Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, уточнивши вимоги якого просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на ? частину садового будинку № 19 в садівничому кооперативі «Хімік» по вул. Пимоненка, 16 в м. Львові; ? частину гаражного боксу № 34 в Тимчасовому обєднаному автогаражному кооперативі № 10 на вул. Рахівській, 16А в м. Львові. В обґрунтування позову покликається на те, що 28 травня 2014 року померла його матір [PERSON]. З 29 вересня 1973 року до дня смерті [PERSON] перебувала з зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. За час шлюбу [PERSON] та [PERSON] було набуто спільне майно, а саме: квартира № 63 в будинку № 4 по вул. Драгана в м. Львові, будинок № 19 та земельна ділянка площею 0,0608 га в садівничому кооперативі «Хімік» по вул. Пимоненка, 16 в м. Львові; гаражний бокс № 34 в Тимчасовому обєднаному автогаражному кооперативі № 10 на вул. Рахівській, 16А в м. Львові. Статтями 22, 28 Кодексу про шлюб та сім'ю України, який діяв на час набуття права власності на майно, було встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. 22 липня 2009 року, [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], яким на випадок своєї смерті заповіла йому все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось. У встановленому законом порядку він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак, йому було відмовлено, у зв'язку із вісутністю документів, які б підтверджували право її власності на вказані об'єкти. З огляду на вищевикладе просить позов задоволити. [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] В обґрунтування позову покликається на те, що 03.11.2014 року помер [PERSON], який був другим чоловіком її бабусі [PERSON] 19.07.2007 року [PERSON] склав заповіт та на випадок своєї смерті заповів їй квартиру №63 в будинку №4 на вул.Драгана у м.Львові та земельну ділянку площею 0,0608 га, що розташована на території Львівської міської ради у садівничому товаристві «Хімік», призначена для ведення садівництва. Після смерті [PERSON], вона прийняла спадщину охоплену заповітом та 21.07.2015 року Першою Львівською державною нотаріальною конторою їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,0608 га., наданої для ведення садівництва, яка розташована на території Львівської міської ради в садівничому кооперативі «Хімік», кадастровий номер: 4610136800:02:005:0315. В частині видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] їй було відмовлено у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів. З огляду на те, що квартира [ADDRESS] була особистою власністю [PERSON], яку він їй заповів, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] звернувся до суду позовом, уточнивши вимоги якого просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 5/8 частин садового будинку №19 в садівничому товаристві «Хімік, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Пимоненка, 16, та 5/8 частин гаражного боксу №34 в тимчасовому обєднаному авто гаражному кооперативі №10, що знаходиться на вулиці Рахівській,16 А в м.Львові. В обґрунтування позову покликається на те, що 03.11.2014 року помер його батько, який був власником квартири [ADDRESS], земельної ділянки площею 0,0608 га в садівничому кооперативі «Хімік» по вул. Пимоненка, 16 в м. Львові; садового будинок № 19 в садівничому кооперативі «Хімік» по вул. Пимоненка, 16 в м. Львові; грошових вкладів в ПАТ «[PERSON] Дніпро» та простих іменних акцій з нарахованими на них дивідендами, що знаходять в ПАТ «Львівський хімічний завод» в кількості 55 штук. Квартиру №63 в будинку №4 на вул.Драгана у м.Львові та земельну ділянку площею 0,0608 га, що розташована на території Львівської міської ради у садівничому товаристві «Хімік», призначена для ведення садівництва батько заповів [PERSON]. У встановлений законодавством термін він, як спадкоємець першої черги за законом звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. 05.05.2015 року йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на: грошові вклади, що знаходяться в ПАТ «[PERSON] КРЕДИТ ДНІПРО» на рахунку №26255923320701, залишок на якому становив 11 (одинадцять) гривень 25 копійок, на рахунку №26254923320702, залишок на якому становив 3049 (три тисячі сорок девять) гривень 57 копійок, що належали спадкодавцю на підставі повідомлення ПАТ «[PERSON] Дніпро» від 13.02.2015 року за № 243-Бт та прості іменні акції з нарахуваннями на них дивідендів, що знаходяться у ПАТ «Львівський хімічний завод» в кількості 55 штук, номінальна вартість ЦП - 245 (двісті сорок пять) гривень 00 копійок, сумально номінальною, вартістю 13475 грн., що належали спадкодавцю на підставі виписки про стан рахунку в цінних паперах, виданої ТзОВ «Підприємство «Росан-Цінні папери» 05 травня 2015 року за вих.№36. 