Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про оспорювання батьківства. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачкою по справі перебував у цивільному шлюбі з січня 2006 року по березень 2010 року. За час даного шлюбу відповідачка народила двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Батьками дітей за заявою про добровільне визнання батьківства було записано його - [PERSON] та [PERSON]. Однак, рішенням Перечинського районного суду від 14 березня 2013 року його позбавлено батьківських прав відносно доньок - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Нещодавно, при розмові з відповідачкою йому стало відомо, що він не є біологічним батьком дітей. Оскільки, під час проживання у цивільному шлюбі між ним та відповідачкою часто виникали сварки під час яких він періодично проживав у своїх батьків та відповідно не підтримував шлюбних стосунків з відповідачкою, тому просить позов задовольнити та виключити відомості про нього як батька з актових записів про народження дітей. У судове засідання позивач не з'явився, однак подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та підтримав позовні вимоги повністю, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала повністю та не заперечила проти його задоволення, про що подала письмову заяву. Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Перечинського РУЮ в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, вирішення спору залишила на розсуд суду. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведеності відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Як роз'яснено в п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Встановлено, що із січня 2006 року по березень 2010 року сторони проживали у цивільному шлюбі, за час якого у них народилося двоє дітей - доньки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких, згідно повторних свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER], виданих 14 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області, зазначено позивача [PERSON] (а. с. 8-9). Також встановлено, що рішенням Перечинського районного суду від 14 березня 2013 року [PERSON], [INFO], позбавлено батьківських прав відносно доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], а також змінено прізвища дітей з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а. с. 10-13). Крім цього, в судовому засіданні відповідачка [PERSON] ствердила, що позивач [PERSON] насправді не являється батьком її дітей, а тому необхідності у проведенні судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи немає. Згідно ч. 1 ст. 60, ч. 1 ст. 61 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Отже, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та відповідно такий підлягає до задоволення. Також з відповідачки підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved