Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить суд стягнути солідарно із співвласника [PERSON] «Гроховський і Ко» Гроховського Єжи, співвласника «Гроховський і Ко» [PERSON] та юриичної особи [PERSON] «Гроховський і Ко» в свою користь за виконані ремонтно будівельні-роботи заборгованість по оплаті в розмірі 369\~666 грн. 55 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на такі обставини: В січні 2015 року до позивача звернувся [PERSON], колишній директор [PERSON] «Гроховським і Ко» та запропонував роботу у селі Пониковці, Бродівського району, Львівської області на території колишньої тракторної бригади села, яка планувалася придбатись за кошти інвестора з Польщі і одночасно засновника [PERSON] «Гроховський і Ко» Гроховського Єжи. Згідно попередньої усної домовленості позивач мав оглянути обєкт щодо його технічного стану та подальшого його використання під офісно-виробничі приміщення (деревообробний цех - близько 250 кв.м та офісно-підсобних приміщень - 150 м.кв.) та провести ремонтно-будівельні роботи. Візуально обстеживши обєкт та знявши його розміри, директор [PERSON] «Гроховський і Ко» [PERSON] попередньо погодив із позивачем обєм робіт, оскільки кінцевий кошторис робіт мав погодити Гроховський Єжи. В середині третьої декади січня 2015 року позивач зустрівся з засновниками ГзОВ «Гроховський і Ко» [PERSON] та Гроховським Єжи та, вислухавши побажання замовників, щодо запланованих робіт і зміни технічного призначення приміщень, позивач отримав завдання скласти попередній кошторис по вартості робіт. В цей же ж день, повернувшись з обєкту, вищевказаним особам був озвучений попередній кошторис, щодо виконання певних робіт. Приступити до виконання мав на другий день, однак від директора [PERSON] «Гроховський і Ко» [PERSON], я дізнався, що розпочати роботи не є можливим, у звязку з тим, що споруди зі землею не є власністю [PERSON] «Г роховський і Ко». Директором [PERSON] «Гроховський і Ко» [PERSON] було запропоновано скласти кошторис на матеріали, для придбання їх на території України. Згодом [PERSON] зателефонував до позивача і повідомив, що матеріали будуть придбані на території сусідньої держави - Польщі, і ним будуть доставлені з узгоджений термін. У звязку з тим, що процес купівлі та переоформлення власності тривав до початку березня 2015 року я розпустив робітників, так як іншої роботи не було. 1 березня 2015року [PERSON] повідомив у телефонному режимі, що вищевказаний обєкт на даний момент являється власністю замовників і потрібно негайно приступити до виконання домовлених робіт. Мною йому було повідомлено, що бригада робітників була розформована, так як дані роботи повинні були виконуватись з кінця січня 2015 року. Так як позивач не мав можливості за короткий термін (один день) зібрати кваліфікованих працівників йому були виставлені усні претензії, [PERSON], щодо невиконання попередніх домовленостей. Для того, щоб не зіпсувати своєї репутації, позивач та напарник [PERSON], в цей же ж день придбали за власні кошти певну кількість матеріалів (оригінали чеків були надані замовнику) для початку виконання електромонтажних робіт та поїхали власним транспортним засобом у село Пониковиці, де приступили для виконання робіт, про які домовились раніше. Телефонним дзвінком від директора [PERSON] «Гроховський і Ко» [PERSON] було повідомлено, що певна кількість матеріалів для виконання роботи знаходиться на території Польщі, та буде перевезена через кордон невідомими мені особами і доставлена ним на обєкт у невідомий термін. Позивач запропонував придбати потрібну частину матеріалів на території України, щоб не зупиняти робочий процес. Вищевказана особа запевнила, що вона за день-два доставить частину матеріалів, щоб вони могли продовжити працювати. Директором [PERSON] «Гроховський і Ко» [PERSON] матеріали постачалися частинами, придбані на території Польщі, у неправильній послідовності, що порушувало технологічний процес виконання робіт та значно затримувало терміни їх виконання. На пятому тижні виконання домовленостей прибув на територію України інший засновник [PERSON] «Гроховський і Ко» Гроховський Єжи та оцінивши обсяг виконаних робіт запропонував відкласти термін завершення на три тижні. Протягом часу виконання домовлених робіт директором [PERSON] «Гроховський і Ко» [PERSON] було додано додаткові роботи, які не були попередньо погоджені. Ним було заявлено, що при не виконанні хоча б одного з цих завдань не буде оплачено жодна гривня. Коли було вже виконано 95% усіх робіт, замовники, прибувши на обєкт, заявили, що ми не вклалися в терміни, тому оплата за проведену працю не буде здійснена. Позивач зазначив, що на протязі усього часу проведення робіт він неодноразово просив у директора [PERSON] «Гроховський і Ко» укласти договір про проведення ремонтно-будівельних робіт. Оскільки ми проводили ремонтно- будівельні роботи в приміщеннях підприємства «Гроховський і Ко». Він постійно обіцяв це зробити, однак свої обіцянки не виконав. Таким чином, [PERSON] «Гроховський і Ко» на даний момент не оплатило виконанні роботи, що були проведені позивачем у селі Пониковиці у сумі 369 666,55 гривень, згідно кошторису виконання робіт. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] позивні вимоги підтримали та просять позовні вимоги задовольнити повністю. Представник Відповідачів [PERSON] «Гроховський і Ко» та Гроховського Єжи адвокат [PERSON], позовні вимоги не визнав та пояснив, що жодних договірних відносин між [PERSON] та [PERSON] «Гроховський і Ко», а також із Гроховським Єжи не було. Ремонтні роботи виробничих приміщеннях в с. Пониковиця, урочище Річки, 7, Бродівського району дійсно були проведені у 2015 році, однак не позивачем по справі. Також представник зазначив, що твердження позивача про те, що між ним і Гроховським Єжи у січні 2015 року були домовленості щодо ремонту приміщень в с. Пониковиця не спроможні з огляду на те, що Гроховський Єжи став власником приміщень лише 06.03.2015, а тому не міг домовлятися про ремонт приміщень в той час, коли такі йому не належали, а тим більше допускати робітників для ремонту таких приміщень, які фактично не перебувають у його володінні. Відповідач [PERSON] в судове засіадння не з?явився, однак від нього надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутності, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] необхідно відмовити, виходячи із таких міркувань. Як встановлено судом юридична особа [PERSON] «Гроховський і Ко» була зареєстрована 30.03.2015, і її засновниками є Гроховський Єжи та [PERSON], що стверджується витягом із Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (а.с. 31-35). Встановлено, що Гроховському Єжи на праві приватної власності з 06 березня 2015 року належить нежитлові приміщення загальною площею 1635 м.кв., що знаходяться у Львівській області, Бродівський район, Пониковицька сільська рада, урочище Річки, 7, що стверджується відповідною інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 69-70). Звернувшись із такими позовними вимогами до відповідачів, позивач [PERSON] стверджує, що між ним та відповідачами в усній формі було укладено договір підряду у виді будівельного підряду, згідно якого [PERSON] повинен був виконати певний обсяг будівельно-ремонтних робіт, а замовники оплатити їхню вартість. Стаття 837 ЦК України передбачає, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до ст. 875 ЦК України, за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта. Нормами чинного Цивільного кодексу чітко не передбачено форми договору підряду, тому така може бути як усною так і письмовою, і визначається відповідно до положень ст.ст. 205, 207-209 ЦК України. Положення ст. 206 ЦК України щодо можливості вчинення в усній формі договору, який повністю виконується в момент його укладення до договору підряду застосувати неможливо, що обумовлено характером підрядних робіт, де між виникненням правовідносин і виконанням зобов?язання проходить певний час. В той же час за своєю правовою природою договір будівельного підряду укладається у письмовій формі, що випливає із змісту статей 875-886 ЦК України. Як встановлено судом письмового договору між [PERSON] та відповідачами, чи з одним із відповідачів, укладено не було. Сторони вказаної обставини не заперечують. Не оспорюючи факт здійснення ремонтних робіт у нежитлових приміщеннях, що належать Гроховському Єжи, його представник заперечив факт здійснення таких робіт позивачем. На підтвердження існування договірних відносин, позивач [PERSON] надав загально будівельний кошторис по проведенню будівельних робіт с. Пониковиця, Офісні приміщення столярного цеху. Суд оцінює критично наданий кошторис, і вважає, що такий не відповідає вимогам, що ставляться до офіційного документу. Так, наданий позивачем кошторис не підписаний сторонами (підрядником і замовником), що свідчить про те, що ціни на виконання ремонтно-будівельних, зазначені у ньому не були погоджені сторонами. А тому, такий документ не береться судом до уваги і є недопустимим доказом у справі. Надані суду фотознімки приміщень із приміщеннями, у яких ведуться ремонтні роботи, також судом визнається недопустимим доказом, оскільки такі не підтверджують факту виконання ремонтних робіт саме [PERSON], а також обсягу робіт і місця їх здійснення. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він разом із [PERSON] у 2015 році здійснювали ремонтно-будівельні роботи приміщень, що в с. Пониковиця Бродівського району. Про виконання ремонтних робіт була усна домовленість між ним та [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] та Гроховським Єжи з іншої. Свідок ствердив, що їм за виконання робіт було заплачено 69 тисяч гривень. хоча робіт було виконано на суттєво більшу суму, яка їм заплачена не була. Відповідно до ст. 218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На підставі вищевикладених фактів, суд вважає, що позивачем не доведено факт існування договірних відносин між [PERSON] та відповідачами, чи з кимось одним із відповідачів, щодо здійснення ремонтно-будівельних робіт в нежитлових приміщеннях в урочищі Річки, с. Пониковиця, Бродівського району, Львівської області. Той факт, що у таких приміщеннях у 2015 році здійснювались ремонтні роботи, не може бути підставою для твердження, що такі роботи здійснювались за договором між [PERSON] і власником таких приміщень чи уповноваженою ним особою, а також, що такі роботи виконувались саме [PERSON] і на суму, що зазначена у позовних вимогах.

Outcome: dismissed