overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що вони з відповідачкою 05 січня 2007 року зареєстрували шлюб у виконкомі Широкинської сільської ради Новоазовського району Донецької області. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними, розбіжність характерів та різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини припинені, з травня 2014 року з цього часу вони проживають окремо. Збереження шлюбу вважає неможливим, просив шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу не має сенсу, на примирення не згоден. Спору щодо місця проживання неповнолітнього сина та майнового спору на даний час вони не мають. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надавши до суду заяву з проханням розглядати справу в його відсутності, на задоволені позовних вимог наполягав в повному обсязі, просив шлюб розірвати. У судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилась, від неї на адресу суду надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 січня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданого виконкомом Широкинської сільської ради Новоазовського району Донецької області, 05 січня 2007 року, актовий запис № 01. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області [PERSON] народився [INFO], актовий запис № 514, в графі «батьки» зазначені: батько - [PERSON], та мати - [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище чоловіку та дружині залишити без змін. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що вони з відповідачкою 28 травня 2011 року зареєстрували шлюб в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новоазовського районного управління юстиції у Донецькій області. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними, розбіжність характерів та різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини припинені більше півроку тому, з чого часу вони проживають окремо. Збереження шлюбу вважає неможливим, просив шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу не має сенсу, на примирення не згодний. Спору щодо місця проживання неповнолітньої доньки та майнового спору на даний час вони не мають. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, від нього на адресу суду надійшла заява з проханням, слухати справу за його відсутності, на задоволені заявлених вимог наполягав. У судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилась, від неї на адресу суду надійшла заява про слухання справи за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 травня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-НО № 247250, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоазовського районного управління юстиції у Донецькій області, 28 травня 2011 року, актовий запис № 35. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище чоловіку та дружині залишити без змін. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачкою 16 жовтня 1992 року зареєстрували шлюб в Новопетрівській сільській раді Миколаївського району Одеської області, актовий запис №12. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей: сина [PERSON] 1993 року народження та дочку [PERSON] 1997 року народження. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними, шлюбні відносин припинені майже 10 років тому назад. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно та просить суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с.36). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, причину своєї неявки суду не повідомила (а.с.28,34,35) Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач - [PERSON] та відповідачка - [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) 16 жовтня 1992 року зареєстрували шлюб в виконавчому комітеті Новопетрівської сільської ради Миколаївського району Одеської області, актовий запис №12, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16 жовтня 1992 року (а.с.3). Одруження виявилось невдалим, між ними постійно виникають сварки, які виникають внаслідок того, що кожен має свої погляди на подружнє життя, ведення господарства. Шлюбні відносини фактично припиненні, позивач вважає що їх спільне життя та збереження шлюбних відносин неможливе. Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню в повному об'ємі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачкою 16 січня 2010 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Миколаївському району Березівського міжрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №1. Від шлюбу дітей немає. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними, шлюбні відносин припинені. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно та просить суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, позов підтримує (а.с.12). Відповідачка у судове засідання не з'явилась, причина неявки суду невідома. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивач - [PERSON] та відповідачка - [PERSON] 16 січня 2010 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Миколаївському району Березівського міжрайонного управління юстиції Одеської області. Одруження виявилось невдалим, між ними постійно виникали сварки, які виникали внаслідок того, що кожен мав свої погляди на подружнє життя. З 2012 року і по теперішній час шлюбні відносини фактично припиненні, позивач проживає з іншою жінкою, вважає що їх спільне життя та збереження шлюбних відносин неможливе. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10 грудня 2013 року (видане повторно), актовий запис № 1 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Миколаївському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, шлюб між позивачем - [PERSON] та відповідачкою - [PERSON], укладений 16 січня 2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Миколаївському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області (а.с.4). Від шлюбу дітей немає. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає, що позов позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню в повному об'ємі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачкою 2 квітня 2007 року зареєстрували шлюб в Ульяновській сільській раді Миколаївського району Одеської області. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO]; [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними, шлюбні відносин припинені. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно та просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.11). Відповідачка у судове засідання не з'явилась, надіслав до суду заяву в якій просить суд розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги визнає (а.с.12). Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заявлені вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач - [PERSON] та відповідачка - [PERSON] 2 квітня 2007 року зареєстрували шлюб в Ульяновській сільській раді Миколаївського району Одеської області. Одруження виявилось невдалим, між ними постійно виникають сварки, які виникають внаслідок того, що кожен має свої погляди на подружнє життя, ведення господарства. Шлюбні відносини фактично припиненні, позивач вважає що їх спільне життя та збереження шлюбних відносин неможливе. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27 лютого 2015 року, актовий запис №2 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Миколаївському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області (повторно), шлюб між позивачем - [PERSON] та відповідачкою - [PERSON] укладений 2 квітня 2007 року в Ульяновській сільській раді Миколаївського району Одеської області (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO]; [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає, що позов позивача [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню в повному об'ємі. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище [PERSON] змінити на дошлюбне - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачкою 7 травня 2011 року зареєстрували шлюб в Стрюківській сільській раді Миколаївського району Одеської області. Від шлюбу дітей не мають. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними, шлюбні відносин припинені. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно та просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.18). Відповідачка у судове засідання не з'явилась, надіслав до суду заяву в якій просить суд розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги визнає (а.с.19). Крім того, відповідачка у своїй заяві просить суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заявлені вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач - [PERSON] та відповідачка - [PERSON] 7 травня 2011 року зареєстрували шлюб в Стрюківській сільській раді Миколаївського району Одеської області. Одруження виявилось невдалим, між ними постійно виникають сварки, які виникають внаслідок того, що кожен має свої погляди на подружнє життя, ведення господарства. Шлюбні відносини фактично припиненні, позивач вважає що їх спільне життя та збереження шлюбних відносин неможливе. Дітей від шлюбу немає. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 7 травня 2011 року, актовий запис №03 виданого виконавчим комітетом Стрюківської сільської ради Миколаївського району Одеської області, шлюб між позивачем - [PERSON] та відповідачкою - [PERSON] укладений 7 травня 2011 року в Стрюківській сільській раді Миколаївського району Одеської області (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню в повному об'ємі. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище [PERSON] залишити без змін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалась на те, що вони з відповідачкою 17 січня 2009 року зареєстрували шлюб в Першому Суворовському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Від шлюбу дітей не мають. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними, шлюбні відносин припинені. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно та просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.23,26). Відповідачка у судове засідання не з'явилась. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач - [PERSON] та відповідачка - [PERSON] 17 січня 2009 року зареєстрували шлюб в Першому Суворовському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Одруження виявилось невдалим, між ними постійно виникають сварки, які виникають внаслідок того, що кожен має свої погляди на подружнє життя, ведення господарства. На теперішній час шлюбні відносини фактично припиненні, вважають що їх спільне життя та збереження шлюбних відносин неможливе. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 2 квітня 2014 року (видане повторно), актовий запис №24 виданий Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, шлюб між позивачем - [PERSON] та відповідачкою - [PERSON], укладений 17 січня 2009 року (а.с.6). Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає, що позов позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню в повному об'ємі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалась на те, що вони з відповідачкою 30 листопада 2012 року зареєстрували шлюб в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського районного управління юстиції Одеської області. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO]. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними, шлюбні відносин припинені. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно та просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.10). Відповідачка у судове засідання не з'явилась, надала до суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в її відсутності, з позовом згодна. Крім того у своїй письмовій заяві просить суд після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне «[PERSON]» (а.с.11). Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач - [PERSON] та відповідачка - [PERSON] 30 листопада 2012 року зареєстрували шлюб в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського районного управління юстиції Одеської області. Одруження виявилось невдалим, між ними постійно виникають сварки, які виникають внаслідок того, що кожен має свої погляди на подружнє життя, ведення господарства. На теперішній час шлюбні відносини фактично припиненні, вважають що їх спільне життя та збереження шлюбних відносин неможливе. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 30 листопада 2012 року, актовий запис №47 виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського районного управління юстиції Одеської області, шлюб між позивачем - [PERSON] та відповідачкою - [PERSON], укладений 30 листопада 2012 року (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29 квітня 2014 року, актовий запис №45 виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Миколаївському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області (а.с.6). Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає, що позов позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню в повному об'ємі. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище відповідачці [PERSON] змінити на дошлюбне «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалась на те, що вони з відповідачкою 7 березня 1987 року зареєстрували шлюб в Кіровській сільській раді Роздільянського району Одеської області. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними, шлюбні відносин припинені. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно та просить суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, позов підтримує (а.с.6). У судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні з позовом була не згодна та просила суд відмовити позивачу в задоволенні позову. Вислухавши представника позивача та відповідачку, вивчивши матеріали справи суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач - [PERSON] та відповідачка - [PERSON] 7 березня 1987 року зареєстрували шлюб в Кіровській сільській раді Роздільянського району Одеської області. Одруження виявилось невдалим, між ними постійно виникали сварки, які виникали внаслідок того, що кожен мав свої погляди на подружнє життя. З 2000 року і по теперішній час шлюбні відносини фактично припиненні, позивач проживає з іншою жінкою, вважає що їх спільне життя та збереження шлюбних відносин неможливе. Спір про поділ спільно нажитого майна у сторін відсутній. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12 червня 2014 року (видане повторно), актовий запис № 4 виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільянському району Роздільянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, шлюб між позивачем - [PERSON] та відповідачкою - [PERSON], укладений 7 березня 1987 року у Кіровській сільській раді Роздільянського району Одеської області (а.с.3). Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає, що позов позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню в повному об'ємі.

Outcome: approved