Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся з вказаним позовом до суду, в якому просить: встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON], [INFO] є матір'ю [PERSON], [INFO]; визнати за ним, [PERSON], право власності на житловий будинок літ. «А-1», житловою площею 20,10 кв.м., загальною площею 42,20 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування позову [PERSON] вказував, що житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], зареєстрований за його бабусею [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності. Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняла її донька і мати позивача по справі - [PERSON], однак, за життя право власності на житловий будинок оформити не встигла. Позивач, [PERSON], як єдиний спадкоємець після смерті [PERSON] свої спадкові права в нотаріальній конторі оформити не має можливості, оскільки не може документально підтвердити факт родинних відносин між його матір'ю [PERSON] та бабусею [PERSON], саме тому він був змушений звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання позивач, [PERSON], не з'явився, але його представник, [PERSON], подала до суду письмову заяву, в якій вказувала, що повністю підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити, а також просила справу розглядати за її відсутності та відсутності позивача. Люботинська міська рада Харківської області до суду подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи за позовом [PERSON] до Люботинської міської ради про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом без участі її представника за наявними доказами згідно чинного законодавства. В судовому засіданні встановлено наступне. Спірним є житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] який належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Люботинської міської ради Харківської області 10 квітня 1947 року, реєстр №264/1203. Відповідно до технічного паспорту, виготовленого на замовлення [PERSON] КП «Люботинське бюро технічної інвентаризації» від 06 грудня 2016 року на земельній ділянці, що розташована за адресою: [ADDRESS], були побудовані: житловий будинок літ. «А-1» з прибудовою літ. «А1-1», тамбуром літ. «а», загальною площею 42,20 кв.м., із них житловою площею 20,10 кв.м., підсобною площею 20,00 кв.м., холодною площею 2,10 кв.м., сарай літ. «Г», вбиральня літ. «Д». Згідно із довідкою наданою КП «Люботинське бюро технічної інвентаризації» № 383 від 06 грудня 2016 року первісна адреса спірного житлового будинку - [ADDRESS], була змінена на підставі рішення виконавчого комітету Люботинської міської ради депутатів трудящих від 01 листопада 1968, протокол № 25, на [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER], виданим 27 червня 1996 року Люботинським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, про що зроблений відповідний актовий запис № 306. Враховуючи, що [PERSON] померла [INFO], тобто в період дії Цивільного кодексу України 1963 року, суд вважає за доцільне керуватися нормами ЦК України в редакції 1963 року, так як відповідно до п.4 Перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, Цивільний кодекс України 2003 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відносно цивільних правовідносин, які виникли до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, його положення застосовуються до тих прав і обов'язків, які виникли та продовжують існувати після вступу його в силу. В зв'язку з тим, що вказані правовідносини виникли та продовжували існувати до 01 січня 2004 року, тобто до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, суд вважає за необхідне застосувати до правовідносин між сторонами по справі правові норми, передбачені Цивільним кодексом України в редакції 1963 року. Згідно зі ст. 525 ЦК України (в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Тобто спадщина, яка складається житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON] відкрилася [INFO]. Спадкоємцем на відкриту після смерті [PERSON] спадщину є її донька [PERSON], що відповідає ст. 529 ЦК України, відповідно до вимог якої при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є діти, той з подружжя котрий залишився, батьки померлого. Відповідно до довідки Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 1991/01-16 від 27 грудня 2016 року після смерті [PERSON], померлої [INFO], до нотаріальної контори в шестимісячний строк із заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину нікому не видавалися. Згідно з ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємець, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав в нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла її донька [PERSON], оскільки фактично вступила в управління або володіння спадковим майном, та використовувала житловий будинок для проживання, що підтверджується копією книги для реєстрації місця проживання громадян за адресою: [ADDRESS], відповідно до записів якої на момент смерті [PERSON] разом із нею проживала її донька [PERSON] Факт родинних відносин спадкодавиці [PERSON] та спадкоємиці [PERSON] підтверджується копією актового запису про народження №44, наданою Державним архівом Харківської області 02 лютого 2017 року, відповідно до якої матір'ю [PERSON] зазначена [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER], виданим 29 травня 1997 року Люботинським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, про що зроблений відповідний актовий запис № 233. Спадкоємцем на відкриту [INFO] спадщину після смерті [PERSON] є її син [PERSON], що відповідає ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), відповідно до вимог якої при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є діти, той з подружжя котрий залишився, батьки померлого. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON], оскільки фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, та використовував житловий будинок для проживання. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданим 02 квітня 1965 року Люботинським міським бюро ЗАГС, актовий запис № 132. Отже, суд приходить до висновку, що єдиним спадкоємцем на відкриту спадщину після померлої [INFO] [PERSON] є її син [PERSON], а тому задовольняє позов повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved