Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»( далі ВАТ НАСК «Оранта») про стягнення з неї майнової шкоди в сумі 11 070 гривень згідно ліміту відповідальності страхової компанії. В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що 8.06.2012 року біля 21.00 годин він , керуючи власним автомобілем марки «Фольксваген Каді» в селі Лішня Демидівського району Рівненської області допустив зіткнення з мотоциклом «ИЖ-П3» під керуванням [PERSON], який рухався в попутному напрямку і різко повернув ліворуч. В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 9 червня 2012 року позивач [PERSON] повідомив Волинську обласну дирекцію ВАТ НАСК «Оранта» про настання страхового випадку. З висновку експертного автотехнічного дослідження вбачається, що з технічної точки зору, невідповідність дій водія мотоцикла «ИЖ-Планета -3» [PERSON] вимогам п.10.1. та 10.4 Правил дорожнього руху знаходиться у причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо - транспортної пригоди. Страховий поліс АВ 5631945 від 12.05.2012 року свідчить про те, що ВАТ НАСК «Оранта» застрахувала цивільну - правову відповідальність водія мотоцикла [PERSON] В результаті дорожньо - транспортної пригоди, було пошкоджено автомобіль позивача «Фольксваген Каді» та заподіяно йому матеріальну шкоду в сумі 10 580 гривень на його відновлення та 490 гривень за проведення судового - автотехнічного дослідження. Посилаючись на норми Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та на норми Цивільного кодексу України, позивач вважає, що спричинену йому майнову шкоду необхідно стягнути з ВАТ НАСК «Оранта». Представник позивача адвокат [PERSON] звернувся в суд з письмовим клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача Рівненської обласної дирекції страхової компанії «Оранта» [PERSON] в судове засідання не з'явися, але будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, направив в суд письмове клопотання про розгляд цивільної справи у його відсутність. Також, у письмовому клопотанні представник відповідача [PERSON] просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON], так як на його думку вина страхувальника [PERSON] в скоєнні дорожньо -транспортної пригоди не доведена, а висновки авто технічного дослідження не мають наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів. Згідно з ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України, особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Норми ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України вказують на те, що якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні наявні докази, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково зі слідуючих мотивів. У відповідності з нормами ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Судом досліджено надані позивачем письмові докази по справі. Так, в постанові про відмову в порушенні кримінальної справи від 8.11.2012 року вказано, що 8 червня 2012 року в селі Лішня Демидівського району між мотоциклом «ИЖ-П3» під керуванням [PERSON] та автомобілем марки «Фольксваген Каді» під керуванням [PERSON] відбулося зіткнення(а.с.11). У відповідності висновком експерного автотехнічного дослідження обставин дорожньо - транспортної пригоди №7263 від 12.04.2013 року, з технічної точки зору, невідповідність дій водія мотоцикла «ИЖ-Планета -3» [PERSON] вимогам п.10.1. та 10.4 Правил дорожнього руху знаходиться у причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо - транспортної пригоди( а.с.5). Згідно полісу обов»язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/5631945 від 11.05.2012 року, який виданий ВАТ НАСК «Оранта» на ім'я [PERSON], було забезпечено страхування мотоцикла ИЖ- П3 держаний номер [NUMBER] на випадок дорожньо-транспортної пригоди та передбачено виплату страхового відшкодування третім особам в разі настання страхового випадку у вигляді заподіяння шкоди майну на страхову лімітну суму 50 000 гривень(а.с.84). Відповідно до ст.ст. 979,981 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Договір страхування може укладатися шляхом видачі страхувальникові поліса . Згідно з нормами ст.ст.6,9 Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо - транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно - правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за шкоду, заподіяну майну або життю потерпілого. Розмір страхової суми за шкоду,заподіяну майну потерпілих, становить 50 000 на одного потерпілого. Аналізуючи дослідженні докази, беручи до уваги норми діючого цивільного законодавства, суд обґрунтовано вважає, що між ВАТ НАСК «Оранта» та громадянином [PERSON] був укладений договір страхування( у вигляді видачі поліса) та забезпечено страхування його мотоцикла ИЖ-ПЗ держаний номер [NUMBER] на випадок дорожньо-транспортної пригоди та передбачено виплату страхового відшкодування третім особам в разі настання страхового випадку у вигляді заподіяння шкоди майну на страхову лімітну суму 50 000 гривень. Даний договір страхування був укладений 11.05.2012 року на строк до 11.05.2013 року і на момент дорожньо-транспортної пригоди( 8.06.2012 року) був чинним. Суд також визнає безпідставними твердження представника відповідача про те, що вина [PERSON] в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди не доведена. Так, у відповідності з висновком експерта №7263 від 12.04.2013 року , з технічної точки зору, невідповідність дій водія мотоцикла «ИЖ-Планета -3» [PERSON] вимогам п.10.1. та 10.4 Правил дорожнього руху знаходиться у причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо - транспортної пригоди( а.с.5). Висновок експерта, у відповідності до ст.57 Цивільного процесуального кодексу України,є доказом по цивільній справі, на підставі якого суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Позивач надав суду як доказ спричинення йому майнової шкоди, внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, наряд замовлення на виконання ремонтних робіт його автомобіля та акт виконаних робіт( а.с.13,14). На ремонтні роботи автомобіля «Фольксваген Каді» [PERSON] було витрачено 10 580 гривень. В полісі обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/5631945 від 11.05.2012 року, який виданий ВАТ НАСК «Оранта» на ім»я [PERSON], розмір франшизи (частина збитків, яка не відшкодовується страховиком по договору страхування) встановлений в сумі 510 гривень. Тому суд вважає, що сума страхового відшкодування має становити 10 070 гривень. Крім того, витрати, понесені позивачем на оплату проведення автотехнічного дослідження в сумі 490 гривень, не підлягають стягненню з відповідача. Так, у відповідності зі ст. ст.28,29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», витрати понесені на оплату проведення автотехнічного дослідження,не є шкодою ,заподіяною особі внаслідок дорожньо - транспортної пригоди і не підлягають відшкодуванню страховою компанією. Згідно з нормами ст.ст.79, 88 Цивільного процесуального кодексу України,якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог , а відповідачеві-пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судові витрати складаються з судового збору та витрат , пов'язаних з розглядом справи. Однією із складових витрат, пов'язаних з роглядом справи, є витрати на правову допомогу. Позивачем були надані документи, які підтверджують сплату ним судового збору в сумі 290 гривень(а.с.1) та понесені витрати на правову допомогу в сумі 2 500 гривень (а.19). Вважаючи на те, що при зміні позовних вимог, позивач змінив ціну позову(11070 гривень),судовий збір підлягає сплаті в сумі 243,60 копійок, а 46 гривень 40 копійок підлягають поверненню, згідно зі ст.7 Закону України «Про судовий збір». Також, зважаючи на пропорційність відшкодування судових витрат при частковому задоволенні позову, на користь позивача з відповідача необхідно стягнути 2 275 гривень як витрати на правову допомогу та 221 гривню 08 копійок як витрати понесені ним на сплату судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved