Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до Кролевецького районного суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що перебувала в шлюбі з відповідачем [PERSON] Вони є батьками [PERSON], [INFO]. З травня 2008 року подружні відносини між нею та відповідачем були припинені. У 2009 році [PERSON] був засуджений [PERSON] райсудом міста Києва до 4 років позбавлення волі і з листопада 2009 року відбував покарання у місцях позбавлення волі. Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 07.09.2010 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано, після розірвання шлюбу їй залишено прізвище [PERSON]. Син проживає разом з нею. Відповідач не виявив бажання в добровільному порядку приймати участь в утриманні дитини; відбувши покарання, він не шукав зустрічей з сином, не вітав його з Днем народження та з новорічними святами, тому вона бажає, щоб питання участі відповідача в утриманні сина було вирішене в судовому порядку. Наскільки їй відомо, відповідач мав добрий стан здоровя, інших неповнолітніх дітей не мав, аліменти нікому не сплачував. На даний час ніяких відомостей про відповідача вона не має, джерело його доходів їй також не відомо. На її думку, відповідач повинен організовувати своє життя так, щоб забезпечувати не лише себе, а і їх сина до досягнення ним повноліття. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання,\~ в судове засідання не зявилась, в позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.3). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання позивача суд вирішив можливим розглянути справу справу у її відсутність. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання\~ (а.с. 16), в судове засідання не зявився без повідомлення причин неявки, заяв, клопотань чи відзиву суду не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 7). Дитина народилася у шлюбі, в якому сторони перебували з 22 липня 2006 року, рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 7 вересня 2010 року шлюб між ними розірвано, після розірвання шлюбу [PERSON] залишено шлюбне прізвище [PERSON] (а.с.8).\~ 15 липня 2011 року позивач уклала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). Дитина [PERSON] проживає та зареєстрований разом з матірю по провулку площі Свободи[ADDRESS], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області №2902 від 20.08.2018 року (а.с.9). Між сторонами відсутня домовленість щодо утримання дитини і позивач бажає, щоб відповідач сплачував аліменти за рішенням суду. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Стаття 141 СК України передбачає, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною пятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно п.п. 1-4 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимогі на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За заявленими вимогами позивач просить стягувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, яке на сьогодні залежить від доходів матері; також суд враховує, що відповідач є працездатним, про незадовільний стан здоровя та наявність у нього інших утриманців суду не повідомив, і він повинен влаштовувати своє життя так, щоб утримувати себе та виконувати свої батьківські обовязки стосовно дитини, в тому числі утримувати її. За таких обставин, враховуючи вищевикладене та положення ст.ст. 180 - 183 Сімейного кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], розмір яких суд визначає 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. Відповідно до ст. ст. 180 - 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved