Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою в якій просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на незавершений будівництвом житловий будинок «А-3» (готовністю 39%), а також незавершені будівництвом літню кухню «Б», гараж «В» і навіс «Г», що знаходяться за адресою: [ADDRESS], як спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті його дружини [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 1980 року він одружився із громадянкою [PERSON]. 1990 року ним з дружиною спільно було розпочато будівництво індивідуального одноквартирного житлового будинку в селі Добрівляни Стрийського району Львівської області. Згідно з усією проектно-кошторисною та дозвільною документацією щодо будинку, забудовником була дружина позивача - [PERSON]. У будівництві даного житлового будинку він брав безпосередню участь, а саме здійснював придбання будівельних матеріалів, за свій рахунок провадив усі необхідні будівельні роботи, оплачував послуги майстрів тощо. [INFO] року його дружина померла. За життя вона не встигла закінчити будівництво житлового будинку, який є предметом даного позову та належним чином оформити право власності на це нерухоме майно. Крім того, заповіт дружина не складала. Після її смерті відкрилась спадщина, яку і становить даний незавершений будівництвом житловий будинок у селі Добрівляни Стрийського району Львівської області. Він одразу фактично прийняв цю спадщину в повному обсязі та вступив у володіння цим спадковим майном. Над даний час він впорядковує та отримує дане спадкове майно в належному стані, користується земельною ділянкою та здійснює усі необхідні платежі, пов'язані з утриманням цього будинку. У зв'язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів він змушений був звернутись до суду із даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення Відповідач в особі представника Добрівлянської сільської ради в судове засідання не зв'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та вказав, що заперечень проти позову не має. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є підставними та підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Перелік можливих способів захисту міститься в ст. 16 ЦК України. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. В судовому засіданні встановлено, що в 10.05.1980 року [PERSON] одружився з [PERSON], що засвідчується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим повторно 21.04.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Стрию Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], після укладення шлюбу дружині було присвоєно прізвище - [PERSON]. Перебуваючи в шлюбі, позивач [PERSON] разом з дружиною почали будівництво індивідуального одноквартирного житлового будинку в с. Добрівляни, Стрийського району, Львівської області. Так, відповідно до рішення зборів уповноважених членів колгоспу «Прогрес» Стрийського району, [PERSON] виділено земельну ділянку під будівництво житлового будинку в с. Добрівляни за рахунок присадибного фонду колгоспу, площею 0, 12 га.. Згідно з довідкою № 287 від 23.0.2016 року, виданою Добрівлянською сільською радою Стрийського району Львівської області, - земельна ділянка площею 0,12 га для будівництва та обслуговування житлового будинку знаходиться за адресою: [ADDRESS] Забудовником даної земельної ділянки є [PERSON]. [INFO] року [PERSON], дружина позивача, померла. Факт смерті засвідчується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 28.07.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Стрийського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис № 414. За змістом статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Крім того, як передбачено в статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як зазначається в частині 1 статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (ч. 2 ст. 1274 ЦК України). Судом встановлено, що оскільки [PERSON] заповіт не складала, після її смерті, чоловік, [PERSON] в порядку спадкування за законом фактично прийняв спадщину. Їхні діти [PERSON] та [PERSON] свою частку спадкового майна не прийняли. Крім того, суду надали заяви про відмову від прийняття даного спадкового майна на користь їхнього батька - [PERSON]. Відповідно до технічного паспорта, виготовленого на ім'я позивача - [PERSON], виданого Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації, станом на 08.04.2016 року на земельній ділянці в [ADDRESS] знаходиться житловий будинок «А-3» (незавершене будівництво, готовність 39%), літня кухня «Б» (незавершене будівництво), гараж «В» і навіс «Г». Інвентаризаційна вартість об'єкта незавершеного будівництва станом на 08.04.2016 року становить 467 298 (чотириста шістдесят сім тисяч двісті дев'яносто вісім) гривень 00 копійок. Крім того, позивач приймав всі необхідні міри для врегулювання спору в позасудовому порядку в зв'язку з чим змушений був звернутись до нотаріуса, однак листом-відповіддю від 26.05.2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вищенаведеного, взявши до уваги той факт, що [PERSON] на випадок смерті заповіту не склала, а позивач [PERSON] фактично спадщину прийняв та вступив у володіння спадковим майном, а також врахувавши, що відповідачі не заперечували проти задоволення позовних вимог та написали заяви про відмову від прийняття спадщини в користь батька - [PERSON], суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підставними та такими, що знайшли своє належне підтвердження в ході розгляду справи, а відтак позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved