Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Мар'їнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, у якій просить провести розділ майна між нею та відповідачем, що є об'єктом спільної власності подружжя, за адресою: [ADDRESS] та визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаного домоволодіння. Вимоги позовної заяви обґрунтовані наступним. Позивач [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюб був зареєстрований 14 лютого 2009 року відділом РАЦС Петровського РУЮ у м.Донецьку, актовий запис № 46. Рішенням Кіровського районного суду м.Донецька від 18 квітня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Позивач в своїй позовній заяві звертає увагу суду на те, що фактичні шлюбні відносини між нею та [PERSON] розпочались з 2004 року, внаслідок чого вони проживали спільно на одній житловій площі, вели спільне господарство, однак офіційно шлюб не реєстрували. Від шлюбу сторони у справі мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. В даний час дитина проживає разом з матір'ю, тобто позивачем у справі, та знаходиться на повному її утриманні. За час сумісного шлюбу 15 лютого 2007 року сторони придбали житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Майно було придбане за кошти, які позивач отримала як виплату при народженні дитини. В цьому будинку [PERSON] мешкала, вела спільне господарство до повного закінчення шлюбних відносин з відповідачем. Договір купівлі-продажу будинку оформлений на відповідача [PERSON] За час сумісного життя в будинку проводився ремонт. Тому [PERSON] вважає, що вказаний будинок є об'єктом спільної власності її та відповідача [PERSON], і просить визнати за нею право власності на 1/2 частину спірного майна. Згоди про добровільний поділ майна між сторонами не досягнуто. Наведене зумовило [PERSON] звернутись до суду. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог [PERSON], просила їх задовольнити. Доповіла, що відповідно до приписів чинного законодавства, особам, які проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, майно належить на праві спільної сумісної власності. Звернула увагу суду, що ремонтні роботи в будинку проводились за сумісні кошти, а тому вважає що відповідач має право на 1/2 частину домоволодіння. Позивач [PERSON] в судовому засіданні наполягала на задоволенні своїх позовних вимог. Підтримала доводи свого представника. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON], посилаючись на те, що чинним законодавством чітко визначено порядок підтвердження факту сумісного проживання без реєстрації шлюбу. Позивачем же не дотримано цього порядку. Приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] заявлені передчасно. Свідок [PERSON] в судовому засіданні доповіла, що вона продала будинок [PERSON]. Договір купівлі-продажу був посвідчений нотаріусом. Відносини по продажу будинку вона мала лише з [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні доповіла, що позивач дійсно проводила ремонт в будинку за кошти, отримані як виплата при народженні дитини. Свідок [PERSON] суду доповіла, що спірний будинок був спадщиною її чоловіка. До 2003 року вона разом з чоловіком доглядали його батька. Через рік після смерті батька помер і чоловік [PERSON] Власником будинку була [PERSON], у якої [PERSON] придбала будинок. Грошові кошти за будинок віддавались частинами. У [PERSON] є син [PERSON] ЇЇ син у 2009 році зареєстрував шлюб. На той час у позивача вже була донька від іншого шлюбу, яку він вдочерив через органи РАЦС. Коли [PERSON] придбала будинок, в ньому почали з 2007 року жити позивач та відповідач, після чого [PERSON] була прописана в ньому. На момент придбання будинку [PERSON] не перебував у відносинах з [PERSON] Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] про розподіл спільного майна не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 лютого 2009 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб. Відповідно до договору купівлі-продажу, мати відповідача [PERSON] придбала житловий будинок 15 лютого 2007 року за адресою: [ADDRESS], власником якого записала свого сина [PERSON], після чого він почав мешкати в будинку разом зі своєю співмешканкою [PERSON] Через деякий час позивач та відповідач були прописані в будинку. В даний час шлюбні відносини між сторонами припинені та шлюб розірвано. Позивач та відповідач не можуть дійти згоди щодо розподілу майна, що зумовило спірні відносини між ними. Відповідно до ст.65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Разом з тим, відповідно до положень постанови Пленуму ВСУ від 20 лютого 2012 року № 6-97 цс 11 для визначення осіб, як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Статтею 11 ЦПК України закріплено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог. Вимог, щодо встановлення факту сумісного проживання з [PERSON] на час придбання будинку позивачем [PERSON] заявлено не було. За таких обставин підстави для виходу за межі позовних вимог в даній справі у суду відсутні. Вимоги [PERSON] про поділ майна не підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується вимогами ст..88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 65, 70, 71, 74 СК України, Постанови ВСУ 6-97-цС 11,

Outcome: dismissed