Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON] , який 05.06.2016 року був зареєстрований Красилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, про що складено відповідний актовий запис № 64. В обґрунтування доводів зазначив, що внаслідок різних поглядів на життя, характерів, уподобань, подружнє життя не склалось, зникло почуття любові, взаємної згоди та бажання жити подружжям. З січня 2021 року шлюбні відносини фактично припинились, вони проживають окремо. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні позивач [PERSON] не був присутнім, просив суд розглядати справу без його участі, на позовних вимогах наполягає, час на примирення просить не надавати, про що подав відповідну заяву. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце його проведення була повідомлена у встановленому порядку. Звернувся до суду з заявою про повне визнання позову та клопотанням про розгляд справи без її участі. Час на примирення просить не надавати. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд бере до уваги положення ст. 24 СК України, яка визначає, що однією з основних ознак шлюбу є його добровільність, передбачивши, що примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 05 червня 2016 року між позивачем та відповідачем Красилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, про що складено відповідний актовий запис № 64. Згідно позову сторони припинили шлюбні відносини, на даний час втрачені усі фізичні та духовні зв`язки. Від шлюбу сторонни мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з відповідачкою. При вирішенні спору про розірвання шлюбу суд враховує, що позивач та відповідач уже тривалий час не проживають сім`єю, мають різні погляди на життя на сімейні цінності, між сторонами припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які викликали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше сумісне проживання подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, їх сім`я існує формально. Суд вважає, що сім`я розпалась, а тому шлюб між ними слід розірвати. На стягненні судових витрат позивач не наполягає. Користуючись принципом диспозитивності, визначеним ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, а тому підстав для стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача не вбачається. З врахуванням викладеного та

Outcome: approved