Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Монастириського районного суду Тернопільської області з заявою про встановлення факту належності їй, Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №059602 виданого на імя «Олексів Емілії Михайлівни». Вимоги заяви обґрунтовані тим, що на підставі розпорядження Монастириської РДА від 18.07.2003 року №230 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ТР №059602. При видачі вказаного Державного акту на право власності на земельну ділянку було допущено помилку при написанні прізвища позивача, а саме, позивач записана як «Олексів Емілія Михайлівна» замість «Олекса Емілія Михайлівна». Окрім цього в заяві зазначає, що вона вирішила укласти договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить їй, проте остання не може укласти даний договір у звязку з тим, що існують розбіжності у паспорті та Державному акті. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявилася, суду подала заяву про розгляд справи в її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Горішньослобідської сільської ради в судове засідання не зявився, проте подав заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення заявлених вимог не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Визначаючись із заявленою вимогою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів суд враховує таке. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. В даному випадку встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявникові для укладення договору оренди земельних ділянок. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Таким чином, факт, що просить встановити заявник має юридичне значення. Судом не виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту повязане з вирішенням спору про право. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлено наступне. Згідно роз'яснень, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами) при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Так, на підставі розпорядження Монастириської РДА від 18.07.2003 року №230 [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ТР №059602. Як вказує [PERSON] у поданій заяві, що в вищевказаному Державному акті невірно зазначено її прізвище. Документами, які встановлюють правильне імя заявника по даній справі є паспорт серії НЮ №065700, який належить [PERSON], [INFO] і згідно записів якого правильне прізвище [PERSON] «Олекса». Належність [PERSON] земельної ділянки згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №059602 підтверджується довідкою від 18.05.2017 року №439 виданою виконавчим комітетом Горішньослобідської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно якої вбачається, що [PERSON] користується земельною ділянкою на території Горішньослобідської сільської ради за межами села площею 1,43 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №059602. З вищезазначеного випливає, що при складанні (видачі) правовстановлюючого документа, Державного акту, органом, який його складав, була допущена помилка при записі прізвища [PERSON] А тому беручи вищевказане до уваги та аналізуючи всі подані заявником докази в їх сукупності суд приходить до переконання, що «Олекса Емілія Михайлівна», [INFO] та «Олексів Емілія Михайлівна», є одна і та ж особа. Отже, факт належності [PERSON], [INFO], Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №059602, підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами та копіями правовстановлюючих документів. Таким чином, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що [PERSON] та «Олексів Емілія Михайлівна» є одна і та ж особа, то заява про встановлення факту належності правовстановлюючих документів підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved