Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В якому прохав: винести рішення про розірвання шлюбу, укладеного між ними 02.11.1991 у Великобагачанському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №69 від 02.11.1991. В обґрунтування позову зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося через діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Шлюбні відносини припинені з 2012 року, проживають окремо. Протягом останнього часу сторони не намагалися відновити сімейні відносини. Сім'я перестала існувати, тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з відповідачем. Спору про поділ спільного майна не мають, через що звернувся з відповідним позовом до суду. Позивач [PERSON] до суду не з'явився, надавши клопотання про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає проводити судове засідання без технічної фіксації судового процесу (а.с.7). Відповідач [PERSON] до суду 15.06.2018, 05.07.2018 та 31.10.2018 не з'явилася, будучи повідомлена на останню відому судові адресу, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ст. 130 ЦПК України). Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 02.11.1991 перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис №69, що підтверджується оригіналом повторного свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ №171441, зареєстроване та видане Великобагачанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 19 січня 2018 року.(а.с.3) Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, що слідує зі змісту ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти позову, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Як слідує із матеріалів справи, сторони сімейно-шлюбних стосунків не підтримують. Проживають окремо. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що аналіз наведених обставин справи вказує на неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу, через що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 704 грн. 80 коп. (а.с.1) Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Також стягнути з [PERSON] судові витрати по справі на користь позивача,сплачені позивачем при подачі позовної заяви, у розмірі 704 грн. 80 коп. (а.с.1).

Outcome: approved