Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини до досягнення нею повноліття. У позовній заяві просив стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги позивач обґрунтував тим, що з відповідачкою 21.05.2016 року зареєстрували шлюб, від якого [INFO] у них народилася син - [PERSON] . З квітня 2018 року сімейні відносини фактично припинені, а 07.11.2018 року - шлюб розірвано, син весь час проживає разом із батьком та перебуває на його повному утриманні. У зв`язку з чим просив стягнути аліменти з відповідачки на утримання дитини. Ухвалою від 16 вересня 2020 року відкрито провадження по справі. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Пояснила, що кошти на утримання сина надає у добровільному порядку, але не завжди регулярно у зв`язку з матеріальними труднощами. Суд, заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 21 травня 2016 року зареєстрували шлюб, який було розірвано, відповідно до рішення Ленінського районного суду м.Полтави №553/2229/18 від 07.11.2018 року, яке набрало законної сили 10.12.2018 року (а.с.5). Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Подільським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 210 (а.с. 4). Судом встановлено, що сторони з квітня 2018 року проживають окремо. Син [PERSON] проживає з батьком у м.Полтаві та відвідує Полтавський дошкільний навчальний заклад №2 «Віночок» з 2018 року по теперішній час, що підтверджується довідкою №94 від 01.07.2021 року. Також встановлено, що відповідачка є працездатною, інших дітей та непрацездатних батьків не має та аліменти не сплачує та у відповідності до ст.180 СК України зобов`язана утримувати свого сина. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище відповідачки та дитини, матеріальне становище позивача, те, що відповідачка є особою працездатного віку, здорова, не перебуває у скрутному матеріальному становищі, визнання нею позову, підстав для неприйняття якого судом не встановлено, суд прийшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України у зв`язку з задоволенням позову судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь держави у сумі 908,00 грн. Згідно ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved