Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно - житловий будинок із господарськими спорудами, розташований в [ADDRESS] . В підтвердження своїх вимог посилається на те, що [INFO] померла його бабуся [PERSON], котра фактично прийняла спадщину після смерті її батька [PERSON]. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Нотаріус позбавлений можливості видати йому свідоцтво про право на спадщину на вказане майно, так як відсутні документи, підтверджуючі право власності на дане майно у покійного спадкодавця. В судове засідання позивач не з'явився, надіслав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Представник Сингаївської сільської ради в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій просить слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає. А тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів та без фіксації технічними засобами . Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги , виходячи з таких підстав. Як встановлено судом позивач [PERSON] є рідним внуком [PERSON], що стверджується свідоцтвом про його народження, свідоцтвом про народження та про одруження його матері та бабусі. Прадід позивача [PERSON] побудував житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS], вільно і відкрито користувався вказаним домоволодінням протягом всього свого життя. [INFO] в с. Купеч у віці 83 років він помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Після його смерті фактично вступила в управління спадковим майном дочка покійного, бабуся позивача [PERSON]. Дана обставина повністю підтверджується довідкою Сингаївської сільської ради Коростенського району Житомирської області №698 від 20.03.2014 року. Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР 1963 року , який був чинним на момент відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно з п.124 також чинної на той час Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31.10.1975 року №455, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном серед іншого можуть бути довідка управління будинками, виконавчого комітету місцевої ради депутатів трудящих про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний у спадковому будинку в період 6 місяців після дня смерті спадкодавця. Однак, не оформивши належним чином своїх спадкових прав, [INFO] в с. Купеч Коростенського району бабуся позивача померла , про що виконкомом Сингаївської сільської ради Коростенського району Житомирської області зроблено запис за № 34 в Книзі реєстрації смертей. В передбачений законом шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27.05.2014 року (справа №279/2953/14-ц) позивачу було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В Коростенській районній державній нотаріальній конторі знаходиться спадкова справа №146/2014 щодо майна [PERSON], яка померла [INFO] в с. Купеч. Проте, нотаріус обґрунтовано відмовляє позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок, так як у покійного спадкодавця відсутній документ, підтверджуючий право власності на спірне домоволодіння і не є зареєстрованим до 01.01.2013 року. На час набуття права власності спадкодавцем на спірний будинок державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, регулювалася підзаконними нормативними актами,зокрема такими як «Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР», яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомукнгоспу від 13.12.1995 року №56, а підстави набуття права власності на таке майно визначались ст.ст.100,101 ЦК УРСР. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте, виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 04.01.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину , мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Як роз'яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відтак, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved