Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог вказав, що 27 грудня 2013 року померла його мати [PERSON], про що 30.12.2013 року складено відповідний актовий запис №126. Після смерті матері відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема входить її право на житловий будинок. Звернувся до [PERSON] державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщин, про те отримав відмову з підстав пропуску шести місячного строку, тому змушений звернутися до суду. Просить визнати йому додатковий строк в 3 місяці для подання заяви про прийняття спадщини, так як строк пропустив з поважних причин. Після відкриття провадження по справі відповідач [PERSON] подала зустрічну позовну заяву, згідно якої просить встановити факт проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування позову вказала, що 27 грудня 2013 року померла її мати [PERSON], про що 30.12.2013 року складено відповідний актовий запис №126. Після смерті матері відкрилася спадщина, до складу якої увійшли усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті. [PERSON] заповіту не склала, тому право на спадкування у першу чергу за законом отримали її діти [PERSON], [PERSON] і [PERSON] На час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, тому вважала що прийняла спадщину згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згодом звернулася до [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Нотаріусом було розяснено, що нею пропущено шести місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки зареєстрована за іншою адресою, ніж спадкодавець. Просить встановити факт її постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] по день її смерті, так як починаючи з січня 2010 року і по день смерті матері проживала разом із останньою про що можуть підтвердити свідки, а будинок в якому вона зареєстрована не придатний до проживання, що підтверджується відповідними документами. Ухвалою суду від 08.06.2016 року по справі, зустрічну позовну заяву [PERSON] про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийнято до розгляду і обєднано в одне провадження із первісним позовом [PERSON] про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засідання представник позивача [PERSON] позов підтримала повністю в тому ж обсязі і з тих же підстав, просила позовні вимоги задовольнити повністю, проти задоволення зустрічної позовної заяви не заперечувала. Представник позивача по зустрічному позову [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю в тому ж обсязі і з тих же підстав, просив позовні вимоги задовольнити повністю, щодо задоволення первісного позову не заперечував. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Веселинівського району Миколаївської області в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, допитавши свідків приходить до переконання, що первісний та зустрічний позов підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 грудня 2013 року в смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області померла [PERSON], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного сану реєстраційної служби [PERSON] районного управління юстиції у Миколаївській області зроблено відповідний актовий запис №126, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ФП №198878. [PERSON] ст.ст. 1220, 1218 ЦК України, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої увійшли усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За життя [PERSON] заповіту не склала, тому права на спадкування згідно ст.ст. 1223, 1261 ЦК України, у першу чергу за законом отримали її діти [PERSON], [PERSON] [PERSON] інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) інформація відсутня на померлу 27.12.2013 року [PERSON]. Факт родинних відносин підтверджується, свідоцтвом про народження [PERSON] (мати, спадкодавець), яка в подальшому змінила призвіще на «Штенцель», згідно свідоцтва про одруження; свідоцтвом про народження [PERSON] (донька) в графі мати зазначено [PERSON]; свідоцтвом про одруження, згідно якого [PERSON] змінила призвіще на «Гніліченко»; витягом з ДРАСЦ згідно якого [PERSON] (спадкодавець) змінила призвіще на «Єфімушкіна»; свідоцтва про народження [PERSON] (син), в графі мати вказано [PERSON]. [PERSON] довідки Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 28.07.2016 року №0.64-15968/0/15-16, що була надана на виконання ухвали суду, щодо перетину [PERSON] кордону України, встановлено, що [PERSON] в останній день шестимісячного терміну на який припадає подача заяви про прийняття спадщини перебував за межами території України. [PERSON] ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи. [PERSON] ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищенаведеного, суд визнає поважним причини пропуску [PERSON] строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. [PERSON] ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частино 6 ст. 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. (Пункт 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»). Частиною 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 01.03.2013 року узагальнення якого викладенні в листі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у випадку, якщо встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК, суди не повинні задовольняти вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. [PERSON] довідки [PERSON] селищної ради Веселинівського району Миколаївської області від 17.12.2015 року №5003/02-12, [PERSON], [INFO], постійно проживала та була зареєстрована за адресою [INFO] см. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області, з 13.01.2010 року по день смерті 27.12.2013 року. [PERSON] Договору купівлі продажу будинку від 19.11.1987 року, будинок за адресою провулок Шевченко, 8 смт. Веселинове (де проживала спадкодавець), належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] в розумінні ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України. Відповідно до довідки [PERSON] селищної ради Веселинівського району Миколаївської області від 02.06.2016 року №1191/02-12, [PERSON], [INFO], зареєстрована в [INFO], але проживає за адресою [INFO]. [PERSON] комісії складений Виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради Веселинівського району Миколаївської області від 22.02.2016 року житловий будинок по провулку Шевченко 19 смт. Веселинове знаходиться в аварійному стані, непридатний для проживання, обстеженням встановлено, що: житловий будинок тривалий час не використовується за призначенням; фасадна стіна знаходиться в зруйнованому стані, для подальшої експлуатації житловий будинок непридатний; дах будинку складається із черепиці, яка знаходиться в незадовільному стані, як наслідок протікання; стіни будинку вкриті горизонтальними та вертикальними тріщинами представляють небезпеку для власника та його родичів. Свідків [PERSON] та [PERSON] суду показали, що добре знали померлу [PERSON], яка проживала за адресою [INFO], на протязі тривалого часу за вказаною адресою разом з [PERSON] по день її смерті проживали і продовжують проживають [PERSON] (зять) та [PERSON] (дочка). [PERSON] весь цей час доглядала за своєю матірю [PERSON], у звязку з похилим віком останньої. Також судом взято до уваги документи з [PERSON] ЦРЛ, згідно яких [PERSON] проходила лікування в лікарні, і адреса проживання зазначено: смт. Веселинове провулок Шевченко 8. Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово Виходячи з вищенаведеного факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON], померлою 27 грудня 2013 року, по день її смерті, підтверджується зібраними та дослідженими по справі доказами.

Outcome: approved