Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ПРАЙМ АЛЬЯНС» (далі - ТОВ «ФК «Прайм Альянс») про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в обґрунтування якого вказав, що з липня 2020 року з його заробітної плати здійснюється стягнення згідно з постановою приватного виконавця Григорчука П.В. про звернення стягнення за заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 17.07.2020 за виконавчим провадженням № 6243662 на підставі виконавчого напису № 1535, виданого 30.04.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О., про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості за кредитним договором № R53133512963B від 08.01.2014, укладеним між ним та ПАТ «ВТБ Банк», за період з 29.01.2029 по 10.03.2020 у розмірі 55594 грн 51 коп. Вказаний виконавчий напис він вважає незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки він не отримував письмової вимоги кредитора ані від ПАТ «ВТБ Банк», ані від ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», ані від ТОВ «ФК «Прайм Альянс», та взагалі відсутня інформація про надіслання йому письмової вимоги про усунення порушень основного зобов`язання та не доведено безспірність заборгованості за кредитним договором. Виконавчий напис не містить посилання нотаріуса на виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, що порушує вимоги діючого законодавства України. Крім того цей виконавчий напис вчинено на підставі п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, який було визнано незаконним та нечинним згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка набула законної сили 22.02.2017. Оспорюваний виконавчий напис не містить посилання на нотаріально посвідчений кредитний договір з ПАТ «ВТБ Банк» від 01.08.2014, який він не укладав. У п.1 договору № R53133512963B від 08.01.2014 передбачено строк виконання зобов`язання до 08.01.2017. Отже в загальну суму заборгованості незаконно включена заборгованість за відсотками за період з 29.01.2019 по 10.03.2020. Також з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, оскільки останній платіж на користь ПАТ «ВТБ Банк» він здійснював у 2014 році. Строк виконання зобов`язання щодо повернення кредиту становить 08.01.2017, тоді як виконавчий напис вчинено 30.04.2020. Ще до вчинення нотаріального написуприватному нотаріусу Кравцову О.О. було анульовано доступ до державних реєстрів, а в Реєстрі нотаріусів України відсутні відомості про його реєстрацію. Вказуючи на небезспірність заборгованості і незаконність виконавчого напису, позивач просить визнати його таким, що не підлягає виконанню Позивач [PERSON] до суду не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, наполягаючи на позовних вимогах, письмово сповістив суд про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача ТОВ «ФК «Прайм Альянс», будучи належним чином сповіщеним про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, письмово повідомив суд про розгляд справи у його відсутність та надав суду відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги не визнає, вказавши, що 08.01.2014 між ПАТ «ВТБ Банк» та позивачем було укладено кредитний договір № R53133512963В, відповідно до якого позивачу було надано кошти в сумі 43700 грн. У зв`язку з невиконанням позивачем умов кредитного договору утворилась кредитна заборгованість. 08.07.2015 між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 080715нв, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора до позивача за вказаним кредитним договором. У подальшому 29.01.2019 між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено договір факторингу № 29/01/19-1 від 29.01.2019, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до позивача за вказаним кредитним договором. У зв`язку з чим 05.03.2019 позивачу було направлено цінним листом з описом вкладення повідомлення про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань та вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором, що підтверджується розрахунковим документом і копією списку відправлень і свідчить про належне повідомлення боржника. Щодо порушення строків позовної давності відповідач зазначає, що у ТОВ «ФК «Прайм Альянс» виникло право примусового стягнення з дня направлення вимоги про погашення кредиту, тобто з 05.03.2019. Анулювання доступу приватному нотаріусу Кравцову О.О. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі наказу Міністерства юстиції № 211/5 від 22.01.2020 не перешкоджає вчиненню ним виконавчих написів та здійсненню іншої нотаріальної діяльності. Свою діяльність нотаріус припинив 15.06.2020, тобто після вчинення нотаріального напису. Тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравцов О.О. та приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Григорчук П.В. до суду не з`явились, про час і місце слухання справи сповіщені належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи та заяв по суті справи на час ухвалення цього рішення не подали. Згідно з ухвалою судді від 20.05.2021 відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справи та призначено судове засідання. Згідно з ухвалою суду від 20.05.2021 за заявою позивача про забезпечення позову зупинено стягнення за виконавчим написом, що оскаржується позивачем, до набрання законної сили рішенням суду по суті спору. