Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом про стягнення аліментів, вказуючи на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 27.07.2002р. по 12.08.2011р., мають - сина [PERSON], [INFO].народження. Дитина хворіє на хворобу - епілепсія, потребує постійного догляду і лікування, однак відповідач матеріальну допомогу добровільно не надає. В судовому засіданні позивачка просила суд задовольнити уточнені позовні вимоги і стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно. Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, пояснювали, що відповідач від сплати аліментів не відмовляється, але зазначили, що відповідач утримує непрацездатного батька, який потребує матеріальної допомоги, оскільки постійно хворіє, тому просили задовольнити аліменти на дитину в розмірі 1/4частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, заслухавши пояснення учасників процесу, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони з 27.07.2002р. по 12.08.2011р. перебували у шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO].народження. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України у постанові від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо стягнення аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатні чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, [PERSON], [INFO].народження хворіє на хворобу - епілепсія, потребує постійного лікування у спеціальних установах та постійного догляду як з боку матері, так і з боку лікарів. Позивачка одна несе витрати по утриманню сина, тому не має достатніх коштів для забезпечення першочергових витрат по задоволенню потреб дитини. З огляду довідки про доходи №496 від 06.08.2014р., відповідач працює в КП «Дарницьке лісопаркове господарство» та отримує заробітну плату, за останні шість місяців в розмірі 23523,79грн. В судовому засіданні встановлено, що дитина проживають разом з матір'ю, знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини для забезпечення гідних умов життя та розвитку. Ніякої участі у вихованні не приймає. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Посилання відповідача та його представника на те, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 1/3частини від його доходу, так як піклується за хворим батьком, який проживає в Сумській області, суд оцінює критично, оскільки відповідачем не надані докази, на підтвердження зазначених обставин, та в ході розгляду справи не підтверджені належними доказами. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України, як підставу звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. За таких обставин,судом враховуються обставини, відповідно до ст. 182, 80 СК України, хворобу дитини та вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання сина в розмірі 1/3частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243,60грн. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved