Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 02.11.2015 року близько 20.50 години [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем марки «Шкода Октавія» державний номерний знак [NUMBER] , та рухаючись на ньому у темний час доби на перехресті вулиць Стеценка та Газопровідної в місті Києві, при здійсненні маневру повороту ліворуч, проявив неуважність, невірно оцінив дорожню обстановку та не переконався, що це буде безпечно, та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не пропустив автомобіль Хундай Туксон державний номерний знак [NUMBER] , який виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофора, рухався прямо на зустріч, та допустив зіткнення автомобіля «Шкода Октавія» державний номерний знак [NUMBER] із автомобілем Хундай Туксон державний номерний знак [NUMBER] . Згідно висновку судово-медичної експертизи №2402/Е від 25.12.2015 року виявлені у нього тілесні ушкодження на тілі відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для їх загоєння необхідно термін більше 21 доби. Подільський районний суд міста Киева розглядав кримінальне провадження щодо обвинуваченого [PERSON] , і 22.01.2018 року виніс вирок згідно якому суд визнав його винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначив покарання у виді одного року позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік. На підставі ст.75 КК України засуджений звільнений від відбування основного покарання з випробуванням. Його, позивача цивільний позов до [PERSON] вироком Подільського районного суду міста Києва задоволено частково, а саме: стягнуто на його користь з [PERSON] суму моральної шкоди в сумі 5000.00 гривень, матеріальної шкоди в сумі 120362.00 гривень. 13.03.2019 року Київський апеляційний суд вирок Подільського районного суду міста Києва від 22.01.2018 року щодо [PERSON] , обвинуваченого у вчиненні кримінальному правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, скасував, звільнив його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закрив кримінальне провадження. Щодо цивільного позову, то в ухвалі апеляційного суду зазначено, що у разі закриття кримінального провадження, кримінально-правові відносини між державою і особою припиняються, тобто вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону, а тому зазначає що цивільний позивач не позбавлений права пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди отримав механічні пошкодження автомобіль позивача. Розмір матеріального збитку, заподіяною транспортному засобу визначається на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 року за №142/5/2092. Відповідно до висновку автотоварнознавчого дослідження від 29.01.2016 року №485/16-54 вартість автомобіля марки Хундай Туксон, державний номерний знак [NUMBER] , 2008 року випуску, 2.0 об`єм, чорного кольору, на день спричинення шкоди, 02.11.2015 року, складала: 234679,32 гривень. Крім того, позивач стверджує, що йому була завдана моральна шкода у вигляді моральних страждань, оскільки внаслідок ДТП він отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості: закриту травму грудної клітки у вигляді перелому 11 ребра зліва зі зміщенням уламків, садна в ділянці лівого підребер`я. Від отримання тілесних ушкоджень значно погіршився стан здоров`я: страждає на порушення сну, погіршився зір, все частіше позивач змушений звертатися до лікарів. Транспортний засіб використовувався ним, [PERSON] для зручного та вчасного пересування до місця постійної роботи, а так як протиправними діями [PERSON] транспортний засіб пошкоджено, добровільно [PERSON] ремонтувати транспортний засіб не прагне, що суттєво вплинуло на спосіб життя та завдало додаткових незручностей, витрати особистого часу, додаткових фінансових витрат. Позивач просить: стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 120362.39 гривень матеріальної шкоди завданої злочином та 80000.00 гривень моральної шкоди. Згідно ухвали від 07.08.2019 року розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивач [PERSON] надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] відзиву у запропонований строк не надав. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового розгляду за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що згідно вироку Подільського районного суду міста Києва від 22.01.2018 року по справі №758/3563/16-к, [PERSON] визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначено покарання у виді одного року позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік. На підставі ст.75 КК України, засуджений звільнений від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік. Цивільний позов заявлений потерпілим [PERSON] задоволено частково, а саме: з [PERSON] стягнута моральна шкода в сумі 5000.00 гривень, матеріальна шкода в сумі 120362.39 гривень (а.с.10-15). Відповідно ухвали Київського апеляційного суду від 13.03.2019 року, вирок Подільського районного суду міста Києва від 22.01.2018 року щодо [PERSON] скасовано, [PERSON] звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження - закрито (а.с.5-9). Згідно висновку експерта №2402/Е, виданого Київським міським клінічним бюро судово-медичної експертизи, закрита травма грудної клітки за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров?я на строк понад 21 добу (а.с.16-19). Відповідно висновку за результатами проведення експертного товарознавчого дослідження №485/16-54 від 29.01.2016 року, виданого КНДІСЕ, вартість автомобіля Hyundai Tucson державний номерний знак [NUMBER] , 2008 року випуску, 2.0 об?єм, чорного кольору, станом на день спричинення шкоди - 02.11.2015 року, склала 234679.32 гривні. Вартість відновлюваного ремонту автомобіля Hyundai Tucson державний номерний знак [NUMBER] , 2008 року випуску, 2.0 об?єм, чорного кольору, станом на день спричинення шкоди - 02.11.2015 року, склала 120362.39 гривень. Вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Hyundai Tucson державний номерний знак [NUMBER] , 2008 року випуску, 2.0 об?єм, чорного кольору, станом на день спричинення шкоди - 02.11.2015 року, склала 59499.60 гривень (а.с.20-32). Згідно вимог ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Крім того, підставами для задоволення позовних вимог про стягнення майнової шкоди є наявність складу цивільного правопорушення, а саме: факт наявності майнової шкоди; вина особи; неправомірність дій особи; безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між майновою шкодою та протиправними діями особи. Відповідно до вимог ст.23 ЦК України кожна особа має право на відшкодування завданої їй моральної шкоди, що сталася внаслідок порушення її прав. Відповідно до вимог ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до положень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року в п.5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. За загальними правилами відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії певних осіб чи органів завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч.3 ст.12 та ст.81 ЦПК України. Згідно вимог ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючі докази, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає частковому задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] визнаний винним у вчиненні ДТП, в результаті якого пошкоджено автомобіль, якій належить позивачу. Оскільки протиправними діями відповідача пошкоджено майно позивача, тому є передбачені вимогами ст.1167 та п.3 ч.2 ст.23 ЦК України підстави для відшкодування завданої йому моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку із суттєвим пошкодженням майна. Очевидним є факт заподіяння позивачу суттєвих побутових незручностей і необхідності додаткових зусиль, пов`язаних з неможливістю використовувати автомобіль за призначенням, і дані обставини мають істотне значення. Разом з тим, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд розмір відшкодування моральної шкоди визначає в сумі 5000.00 гривень. Суд, виходячи з обґрунтувань позивача даних вимог та наданих доказів, не вбачає підстав для відшкодування в більшому розмірі.

Outcome: partial