Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Джаміла Курбаналієвна, яка діє в інтересах малолітнього [PERSON], Комунальне підприємство «Жилкомсервіс», в якому просив визнати його право на користування ? частиною будинку літ. «А-1» домоволодіння № 66 по вулиці Достоєвського в м. Харкові та право на отримання ним комунальних послуг, в тому числі послуг по забезпеченню його водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, а також вивезенню побутових відходів, які постачаються за зазначеною адресою. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у період з 16.09.2011 року по 23.10.2014 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [INFO]. Зазначене домоволодіння належить на праві власності батьку [PERSON] [PERSON] 20.12.2011 року він був зареєстрований у зазначеному будинку. Належне [PERSON] домоволодіння складається з ? частини жилого будинку літ. А-1, загальною площею 38,5 кв.м. та житловою площею 30,7 кв.м.; та із житлового будинку літ. В-1, загальною площею 51,7 кв.м. та житловою площею 32,9 кв.м., право власності на який не оформлено. Одразу після реєстрації шлюбу [PERSON] належну йому ? частку будинку літ. А-1 для їх окремого проживання, у звязку з чим він за власні кошти здійснював ремонт. Однак, в подальшому шлюб між ним та [PERSON] був розірваний, у звязку з чим члени сімї останньої почали чинити перешкоди у користування житлом, намагаючись примусити його покинути будинок. На теперішній час між ним та [PERSON] і членами його сімї встановився порядок користування житловими приміщеннями, відповідно до якого [PERSON] та всі члени його сімї проживають в будинку літ. В-1 вказаного домоволодіння, а [PERSON] в ? частині будинку літ. А-1. Оскільки власник будинку № 66 літ. А-1 по вулиці Достоєвського в м. Харкові [PERSON] фактично не визнає право [PERSON] на користування зайнятою ним частиною будинку літ. А-1 і його право на користування комунальними послугами, яку постачаються до домоволодіння, він звернувся до суду за захистом свого права. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позову, зазначивши, що він є власником будинку № 66 по вулиці Достоєвського в м. Харкові та заперечує проти проживання в ньому позивача [PERSON] Третя особа [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні заперечували протии позову. Треті особі [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON], а також представник Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» в судове засідання не зявились, про день та час слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином. Суд, вислухавши думку позивача та його представника, відповідача, а також третіх осіб [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що ? частини будинку № 66 по вулиці Достоєвського у м. Харкові належить на праві власності [PERSON] на підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.11.2006 року та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим 08.05.2014 року державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] (спадкова справа № 305/2014, зареєстровано в реєстрі за № 1-583). (а.с. 12-14) Відповідно до довідки № 45 віл 21.01.2015 року вуличного комітету № 10 Червонозаводського району м. Харкова, [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], склад сімї: дочка [PERSON], дочка [PERSON], онук [PERSON], онучка [PERSON], правнук Долгачев та зять [PERSON] (а.с. 10) Відповідач вселявся у спірний будинок по вулиці Достоєвського, 66 в м. Харкові як член сімї власника будинку, на що [PERSON] надавав особисту згоду. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.10.2014 року шлюб, укладений 16.09.2011 року між [PERSON] та [PERSON] ([PERSON]Л.) розірвано.(а.с.25) Відповідно до ч. 2 ст. 64 та ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сімї власнику будинку належить також і особи якщо вони постійно проживають разом із власником будинку і ведуть з ним спільне господарство. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалась сторонами у справі, [PERSON] на протязі декількох років спільно проживав з [PERSON] та її батьком [PERSON] власником домоволодіння та вів з ними спільне господарство, у звязку з чим набув права члена сімї власнику будинку. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом з ним, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири, що також передбачено і ч. 1 ст. 405 ЦК України. Згідно зі статтею396 ЦК України, особа, яка має право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 4,5 ст. 9 Житлового Кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше із з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Як встановлено ч. 4 ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє колишніх членів сімї права користування займаним приміщенням. Отже припинення сімейних відносин між [PERSON] та [PERSON] не позбавило [PERSON] права користування займаним приміщенням. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.04.2015 року в позові [PERSON] до [PERSON], третя особа Червонозаводський районний відділ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області про усунення перешкод у користуванні власністю, виселення та зняття з реєстрації відмовлено з підстав не доведеності позивачем, що [PERSON] систематично порушує правила спільного проживання у будинку, робить неможливим для інших проживання з ним в одному будинку. (а.с. 26-27) В той же час [PERSON] та члени його сімї не визнають право користування [PERSON] ? частиною будинку літ. А-1 домоволодіння № 66 по вулиці Достоєвського в м. Харкові та права користування ним комунальними послугами. В підтвердження цього позивач надав заяву про припинення незаконних дій від 18.06.2015 року, повторну заяву про припинення незаконних дій від 27.07.2015 року та заяву про припинення незаконних дій, подану в третє від 21.08.2015 року на імя Начальника Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВС Укрїани в Харківській області, відповідно до яких [PERSON] просив вжити відповідно до закону заходи до [PERSON], [PERSON] та інших мешканців будинку, які всупереч рішенню Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.04.2015 року не дають проживати в домоволодіння № 66 по вулиці Достоєвського в м. Харкові, в тому числі будинку літ. А-1 цього домоволодіння. (а.с.29,30,31) Таким чином, [PERSON], як колишній член сімї власника домоволодіння має законне право продовжувати користуватися ? часткою будинку літ. А-1 домовололдіння № 66 по вулиці Достоєвського м. Харкова. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово комунальні послуги» комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо - та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово комунальні послуги. При цьому, відповідно до приписів п. 5 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово комунальні послуги», державна політика у сфері житлово комунальних послуг базується на принципі забезпечення рівних можливостей доступу до отримання мінімальних норм житлово комунальних послуг для споживачів незалежно від соціального, майнового стану, віку, місцеперебування та форми власності юридичних осіб, тощо. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово комунальні послуги» споживач має право:1) одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг;2) одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо;3) на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг;4) на усунення протягом строку, встановленого договором або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг;5) на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством;6) на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;7) отримувати від виконавця компенсацію в розмірі, визначеному договором, рішенням суду або законодавством, за перевищення нормативних термінів на проведення аварійно-відновлювальних робіт;8) на перевірку кількості та якості житлово-комунальних послуг у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, [PERSON], який зареєстрований у домоволодінні № 66 по вулиці Достоєвського в м. Харкові і проживає в ньому, як споживач комунальних послуг має тиж самі права на отримання зазначених послуг, як і власник домоволодіння, що є підставою для визнання права [PERSON] на отримання ним комунальних послуг, а тому числі, послуг по забезпеченню його водою, водовідведенням, газоелектропостачанням та електропостачанням, а також по вивезенню побутових відходів, які постачаються до домоволодіння № 66 по вулиці Достоєвського в м. Харкові. Враховуючи вищевикладене, суд вважає законним позов задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 487,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved