Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] , визначення способів участі у вихованні та спілкуванні. Позов мотивував тим, що після розірвання шлюбу син проживає з матір`ю, хоча зареєстрований за адресою проживання позивача.[PERSON] виповнилося шість років, дитина має бажання постійно спілкуватись з батьком та проводити час з ним щодня. Обмеження такого вільного спілкування призвело до порушення прав дитини і батька, а також відображається на їх психологічному стані. Оскільки батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, вважає за необхідне визначити такі способи участі у вихованні сина, які полягають у щоденних побаченнях дитини з батьком без присутності матері, можливість залишатись дитині ночувати в батька та проведення спільного відпочинку, в тому числі за кордоном. Відповідач [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про зміну способу участі у вихованні та спілкування з сином батька, який проживає окремо (а.с. 84-92). Позов обґрунтовано тим, що рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 16.08.2017 визначено способи участі батька у спілкуванні з дитиною та вихованні, а саме три дні на тиждень у присутності матері. Однак встановлений час зустрічей з сином [PERSON] розцінює виключно як графік відвідувань, в ході яких критикує участь матері у вихованні дитини, не приділяє належної уваги сину. У зв`язку з цим, встановлений час зустрічей з сином батька є надмірним та не відповідає інтересам дитини. Розпорядженням Сихівської районної адміністрації №939 від 20.12.2019 встановлено новий графік зустрічей [PERSON] з сином, а саме чотири дні на тиждень, один з яких без присутності матері, свята Пасхи та Різдва за попередньою домовленістю з матір`ю та день народження дитини з 17 до 19 год спільно з батьками. Оскільки [PERSON] у встановлений законом строк оскаржила таке розпорядження, фактично таке рішення органу опіки та піклування на даний час відсутнє. Позаяк побачення батька з сином не може займати весь вільний час дитини, вважає, що достатніми та такими, що відповідатимуть інтересам дитини, будуть побачення два рази на тиждень у присутності матері. Крім цього, [PERSON] пред`явила до суду позов до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження Сихівської районної адміністрації №939 від 20.12.2019 «Про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні [PERSON] з сином [PERSON] , 2013 р.н.». [PERSON] вважає вказане розпорядження таким, що не відповідає вимогам закону, порушує принцип забезпечення рівності між правами батьків неповнолітньої дитини, а також таким, що не відповідає найкращим інтересам дитини. Так, при розгляді відповідної заяви [PERSON] органом опіки та піклування не взято до уваги пояснення [PERSON] , не з`ясовано жодних обставин виконання батьком своїх обов`язків щодо участі у вихованні сина, не з`ясовано умови проживання дитини у матері, питання щодо зайнятості дитини протягом дня та стану її здоров`я, необхідність проведення щоденних лікувальних та реабілітаційних процедур. Крім цього, органом опіки та піклування порушено процедуру розгляду такого питання та оформлення документів, що передбачені Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 №866, та Типовою інструкцією з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2018 №55. Визначений спосіб та графік участі [PERSON] у вихованні та зустрічах з дитиною порушує розумний баланс на участь обох батьків у вихованні дитини та не відповідає найкращим інтересам дитини, у зв`язку з чим відповідне розпорядження підлягає скасуванню. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з підстав, що в такому викладені, проти задоволення позовів [PERSON] заперечив. Також вказав, що за освітою є спеціалістом з міжнародних відносин та перекладачем, певний час працював вчителем в школі. На даний час займається підприємництвом. Одружений вдруге та виховує, крім [PERSON] , ще трьох дітей. Представник відповідача [PERSON] позов [PERSON] не визнала, позовні вимоги [PERSON] підтримала з підстав, викладених у позовних заявах (а.с. 84-92, 95-107), відзиві (а.с. 31-40), відповіді на відзив (а.с.185). Ствердила, що [PERSON] ніколи не чинила перешкод [PERSON] у спілкуванні з сином, однак [PERSON] зловживає своїми правами та намагається налаштувати дитину проти матері. У травні 2020 року [PERSON] надавала пояснення Сихівському відділу поліції з приводу неодноразових звернень [PERSON] та зазначала, що саме встановлення на території України карантину, якого остання дотримується, спричинило з березня 2020 року певні обмеження у спілкуванні [PERSON] з сином. Представник відповідача, третьої особи Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради Петришин О.І. проти задоволення позовів заперечив та надав пояснення, аналогічні відзиву (а.с. 165-167). Зокрема, зазначив, що засідання комісії з питань захисту прав дитини проведено за наявності кворуму, рішення ухвалене одноголосно та окремих думок не було. Про звернення [PERSON] до суду на момент ухвалення відповідного рішення органу опіки та піклування відомо не було. При ухваленні рішення було враховано, що з часу попереднього рішення минув тривалий час, дитина подорослішала. З шестирічного віку дитини відсутня потреба у постійному спілкуванні одного з батьків з дитиною у присутності іншого. Однак батькові визначено значно менше часу спілкування з дитиною порівняно з матір`ю, оскільки дитина повинна бути прив`язаною до свого місця проживання. Ствердив, що немає жодних перешкод у періодичному перегляді органом опіки та піклування рішення щодо участі одного з батьків у спілкуванні з дитиною. Вважає, що проблеми дитини з зором не перешкоджають відвідувати гуртки та водити дитину на гуртки час від часу може і батько. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовів необхідно відмовити з таких підстав. Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 153 Сімейного кодексу України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 155 Сімейного кодексу України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з положеннями статей 157, 159 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього кодексу. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Частиною 2 ст. 159 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За змістом ст. 19 Сімейного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який розірвано судом 06.07.2016 (рішення набрало законної сили 18.07.2016), в якому [INFO] народився син [PERSON] (а.с. 6, 11). Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 16.08.2017 визначено способи участі батька у спілкуванні з дитиною та вихованні, а саме три дні на тиждень у присутності матері. Саме такий спосіб участі батька у вихованні сина та спілкуванні був визначений розпорядженням Сихівської районної адміністрації №408 від 07.07.2017 (а.с. 8-10, 112). В подальшому, 21.11.2020 [PERSON] звернувся до Сихівської районної адміністрації з заявою про надання висновку про встановлення днів та годин зустрічей з сином [PERSON] та, у зв`язку з вчиненням перешкод, просив збільшити кількість годин побачень з сином без присутності матері (а.с. 65). Розпорядженням Сихівської районної адміністрації №939 від 20.12.2019 встановлено новий графік зустрічей [PERSON] , з сином, а саме понеділок, середа, четвер з 17.00 год. до 20.00 год. у присутності матері, субота - неділя почергово з 17.00 год. до 20.00 год. без присутності матері, свята Пасхи та Різдва за попередньою домовленістю з матір`ю впродовж двох годин та день народження дитини з 17 до 19 год спільно з батьками. Батькам також роз`яснено відповідні положення чинного законодавства, обов`язок матері не чинити перешкод у зустрічах батька з сином. Розпорядження Сихівської районної адміністрації №408 від 07.07.2017 визнано таким, що втратило чинність. Перед прийняттям вказаного розпорядження від 20.12.2019 надано висновок відділом у справах дітей та проведено засідання комісії з питань захисту прав дитини. При цьому, як видно з розпорядження та з`ясовано з пояснень в судовому засіданні представника Сихівської районної адміністрації, враховано ряд обставин, зокрема: інтереси дитини, її вік, зайнятість батьків (а.с.139). Під час розгляду вищевказаного питання відділом «Служба у справах дітей» Сихівського району (висновок від 12.12.2020) та комісією з питань захисту прав дитини (витяг з протоколу №27 від 12.12.2020) враховано пояснення батьків дитини, взято уваги вік дитини, окреме проживання батьків та бажання батька брати участь у вихованні вина та його забезпеченні (а.с. 140, 141). В ході розгляду справи судом встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , постійно проживає з матір`ю, шлюб між батьками розірвано. Дитина на час розгляду справи досягла віку шести років, відвідує заклад дошкільної освіти, спортивні секції, а також перебуває на обліку у Львівському КЗ ЛОР «Львівський обласний протитуберкульозний диспансер», хворіє на гіперметропію, амбліопію обох очей та постійно користується окулярами. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що між батьками дитини існують неприязні відносини, однак жодних доказів існування для [PERSON] перешкод у спілкуванні з дитиною станом на момент пред`явлення позову до суду останнім не надано. Позивач [PERSON] відвідував дитину у визначені дні та час, однак вважає, що такі побачення повинні бути щодня і без присутності матері. Крім цього, не надано суду також доказів неналежного виконання батьком своїх обов`язків щодо участі у вихованні сина, в тому числі створення батьком певних перешкод усталеним умовам проживання дитини, зайнятості дитини протягом дня та догляду за дитиною у зв`язку зі станом стану її здоров`я. Також встановлено, що вищевказаним розпорядженням Сихівської районної адміністрації №939 від 20.12.2019 фактично збільшено час зустрічей батька з сином. При цьому, в один з вихідних днів почергово така зустріч може відбуватися без присутності матері. На переконання суду, встановлений органом опіки та піклування спосіб участі батька у спілкування з сином та його вихованні, є своєчасним, оскільки з моменту попередніх рішень з цього питання минуло кілька років та дитина на даний час досягла віку шести років, між батьками дитини залишаються неприязні відносини та збільшення часу спілкування з батьком в тому числі і без присутності матері відповідатиме інтересам дитини. Разом з тим, обґрунтовано встановлено час зустрічі без присутності матері лише один раз на тиждень у вихідний день, оскільки раніше таких зустрічей не було, розпорядок дитини є досить насиченим, а також за станом здоров`я на даний час доцільним є перебування дитини в основному під наглядом матері, з якою дитина проживає. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими, а рішення органу опіки та піклування повністю відповідає інтересам дитини в відповідний період її розвитку. В свою чергу, позовні вимоги [PERSON] щодо зменшення обсягу часу спілкування дитини з батьком та проведення зустрічей лише у присутності матері, із вищевказаних підстав, також є необґрунтованими та не можуть бути судом задоволені. Підстав для висновку щодо порушення органом опіки та піклування процедури розгляду питання щодо участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною та оформлення відповідних документів в ході судового розгляду не встановлено. Так, судом взято до уваги те, що засідання комісії з питань захисту прав дитини проведено за наявності необхідного кворуму, рішення ухвалене одноголосно та окремих думок не було. При цьому враховано ряд конкретних обставин, серед яких вік дитини, окреме проживання батьків, бажання батька брати участь у вихованні сина та його забезпеченні, а також вимоги чинного законодавства, та визначено такий час зустрічей батька з сином, який відповідає інтересам дитини, що існують у цей період її розвитку. Також встановлено, що на момент ухвалення оскаржуваного рішення провадження у справі за позовом [PERSON] судом відкрито не було. Враховуючи наведене, у задоволенні позовів необхідно відмовити.

Outcome: dismissed