Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] про захист прав споживачів, розірвання договору, стягнення моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] зазначив, що 15 березня 2016 року ним був укладений договір з фізичною особою-підприємцем [PERSON], про те, що останній взяв на себе зобовязання виготовити йому в квартиру металопластикові вікна вартістю 9417,00 гривень та металеві двері вартістю 5500,00 гривень, та за виїзд майстра для зняття розмірів вказаних виробів він заплатив 50,00 гривень, таким чином з моменту укладення договору на виконання робіт ним було заплачено відповідачу по справі 14967,00 гривень. Вказує на те, що згідно п.3.2 договору відповідач повинен був йому виготовити і встановити вікна та двері на протязі 28 робочих днів. Якщо ж вироби мають нестандартну комплектацію то термін виконання робіт збільшується до 35 робочих днів. Виконання вказаної роботи між ними було погоджено на загальну суму 14967,00 гривень. Згідно п.3.1 договору ним була внесена відповідачеві предоплата за виконання роботи в сумі 14967,00 гривень, які відповідач від нього прийняв, і про що не заперечує. Згідно п.4.2 договору за невиконання своїх зобовязань в строк відповідач сплачує іншій стороні штраф в розмірі 0,1 відсоток від загальної суми по договору. Зазначає, що він неодноразово звертався до відповідача про строки виконання зобовязань по договору але свої обіцянки встановлення метало пластикових вікон та металевих дверей відповідач не виконав. Станом на 07 квітня 2017 року відповідач зобовязання по договору не виконав, отримані від нього кошти не повернув. Посилається на ті обставини, що крім того незаконними діями відповідача йому була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, а також у тому, що він переносить переживання через те, що заплатив гроші і не може отримати ні свого замовлення, ні повернути гроші. Крім того для відновлення його порушених прав він змушений прикладати додаткові зусилля, що тягне за собою як додаткові витрати, так і порушення сталого життєвого укладу. Моральну шкоду позивач [PERSON] оцінює в 10000,00 гривень. На підставі викладеного позивач [PERSON] просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, та винести рішення, котрим розірвати договір №726, укладений між ним та фізичною особо-підприємцем [PERSON], у звязку із істотним порушенням договору з боку фізичної особи-підприємця [PERSON], стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на його користь, - 149670,00 гривень збитків, - 10000,00 гривень на відшкодування моральної шкоди та витрати по наданню витягу з ЄДРПОУ у розмірі 80,00 гривень. Присутній у судовому засіданні позивач [PERSON] надав пояснення по суті справи, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, просив суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, - фізична особа-підприємець [PERSON] до зали суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі відповідача, на підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Встановлено, що між позивачем [PERSON] (а.с.13) та відповідачем, фізичною особою-підприємцем [PERSON] (а.с.14-15) було укладено договір №726 від 15 березня 2016 року, відповідно до якого позивач як замовник доручив, а відповідач як виконавець зобовязався організувати роботи з виготовлення та передачі у його власність шляхом встановлення метало пластикових вікон вартістю 9417,00 гривень та металевих дверей вартістю 5500,00 гривень. Крім того, позивачем за виїзд майстра для зняття розмірів вказаних виробів було заплачено 50,00 гривень, таким чином з моменту укладення договору на виконання робіт останнім було заплачено відповідачу по справі 14967,00 гривень (3-5, 10-12). На час звернення позивача до суду, останній повністю оплатив вартість виготовлення та встановлення метало пластикових вікон та металевих дверей, що підтверджується відповідними товарними чеками (а.с.6-9), та виконав в тому числі і умови кредитного договору №231 від 30 березня 2016 року (а.с.19-20), що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.21-22). Згідно п.3.2 договору відповідач зобовязався виконати роботи протягом 28 робочих днів. Якщо ж вироби мають нестандартну комплектацію то термін виконання робіт збільшується до 35 робочих днів. Згідно п.3.1 договору позивачем була внесена відповідачеві предоплата за виконання роботи в сумі 14967,00 гривень, які відповідач від нього прийняв, і про що не заперечує. Згідно п.4.2 договору за невиконання своїх зобовязань в строк відповідач сплачує іншій стороні штраф в розмірі 0,1 відсоток від загальної суми по договору. Проте, станом на час звернення позивача до суду, відповідач так і не приступив до виконання своїх зобовязань за договором, метало пластикові вікна та металеві двері не встановив, кошти позивачеві не повертає. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже, указана норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (частина третя статті 16 ЦК України). При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом (ст.4 ЦПК). Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст.ст.526, 530, 599 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі виникли договірні правовідносини щодо виконання робіт по встановленню метало пластикових вікон та металевих дверей, а саме укладено договір про виконання робіт (договір побутового підряду). Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Відповідно до ст.872 ЦК України, якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, замовник має право вимагати відшкодування збитків. Частиною 1 статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно положень ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, а згідно ч.5 ст.653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Крім того, оскільки позивач є споживачем товару, який йому повинен був передати шляхом виготовлення та встановлення метало пластикових вікон та металевих дверей відповідач (виконавець за договором), то на правовідносини позивача із відповідачем розповсюджується дія Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ст.4 Закону споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Згідно ст.5 Закону держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я і життєдіяльності. Захист прав споживачів здійснюють також суди. Позивач повністю сплатив обумовлену суму за виготовлення та встановлення метало пластикових вікон та металевих дверей. Проте, станом на теперішній час відповідач так і не приступив до виконання своїх зобовязань за договором, вікна та двері не встановив, кошти позивачеві не повертає, у звязку із чим права позивача як споживача були порушені. Статтею 6 Закону визначено, що продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Виробник (виконавець) зобов'язаний забезпечити використання продукції за призначенням протягом строку її служби, передбаченого нормативним документом або встановленого ним за домовленістю із споживачем, а в разі відсутності такого строку, - протягом десяти років. Статтею 10 Закону визначено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Пунктом 1 частини1 статті 23 Закону передбачена відповідальність субєктів господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування за порушення законодавства про захист прав споживачів, а саме за відмову споживачу в реалізації його прав, установлених ч.1 ст.8, ч.1 ст.9 і ч.3 ст.10 цього Закону, - у десятикратному розмірі вартості продукції виходячи з цін, що діяли на час придбання цієї продукції, але не менше пяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Так само, згідно ст.849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Згідно ч.2 ст.852 ЦК України, за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Тому за таких обставин є очевидним, що відповідач не буде виконувати свої обовязки за договором, адже він навіть не приступив до їх виконання, тому позивач правомірно звернувся до відповідача із вимогою про відшкодування збитків. З урахуванням всього вищенаведеного вбачається, що відповідач повинен відшкодувати позивачу завдані збитки за виготовлення та встановлення метало пластикових вікон та металевих дверей. Також суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання договору, укладеного між позивачем та відповідачем. Статтею 22 Закону визначено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Зі змісту позовної заяви та пояснень позивача судом встановлено, що останньому внаслідок невиконання відповідачем умов договору завдано моральну шкоду, оскільки він замовив металопластикові вікна та металеві двері, сплатив за них велику для нього суму коштів, проте відповідач не виконує зобовязань, кошти не повертає, на законні його вимоги не реагує та не виконує їх, він вимушений принижуватись перед відповідачем, просити його виконати те, що він і так повинен виконати, чим принижується його людська честь, гідність, а отже порушуються його права, передбачені Конституцією України та Декларацією з прав людини. Він вимушений звертатись до суду за захистом своїх прав. Звичний спосіб його життя значно змінився, адже замість того, щоб займатись своїми справами, він вимушений звертатись до суду. Завдану йому моральну шкоду він оцінює в 10000,00 гривень, виходячи з тих міркувань, що ця сума допоможе йому забути пережиті моральні страждання. Оскільки права позивача як споживача дійсно порушені, то згідно ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» на відповідача може бути покладено обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди. Суд вважає, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди не є завищеним, а тому, враховуючи положення ст.ст.23, 1167 ЦК України, вимоги розумності та справедливості, приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, та стягує з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 10000,00 гривень. Витрати, пов'язані з оплатою надання витягу з ЄДРПОУ у розмірі 80,00 гривень, суд відносить до судових витрат, та стягує їх також з відповідача на користь позивача (а.с.16). У звязку зі звільненням позивача від сплати судового збори, судовий збір у розмірі 640,00 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі наведеного та

Outcome: approved