Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача Акціонерного товариства «Укрпошта» на її користь 51 гривню в рахунок відшкодування витрат за поштові відправлення, які відповідачем не були вручені належним чином, та 4000 грн. моральної шкоди за неналежне виконання відповідачем обов`язків з доставляння поштових відправлень. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 22.01.2020 року вона відправила рекомендований лист № 875552701869 2 на адресу ОСББ «Орбіта» із запитом від 19.12.2019 року, про перерахунок внесків та надання інформації. За вказане поштове відправлення вона сплатила грошові кошти в сумі 17 грн., однак у квитанції не зазначена сума сплати, однак зазначено необхідність сплатити за масу відправлення. Зазначений лист не було вручено адресату та відповідач повернув його з відміткою «За закінченням строку зберігання». 16.03.2020 року вона направила рекомендований лист № 875552720092 0 на адресу ОСББ «Орбіта» із запитом від 16.03.2020 року про надання документів. За вказане поштове відправлення вона сплатила грошові кошти в сумі 17 грн., однак у квитанції не зазначена сума сплати, однак зазначено необхідність сплатити за масу відправлення. Зазначений лист не було вручено адресату та відповідач повернув його з відміткою «За закінченням строку зберігання». 06.05.2020 року вона направила рекомендований лист № 8754905355604 на адресу ОСББ «Орбіта» із листом про винесення питання на загальні збори. За вказане поштове відправлення сплатила грошові кошти в сумі 17 грн., однак у квитанції не зазначена сума сплати, однак зазначено необхідність сплатити за масу відправлення. Зазначений лист не було вручено адресату та відповідач повернув його з відміткою «За закінченням строку зберігання». У зв`язку із тим, що ОСББ «Орбіта» ухилялось від отримання листів, звернулась до суду з позовом, в якому просила зобов`язати ОСББ «Орбіта» розглянути її заяву. Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області у задоволенні позову було відмовлено, та судом встановлено неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань з доставки листа. Зазначає, що вона розраховувала на належне виконання відповідачем своїх обов`язків, однак відповідач виконував їх неналежним чином, при цьому отримуючи від неї грошові кошти за надання відповідних послуг. Крім того, відповідач надав їй квитанції, в яких не зазначено суму оплати, що позбавило її можливості повернення сплачених коштів за неналежно виконану послугу. У зв`язку із такими діями відповідача, вона вимушена була звернутись до суду. Не виконання відповідачем своїх обов`язків з доставки рекомендованих листів завдало їй моральну шкоду та духовні страждання, вона нервує, що відображається на її здоров`ї. Представник відповідача\~надав до\~суду відзив\~на позовну\~заяву в\~якому зазначив,\~що з\~позовними вимогами\~не згодний\~у повному\~обсязі,\~виходячи з\~наступного.\~ Надання\~послуг поштового\~зв`язку в\~Україні організовано\~відповідно до\~національного законодавства,\~з урахуванням\~положень актів\~Всесвітнього поштового\~союзу (Конвенції\~та Регламентів),\~згода на\~обов`язковість яких\~надана Верховною\~Радою України.\~Відносини у\~сфері надання\~послуг поштового\~зв`язку регулюються\~Законом України\~«Про поштовий\~зв`язок» (далі\~-\~Закон)\~та Правилами\~надання послуг\~поштового зв`язку,\~які затверджені\~постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 05.03.2009\~№270.\~Позовні вимоги\~позивача щодо\~неналежного виконання\~обов`язків з\~видачі квитанцій\~є безпідставними,\~оскільки оплату\~за поштове\~відправлення було\~здійснено поштовими\~марками,\~які є\~засобом оплати\~послуг поштового\~зв`язку,\~про що\~зазначено у\~наданих позивачем\~квитанціях.\~Щодо повернення\~поштового відправлення\~із відміткою\~«За закінченням\~строку зберігання»,\~представник відповідача\~зазначив,\~що така\~підстава повернення\~поштового відправлення\~передбачена п.42\~та іншими\~пунктами Правил\~(Порядок\~адресування поштових\~відправлень).\~Також зазначає,\~що згідно\~п.94\~Правилпрості та\~рекомендовані поштові\~відправлення,\~адресовані юридичним\~особам,\~можуть доставлятися\~з використанням\~абонентських поштових\~скриньок.\~Відповідно до\~п.\~96\~Правил реєстровані\~поштові відправлення\~(крім\~рекомендованих),\~адресовані юридичним\~особам,\~видаються їх\~представникам,\~уповноваженим на\~одержання пошти,\~в об`єкті\~поштового зв`язку\~на підставі\~довіреності,\~оформленої в\~установленому порядку.\~Копія довіреності,\~засвідчена в\~установленому порядку,\~зберігається в\~об`єкті\~поштового зв`язку.\~Згідно п.\~101\~Правил У\~разі коли\~адресата неможливо\~повідомити про\~надходження реєстрованого\~поштового відправлення,\~за номером\~телефону,\~зазначеним відправником\~у поштовій\~адресі,\~до його\~абонентської поштової\~скриньки вкладається\~повідомлення про\~надходження такого\~поштового відправлення,\~поштового переказу.\~Строк зберігання\~поштових відправлень\~встановлений п.\~116\~Правил,\~згідно якого\~у разі\~неможливості вручення\~одержувачам поштові\~відправлення,\~внутрішні поштові\~перекази зберігаються\~об`єктом\~поштового зв`язку\~місця призначення\~протягом одного\~місяця з\~дня їх\~надходження.\~Відповідно до\~п.\~117\~Правил після\~закінчення встановленого\~строку зберігання\~поштові відправлення,\~поштові перекази\~повертаються відправнику.\~Таким чином,\~вина АТ\~«Укрпошти» з\~невручення рекомендованих\~відправлень відсутня,\~повернення рекомендованих\~відправлень через\~місяць після\~закінчення терміну\~їх зберігання\~-\~правомірна дія\~АТ «Укрпошти».\~Іншого не\~встановлено діючим\~законодавством.\~Щодо відшкодування\~вартості за\~поштові відправлення, які не були вручені, то оператор не несе матеріальної відповідальності за заяву про розшук поштового відправлення (поштового переказу) подано до об`єкта поштового зв`язку після шести місяців з дня приймання. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 28 грудня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду. Позивач разом з позовною заявою надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, у задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] 22.01.2020 року, 16.03.2020 року та 06.05.2020 року зверталась до відповідача АТ «Укрпошта» з приводу надання послуг поштового зв`язку, а саме направлення рекомендованого поштового відправлення на адресу ОСББ «Орбіта», що підтверджується копіями квитанцій АТ «Укрпошта» (а.с.5, 8, 9), поштовими конвертами (а.с.26, 27), та копією роздруківки з сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження поштового відправлення № 8754905355604 (а.с.12-13). Зазначені поштові відправлення не були вручені адресу ОСББ «Орбіта», та повернуті на адресу відправника з відміткою «За закінченням строку зберігання». З наданих позивачем копій квитанцій АТ «Укрпошта» вбачається, що такі містять відомості про оплату поштового відправлення поштовими марками на суму 17 грн. кожне відправлення. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про поштовий зв`язок» поштові марки (в тому числі надруковані на поштових конвертах і поштових картках) є засобом оплати послуг поштового зв`язку з пересилання письмової кореспонденції, що надаються національним оператором. Таким чином, оскільки надані позивачем копії квитанцій містять відомості про сплату за послуги з поштового відправлення за допомогою поштових марок, твердження позивача про невідповідність квитанцій в цій частині не знайшли свого підтвердження. Як вбачається з листів АТ «Укрпошта» № 14-09-О-2020072210548 від 24.07.2020 року, наданого за запитом ОСЖБ «Орбіта», та № 1853-К-2020100510453-В від 07 жовтня 2020 року, на адресу [PERSON] , Донецька дирекція Акціонерного товариства «Укрпошта» повідомила, що згідно з інформацією, наданою працівниками Донецької дирекції та розташованої у пошуковій системі Укрпошти, рекомендований лист № 8754905355604, що поданий до пересилання від 06 травня 2020 року у відділення поштового зв`язку Маріуполь 49 на адресу ОСЖБ «Орбіта», м. Маріуполь, Донецької області, 87547, надійшов 07 травня 2020\~року до ВПЗ Маріуполь 47 (поштовий індекс 87547), в цей же день виданий листоноші для доставки за призначенням. У зв`язку з відсутністю представника адресата, до абонентської поштової скриньки було вкладне повідомлення про надходження рекомендованого листа № 8754905355604. Згідно з Правилами, поштові відправлення, поштові перекази повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі закінчення встановленого терміну зберігання. Оскільки за одержанням рекомендованого листа №\~8754905355604 протягом встановленого терміну зберігання до ВПЗ Маріуполь 47 ніхто не звернувся, відправлення повернуто 09 червня 2020 року на адресу відправника за закінченням терміну зберігання та значиться врученим 23 червня 2020 року у ВПЗ Маріуполь 49 (а.с.55, 58). Відповідно до умов пункту 2.3 Статуту АТ «Укрпошта», затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 14 грудня 2018 року № 611 (далі - Статут), АТ «Укрпошта» у своїй діяльності керується Конституцією України, законодавством України, у тому числі законодавством щодо запобігання корупції, актами Всесвітнього поштового союзу, Статутом, а також внутрішніми документами АТ «Укрпошта», прийнятими відповідно до Статуту. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 10 січня 2002 року №\~10-р «Про національного оператора поштового зв`язку» АТ «Укрпошта» є національним оператором поштового зв`язку. Закон України від 04 жовтня 2001 року № 2759-III «Про поштовий зв`язок» (далі - Закон про поштовий зв`язок) згідно з його преамбулою визначає правові, соціально-економічні та організаційні основи діяльності у сфері надання послуг поштового зв`язку, а також регулює відносини між органами державної влади та органами місцевого самоврядування, операторами поштового зв`язку і користувачами їх послуг. Відносини у сфері надання послуг поштового зв`язку регулюються Конституцією України, цим та іншими законами України і прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (частина перша статті 2 Закону про поштовий зв`язок). Абзац другий та восьмий частини першої статті 3 Закону про поштовий зв`язок основними засадами діяльності у сфері надання послуг поштового зв`язку зазначають захист інтересів користувачів у сфері надання послуг поштового зв`язку та єдність правил, стандартів і норм у сфері надання послуг поштового зв`язку. Згідно з абзацами шістнадцятим та дев`ятнадцятим частини першої статті 1 Закону про поштовий зв`язок пересилання поштових відправлень сукупність операцій з приймання, обробки, перевезення та доставки (вручення) поштових відправлень. Послуги поштового зв`язку продукт діяльності оператора поштового зв`язку з приймання, обробки, перевезення та доставки (вручення) поштових відправлень, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, банківських операцій, спрямований на задоволення потреб користувачів. Оператори поштового зв`язку надають послуги з пересилання внутрішніх поштових відправлень, до яких, зокрема, належать рекомендовані листи (абзац четвертий пункту 8 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270) (далі Правила). Рекомендованим поштовим відправленням є, зокрема, реєстрований лист, який приймається для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення (абзац двадцять сьомий пункту 2 Правил). У разі подання для пересилання, зокрема, реєстрованого поштового відправлення з повідомленням про його вручення відправник заповнює бланк повідомлення на свою поштову адресу або адресу особи, якій за його дорученням належить надіслати повідомлення після вручення поштового відправлення, поштового переказу (абзац перший пункту 62 Правил). Згідно із абзацом восьмим пункту 2 Правил вручення поштового відправлення - виробнича операція, яка полягає у видачі поштового відправлення одержувачу. Відповідно до абзацу вісімнадцять пункту 2 Правил повідомлення про вручення поштового відправлення повідомлення, яким оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення та прізвище одержувача. Згідно абзацу другого пункту 2.1 Статуту АТ «Укрпошта» здійснює надання послуг поштового зв`язку, зокрема універсальних послуг поштового зв`язку на всій території України, з метою повного задоволення потреб користувачів у послугах поштового зв`язку та забезпечення ефективного розвитку єдиної національної мережі поштового зв`язку України. Згідно з пунктом 94 Правил, порядок доставки поштових відправлень, поштових переказів, повідомлень про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичних друкованих видань юридичним особам узгоджується оператором поштового зв`язку разом з юридичною особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України «Про поштовий зв`язок», цих Правил. Прості та рекомендовані поштові відправлення, повідомлення про надходження поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичні друковані видання, адресовані юридичним особам, можуть доставлятися з використанням абонентських поштових скриньок, що встановлюються на перших поверхах приміщень чи інших доступних для цього місцях або у канцелярії, експедиції тощо, розміщені на перших поверхах приміщень, чи видаватися в приміщеннях об`єкта поштового зв`язку представникам юридичних осіб, уповноваженим на одержання пошти. У разі вручення рекомендованих поштових відправлень, рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлень про надходження поштових відправлень з використанням абонентської поштової скриньки згідно з укладеним договором датою вручення вважається дата їх вкладення до скриньки. Відправлення «EMS», адресовані юридичним особам, можуть видаватися їх представникам, уповноваженим на одержання пошти, у приміщенні адресата. У разі відсутності або несправності абонентської поштової скриньки, невиконання вимог щодо її встановлення, відсутності договору юридичної особи з оператором поштового зв`язку про доставку пошти оператор поштового зв`язку зобов`язаний письмово повідомити користувача послуг поштового зв`язку про свою відмову від доставки адресованих йому поштових відправлень, періодичних друкованих видань (п. 95 Правил). Згідно з п. 93 Правил, за письмовою згодою адресата рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів можуть доставлятися з використанням абонентської поштової скриньки. У пункті 117 Правил передбачено, що після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику. Повернення відправлень, від яких відмовився адресат або вручення яких неможливе, повинне здійснюватися негайно. Відповідач у листах № 14-09-О-2020072210548 від 24.07.2020 року, та № 1853-К-2020100510453-В від 07 жовтня 2020 року, а також у відзиві на позовну заяву зазначає, що у зв`язку з відсутністю представника адресата до абонентської поштової скриньки, було вкладне повідомлення про надходження рекомендованого листа. Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження зазначених обставин до суду надано не було, як і не було надано доказів на підтвердження того факту, що ОСЖБ «Орбіта» надавало письмову згоду АТ «Укрпошта» про доставку рекомендованих поштових відправлень, рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень з використанням абонентської поштової скриньки ОСЖБ «Орбіта», яке це передбачено п. 93 Правил. Позивач, користуючись послугами АТ «Укрпошта», у достатній мірі розраховував на добросовісне виконання уповноваженими особами поштового зв`язку своїх функціональних обов`язків, однак повернення поштового повідомлення з відміткою «За закінченням терміну зберігання» свідчить про формальний підхід щодо належного вручення рекомендованого листа повідомлення та невілює основні засади діяльності поштового зв`язку. Залишення в абонентській поштовій скриньці адресата юридичної особи інформації про необхідність забрати у відділенні АТ «Укрпошта» рекомендований лист, який не вручений особисто адресату, не дає можливості позивачу у передбачений Законом спосіб на реалізацію своїх прав, зокрема, щодо особистої подачі відповідної заяви до адресата. Зазначене в певній мірі позбавляє сенсу рекомендованих листів як елементів визначеності в процедурах повідомлення відправника. Разом з тим, така практика, враховуючи, що відповідні рекомендовані листи АТ «Укрпошта» повертає відправникам з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання», сприяє широким можливостям зловживання правами, оскільки адресат (представник юридичної особи або її керівник) може безкінечно не з`являтись за відповідним рекомендованим листом до відділення АТ «Укрпошта», уникати особистої зустрічі з працівниками АТ «Укрпошта», а відтак, фактично унеможливлювати розгляд порушеного перед юридичною особою ОСЖБ «Орбіта» звернення щодо скликання загальних зборів у відповідності до вимог законодавства про звернення громадян з застосуванням такого механізму доставки повідомлення сторін спору як рекомендовані листи з повідомленням про вручення. Відповідно до п. 10 Правил оператори поштового зв`язку зобов`язані забезпечувати: надання послуг поштового зв`язку встановленого рівня якості відповідно до нормативно-правових актів, що регламентують діяльність операторів поштового зв`язку, умов договору; пересилання поштових відправлень, що належать до універсальних послуг поштового зв`язку, у нормативні строки, встановлені Мінінфраструктури; пересилання поштових відправлень, що не належать до універсальних послуг поштового зв`язку, поштових переказів у нормативні строки, встановлені ними самостійно згідно із законодавством , тощо. Згідно з пунктом 29 Правил поштові відправлення, поштові перекази до моменту вручення їх одержувачам є власністю відправників. Проводячи аналіз установлених обставин справи, а також наведених положень нормативно-правових актів, необхідно дійти висновку, що вручення поштових відправлень та повідомлення про їх надходження відноситься до операцій, які належать до послуг поштового зв`язку та надаються операторами поштового зв`язку, до моменту вручення поштового відправлення з рекомендованим повідомленням адресату одержувачу, таке є власністю відправника, неналежне виконання оператором поштового зв`язку своїх обов`язків є наслідком відповідальності саме оператора поштового зв`язку. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про неналежне виконання відповідачем АТ «Укрпошта» своїх обов`язків щодо вручення поштових відправлень, споживачем яких є позивач [PERSON] . Розглядаючи питання про відшкодування відповідачем вартості поштових відправлень, які не були вручені, суд виходить з наступного. Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про поштовий зв`язок» вартість попередньо оплачених користувачем послуг, що фактично не були йому надані, відшкодовується користувачеві у повному обсязі на підставі квитанції чи іншого документа про оплату цих послуг. У разі незгоди користувача з визначеним цією статтею розміром відшкодування питання про відшкодування завданих йому фактичних збитків, моральної шкоди, втраченої вигоди через неналежне виконання операторами своїх зобов`язань, а також інші спори між користувачами та операторами розглядаються у судовому порядку. Як встановлено судом, поштові відправлення позивача адресату вручені не були, та оскільки суд дійшов висновку про неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків щодо вручення поштових відправлень, тобто відповідачем фактично не було надано позивачу послуги, які попереднього були оплачені, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення вартості поштових відправлень, розмір яких підтверджений належними доказами, як то копії відповідних квитанцій, та їх розмір відповідачем не заперечується. Суд не бере до уваги заперечення представника відповідача про відсутність обов`язку АТ «Укрпошта» по відшкодуванню вартості поштових відправлень, оскільки позивачем пропущено 6 місячний строк позовної давності, встановлений ст. 18 Закону України «Про поштовий зв`язок», виходячи з наступного. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про поштовий зв`язок» оператор не несе матеріальної відповідальності за поштові відправлення зокрема, якщо заяву про розшук поштового відправлення (поштового переказу) подано до об`єкта поштового зв`язку після шести місяців з дня приймання. Зазначені положення закону кореспондуються з положеннями цієї статті, згідно яких у разі неможливості вручити адресатам та відправникам поштові відправлення (поштові перекази) вони зберігаються в об`єктах поштового зв`язку протягом шести місяців з дня їх приймання. Тобто такі положення звільняють від відповідальності оператора поштового зв`язку з відшкодування шкоди, у зв`язку із закінченням встановленого законом строку для зберігання поштового відправлення в об`єктах поштового зв`язку. Разом з тим, в даному випадку у позивача взагалі були відсутні підстави для звернення із заявою про розшук поштового відправлення, оскільки такі відправлення не були загублені, а були повернуті позивачу у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків з їх вручення. Позивач обрала порядок захисту своїх прав, шляхом звернення до суду, що прямо встановлено положеннями ст. 18 Закону України «Про поштовий зв`язок», при цьому позивачем не були порушені строки позовної давності, встановлені ст. 257 ЦК України. Розглядаючи питання про відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків щодо вручення поштових відправлень, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. За змістом п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. За загальним правилом зобов`язання з відшкодування шкоди (майнової та немайнової) є прямим наслідком порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. При цьому одне і те ж правопорушення може призводити до негативних наслідків як у майновій, так і немайновій сферах, тобто виступати підставою для відшкодування майнової та моральної шкоди одночасно. Заподіяння моральної шкоди та компенсація відповідних немайнових втрат може мати місце як в договірних, так і в деліктних правовідносинах (поза межами існуючих між потерпілим і завдавачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин). Законодавець указує на два випадки компенсації моральної шкоди - вони визначені умовами договору або випливають із положень законодавства (зокрема статті 4, 22 Закону про захист прав споживачів). Враховуючи викладене щодо відшкодування моральної шкоди за порушення цивільно-правового договору, слід зазначити, що неналежне виконання відповідачем свого обов`язку щодо вручення поштового повідомлення є недоліком продукції (неналежне надання послуги) у розумінні законодавства про захист прав споживачів і відповідно до статей 4 та 22 Закону про захист прав споживачів має наслідком відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу таким неналежним наданням послуги. Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 року у справі № 216/3521/16-ц. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті надання неналежної послуги з боку відповідача. Визначаючи розмір майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд враховує характер правопорушення, а саме неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків щодо вручення поштових відправлень, глибину душевних страждань позивача, яка в результаті дій відповідача фактично позбавлена можливості у передбачений Законом спосіб на реалізацію своїх прав, зокрема, щодо особистої подачі заяви до адресата, з урахуванням вимог розумності і справедливості. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 500 грн. у відшкодування моральної шкоди, що відповідатиме 10 кратному розміру вартості неналежно наданих послуг з вручення поштових відправлень. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку із викладеним, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 гривень. На підставі 16, 23, 1167 ЦК України, ст.ст. 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 1, 3 Закону України «Про поштовий зв`язок», Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270,

Outcome: partial