Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який було зареєстровано 28.06.2008 року виконавчим комітетом Соколянської сільської ради Мостиського району Львівської області за актовим записом №3. Вказує, що за час подружнього життя він з відповідачем [PERSON] нажили та виховали двох дітей: синів [PERSON], 09.06.2009р.н. та Миколу, 19.05.2011р.н. Стверджує, що сімейне життя у них з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різними поглядами на сімейні відносини та обовязки. Спільне господарство не ведуть, фактичні шлюбні стосунки припинені. Вважає, що збереження сімї є неможливе і суперечить їхнім інтересам. З огляду на наведене, просить суд розірвати шлюб укладений між ним, [PERSON] та відповідачем [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак в матеріалах даної цивільної справи міститься нотаріально посвідчена заява, в якій він зазначає, що заявлені вимоги підтримує, примирення не бажає, проти заочного рішення не заперечує, а також просить розгляд справи проводити за його відсутності, оскільки інтереси його представлятиме адвоката [PERSON] Представник [PERSON] - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримав в повному обсязі. Окрім цього просив понесений його довірителем [PERSON] судовий збір у розмірі 704,80 грн. залишити за таким. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги заперечила, просила в задоволенні даного позову відмовити. Заслухавши думку представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини такої, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, який був зареєстрований 28.06.2008 року виконавчим комітетом Соколянської сільської ради Мостиського району Львівської області за актовим записом №3. Від даного шлюбу у сторін народилось двоє дітей: сини [PERSON], 09.06.2009р.н. та Микола, 19.05.2011р.н. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. У відповідності до абз.2 ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Встановлено, що сторони тривалий час проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги. Вказані обставини підтверджуються оригіналом свідоцтва про шлюб серії І-СГ №341471 між [PERSON], і [PERSON], копіями свідоцтв про народження дітей, копією паспорта позивача, іншими матеріалами справи. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У ст.17 Закону України №3477-IV від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зазначено, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, ч.1 ст.8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647/98). Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Щодо заперечення відповідача [PERSON], висловлені такою в судовому засіданні, проти розірвання шлюбу із позивачем [PERSON], то суд вважає, що вказані висловлювання останньої ніякими обєктивними доказами не підтверджені. Окрім цього, відповідач [PERSON] не скористалась своїм правом на звернення із клопотанням чи заявою про надання їй та позивачу [PERSON], строку на примирення для збереження сімї. За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини, які спонукають позивача [PERSON] наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше сімейне життя подружжя «Громик» та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а також інтересам їхніх дітей, що має істотне значення, у звязку з чим предявлений позов підлягає до задоволення. Враховуючи думку представника позивача, а також виходячи із вимог ст.141 ЦПК України, понесені позивачем [PERSON] судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 704,80 грн., слід залишити за останнім.

Outcome: approved