Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно житловий будинок із господарськими спорудами, розташований в с. Стремигород Коростенського району Житомирської області по вулиці Центральній,38 . В підтвердження своїх вимог посилається на те, що 30 квітня 2013 року померла його мати [PERSON] . Він належним чином прийняв спадщину за заповітом відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про її прийняття. Нотаріус позбавлений можливості видати йому свідоцтво про право на спадщину на вказане майно, так як відсутні документи підтверджуючі право власності на дане майно у покійного спадкодавця. В судове засідання позивач не зявився, надіслав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Представник Стремигородської сільської ради в судове засідання не зявився, надіслав заяву, в якій просить слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів та без фіксації технічними засобами . Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги , виходячи з таких підстав. Як встановлено судом позивач [PERSON] є рідним сином [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про його народження . 30 квітня 2013 року у віці 88 років у селі Стремигород Коростенського району Житомирської області померла [PERSON] , про що виконкомом Стремигородської сільської ради Коростенського району Житомирської області зроблено запис за № 8 в Книзі реєстрації смертей. Ще при житті 18 лютого 2009 року покійна [PERSON] склала заповіт, яким заповідала належний їй житловий будинок та все рухоме і нерухоме майно своєму сину [PERSON]. Даний заповіт посвідчений секретарем Стремигородської сільської ради Коростенського району Житомирської області, зареєстрований в реєстрі за № 609, на день смерті заповідача ніким не скасований і не змінений . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок № 38 по вул. Центральній в с. Стремигород Коростенського району Житомирської області . Як видно із довідки № 577 від 04 грудня 2015 року Стремигородської сільської ради спірний будинок належить [PERSON], котра прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON]. Позивач [PERSON] в передбачений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де відкрито спадкову справу №80/2013. Проте, нотаріус обґрунтовано відмовляє позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок , оскільки у покійного спадкодавця відсутні документи, що підтверджують право власності на вказане майно. На час набуття права власності спадкодавцем на спірний будинок державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими як Інструкція про прядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, а підстави набуття права власності на таке майно визначались ст.ст.100,101 ЦК УРСР. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте, виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 04.01.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину , мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Як розяснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна. Відтак, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо визнання права власності на будинок з господарськими будівлями підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved