Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що на підставі розпорядження Маловисківської РДА № 575-р від 30 серпня 2010 року було укладено договір оренди земельної ділянки площею 35,0 га, кадастровий номер 3523180900:02:000:9004, яка розташована на території Березівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на пять років. На виконання умов укладеного договору 09 грудня 2011 року орендодавець передав, а орендар прийняв земельну ділянку на строк до 09 грудня 2016 року. Позивач зазначив, що він мав намір продовжити строк дії договору на той же строк та на тих же умовах з урахуванням відсутності будь-яких зауважень зі сторони орендодавця на підставі п. 8 Договору, статті 777 ЦК України та статті 33 Закону України «Про оренду землі», звернувшись 30 вересня 2016 року з відповідним листом-повідомленням та проектом додаткової угоди щодо бажання продовжити дію договору на тих самих умовах та на той самий строк. Позивач вказав, що не зважаючи на виконання з його боку всіх умов щодо продовження дії договору орендодавець ухилився від розгляду пропозиції та не надіслав будь-якої відповіді з приводу поновлення договору. Позивач вважає даний договір оренди продовженим на той же строк та на тих же умовах, але право позивача не визнається відповідачем. На думку позивача договір оренди землі було поновлено на підставі частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» за принципом мовчазної згоди. У судовому засіданні представник позивача підтримав предявлений позов і пояснив, що позивач користується земельною ділянкою з девяностих років, підтримуючи її в належному стані. Районна державна адміністрація не заперечувала проти поновлення договору. Орендар своєчасно сплачував орендну плату в більшому розмірі, ніж зазначено в договорі. Завчасно, 30 вересня 2016 року, позивач подав заяву та необхідні документи для продовження терміну дії договору. Представник вважає, що орендодавець зобовязаний був розглянути заяву орендаря протягом одного місяця. Відповідач не надав відповіді на подану заяву, тому позивач продовжував обробляти земельну ділянку. Представник вважає, що за відсутності заперечень орендодавця договір є продовженим на тих самих умовах за принципом мовчазної згоди. Позивач підтримав пояснення представника. Представник відповідача позов не визнала, пояснивши, що у заяві про продовження строку дії договору позивач змінив істотні умови, а саме строк дії договору та розмір орендної плати. Представник вважає, що строк дії договору закінчився, тому земельна ділянка буде використана для надання земельних ділянок у власність учасникам АТО. Представник третьої особи Маловисківської районної державної адміністрації позов не визнала, посилаючись на те, що земельна ділянка передавалась позивачеві в оренду на строк пять років, який закінчився. Представник вважає, що позивач має переважне право на продовження договору оренди землі перед іншими орендарями, але після закінчення строку дії договору орендодавець не мав наміру здавати в оренду дану земельну ділянку. 5.12.2016 року був надісланий лист позивачеві про те, що орендодавець не має наміру продовжувати строк дії договору оренди земельної ділянки, тому представник підтримає позицію відповідача. Представник третіх осіб адвокат [PERSON] позов не визнав, посилаючись на те, що позивач має переважне право оренди перед іншими орендарями, а фізичні особи, інтереси яких він представляє, не є орендарями, тому, що земельні ділянки їм передаються у власність. Представник вважає, що на теперішній час відсутніх предмет спору земельна ділянка, яка передавалась в оренду. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Частиною 1 статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Судом встановлено, що 01 січня 2011 року між орендодавцем Маловисківською районною державною адміністрацією і орендарем [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер 3523180900:02:000:9004 площею 35,00 га, яка розташована на території Березівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, строком на 5 років (а.с. 10-14). Пунктом 8 договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3% від грошової оцінки ріллі 14981,40 грн в рік за землі сільськогосподарського призначення площею 35,00 га (а.с. 10). 02 грудня 2011 року проведена державна реєстрація укладеного договору (а.с. 17). Таким чином, строк дії укладеного договору оренди земельної ділянки від 01 січня 2011 року закінчився 02 грудня 2016 року. Даний висновок відповідає правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 18 січня 2017 року у справі № 6-2777цс16, відповідно якій за змістом статей 18, 20 Закону України «Про оренду землі» укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Отже, строк дії спірного договору оренди землі починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення. Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обовязки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін. Тому, твердження позивача про те, що строк дії укладеного договору закінчився 09 грудня 2016 року, який позивач обчислював з моменту передачі в оренду земельної ділянки, є помилковим і таким, що суперечить змісту статтям 18, 20 Закону України «Про оренду землі». В договорі оренди землі від 01 січня 2011 року сторони визначили, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавцю про намір продовжити його дію. Відповідно до частини 1 статті 777 ЦК України наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов'язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк. Умови договору найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється. Системний аналіз положень частини 1 статті 33 Закону України «Про оренду землі» та частини 1 статті 777 ЦК України дає підстави для висновку про те, що орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами, які бажають укласти з орендодавцем договір оренди землі щодо даної земельної ділянки, на укладення договору оренди землі на новий строк у разі, якщо орендодавець продовжує передавати земельну ділянку в оренду. Між тим, зазначена обставина не підтверджується доказами, які досліджені в судовому засіданні. Суд установив, що 30 вересня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до керівника Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою про продовження строку дії договору оренди земельної ділянки на 7 років з річним розміром орендної плати 8% від її нормативної грошової оцінки (а.с. 22). 24 листопада 2016 року листом № Б-17333/0-10618/0/6-16 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області відмовило орендареві [PERSON] у поновленні договору оренди земельної ділянки (а.с. 169-170). 05 грудня 2016 року відповідачем направлено на адресу позивача [PERSON] лист-повідомлення № 32-11-06-16198/2-16 із запереченнями в поновленні договору оренди землі, зареєстрованого 02 грудня 2011 року № 352318094000786 та вимогу направити підписаний акт повернення земельної ділянки Головному управлінню Держгеокадастру в Кіровоградській області (а.с. 168). 03 січня 2017 року позивач [PERSON] направив відповідачеві листа з додатком додаткової угоди до договорів, вважаючи договір продовженим на той же період та на тих же умовах (а.с. 23). 25 січня 2017 року відповідач надіслав заперечення щодо поновлення договору оренди земельної ділянки (а.с. 167). Таким чином, наведені обставини вказують на те, що до закінчення строку дії укладеного договору оренди землі між орендодавцем Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області і орендарем [PERSON] не було досягнення домовленості щодо укладання договору оренди землі на новий строк. Крім того, як вбачається з наказів Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрію», після закінчення строку дії договору оренди землі від 01 січня 2011 року, відповідач не мав наміру в подальшому використовувати спірну земельну ділянку як обєкт оренди, а вирішив передати її для відведення у власність земельних ділянок громадянам учасникам АТО (а.с. 43, 47, 50, 53, 56, 59, 62, 65, 68, 72, 75, 78, 81, 83, 87, 90, 173). Тому, суд вважає помилковим твердження позивача про те, що договір оренди землі було поновлено на підставі частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» за принципом мовчазної згоди, що суперечить поясненням представника відповідача у судовому засіданні та матеріалам справи (а.с. 167 - 170 ). Таким чином, для задоволення позову відсутні законні підстави. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача.

Outcome: dismissed