13.05.2015 року Першою Львівської державною нотаріальною конторою йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька на садовий будинок №19 в садівничому товаристві «Хімік, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Пимоненка, 16, та гаражний бокс №34 в тимчасовому обєднаному авто гаражному кооперативі №10, що знаходиться на вулиці Рахівській в м.Львові у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на цей обєкт. Оскільки спірні об»єкти нерухомого майна були набуті батьком за час шлюбу із [PERSON]М, його частка у таких становила по ? , які у спільному майні подружжя. Крім того, незважаючи на наявність заповіту [PERSON] на користь позивача [PERSON], його батько мав право на обов»язкову частку спадщини після смерті дружини [PERSON], як непрацездатний чоловік спадкодавця, яку він фактично і прийняв. Відтак, після смерті батька відкрилась спадщина до якої входять 5/8 частин садового будинку №19 в садівничому товаристві «Хімік, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Пимоненка, 16, та 5/8 частин гаражного боксу №34 в тимчасовому обєднаному авто гаражному кооперативі №10, що знаходиться на вулиці Рахівській,16 а в м.Львові. Вказані об»єкти не охоплені заповітом, а він є спадкоємцем першої після смерті батька тому просить визнати за ним право на вказані об»єкти спадщини в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, дали пояснення аналогічні змісту позовних вимог, просять позов задоволити. Зустрічний позов не заперечили, позов [PERSON] не визнали в частині розміру часток у спадщині. Ствердили, що майно набуте [PERSON] та [PERSON], а саме будинок № 19 та земельна ділянка площею 0,0608 га в садівничому кооперативі «Хімік» по вул. Пимоненка, 16 в м. Львові; гаражний бокс № 34 в Тимчасовому обєднаному автогаражному кооперативі № 10 на вул. Рахівській, 16А в м. Львові є спільним майном подружжя, відтак, [PERSON] та [PERSON] на день смерті належало по ? частині набутого за час шлюбу майна, а тому спадкуванню підлягають зазначені частки. В судовому засіданні допитана в якості свідка відповідачка [PERSON] та її представник свій позов підтримали, дали пояснення аналогічні його змісту, просять такий задоволити. Позов [PERSON] та [PERSON], частині визнання за ним права власності на садовий будинок № 19 в садівничому кооперативі «Хімік» не визнали та пояснили, що [PERSON] та [PERSON] не були власниками садового будинку № 19 в садівничому кооперативі «Хімік» за адресою м. Львів, вул. Пимоненка, 16 А, а тому, обєктом спадкування є тільки будівельні матеріали, які знаходяться на земельній ділянці, що належить на праві власності [PERSON] Просять вкахувати, що [PERSON] було добре відомо про заповіт [PERSON] від 19.07.07 р., та про те, що чоловік заповів все своє майно [PERSON], в тому числі і те, що належало їй як дружині на праві спільної сумісної власності. Вона мала можливість після цього звернутися до суду про поділ майна подружжя та виділ її частки в ньому, але не зробила цього, тому що не вважала заповіт [PERSON] від 19.07.07 р. таким що порушує її майнові права. Тому просять застосувати наслідки пропущення строку позовної давності щодо вимог [PERSON] щодо визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Представник [PERSON] в судовому засіданні його позов підтримала, дала пояснення аналогічні його змісту, просить такий задоволити. Позов [PERSON] визнала повністю, не заперечує щодо визнання за останньою права власності на квартиру [ADDRESS]. Позов [PERSON] не визнала в частині часток, що підлягають спадкуванню, вважає, що частка [PERSON] становить 5/8, відтак, частка [PERSON] не може становити ? . Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, показання допитаної в якості свідка відповідачки [PERSON], показання свідка [PERSON], зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задоволити, позов [PERSON] та [PERSON] задоволити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 29 вересня 1973 року перебували у зарестрованому шлюбі. Після укладення шлюбу прізвище «Маркова» було змінено на «Некраха» (т.1, а.с. 3). Із свідоцтв про смерть серії І-МГ № 306824 та серії І-СГ № 372268 вбачається, що [PERSON] померла 28 травня 2014 року, а [PERSON] помер 03 листопада 2014 року( т.1 а.с.66). 19 липня 2007 [PERSON] склав заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті зробив розпорядження яким належну йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV- ЛВ № 074970, виданого Департаментом землеустрою та планування забудови міста виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів від 20.06.1997 року за № 386 земельну ділянку, розташовану на території Львівської міської ради в садівничому кооперативі «Хімік», передану для ведення садівництва, площею 0,0608 гектара та належну йому на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] заповів своїй онуці [PERSON], [INFO] Вказаний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 4559 (т.1, а.с. 52). 22 липня 2009 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті зробила розпорядження яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося заповіла своєму сину [PERSON], 22 вересня 1966 року. Вказаний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 3532 (т.1,а с. 14). Відтак, спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є позивач [PERSON], а спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом щодо частини майна є [PERSON], а спадкоємцем за законом щодо майна не охопленого заповітом є син спадкодавця [PERSON] Відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Судом встановлено, що №63 в будинку № 4 по вул. Драгана в м. Львові складається з однієї кімнати та кухні, загальною площею 40,6 кв.м. Вказана квартира на праві власності належала [PERSON], що підтверджується актом прийняття-передачі квартири від 21 липня 1997 року (т.1, а.с. 7). Відтак, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшла належна йому на праві власності квартира, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Драгана, 4/63 та земельна ділянка, розташована на території Львівської міської ради в садівничому кооперативі «Хімік», передану для ведення садівництва, площею 0,0608 гектара. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті [PERSON] земельну ділянку, розташовану на території Львівської міської ради в садівничому кооперативі «Хімік», передану для ведення садівництва, площею 0,0608 гектара успадкувала [PERSON]П.( т.1, а.с. 53). Однак, як вбачається із відповіді Першої Львівської державної нотаріальної контори № 1252/02-14 року у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] їй було відмовлено у звязку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу щодо належності цього майна спадкодавцеві (т.1, а.с. 58) З огляду на зазначені обставини та враховуючи те, що позивач [PERSON], яка є спадкоємцем за заповітом, вчасно звернулась із заявою про прийняття спадщини, на момент відкриття спадщини, померлому на праві власності належала квартира [ADDRESS], яка входить до складу спадщини, наявність перешкод для видачі свідоцтва на це спадкове майно нотаріусом, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задоволити та визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. Крім того, із довідки Садівничого кооперативу «Хімік» вбачається, що садовий будинок № 19 в садівничому кооперативі «Хімік» по вул. Пимоненка, 16 у м.Львові належав [PERSON], який був членом кооперативу. Даний будинок збудований в 1991 році за власні кошти (т.2 а.с.125) Довідкою №1/16000 виданою ЛОР ОКП «БТІ та ЕО» від 13.11.2014 року ствреджується, що садовий будинок № 19 в садівничому кооперативі «Хімік», що по вул. Пимоненка, 16 у м. Львові на праві приватної власності зареєстрований за [PERSON] на підставі рішення Львівського міськвиконкому від 21.03.1960 року, довідки, виданої садівничим товариством «Хімік» від 27.04.1993 року. Станом на 22.12.2014 року садовий будинок складається з двох літніх житлових кімнат та кухні, загальною площею 52,6 кв.м. На земельній ділянці знаходиться: садовий будинок, сіни, веранда, прибудова, сарай, огорожа, хвіртка, замощення. Самовільно добудовано веранду, прибудову та сарай літ «Б», сарай літ «В».Зміна загальної площі з 38,6 кв.м. на 52, 6 кв.м. за рахунок самовільно добудованої веранди та прибудови (т.1,а с. 72). Як вбачається із довідки № 43 виданої Тимчасовим обєднаним автогаражним кооперативом № 10 від 18.04.2016 року [PERSON] був членом гаражного кооперативу з 1984 року і йому належав гаражний бокс № 34 (т.1, а.с. 221) Із відповіді ЛОР ОКП «БТІ та ЕО» від 13.11.2014 року вбачається, що гаражний бокс № 34 в Тимчасово обєднаному автогаражному кооперативі № 10 за адресою: м.Львів, вул. Рахівська, 16 а на праві приватної власності зареєстрований за [PERSON] (т.2, а.с.125). Відповідно до положень ст.ст.182, 330 Цивільного кодексу України право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації такого. Згідно роз»яснень, які містить п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Згідно ч.3 ст.368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст. 60, 61 Сімейного кодексу України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить чоловікові та дружині на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Обєктом спільної сумісної власності подружжя є будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна чоловіка та дружини є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Враховуючи вищеазначені обставини, зважаючи на те, що що право власності на садовий будинок № 19 в садівничому кооперативі «Хімік» по вул. Пимоненка, 16 у м.Львові та гаражний бокс № 34 в Тимчасово обєднаному автогаражному кооперативі № 10 по вул. Рахівська,16а у м.