Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути з відповідача [PERSON] завдану матеріальну шкоду в розмірі 54\~290,00 грн., з відповідача [PERSON] завдану матеріальну шкоду в розмірі 29\~290,00 грн., та солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 3\~500, 00 грн. та судові витрати. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що\~15 лютого 2016 року мала місце дорожньо-транспортна пригода в якій було пошкоджено автомобіль [NUMBER], під керуванням [PERSON] Винними у скоєнні ДТП було визнано [PERSON] та [PERSON] постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.07.2016 року. Відповідальність заподіювача шкоди згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/6797350 застраховано в АСК «ОМЕГА» до якої позивачем було подано повідомлення про ДТП та надано необхідні документи. На виконання вимог законодавства позивачем була проведена оцінка матеріальної шкоди завданої в результаті ДТП транспортному засобу Джилі, д.н.з. [NUMBER], 2013 року виготовлення. Згідно звіту №23//03//2016 вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу Джилі, д.н.з. [NUMBER], 2013 року виготовлення, номер кузова [NUMBER] на дату ДТП складає 108\~580, 00 грн. АСК «ОМЕГА» було сплачено 25\~000, 00 грн. страхового відшкодування. Таким чином, з обґрунтування позивача, різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою повинна були сплачена відповідачами , а саме 83\~580, 00 грн. При цьому, якщо наявна спільна вина учасників ДТП, тоді згідно ЗУ «Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» п. 36.3 у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємоповязаними, сукупними діями є декілька осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Виходячи з наведеного оскільки учасників ДТП було два, то розмір відшкодування має становити половину від розміру шкоди. Відповідач [PERSON] позов не визнав та звернувся до суду з зустрічною позовною заявою та просить суд стягнути з [PERSON] та [PERSON] матеріальну шкоду, повязану з пошкодженням транспортного засобу у сумі 83\~703, 62 грн. та 838, 00 грн. Представником [PERSON] було подано відзив на зустрічну позовну заяву, яка заперечувала проти задоволення вимог за зустрічним позовом. Зустріну позовну заяву [PERSON] було залишено без розгляду у звязку з неявкою у судове засідання позивача за зустрічним позовом, проте про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Представник позивача надали до суду\~ заяву,\~ якою позов [PERSON] підтримала, просила його задовольнити, розглядати справу у відсутності\~ представника позивача , не заперечували проти заочного розгляду\~ справи. Відповідачі в судове засідання не з'явились , про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований і підлягає задоволенню з наступни хпідстав. Судом встановлено, що 15 лютого 2016 року мала місце дорожньо-транспортна пригода в якій було пошкоджено автомобіль [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON], чим було завдано майну Позивача матеріальної шкоди. Винними у скоєнні ДТП було визнано [PERSON] та [PERSON] постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.07.2016 року та 06.09.2018 року, постанови набрали законної чинності в день їх проголошення. Відповідно до звіту №23//03//2016 вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу Джилі, д.н.з. [NUMBER], 2013 року виготовлення, номер кузова [NUMBER] на дату ДТП складає 108\~580, 00 грн. Витрати на правову допомогу позивача підтверджується наданою копією квитанції до прибуткового касового ордера № 95 від 24.10.2016 року. [PERSON] було подано зустрічну позовну заяву, проте останній у судове засідання не зявився. Зустрічну позовну заяву було залишено судом без розгляду. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе \~особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки\~особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга\~статті 1187 ЦК України). Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша\~статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга\~статті 14 ЦК України). Відповідно до\~статті 511 ЦК України\~зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно з частинами першою та четвертою\~статті 636 ЦК України\~договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобовязаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдалашкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні. Таким чином, потерпілому, як кредитору, належить право вимоги в обох видах зобовязань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених\~статтею 1194 ЦК України\~підстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобовязання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно із частинами 1, 2, 5\~ст. 1187 ЦК\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Позивачем доведено судові витрати зі сплати судового збору, витрати на правову допомогу, а також судові витрати з оплати автотоварознавчої експертизи, квитанції про оплату яких містяться у матеріалах справи, у звязку з чимсуд вважає можливим стягнути з зідповідачів на користь позивача всі документально підтверджені судові витрати. Також, відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.\~22\~ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). На підставівикладеного та

Outcome: approved