий будинок з відповідними службовими будівлями, який розташований за адресою [ADDRESS], договір купівлі-продажу від 05 жовтня 2017 року посвідчений державним нотаріусом Першої Сватівської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі під № 1960. Під час оформлення документів з'ясувалося, що в належному йому будинку зареєстрований [PERSON], який фактично не проживав жодного дня за вказаною адресою. При зверненні до Сватівської міської ради з питання зняття з реєстрації [PERSON] йому були надані роз'яснення про необхідність особистої присутності особи, що знімається з обліку та її паспорту для відмітки про зняття з реєстрації. На неодноразові звернення відповідач добровільно не знявся з обліку, пояснюючи, що він проживає за кордоном і приїхати до України не може. Його речей у будинку немає, він не цікавиться його станом, за весь час реєстрації у ньому він не сплачував комунальні платежі та не брав участі у його ремонті та утриманні. До того ж, фактично він не проживав за місцем реєстрації жодного дня, тобто з травня 2015 року. Відповідач не приймає участі в утриманні будинку, не є наймачем. Він самостійно, за власний кошт утримує будинок, обробляє город, утримує подвір'я у належному стані. Зараз він здійснює перереєстрацію усіх договорів про надання комунальних послуг. Реєстрація у належному йому будинку сторонньої особи порушує його права, як власника. Позивач [PERSON] в судовому засіданні участі не брав, від якого на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач [PERSON] у судові засідання жодного разу не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, на адресу суду повернулися повістки з довідкою «за закінченням терміну зберігання». Представник третьої особи Сватівської міської ради Луганської області в особі Ачкасової С.О. в судовому засіданні участі не брала, від якої надійшла заява про розгляд справи без її участі та відповідно до якої проти задоволення позовних вимог не заперечує. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі. У зв'язку з розглядом справи за відсутністю осіб, які беруть участь, судове засідання проводиться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. На підставі викладеного суд, вважає, можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним матеріалам в справі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. За ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 05 жовтня 2017 року посвідченого державним нотаріусом Першої Сватівської державної нотаріальної контори Власовим О.В., зареєстрований в реєстрі під №1960, власником житлового будинку [ADDRESS] з відповідними службовими спорудами є [PERSON] (а.с. 7-8). Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS], що підтверджено відомостями адресно-довідкового підрозділу УДМС (а.с. 22) та довідкою Сватівської міської ради від 07.05.2018 року (а.с. 13), але за місцем реєстрації він не проживає три роки, що підтверджено актом складеним сусідами (а.с. 14). [PERSON] є єдиним власником будинку, що підтверджено правовстановлюючим документом та про що міститься запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 9). Оскільки власник житла має право на реалізацію передбаченого ст.ст. 317,319 ЦК України права володіння, користування та розпорядження своїм майном вона має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним користування своїм майном. Окрім зазначеного, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем будь-яких угод щодо користування будинком не укладалося, в родинних відносинах вони не перебувають. Враховуючи те, що позивач є власником будинку [ADDRESS], відповідач в будинку не проживає, обов'язки щодо утримання житла не несе, а отже своєю реєстрацією чинить перешкоди власнику у розпорядженні своїм майном, суд приходить до висновку, що право позивача на володіння, користування та розпорядження спірним житловим приміщенням підлягає захисту в силу ст. 41 Конституції України і ст. 391 ЦК України, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування будинком. Як вбачається з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А відтак, з огляду на задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму сплаченого судового збору при зверненні до суду із вказаним позовом у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved