Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу в розмірі 18000 доларів США, що складає по курсу НБУ 465120 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15 червня 2016 року було укладено договір позики, за яким [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в розмірі 18000 доларів США, що підтверджено розпискою складеною [PERSON] Зазначена розписка не містила кінцевої дати повернення боргу і є безстроковою, при цьому всі вказані кошти відповідач [PERSON] зобовязана була повернути позивачу за першою ж вимогою. Грошова сума зазначена в іноземній валюті в розмірі 18000 доларів США і як зазначив позивач, на момент подачі позовної заяви, згідно офіційного курсу Національного Банку України складає за 1 долар 25,84 грн., що становить 465120 грн. 03 липня 2017 року позивач [PERSON] згідно з умовами розписки звернувся з письмовою вимогою до відповідача [PERSON] рекомендованим листом з повідомленням про можливість добровільного повернення суми боргу. Але до сьогоднішнього часу відповідач [PERSON] ухиляється від повернення суми боргу, чим порушила взяті на себе зобовязання, щодо повернення боргу. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Згідно адресної довідки наданої Ізмаїльським РВ ГУДМС України в Одеській області [PERSON], [INFO], значиться зареєстрованою за адресою: [INFO], б. 21 з 04.12.2003 року. Відповідач [PERSON] в судові засідання які призначались на 19.09.2017 року та на 19.10.2017 року не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджено відповідними поштовими повідомлення про отримання нею судової повістки, про причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення слухання справи або слухання справи за її відсутності на адресу суду не направляла, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України за відсутності заперечень до того представника позивача Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно вимог ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В свою чергу, відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог закону. Згідно ч.2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Судом встановлено, що згідно розписки від 15.06.2016 року, [PERSON] отримала від [PERSON] суму в розмірі 18000 доларів США та зазначену суму зобовязалась повернути на вимогу позивача [PERSON] Позивач [PERSON] згідно з умовами розписки 03.07.2017 року звернувся з письмовою вимогою до відповідача [PERSON] рекомендованим листом з повідомленням про можливість добровільного повернення суми боргу. Разом з тим, відповідач [PERSON] зазначену суму позики в розмірі 18000 доларів США позивачу [PERSON] не повернула. Враховуючи викладене, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] сума боргу в розмірі 465120 грн. (згідно офіційного курсу Національного Банку України складає за 1 долар 25,84 грн.; 18000 x 25,84= 465120). Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Таким чином, також стягуються з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрати на сплату судового збору в розмірі 4651 грн. 20 коп.

Outcome: approved