Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 27 серпня 1994 року Гусєвським міським відділом РАЦС Калінінградської області, актова запис № 158. Судові витрати просить покласти на відповідача. Позовні вимоги мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ним , розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки. Відповідач не бере участі в матеріальному забезпеченні сімї, тривалий час не працює. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який перебуває практично на повному утриманні позивача. Майнових спорів між сторонами не має. Позивач вважає, що збереження сімї неможливо, і суперечить її інтересам. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03 жовтня 2017 провадження по справі відкрито. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 жовтня 2017 провадження по справі зупинено, сторонам наданий строк для примирення терміном 4 (чотири) місяці, до 14 лютого 2018. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 лютого 2018 провадження по справі відновлено. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, сімейно шлюбні відносини між ними припиненні з вересня 2017, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Матвєєва». Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, якою просить справу розглядати без його участі, проти позову не заперечує. В звязку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 27 серпня 1994 року Гусєвським міським відділом РАЦС Калінінградської області, актова запис № 158., про що свідчить оригінал свідоцтва про шлюб серії І-РЕ № 470765, виданого 27 серпня 1994. В звязку з реєстрацією шлюбу дошлюбне прізвище позивача «Молоканова» змінено на «Матвєєва» (а.с. 3) Від даного шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4) Сторони стверджують, що спору між ними про поділу майна немає. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України,\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Відповідно до ст. 111 СК України судом надавався сторонам строк для примирення, але по закінченню строку від жодної із сторін не надійшло повідомлення про досягнення примирення. Отже, судом були вживті всі необхідні та достатні заходи для примирення подружжя. З матеріалів даної справи вбачається, що сторони продовжувати шлюбні відносини не бажають, позивач стверджує у заяві, що сімейно шлюбні відносини припинені з вересня 2017, сім'я існує формально, відповідач не заперечує проти задоволення позову, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що потягне за собою неприпустиме порушення права одного з подружжя або обох на вільний вибір. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, згідно чинного законодавства, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, а також те, що з матеріалів справи не вбачається спору між сторонами щодо майна, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України. Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, наполягання сторін на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Крім того, відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, таким чином прохання позивача про те, щоб після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «Матвєєва» є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved