Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з вищевказаним позовом до [PERSON], зазначаючи у позовній заяві про те, що він є власником житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS]. За вказаною адресою також зареєстрована відповідач [PERSON], [INFO]. Остання протягом останніх двадцяти років та по даний час в житловому будинку не проживає, за комунальні платежі не сплачує, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей не має, витрат на поточний ремонт витрат не несе і взагалі даним житлом вона не цікавиться, оскільки проживає в іншому селі. Наявність зареєстрованої особи в будинку відповідача перешкоджає йому в оформленні субсидії. Оскільки подальша реєстрація відповідача у житловому будинку створює позивачу ряд незручностей, то позивач просить визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування житлом, а саме: житловим будинком з побутовими та господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться в [ADDRESS]. Понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, залишити за ним. Ухвалою судді від 11 лютого 2019 року відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Вищевказану ухвалу судді сторони отримали та були повідомлені про розгляд справи належним чином. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилися, відзив на позов не подала і від неї не надійшло повідомлення про причини її неявки. Про час, день і місце проведення даного судового засідання відповідач була повідомлена належним чином. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення повністю. Так, як вбачається із витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8), житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що в [ADDRESS], належить [PERSON] на підставі рішення Горохівського районного суду від 26 вересня 2013 року (а.с.14). Згідно довідки №132 від 04 лютого 2019 року, виданої Бужанівською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.13), [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS], однак за вищевказаною адресою не проживає. Отже, судом встановлено, що відповідач зареєстрована у житловому будинку, який є власністю позивача. Факт відсутності відповідача за адресою місця реєстрації стверджується актами Бужанівської сільської ради Горохівського району Волинської області, складеними 28 березня 2018 року, 05 червня 2018 року, 29 серпня 2018 року та 01 листопада 2018 року з яких вбачається, що [PERSON] в [ADDRESS], зареєстрована, але за даною адресою 20 років не проживала і не проживає. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як роз'яснено у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» №2 від 12 квітня 1985 року, з послідуючими змінами та доповненнями, у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причину відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності: перебування у відрядженні у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо, суд може продовжити пропущений строк. Аналіз вищенаведених обставин справи дає підстави для висновку, що відповідач [PERSON] у вищевказаному будинку в якому вона зареєстрована не проживає та наміру там проживати немає, проживає за іншою адресою, участі в утриманні будинку не приймає, а тому вона втратила право користування даним житловим приміщенням. Будь-яких належних, допустимих і беззаперечних доказів на підтвердження того, що відповідачу чиняться перешкоди у користуванні будинком та проживанні в ньому, про поважність причин її відсутності понад рік, наявність між нею і власником житла домовленості про збереження права користування житлом або передбачених законом підстав, що унеможливлюють визнання її такою, що втратила право користування житлом, в матеріалах справи немає та в ході судового розгляду даної справи таких фактів встановлено не було. Отже, беручи до уваги те, що дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами повністю підтверджуються доводи позивача про те, що відповідач відсутня без поважних причин у жилому приміщенні за місцем своєї реєстрації понад один рік, суд виносить судове рішення про задоволення цього позову. Суд не вирішує питання про судові витрати, оскільки позивач судові витрати залишає за собою. На підставі наведеного,

Outcome: approved