Львові було зареєстровано за [PERSON] у встановленому законом порядку, державна реєстрація такого права не була оспорена, а також зважаючи на те, що такі об»єкти набуті ним у власність за час перебування у шлюбі із [PERSON], з огляду на відсутність обставин, що б давали підставу для відступу від рівності часток, суд приходить до висновку, що вказані об»єкти нерухомого майна були спільним майном подружжя, а частки [PERSON] та [PERSON] у спільному майні - рівними по ? . Із копій спадкових справ № 14/2014 від 09.09.2014 року та №358/2014 від 03.11.2014р. заведених після смерті [PERSON] та [PERSON] вбачається, що [PERSON] у встановлений законом строк звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті матері за заповітом, а [PERSON] своєчасно звернувся із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] майно не охоплене заповітом від 19.07.2007 року, а саме: грошові вклади , що знаходяться в ПАТ «[PERSON] КРЕДИТ ДНІПРО» на рахунку №26255923320701, залишок на якому становив 11 (одинадцять) гривень 25 копійок, на рахунку №26254923320702, залишок на якому становив 3049 (три тисячі сорок девять) гривень 57 копійок, що належали спадкодавцю на підставі повідомлення ПАТ «[PERSON] Дніпро» від 13.02.2015 року за № 243-Бт та прості іменні акції з нарахуваннями на них дивідендів, що знаходяться у ПАТ «Львівський хімічний завод» в кількості 55 штук, номінальна вартість ЦП - 245 (двісті сорок пять) гривень 00 копійок, сумально номінальною, вартістю 13475 грн., що належали спадкодавцю на підставі виписки про стан рахунку в цінних паперах, виданої ТзОВ «Підприємство «Росан-Цінні папери» 05 травня 2015 року за вих.№36. 13.05.2015 року успадкував [PERSON] (т.1, а.с 74) Із копії відповіді Першої Львівської державної нотаріальної контори № 799/02-14 року у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на садовий будинок № 19 в садівничому кооперативі «Хімік» по вул. Пимоненка, 16 в м. Львові; гаражний бокс № 34 в Тимчасовому обєднаному автогаражному кооперативі № 10 на вул. Рахівській, 16А в м. Львові йому було відмовлено у звязку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві (т.1, а.с. 71). З огляду на зазначені обставини та враховуючи те, що позивач [PERSON], який є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, вчасно звернувся із заявою про прийняття спадщини, на момент відкриття спадщини, померлій [PERSON] на праві власності належали ? садового будинку №19 в садівничому кооперативі «Хімік» по вул.Пимоненка, 16 в м.Львові (без врахування самочинних добудов) та ? гаражного боксу №34 в Тимчасовому об»єднаному автогаражному кооперативі №10 по вул.Рахівська,16А у м.Львові, які входить до складу спадщини, наявність перешкод для видачі свідоцтва на це спадкове майно нотаріусом, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задоволити частково та визнати за ним право власності на вказані частки в порядку спадкування за заповітом, без врахування самочинних добудов до садового будинку. Зважаючи на те, що позивач [PERSON] , який є спадкоємцем [PERSON] за законом, вчасно звернувся із заявою про прийняття спадщини, на момент відкриття спадщини, померлому [PERSON] на праві власності належали ? садового будинку №19 в садівничому кооперативі «Хімік» по вул.Пимоненка, 16 в м.Львові (без врахування самочинних добудов) та ? гаражного боксу №34 в Тимчасовому об»єднаному автогаражному кооперативі №10 по вул.Рахівська,16А у м.Львові, які входить до складу спадщини, наявність перешкод для видачі свідоцтва на це спадкове майно нотаріусом, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задоволити частково та визнати за ним право власності на вказані частки в порядку спадкування за законом, без врахування самочинних добудов до садового будинку. Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частина 2 ст.60 ЦПК України визначає, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Однак, всупереч зазначеним нормам законодавства позивачем [PERSON] не подано суду доказів в підтвердження обставин щодо прийняття спадщини [PERSON]. Г.І. після смерті [PERSON], як і доказів про те, що на момент смерті спадкодавця [PERSON] постійно проживав разом із нею та фактично прийняв спадщину за законом. Відтак, підстави для задоволення вимог його позову про визнання за ним права власності з врахуваням частки успадкованої батьком після смерті [PERSON] відсутні . Крім того, суд не приймає до уваги і заяву представника [PERSON] про застосування наслідків пропущення строку позовної давності до вимог [PERSON] з огляду на наступне. Відповідно до ст.257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.1, ч.5 ст.261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобовязаннями із визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у стст.252255 ЦК. Однак, відповідно ч.1 ст.72 Сімейного кодексу України позовна давність не застосовується до вимог про поділ майна подружжя, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, якщо шлюб між ними не розірвано. З огляду на те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] не було розірвано, позовна давність не застосовується до вимог про поділ майна подружжя, а відтак, і не може бути застосована до вимог заявлених [PERSON] На підставі ст.ст. 252-255, 257, 261, 368, 1218, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, ст.ст. 60,61,70,72 Сімейного кодексу України та

Outcome: dismissed