Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся з позовною заявою до фізичної особи підприємця [PERSON], в якому просив стягнути заборгованість за договором про надання консалтингових послуг № 26/03/2015 від 26.03.2015 року у розмірі 500 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 27.01.2016 року складає 12\~420,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 26.03.2016 року між сторонами укладено вищевказаний договір. Відповідно до договору, замовник доручив, а виконавець взяв на себе зобовязання по абонентському обслуговуванню замовника, зокрема щодо консультування по юридичним питанням відносно кредитного договору № № НАА0GK15670075 від 28 серпня 2007, ведення переговорів, направлених на вирішення кредитних зобовязань, складання та розробки позовів, скарг та клопотань, представництво інтересів в судах та державних органах. В якості виконання своїх зобовязань за вказаним договором позивачем на користь відповідача сплачено грошові кошти у розмірі 500 дол. США. З моменту укладання договору та до теперішнього часу відповідачем послуги не надано, сплачені кошти не повернуто. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву з проханням слухати справу у відсутності позивача та його представника, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 26 березня 2015 року між [PERSON] та фізичною особою підприємцем[PERSON] було укладено договір про надання консалтингових послуг № 26/03/2015. Відповідно до п. 1.1 ст. 1 вказаного договору про надання консалтингових послуг, Замовник доручив, а Виконавець взяв на себе зобовязання по абонентському обслуговуванню замовника, зокрема, щодо консультування по юридичним питанням відносно кредитного договору № НАА0GK15670075 від 28 серпня 2007, ведення переговорів, направлених на вирішення кредитних зобовязань, складання та розробки позовів, скарг та клопотань, представництво інтересів в судах та державних органах. Відповідно до п. 1.2. ст. 1 замовник зобов»язується сплатити виконавцю винагороду за надані послуги (п. 1.1.), також компенсувати обгрунтовані та завчасно узгоджені витрати, пов»язані з виконанням узгоджених послуг для замовника. У випадку збільшення об»єма та/або перечня послуг здійснюється новий розрахунок оплати послуг, що відображається в додатковій угоді. Відповідно до п. 1.3. ст. 1 виконавець приймає на себе зобов»язання інформаційно консалтингові послуги відповідно із вимогами, викладеними клієнтом в заявці (Додаток 1), який є невід»ємною частиною договору. Відповідно до п. 2.1. ст. 2 Замовник зобов»язаний сплатити виконавцю авансовий внесок в розмірі 500 доларів США. Відповідно до ст. 1 додатку № 1 до договору № 26/03/2015 аванс в розмірі 500 доларів США згідно до п. 2.1. договору сплачений в повному обсязі. Як зазначає позивач, з моменту укладення вищевказаного договору та до теперішнього часу відповідач ніяких обумовлених договором послуг позивачу не надала, стала всіляко уникати зустрічі з позивачем та ігнорувати будь-які звернення останнього щодо виконання умов договору або повернення грошей. 26.12.2015 року позивач звернувся до відповідача з письмовою претензією, в якій просив в термін 7 днів з дня отримання даної претензії повернути йому сплачені в якості авансу грошові кошти у розмірі 500 доларів США. На даний час відповідь на претензію позивачем не отримано, грошові кошти не повернуто. Згідно ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разу його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 3 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, на даний час грошові кошти у розмірі 500 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 27.01.2016 року складає 12\~420,00 грн. позивачеві не повернуто. З огляду на вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати підлягають стягненню відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved