Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача - [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], за минулий час, а саме - за останні три роки у розмірі 1/3 частки від отриманих доходів, та стягувати аліменти в подальшому до досягнення [PERSON] повноліття в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно (а.с. 2-4). В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 16.01.2017 р. було розірвано шлюб, зареєстрований 04.07.2015 р. між [PERSON] та [PERSON] У неї з відповідачем є спільні діти, а саме: повнолітня донька [PERSON], [INFO], та неповнолітній син - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що на даний час вона проживає окремо від відповідача разом зі своїми дітьми. Неповнолітній син [PERSON] знаходиться на її повному утриманні. Відповідач не приймав та не приймає участі у вихованні та матеріальному утриманні свого неповнолітнього сина, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом про стягнення аліментів з відповідача. В судове засідання позивач не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, а справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій позов визнав частково, а саме - в частині стягнення з нього 1/3 частини доходу на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], від дня звернення позивачем з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також просив справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] мають спільного неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження [NUMBER], виданим Черняківською сільською радою Чутівського району Полтавської області 01.06.2005 року (а.с. 6). 04.07.2015 р. між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 04.07.2015 р. (а.с. 5). Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 16.01.2017р., яке набрало законної сили, шлюб, зареєстрований 04.07.2015 р., актовий запис №1, між [PERSON] та [PERSON] розірвано, неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]., залишено проживати з матір'ю (а.с. \-\-\-38). Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН Про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованої постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та яка набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками свого обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як роз'яснено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Статтею 183 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Зі змісту та аналізу зазначених статей слідує, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Розмір аліментів у разі спору у всіх випадках встановлюється судом, при цьому статтею 182 СК України передбачений перелік найбільш вагомих обставин, які мають братися до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину, зокрема - матеріальне становище дитини та загальний матеріальний стан того з батьків, з якого будуть стягуватися аліменти. Як вбачається з матеріалів справи, станом на момент розгляду справи відповідач має регулярний дохід, працює водієм СФГ «Алаван». З огляду на вищевикладене та на приписи ч. 4 ст. 174 ЦПК України, враховуючи, що визнання відповідачем позову в частині стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 заробітку (доходу) від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачем до суду і до досягнення дитиною повноліття. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина за минулий час, а саме - за останні три роки у розмірі 1/3 частки від отриманих доходів, суд вважає необхідним зазначити наступне. У відповідності до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів ( ч. 1 ст. 3 ЦПК України). Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак позивач не навела суду жодних обставин та не надала жодних доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в позові в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина за минулий час, а саме - за останні три роки у розмірі 1/3 частки від отриманих доходів. Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в дохід держави в сумі 640,00 грн.

Outcome: partial