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 05.08.2013 між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53133512963В, згідно з яким позивач отримав кредитні кошти у сумі 43700 грн зі сплатою за користування кредитом 10 % річних, зі строком кредитування по 08.01.2017 (а.с.14-15). Згідно з цим договором спосіб повернення кредиту та процентів обумовлений щомісячними платежами відповідно до графіку їх повернення. 08.07.2015 між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ПАТ «ВТБ Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 080715нв, відповідно до якого ПАТ «ВТБ Банк» передало, а ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги первісного кредитора, у тому числі до боржника [PERSON] за кредитним договором № R53133512963В від 08.01.2014 (а.с.45-49). Відповідно до договору факторингу № 29/01/19-1 від 29.01.2019, укладеному між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс», ТОВ «ФК «Прайм Альянс» прийняло право грошової вимоги, що належить ТОВ «ФК «Прайм Альянс», і стало кредитором, у тому числі за кредитним договором № R53133512963В від 08.01.2014 (а.с.50-57). 18.02.2019 ТОВ «ФК «Прайм Альянс» підписані повідомлення про відступлення ТОВ «ФК «Прайм Альянс» на підставі договора факторингу № 29/01/19-1 від 29.01.2019 прав вимоги ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» за кредитним договором № R53133512963В від 08.01.2014, укладеним з ПАТ «ВТБ Банк» (право вимоги по якому було набуто ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» відповідно до договору про відступлення права вимоги, укладеного з ПАТ «ВТБ Банк»), та вимога № В/14/02/1261 про погашення протягом 30-ти календарних днів з моменту отримання вимоги кредитної заборгованості, яка за станом на 18.02.2019 складає 55054 грн 07 коп. (а.с.58-59). Згідно зі списком згрупований поштових відправлень цінних листів з описом вкладення у Укрпошта стандарт на ім`я [PERSON] та квитанцією про оплату послуг поштового зв`язку від 05.03.2019 на адресу позивача, вказану у кредитному договорі, спрямовані повідомлення про відступлення вимог та вимога про погашення кредитної заборгованості (а.с.60-63). 30.04.2020 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравцов О.О. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі під номером 1535, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Прайм-Альянс», яке набуло право нового кредитора на підставі договора факторингу № 29/01/19-1 від 29.01.2019, укладеного з ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», яке у свою чергу набуло право вимоги від боржника на підставі договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 080715нв від 08.07.2015, укладеного з ПАТ «ВТБ Банк», заборгованості за кредитним договором № R53133512963В від 08.01.2014, укладеним між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] , в сумі 55044 грн 07 коп., у тому числі заборгованості за тілом кредиту в сумі 43690 грн 00 коп., за відсотками в сумі 3230 грн 24 коп., за комісією в сумі 8123 грн 83 коп., та плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 550 грн 44 коп., а всього 55594 грн 51 коп. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29.01.2019 по 10.03.2020 (а.с.12). 03.07.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчуком П.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62463662 про примусове виконання вказаного виконавчого напису (а.с.16). В рамках цього провадження з заробітної плати позивача, яку він отримує у ВП «Шахта «Капітальна» ДП Мирноградвугілля», з липня 2020 року здійснюється відрахування боргу на користь ТОВ «ФК» «Прайм Альянс» (а.с.22-24). Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 та ч.5 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином. Відповідно до ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.516 ЦК України). Частиною другої статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Статтями 1077, 1078 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, які встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.3.1, п.3.2 гл.16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, (далі - Порядок) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік документів). Отже в основі вчинення вищевказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної у боржника заборгованості. З тексту оспорюваного виконавчого напису від 01.02.2021 судом встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 за № 1172. Відповідно до п.2 Переліку документів для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Перелік документів було доповнено цим пунктом 2 (розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин») на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Між тим постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662, якою було доповнено Перелік документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», була визнана в цій частині змін незаконною та нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14, яка набула законної сили 22.02.2017. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. Відповідно до п.10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Редакція переліку передбачає можливість стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів лише за оригіналами нотаріально посвідчених договорів (п.1 Переліку). Кредитний договір № R53133512963В від 08.01.2014 нотаріально не посвідчений. У зв`язку з цим вчинення 30.04.2020 нотаріусом виконавчого напису на підставі п.2 Переліку, який внаслідок вказаного судового рішення є незаконним та нечинним, є неправомірним. Як зазначено вище, за приписами ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років; якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з укладеним між Банком та позивачем кредитним договором від 08.01.2014 спосіб повернення кредиту та процентів обумовлений щомісячними платежами відповідно до графіку їх повернення. За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу. Отже оскільки договір встановлює обов`язок боржника повернути борг частинами, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитора вважається порушеним з моменту порушення боржником терміну внесення чергового платежу. А відтак перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання боржником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Такий підхід відповідає правовому висновку, висловленому Великою Палатою Верховного Суду у справі № 444/95/12 від 28.03.2018. З наявних у справі доказів вбачається, що кредит видавався позивачу на строк до 08.01.2017, тобто останній платіж повинен бути внесений не пізніше 08.01.2017, і ця дата є відправною для відрахування кінцевого трирічного строку. Оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса вчинено 30.04.2020, тобто більше ніж через три роки з дня виникнення права вимоги, навіть за останніми платежем. Оскільки строк кредитування закінчився 08.01.2017 нарахування відсотків поза межами цього строку, а саме за період з 29.01.2019 по 10.03.2020 є порушенням абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК України. До такого висновку суд прийшов з урахуванням правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 243/9032/15-ц та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12. Відтак нарахування за кредитом відсотків поза межами строку дії кредитного договору, а саме: після 08.01.2014, вказує на безпідставність таких дій і необґрунтованість безспірності заборгованості. Твердження відповідача про те, що право примусового стягнення в нього виникло з дня направлення вимоги про погашення кредиту, тобто з 05.03.2019, не ґрунтується на законі, оскільки, як було зазначено вище, відповідно до ст.514 УК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав якщо інше не встановлено договором або законом. До того ж надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушень (погашення кредиту) свідчить лише про захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису та ніяк не впливає на строк позовної давності, в межах якого повинен бути вчинений цей виконавчий документ. Крім того суду не надано жодного доказу на підтвердження цієї заборгованості, яким може бути банківська виписка з рахунку боржника, в якій повинна бути відображена сума заборгованості із зазначенням строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже установити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, та чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, не представляється можливим. Встановлене свідчить про наявність спору між сторонами щодо розміру заборгованості за кредитним договором. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). З копії повідомлення та вимоги № В/14/02/1261 від 18.02.2019 вбачається, що відповідач повідомляє про відступлення прав вимоги та пропонує позивачу сплатити заборгованість за кредитом у розмірі 55054,07 грн. в строк до 18.03.2019 року. Позивач наполягає на тому, що він не отримував ніяких повідомлень і вимог. Відповідачем не надано доказів щодо отримання позивачем цих документів. Належних доказів щодо відправлення позивачу цих повідомлення та вимоги відповідачем також не надано, оскільки в описі вкладення відсутнє найменування відправника і дата складання. Крім того, як вбачається зі списку згрупованих поштових відправлень Укрпошта стандарт з описом вкладень № 16029-110-62, відправником листів є ТОВ «Дірект Технолоджі», а не відповідач. Платіжна квитанція теж не містить найменування платника. Отже позивач обґрунтовано посилається на те, що ним не отримано від відповідача повідомлення про відступлення прав вимоги за зобов`язанням та усунення порушень вимог кредитного договору, а відповідачем доводи позивача не спростовані належними доказами. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріусом не було дотримано встановлену законом процедуру, а саме нотаріус не переконався у безспірності заборгованості та застосував норми законодавства, які на момент вчинення виконавчого напису на підставі рішення суду були визнані нечинними. Тому стягнута з позивача за виконавчим написом нотаріуса заборгованість не може вважатись безспірною, а тому права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. На підставі ст.18 ЦК України, ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14,

Outcome: approved