Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить: стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частин з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на час його навчання до 30.06.2018 року; стягнути з відповідача понесені нею витрати на правову допомогу. На обґрунтування позову зазначила, що в 1997 році вона та [PERSON] зареєстрували шлюб. [INFO] року у них народився син [PERSON]. 19.03.2001 року їх шлюб було розірвано. 20.06.2003 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та прийняла прізвище [PERSON]. Син знаходиться на її утриманні, на час навчання він проживає в гуртожитку Державного вищого навчального закладу «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» в м.Дніпропетровськ. Сплата за проживання в гуртожитку складає 185,82 грн. [PERSON] є студентом Державного вищого навчального закладу «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» в м.Дніпропетровськ, строк його навчання закінчується 30.06.2018 року. Син отримує стипендію у розмірі 807,38 грн. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина, який продовжує навчання. Матеріальне утримання сина повністю покладено на неї. Вона працює в ПАТ «Оріль-Лідер», її середній заробіток складає 4570,00 грн. На підставі рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 20.11.2000 року [PERSON] був зобов'язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] до його повноліття. Після виповнення сином повноліття до цього часу відповідач має борг по сплаті аліментів. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, письмово просив суд провести розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з чим суд, з урахуванням згоди позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 лютого 1997 року, який 19 березня 2001 року було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про одруження та копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.10,11). Сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). Крім того, судом встановлено, що 20 червня 2003 року позивач уклала шлюб з [PERSON] та прийняла прізвище «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.12). Як вбачається з матеріалів справи повнолітній [PERSON] є студентом ІІ курсу Державного вищого навчального закладу «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури», строк навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2018 року, що підтверджується довідкою, виданою ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» від 30.09.2015 року (а.с.15). Повнолітня дитина фактично проживає в студентському гуртожитку № 2 та сплачує комунальні послуги за проживання в гуртожитку за 2015-2016 учбовий рік 185,82 грн., що підтверджується довідкою, виданою ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» від 18.09.2015 року (а.с.16). Згідно довідки про доходи від 18.09.2015 року, виданої ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» повнолітній [PERSON] отримає стипендію, середньомісячний розмір якої складає 850,33 грн. (а.с.17). Згідно довідки від 21.09.2015 року, виданої ПрАТ «Оріль-Лідер», [PERSON] постійно працює з 17.09.2010 року на посаді оброблювач птиці та отримує заробітну плату, середньомісячний розмір якої складає 4570 грн. (а.с.18). Як стверджує позивачка в позовній заяві відповідач має задовільний стан здоров'я, на його утриманні непрацездатних осіб немає, однак на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання, відповідач добровільно матеріальної допомоги не здійснює. Відповідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі, або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. У відповідності до п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання. Підстави для звільнення відповідача від обов'язку утримувати сина, передбачені ст. 188 СК України, відсутні. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON], третя особа - [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в зв'язку з тим, що син відповідача потребує матеріальної допомоги, а відповідач зобов'язаний його утримувати на період навчання до досягнення ним 23 років, і має реальну можливість надавати йому матеріальну допомогу. Розмір аліментів, який просить стягнути позивач з відповідача, суд вважає обґрунтованим та доцільним. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 400,00 грн., а також стягнути судовий збір на користь держави в сумі 487 грн. 20 коп. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved