Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , треті особи: виконавчий комітет Херсонської міської ради, [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] та [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Іншими співвласниками є неповнолітні [PERSON] та [PERSON] . У зазначеній квартирі зареєстрований відповідач, який не проживає за місцем реєстрації з 01.04.2016 року, не сплачує комунальні платежі в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має. Просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою від 02.12.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача адвокат Пацалова Т.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити в повному обсязі, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені у наданому до суду позові. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Веріковська Т.А. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на його необґрунтованість. Відповідач зазначив, що у 2016 році, за наполяганням колишньої дружини [PERSON] , був вимушений залишити спірне житлове приміщення. На теперішній час проживає у найманому приміщені, власного житла не має. Представник відповідача надала пояснення, які зводяться до того, що відповідач [PERSON] має рівне з [PERSON] право бути законним представником синів [PERSON] та [PERSON] , які є співвласниками спірної квартири [ADDRESS] , і як наслідок проживати з ними за місцем реєстрації. Вважала, що зазначені у позові обставини не є підставою для визнання відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою. Представник заінтересованої особи виконавчого комітету Херсонської міської ради надав заяву про розгляд справи без його участі. Заінтересована особа [PERSON] , надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, заслухавши вступне слово учасників, дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до такого висновку. Судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Частиною 1 статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України, на яку посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 03.08.2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 407, складений Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції 03.08.2007 року. Від даного шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.04.2008 року, серії [NUMBER] від 19.10.2010 року. 25.12.2012 року між [PERSON] та малолітніми; [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , від імені яких діє [PERSON] , як законний представник [PERSON] та батько [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , згідно Рішення Дніпровської районної у місті ради виконавчого комітету м. Херсона від 25.12.2012 року №515, укладено договір дарування квартири, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського нотаріального округу Лисенко Л.П., зареєстрований в реєстрі за № 2440. За умовами договору дарування квартири від 25.12.2012 року [PERSON] передала, а [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] прийняли у дар квартиру [ADDRESS] . Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 19.10.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виданої ОСББ «Маяк» в квартирі [ADDRESS] зареєстровані громадяни: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] ,. Відповідно до акту від 09.09.2019 року про проживаючих осіб в житловому приміщенні, який складений представниками ОСББ «Маяк» - Паркер Майкл Едвард не проживає в житловому приміщенні - квартирі [ADDRESS] 01.04.2016 року. Рішенням виконавчого комітету Дніпровської районної у місті Херсоні ради від 11.08.2017 року № 221 [PERSON] визначено спосіб участі у вихованні малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Статтею 34 ЦК України визначено, що повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). Відповідно до ст. 242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Відповідно ст. 6 СК України малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Згідно ст. 177 СК України батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки зобов`язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ст.76 ЦПК України Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статті 77 та 78 ЦПК України вказують на те, що докази повинні бути належними та допустимими. Зважаючи на те, що квартира [ADDRESS] є спільною частковою власністю позивача [PERSON] , [INFO] (1/3 частка), а також малолітніх [PERSON] , [INFO] (1/3 частка) та [PERSON] , [INFO] (1/3 частка), батьком та законним представником яких є відповідач [PERSON] , в силу положень ст.ст. 242, 319, 321 ЦК України останній не втратив право користування спірним житловим приміщенням, оскільки положення ч. 2 ст. 405 ЦК України не розповсюджуються на спірні правовідносини, що виникли між сторонами і не є підставою для задоволення позову. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами докази, враховуючи пояснення учасників справи, в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що відсутні підстави для задоволення позову. Судові витрати, у виді судового збору, суд розподіляє відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та у зв`язку з відмовою у задоволенні позову покладає їх на позивача, який ним сплачено до подання позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed