Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся з позовом до відповідача - [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи свої вимоги наступним. 21 лютого 2012 року позивач надав відповідачу в борг грошові кошти в сумі 14 000,00 доларів США, що станом на 06 листопада 2013 року еквівалентно 115 010,00 грн. та підтверджується власноруч написаною відповідачем борговою розпискою. Отримані в борг грошові кошти відповідач зобов'язався повернути позивачу до 21 вересня 2012 року, пояснивши, що йому потрібні кошти для сімейних потреб. Відповідач свій обов'язок щодо повернення коштів не виконав, у встановлений термін борг не повернув, ухиляючись від повернення позичених коштів. На даний час відповідач уникає будь-яких розмов та намагання з ним зустрітись виявляються марними, дружина відповідача не дає ніяких відомостей про нього. Станом на 06.11.2013 року борг відповідача становить 14 000 доларів США, що еквівалентно 115010 грн + 3% річних за весь період прострочки в сумі 3450 грн. 30 коп. та судові витрати понесені відповідачем. До початку судового засідання представник позивача звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю та просила задовольнити. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився. Про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та за згодою позивача суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (переда ти майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від Відповідача виконання його обов'язку. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. У відповідності до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Статтею 1047 ЦК України визначено те, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Судом встановлено, що 21 лютого 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач передав, а відповідач отримав у борг грошові кошти - 14 000,00 доларів США. Факт одержання відповідачем грошей підтверджується власноруч написанною письмовою розпискою, оригінал якої суду надано позивачем перед судовим засіданням, що підтверджує невиконання відповідно її умов. Зі змісту розписки вбачається, що відповідач зобов'язується повернути позивачу 14000 доларів США, отримані в борг, в строк до 21 вересня 2012 року. У зазначений строк відповідач позивачу гроші за вказаним договором не віддав і доказів своєчасного повернення боргу до суду не надіслав. Стаття 1049 ЦК України визначено прямий обов'язок позичальника повернути позику. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або од ностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Коде ксу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, укладення якого підтверджується борговою розпискою від 21.02.2012 року є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 1185,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved