Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА страхування» ( далі -ПрАТ «СК «АХА страхування), [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди , заподіяної внаслідокдорожньо- транспортної пригоди та судових витрат. Позовна заява мотивована тим, що 04.02.2018 в місті Харкові, на перехресті вул.Бочарівська та вул.Семінарська, відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) з вини водія [PERSON] , який керуючи автомобілем Чері Амулет, державний номер [NUMBER] , не надав дорогу автомобілю ДЕУ Ланос, державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , що наближався праворуч, в результаті чого сталося зіткнення транспортних засобів. Позивач стверджує, що йому було завдано майнової шкоди в результаті ремонту автомобіля, вартість якого склала 62 379,70 грн, що складається з вартості замінених деталей-25 905,77 грн., вартості ремонтних робіт 36 473,93 грн. ПрАТ «СК «АХА страхування» з невідомих причин компенсувала лише частину матеріального збитку в розмірі 25 717,71 грн. Решта майнової шкоди у розмірі 36 661,99 грн. залишилася непогашеною.Крім того, позивачу спричинена шкода щодо тимчасової втрати працездатності та лікування, яка на вимогу [PERSON] сплачена ПрАТ «СК «АХА страхування», немайнова шкода, оскільки внаслідок ДТП він отримав тілесні ушкодження, будучи інвалідом 3 групи, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, тривоги та страху за своє здоров`я і життя, до теперішнього часу відчуває фізичну біль , тому на відшкодування моральної шкоди просить стягнути 20 000 грн. З урахуванням неодноразових уточнень позивач просить стягнути з відповідачів солідарно матеріальні збитки у розмірі 36 917,11 грн. та моральну шкоду, покласти на відповідачів судові витрати, а саме витрати на правову допомогу, судовий збір ( т. 1 а.с. 226-227, т. 2 а.с. 11-12, 75-76). У письмових поясненнях представник позивача зазначає, що 26.04.2018 позивач звернувся до ПАТ «Завод Фрунзе» із замовленням на здійснення підрядних ремонтних робіт його пошкодженого транспортного засобу внаслідок ДТП, що сталося 04.02.2018.В замовленні-наряді № ЗтФ-937304 від 26.04.2018 встановлено, що вартість запчастин і матеріалів , необхідних для ремонту пошкодженого автомобіля становить 25 905,77 грн., у тому числі ПДВ 4318,04, які сплатив [PERSON] за фіскальним чеком ПАТ «Завод Фрунзе» № 31794 від 27.04.2018. Крім того, в замовленні-наряді № ЗиФ-929502 від 26.04.2018 встановлена вартість робіт по відновленню пошкодженого транспортного засобу, яка складає 36473,93 грн., у тому числі ПДВ 6078,99 грн., що також сплачені позивачем за фіскальним чеком ПАТ «Завод Фрунзе» № 31791 від 26.04.2018 . Позивач подав ПрАТ «СК «АХА страхування» заяву про страхове відшкодування, яке направило його до ФОП [PERSON] , з яким СК має договірні відносини , для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. В результаті [PERSON] , за дорученням ФОП [PERSON] складено звіт № 166 від 13.03.2018 про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин автомобіля на суму 30 861,35 грн. В подальшому, до того самого [PERSON] , але в якості судового експерта , страхова компанія звернулась із заявою про призначення судової автотоварознавчої експертизи вже після звернення до суду, а саме 10.01.2019, у висновку якої № 3В від 10.01.2019 встановлено вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин-30 976,40 грн.Звертає увагу, що фактична сума, яку позивач витратив на запчастини та ремонтні роботи пошкодженого транспортного засобу внаслідок ДТП склала 62379,70 грн., а сума страхового відшкодування-30 976,40 грн., що істотно відрізняється від фактично понесених витрат.Зазначає, що коефіцієнт фізичного зносу експертом застосовувався виключно до вартості пошкоджених деталей та які підлягають заміні, а тому у висновку неправильно визначено вартість такого ремонту, оскільки коефіцієнт застосовано і до вартості ремонтних робіт, які вираховуються у нормо-годинах, що є порушенням правил, встановлених Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затв. наказом МЮ України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092. Позивач не погоджувався з сумою страхового відшкодування, яку визначено відповідачем виходячи з висновку № 3В від 10.01.2019.На підтвердження неправильно визначеного, на його думку, розміру надав порівняльну таблицю фактичних витрат на ремонт та розрахунку експерта, де частина лакофарбових матеріалів подетально не внесено до калькуляції,а також значно занижена вартість та кількість робіт, застосовано коефіцієнт фізичного зносу і до запчастин, і до робіт, які зносу не підлягають.Вважає правильним та належним доказом вартість відновлювального ремонту , що міститься у замовленні- наряді № ЗиФ-929502 від 26.04.2018, фіскальному чеку ПАТ «Завод Фрунзе» № 31791 від 26.04.2018 на суму 36 473,93 грн. , замовленні-наряді №ЗиФ-937304 від 26.04.2018 і фіскальному чеку ПАТ «Завод Фрунзе »№ 31794 від 27.04.2018 на суму 25 905,77 грн. Позивач посилається на те, що Звіт по незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, яка необхідна для відновлення транспортного засобу. За змістом ст. 22 ЦК, у взаємозв`язку із нормами ст.ст. 1166,1187 ЦК у разі, якщо потерпіла внаслідок ДТП особа відновила своє порушене право самостійно, зокрема шляхом відновлення власного автомобіля, то відшкодуванню підлягають реально понесені на таке відновлення витрати, доведення яких в силу приписів ч. 3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України покладається на позивача ( т. 2 а.с. 84-90, т. 3 а.с. 37-45). Не погоджуючись з позовом, ПрАТ«СК «АХА страхування» надала відзив, в якому обгрунтовує свої заперечення тим, що згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.На виконання вимог п. 34,2 ст. 34 цього Закону, страховиком залучено оцінювача [PERSON] , яким 13.02.2018 за участю [PERSON] проведено огляд автомобіля DAEWOO Lanos, державний номер [NUMBER] , за результатами якого складено протокол № 166.Замовлено також проведення автотоварознавчого дослідження, складеного 13.03.2018 [PERSON] . На підставі звіту розрахована сума страхового відшкодування, яка складається з вартості ремонтно- відновлювальних робіт -11 835 грн., необхідних для ремонту матеріалів-9 446,67 грн., вартість складових, що підлягають заміні-14786,80, а всього 36 068,47 грн. З урахуванням зносу 0,70%, за вирахуванням суми ПДВ , вартість відновлювального ремонту складає 25 717,71 грн. Погоджена сума страхового відшкодування перерахована 20.03.2018 позивачу. Страховик відшкодовує лише оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП майну третьої особи .Надані позивачем замовлення-наряди та фіскальні чеки не відповідають вимогам закону і не можуть бути підставою для розрахунку суми страхового відшкодування за заявленим випадком. Якщо розмір страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування шкоди, у тому числі у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, майнова шкода у вигляді вирахуваної суми фізичного зносу тощо, повинна бути відшкодована винною особою в загальному порядку.Зазначають, що сума страхової виплати ( щодо лікування)-3847,10 грн. та не отримані доходи у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності-4077,67 грн., а також 5 % страхової виплати в якості моральної шкоди- 396 грн. потерпілому перераховані 21.05.2018 та 22.05.2018. Отже, страховик сплатив всі належні позивачу суми страхового відшкодування ( т. 1 а.с. 71-76). Відповідач також надав висновок автотоварознавчої експертизи №3В від 10.01.2019 та просив компенсувати витрати по замовленню такого дослідження в сумі 1500 грн. ( т. 1 а.с. 149-151, т. 2 а.с. 1-8, 46-47). У відповіді на відзив представник позивача зазначає, що відповідачем порушені вимоги ст. 134 ЦПК України щодо подання попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою.Крім того, оцінка вартості відновлювального ремонтв була здійснена раніше , а саме 13.03.2018, тому проведення автотоварознавчої експертизи з ініціативи відповідача не була необхідною.Позивач є пенсіонером, людиною літнього віку, вимушений був витрачати всі свої пенсійне заощадження на ремонт. СК замість відшкодування страхових витрат, намагається покласти ношу оплати за проведення автотоварознавчої експертизи на позивача, хоча винною є [PERSON] у скоєнні ДТП (т. 2 а.с.50-53). Представник ПрАТ «СК «АХА страхування» надавав письмові пояснення на заяви позивача про уточнення позовних вимог в частині визначення відповідачів щодо стягнення суми матеріальних збитків, заявлених у позові та стверджував, що уточненні заяви не відповідають нормам ЦПК, стягнення шкоди в солідарному порядку є зміною предмету та підстав позову. Виплата Страховиком відшкодування не є неподільним предметом зобов`язання, жодною нормою закону, договором не встановлена солідарна обов`язок страховика по відшкодуванню шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Спеціальні норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежують розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню межами ліміту відповідальності ( п. 22.1 ст.22), вартістю відновлювального ремонту з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством ( ст. 29), встановленням франшизи ( п. 12.1 ст. 12), вирахуванням суми ПДВ ( п. 36,2 ст.36).Страховик відшкодовує лише оцінену шкоду відповідно до Закону «Про оцінку майна». [PERSON] не надано доказів, які б дозволили встановити розмір вартості відновлювального ремонту та на підставі яких можливо розрахувати суму належного відшкодування ( т. 2 а.с. 97-106). У додаткових письмових поясненнях представник позивача посилається на те, що вправі уточнювати позовні вимоги та ч.2 ст. 174 ЦПК не обмежує можливості подавати будь-які інші заяви, а ніж заяви по суті спору. Жодним чином позивач не змінював предмет, або підстави позову та уточнення стосуються лише належного відповідача за вимогами щодо солідарного стягнення шкоди згідно ст. 50 ЦК України. Правом на визначення предмета, підстав позову та відповідачів розпоряджається позивач ( т. 2 а.с. 127-132). У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] свої заперечення проти задоволення позовних вимог обгрунтовує тим, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу щодо розміру матеріальної та моральної шкоди, яка ним визначена, розрахунку розміру шкоди. З наданих копій чеків та замовлень на загальну суму 62 379,70 грн. не вбачається, що платником коштів є позивач та не вказано ремонт якого саме автомобіля здійснено.Відповідачем -страховою компанією замовлено дослідження для визначення розміру матеріального збитку, завданого [PERSON] , відповідно до якого за вирахуванням ПДВ розмір збитку складає 25 717,71 грн. Зазначає, що п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо за рахунок потерпілого здійснено ремонт транспортного засобу, сума відшкодування зменшується на суму ПДВ.Отже, позивач отримав відшкодування у повному обсязі Якщо потерпілий звернувся до страховика та одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов`язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди припиняється згідно 599 ЦК України. Відповідач вважає також, що позивачем не надано підтвердження понесеної ним матеріальної шкоди, втрат немайнового характеру, які спричинив [PERSON] . Позивач отримав повну компенсацію матеріальної шкоди, заподіяної здоров`ю ( т. 2 а.с. 68-71). Відповідачем АТ «СК «АХА Страхування» повідомлено своїм клопотанням про зміну назви Страхової компанії . 20.06.2019 змінилося найменування ПрАТ «СК «АХА Страхування» ( скорочене АТ «СК «АХА Страхування) на ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» ( скорочене найменування АТ «СК «АРКС»), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ( т. 2 а.с. 35-41). Суд, вислухавши вступне слово та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного . 04.02.2018, о 15:11 год.,на перехресті вул.Бочарівська та вул.Семінарська в м.Харкові, водій [PERSON] , керуючи автомобілем Чері Амулет, державний номер [NUMBER] , рухався по головній дорозі, що змінює напрямок та у порушення п. 16.14 Правил дорожнього руху, не надав дорогу автомобілю DAEWOO Lanos, державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який наближався праворуч, чим порушив п. 16.14 Правил дорожнього руху. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Вина [PERSON] у ДТП, вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, встановлена постановою Жовтневого районного суду м.Харкова від 01.03.2018 ( т. 1 а.с. 18). Автомобіль Chery Amulet, державний номер [NUMBER] , на час ДТП був застрахований у ПрАТ «СК «АХА страхування» полісом № АМ/0689901 від 31.10.2017, строком дії до 31.10.2018. Відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000,00 грн; за шкоду заподіяну життю і здоров`ю 200 000,00 грн; франшиза 0 грн.( т. 1 а.с. 81). 07.02.2018 [PERSON] звернувся до ПрАТ « СК» АХА Страхування» із заявою № [NUMBER] про страховий випадок, 19.03.2018 із заявою про виплату страхового відшкодування ( т. 1 а.с. 97). Транспортний засіб-автомобіль DAEWOO Lanos, державний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] , оглянуто 13.02.2018 суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] в особі оцінщика [PERSON] , та складено протокол № 166 огляду транспортного засобу, в якому зокрема, зазначено деталі та опис пошкоджень, а 20.02.2018-додатковий протокол вже без присутності власника автомобіля ( т. 1 а.с. 128-148, 163-167, т. 3 а.с. 28-32). Згідно звіту № 166 від 13.03.2018 про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин автомобіля DAEWOO Lanos, державний номер [NUMBER] , ремонт пошкодженого в результаті ДТП 04.02.2018 автомобіля складає 30 861,35 грн. У дослідній частині звіту зазначено, що оскільки на той період документального підтвердження відновлення транспортного засобу на спеціалізованій СТО не надано, вартість нормо-години визначалась на підставі рекомендованої вартості нормо-години для складання кошторису ремонтно-відновлювальних робіт по обслуговуванню автомобілій для Харківського регіону по Бюлетеню автотоварознавця № 99 ( т. 1 а.с.82-89). На підставі вищезазначеного звіту, ПрАТ «СК «АХА Страхування» відшкодувало позивачу матеріальну шкоду у розмірі 25 717,71 грн., перерахувавши позивачеві зазначену суму 20.03.2018. Так, розрахунок страхового відшкодування здійснено, виходячи з вартості ремонтно- відновлювального ремонту без ПДВ- 11835 грн., вартості необхідних матеріалів- 9446,67 грн., вартості складових, що підлягають заміні-14 786,80 грн., а всього 36068,47 грн. х 0,7000- коефіцієнт фізичного зносу ( т. 1 а.с. 97). Позивач із зазначеною сумою відшкодування шкоди не погодився, про що повідомив відповідача. В замовленні-наряді № ЗтФ-937304 від 26.04.2018 ПАТ «Завод Фрунзе», як офіційного представника автомобілій DAEWOO вказано, що 16.03.2018 о 16:49, [PERSON] передав для відновлювального ремонту автомобіль Lanos, державний номер [NUMBER] , № кузова [NUMBER] . Цим нарядом вартість запчастин і матеріалів, необхідних для ремонту пошкодженого автомобіля становить 25 905,77 грн., у тому числі ПДВ 4318,04, які сплачені за фіскальним чеком , в якому по кожній деталі та матеріалу визначена вартість, ПАТ «Завод Фрунзе № 31794 від 27.04.2018 25 905,77 грн. Окремим замовленням-нарядом № ЗиФ-929502 від 26.04.2018 зазначена кількість робіт, нормо-годин, вартість робіт без ПДВ та з ПДВ, виконавець по кожній позиції робіт та знижки на роботи. Вартість робіт по відновленню пошкодженого транспортного засобу склала 36473,93 грн., у тому числі ПДВ 6078,99 грн. [PERSON] оплачено замовлення фіскальним чеком ПАТ «Завод Фрунзе» № 31791 від 26.04.2018 на суму 36 473,93 грн. ( т. 1 а.с. 244-247). За змістом положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами першою-третьою статті 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187, 1188 ЦК України. За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Згідно статті 1192 цього Кодексу з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування ( зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 Закону), або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Якщо для відновлення попереднього стану речі, яка мала певну зношеність, зокрема автомобіля, було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до статей 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, проте обмежується страховою сумою. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Відступаючи від правового висновку Верховного Суду України, наведеного у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зазначила, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхуванняцивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Установивши, що позивач поніс реальні витрати на ремонт пошкодженого у ДТП автомобіля, зокрема на придбання запасних частин на суму 25 905,77 грн. та оплату робіт на загальну суму 36 473,93 грн, а цивільно-правова відповідальність перед третіми особами винної у ДТП [PERSON] , який керував автомобілем Chery Amulet, державний номер [NUMBER] , була застрахована в межах ліміту 100 000 грн у ПрАТ «СК «АХА Страхування», суд вважає, що саме страхова компанія має відповідати за завдані збитки в межах страхового ліміту. Висновок судової автотоварознавчої експертизи від 10.01.2019, проведеної судебним експертом [PERSON] про встановлення вартості відновлювального ремонту автомобіля DAEWOO Lanos, державний номер [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичого зносу на дату ДТП-30 976,40 гр. є лише підтвердженням нарахованої відповідачем суми страхового відшкодування, та не свідчить про фактичні реальні витрати, які позивач поніс для відновлення свого порушеного права (т. 1 а.с. 152-162, т. 3 а.с. 2-27). Позивач просив стягнути вартість вже проведеного за власні кошти ремонту, а не кошти для проведення відновлювального ремонту і таке право позивача захищене відповідно нормами чинного законодавства (частина друга статті 1192 ЦК України) . За вимогами ч.2 п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Пр цьому, підтвердження факту оплати проведеного ремонту позивачем автомобіля міститься в матеріалах справи. Фактично позивачем витрачено на відновлення автомобіля 62 379,70 грн., з яких вартість робот-36 473, 93 грн., матеріалів- 8230,67 грн., вартість запчастин і матеріалів, необхідних для ремонту пошкодженого автомобіля- 17 675,10 грн., а з урахуванням 0,7000% фізичного зносу, 12 372,57 грн. Загальна сума понесених збитків- 57 077,17 грн. З урахуванням добровільно виплаченої позивачу суми страхового відшкодування у розмірі 25 717,71 грн., суд вважає за можливе, з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу- 0,7000, стягнути з відповідача АТ «СК «АРКС» на користь позивача суму відшкодування у розмірі 31 171 грн. 14 коп. Доводи відповідача про визначення розміру збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу при обчисленні страхового відшкодування є необгурнтованими, оскільки за правилами статей 1188, 1192 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується у розмірі реальної вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу враховується у випадку стягнення на користь потерпілого вартості такого майна. В даному випадку спір стосується не про стягнення повної вартості автомобіля, а щодо стягнення сплаченої позивачем реальної вартості виконаних робіт по відновлювальному ремонту, пошкодженого з вини особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована у ПрАТ «СК «АХА Страхування». Суд також зазначає, що в даному випадку відсутні підстави для стягнення моральної шкоди в солідарному порядку із [PERSON] іАТ «СК «АРКС» , проте сам по собі визначений позивачем спосіб відшкодування матеріальних збитків (солідарно з двох відповідачів) не позбавляє суд права задовольнити ці вимоги частково, стягнувши завдану шкоду із однієї особи. Подібне вирішення позовних вимог, не є виходом суду за їх межі та не порушує приписи частини першої статті 13 ЦПК України. Звертаючись з позовом про стягнення моральної шкоди позивач зазначив, що він є інвалідом 3 групи, внаслідок ДТП отримав тілесні пошкодження ( забій голови, струс головного мозку, забій шийного відділу хребта, краєвий перелом звапніння передньої поверхні С2), знаходився на стаціонарному лікування з 05.02.2018 по 06.02.2018 та амбулаторно з 04.02.2018 по 06.03.2018. Біль у зв`язку із отриманням травми відчуває по теперішній час, що завдає страждання, страх за своє здоров`я. [PERSON] стверджує, пережив сильний стрес через пошкодження автомобіля, вимушений був займатись ремонтом, що позбавило його змоги тривалий час користуватись автомобілем, який є звичайним засобом його пересування, не міг доставляти тещу-інваліда 2 групи до закладів охорони здоров`я , шукати інші шляхи для задоволення звичних для нього потреб. Моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 20 000 грн. ( т. 1 а.с. 30-32, т. 2 а.с. 84-90). Згідно статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. За інформацією, наданою КНП «Міська лікарня № 3 Харківської міської ради» від 29.12. 2019 № 1318, [PERSON] звернувся за медичною допомогою до цілодобового травматологічного пункту о 18:30 04.02.2018 зі скаргами на травму, яку отримав 15:10 в результаті ДТП. На підставі обстеження встановлено діагноз: забій голови, струс головного мозку? Забій шийного відділу хребта. Краєвий перелом звапніння передньої поверхні С2, призначено лікування. З 05.02.2018 по 06.02.2018 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної допомоги імені проф.О.І.Мещанінова» з діагнозом забій шийного відділу хребта, краєвий перелом звапніння передньої поверхні С2. На протязі з 04.02.2018 по 06.03.2018 [PERSON] проходив амбулаторне лікування та протягом 2019 неодноразово оглядався лікарями, зокрема ортопедом-травматологом ( т. 1 а.с. 20-22, т. 2 а.с. 175, 198). Судом встановлено, що розмір страхової виплати за шкоду , пов`язану з лікуванням позивача [PERSON] , тимчасовою втратою працездатності в сумі відповідно 3 847,10 грн. та 4077,67 грн., а також моральна шкода у розмірі п`яти відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю в сумі 396 грн. відповідач-страхова компанія перерахувала позивачу у травні 2018. Зважаючи на глибину фізичних та душевних страждань позивача, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, пошкодження належного йому майна, ступінь вини відповідача [PERSON] , враховуючи принципи розумності, справедливості, пропорційності при визначенні розміру моральної шкоди, суд вважає за можливе визначити розмір грошової компенсації моральної шкоди у сумі 15 000 грн. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача-Страхової компанії щодо долучення до матеріалів справи довідок лікарів на підтвердження стану здоров`я позивача через відсутність вимог стягнення матеріальної шкоди, заподіяної ушкодження здоров`я або витрат на лікування ( т. 2 а.с. 201-203, 223-224), оскільки відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з часткового задоволення позовних вимог [PERSON] (84%) в частині стягнення матеріальної шкоди, сплачена сума судового збору 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача у розмірі 592,03 грн. на користь позивача. Оскільки позивачем при подачі позову не сплачено судовий збір за другу вимогу про відшкодування моральної шкоди, з [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial