Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні. На обґрунтування вимог зазначив, що з 30 січня 2012 року до 10 лютого 2015 року він перебував у трудових відносинах з відповідачем. Наказом № 243 ку від 13.02.2015 року його було звільнено з роботи за власним бажанням за ст.38 КЗпП з 10 лютого 2015 року, проте остаточний розрахунок в порушення вимог ст.116 КЗпП з ним був проведений тільки 27.02.2015року. Вказуючи на те, що несвоєчасною виплатою належних йому сум порушено його трудові права, позивач просить суд застосувати до відповідача відповідальність, передбачену ст.117 КЗпП, і стягнути з нього на його користь середній заробіток за 14 дні затримки розрахунку, який з врахуванням середньоденного заробітку 511,21 грн. становить 7156,94 грн. Позивач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, до судового засідання не з'явився, надавши повноваження на участь у справі своєму представнику, який в судовому засіданні повністю підтримав зазначені позовні вимоги і просив суд їх повністю задовольнити. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, також до судового засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, що є підставою для розгляду справи в заочному судовому засіданні на підставі наявних у ній доказів. Вислухавши представника позивача та дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 30.01.2012 року по 10.02.2015 року перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Шахтоуправління «Покровське», працюючи на посаді помічника начальника дільниці підземної з повним робочим днем у шахті та начальником зміни зайнятим на підземних роботах 50 та більш відсотків робочого часу на рік (арк.спр. 2-4). Наказом №243 ку від 13 лютого 2015 року позивач був звільнений з роботи за ст.38 КЗпП України за власним бажанням з 10.02.2015 року на підставі його заяви від 12.02.2015року. Остаточний розрахунок з ним проведено 27.02.2015року, чого відповідачем не заперечується. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст.ст.116, 117 КЗпП України. Відповідно до ст. 116 КЗпП України пpи звільненні пpацівника виплата всіх сум, що належать йому від підпpиємства, установи, оpганізаціїї, пpовадиться в день звільнення. Якщо пpацівник в день звільнення не пpацював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пpед'явлення звільненим пpацівником вимоги пpо pозpахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. По справі встановлено, що останнім днем роботи позивача було 10.02.2015 року. 11.02.2015року позивач за графіком мав вихідний день. З 12.02.2015року він на роботу не вийшов. Як вбачається з письмових пояснень позивача, заяву на своє звільнення ним подано 12.02.2015року. Згідно зазначених пояснень видати наказ про своє звільнення з 10.02.2015року позивач просить 13.02.2015року (арк.спр.32-33). Як встановлено судом і не оспорюється відповідачем, остаточний розрахунок з позивачем здійснений лише 27.02.2015 року, тобто затримка розрахунку склала 10днів. Оскільки відповідач порушив вимоги ст.116 КЗпП України, він має нести відповідальність за затримку розрахунку при звільненні, передбачену ст.117 цього Кодексу. Згідно з п.8 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995р. №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Як вбачається з довідки відповідача, середньоденний заробіток позивача, розрахований відповідно до зазначеного Порядку, складає 511,21 грн. (арк.спр.27). Так як затримка розрахунку склала 10 днів, то загальна сума, що підлягає стягненню на користь позивача, складає 5112,1 грн. (511,21 грн. х 10 днів). Суд не погоджується з позицією представника позивача про те, що затримка розрахунку складає 14 днів, оскільки ці доводи не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду і були спростовані дослідженими судом доказами. Вирішуючи питання розподілу судових витрат у відповідності з нормами ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь УДК в м. Димитров судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі ст.ст.116, 117, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial