Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої особи [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , без письмової згоди батька - [PERSON] . В обгрунтування позовних вимог зазначила, що вона є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач по справі. Шлюб з відповідачем розірвано 11.08.2010 року. Вона зареєстрована в квартирі [ADDRESS] . Власниками зазначеної квартири є її батьки. Позивач разом з дитиною мешкає в зазначеній квартирі, але не може зареєструвати місце проживання дитини в квартирі, оскільки не має згоди батька на реєстрацію. Тому вона вимушена звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.04.2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження по справі. 16.05.2019 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] через канцелярію суду надали відзив на позов, в якому визнали позовні вимоги. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.09.2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача - адвокат Левков В.М. через канцелярію суду надав заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, в поданому відзиві на позов, визнали позовні вимоги, просили позов задовольнити. Представник третьої особи Служба у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримують, просять ухвалити рішення в інтересах дитини. Зі згоди позивача, суд розглянув справу в порядку заочного провадження, на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 11 серпня 2010 року, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 6). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] , його батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 5). В подальшому [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , в результаті змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 13). Як зазначено у позові після припинення стосунків з відповідачем по справі дитина [PERSON] , [INFO] проживає разом з позивачем в картирі її батьків за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 01.09.2000 року, зазначена квартира на праві власності належить [PERSON] , [PERSON] (а.с. 9). Як вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання особи, позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно заяви про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] Управлінням реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради від 03.04.2019 року, було відмовлено в реєстрації [PERSON] за зазначеною адресою, оскільки немає згоди батька (а.с. 10). Відповідно до ч.2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно з частиною першою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. За приписами частини третьої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. Відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016року №207 передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини. Судом встановлено, що спору про визначення проживання дитини, який підлягав би вирішенню на підставі статті 161 СК України, між сторонами немає, проте, матеріали справи свідчать, що позивачу було відмовлено у реєстрації дитини за її місцем фактичного проживання у квартирі [ADDRESS] . Тобто, спір виник не щодо визначення місця проживання дитини з одним із батьків, а у зв`язку із бажанням матері зареєструвати місце проживання дитини за іншою адресою, а саме за місцем реєстрації та проживання позивача, але згоду на це батько не дає. Проаналізувавши всі обставини справи, та враховуючи, що позивач має намір зареєструвати неповнолітнього сина за своїм місцем проживання та реєстрації за адресою: [ADDRESS] , тому відсутність згоди батька дитини порушує її права на вільне пересування, відпочинок, оздоровлення та навчання. Таким чином, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, та приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Судовий збір, згідно ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved