Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , третя особа - Іванівська селищна рада Херсонської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що 19.02.2019 стала власником житлового будинку в [ADDRESS] . Під час реєстрації права власності на будинок виявлено, що з 2011 року в будинку зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які у родинних стосунках з нею не перебувають. Із [PERSON] вона спільно проживала без реєстрації шлюбу в період з 2003 року до 2014 рік. Після припинення спільного проживання [PERSON] виїхав до м. Києва на заробітки. [PERSON] не проживає в будинку з 2011 року. [PERSON] ніколи не проживав в будинку, а тільки був зареєстрований. Декілька разів вона телефонувала [PERSON] та його дітям і просила їх виписатись з будинку, але безрезультатно. Зняття відповідачів з реєстрації їй необхідно для розпорядження майном, зокрема передачі його дітям. Оскільки відповідачі більше шести місяців не проживають у житловому будинку, в якому зареєстровані, то вони є такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком в [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги, посилаючись на обставини, зазначені в позові. Відповідачі в судове засідання не з`явились двічі, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені судовим викликом, направленим за місцем реєстрації місця проживання, який повернувся до суду з відміткою про те, що адресати за зазначеною адресою не проживають (а.с.69-73,62-66). Місцем реєстрації проживання відповідачів [PERSON] [PERSON] та [PERSON] , є [ADDRESS] , що підтверджується довідками Іванівської селищної ради Херсонської області (а.с.17-19,21-23). Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Оскільки відповідачі в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час і місце судового засідання повідомлені, суд за згодою позивача ухвалив вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та в порядку, передбаченому ст. 280 ЦПК України (постановити заочне рішення). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Іванівської селищної ради Херсонської області, Трохименко Л.М. в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.53-54). З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 47 Конституції України та ст. 9 ЖК Української РСР кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користування інакше ніж з підстав і в порядку, визначених законом. Згідно з ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97 кожен має право на повагу до свого житла. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 405 ЦК України та ч. 1 ст. 156 ЖК Української РСР члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Згідно з ч. 2 ст. 64 ЖК Української РСР до членів сім`ї власника житла належать дружина (чоловік) наймача, діти і батьки кожного з подружжя. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Із матеріалів справи видно, що у житловому будинку в [ADDRESS] з 2011 року зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які не проживають в зазначеному будинку з 2014 року, що підтверджується довідками Іванівської селищної ради Херсонської області від 12.03.2019 (а.с.19,18,17). Власником житлового будинку в [ADDRESS] з 19.02.2019, є [PERSON] , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 156693953 (а.с.9). Із пояснень свідка [PERSON] видно, що коли йому виповнилося тринадцять років, в будинку його матері [PERSON] поселився та проживав із неповнолітнім сином [PERSON] співмешканець матері [PERSON] . В 2014 році мати припинила спільне проживання з [PERSON] . [PERSON] в будинку матері не проживає з 2008 року, а [PERSON] взагалі не проживав в цьому будинку. Свідок [PERSON] пояснила, що в період з 2010 року до 2014 року працювала секретарем Нововасилівської сільської ради, Іванівського району, Херсонської області і їй відомо, що в будинку, що належить [PERSON] до 2014 року проживав її співмешканець [PERSON] та його син [PERSON] . [PERSON] в селі не проживав. В 2015 році вона спілкувалась із [PERSON] , який обіцяв знятись із реєстрації, але не зробив того. [PERSON] після армії в село не повертався. Суд вважає, що відповідач [PERSON] з 2003 року до 2014 року був членом сім`ї [PERSON] , проживав спільно з нею, вів спільне господарство та за її згодою в 2011 році був зареєстрований в житловому будинку. Право власності на будинок позивач оформила 19.02.2019. За згодою [PERSON] в 2011 році в будинку також були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , які з часу реєстрації в будинку не проживали. Спільне проживання [PERSON] та [PERSON] було припинено у 2014 році. Законних підстав збереження житлового приміщення за відповідачами в судовому засіданні не встановлено. Право позивача як власника житлового будинку порушено та підлягає захисту на підставі ст. 391 ЦК України шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки збереження за відповідачами права користування житловим приміщенням обмежує право позивача володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Outcome: approved