Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду за позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з нього неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання дитини за період з серпня 2010р. по серпень 2014р. в розмірі 283 044,42 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у неї з відповідачем є спільна донька, [PERSON], [INFO]., відносно якої, на підставі рішення Личаківського районного суду м. Львова від 18.03.2011р. з відповідача стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини всіх його доходів. 25.05.2011р. державним виконавцем Личаківського ВДВС ЛМУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та розпочато примусове виконання рішення суду. Проте, незважаючи на такі обставини, відповідач продовжує ухилятись від обов'язку утримувати матеріально доньку, у зв'язку з чим, станом на серпень 2014р. у нього утворилась заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 41 033,95 грн. При наявності заборгованості по виплаті аліментів, їх платник зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення. За обрахунками позивача, у період з серпня 2010р. по серпень 2014р., розмір неустойки становить 283 044,42 грн. Дану суму просить стягнути в примусовому порядку. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені нею вимоги, дала пояснення аналогічні вищенаведеним та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання також не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. За погодженням з позивачем суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]., в підтвердження чого до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про народження (а.с.09). Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 18.03.2011р. (а.с.10) задоволено позов до відповідача про стягнення аліментів та ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. в розмірі 1/3 частин його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 18.08.2010р. і до досягнення дитиною повноліття. Виконавче провадження з примусового виконання цього рішення, відповідно до постанови державного виконавця (а.с.11), відкрито 24.05.2011р. Згідно проведеного державним виконавцем розрахунку заборгованості по аліментам (а.с.13), за період з серпня 2010р. по липень 2014р. включно, аліменти відповідачем не сплачувались, у зв'язку з чим, сума боргу станом на дату проведення розрахунку становить 41 033,95 грн. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Як вбачається з проведеного позивачем розрахунку неустойки за прострочення сплати аліментів (а.с.3-6), який перевірений та прийнятий судом як такий, що проведений вірно у відповідності до вимог ч. 1 ст. 196 СК України, розмір пені за прострочення виконання аліментних зобов'язань у період з серпня 2010р. по серпень 2014р. становить 283 044,42 грн. Оскільки відсутність будь-яких заперечень зі сторони відповідача, а також відсутність інформації про його матеріальне та сімейне становище виключає можливість зменшити розмір обрахованої позивачем неустойки, суд приходить до висновку, що таку суму з відповідача слід стягнути в примусовому порядку та в повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн., сплата якого підтверджується відповідною квитанцією (а.с.6а).

Outcome: approved