Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про зменшення розміру аліментів стверджуючи, що рішенням Яготинського районного суду Київської області від 29 березня 2016 року з нього були стягнуті аліменти в розмірі 800 грн. на користь відповідачки [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] та 200 грн. на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Посилаючись на зміну свого матеріального стану та різкого погіршення стану свого здоровя, просить суд зменшити розмір аліментів на утримання сина [PERSON] із 800 грн. до 368 грн.40 коп. та зменшити розмір сплачуваних аліментів на користь відповідачки із 200 грн. до 50 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Вважаючи позовні вимоги безпідставними, [PERSON] звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Обгрунтовуючи свої вимоги зазначає, що наявність травмованого медіального меніску колінного суглобу, не вказує на наявність хронічної хвороби у [PERSON], повної чи часткової втрати працездатності. Враховуючи той факт, що первісний позивач ніде не працює, то відповідно до ст.183-184 СК України вважає, що аліменти повинні нараховуватися у частці від доходу [PERSON] В судове засідання [PERSON] на розгляд справи не зявилася надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] проти заявленого позову заперечив вважаючи його безпідставним. Заслухавши пояснення за первісним та заперечення за зустрічним позовом, дослідивши матеріали справи суд вважає, що первісний позов підлягає до часткового задоволення, а в зустрічному позові слід відмовити виходячи з наступних міркувань. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що 14 березня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції у Київській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] про що 14.03.2015 року в книзі реєстрації було зроблено відповідний запис за № 29 та видано свідоцтво про шлюб серії 1-ОК № 185707 ( а.с.7 ). Від спільного подружнього життя, сторони мають сина [PERSON], [INFO] про що в книзі державної реєстрації відділу державної реєстраційної служби Яготинського районного управління юстиції у Київській області ( копія свідоцтва про народження серії 1-ОК № 307867 а.с.8 ) Згідно рішення Яготинського районного суду Київської області від 29 березня 2016 року у справі №382/357/16-ц, [PERSON] сплачує аліменти в розмірі 800 грн. на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] та 200 грн. на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров 'я когось з них. В судовому засіданні встановлено, що в ході розгляду Яготинським районним судом позову про стягнення із [PERSON] аліментів, останній, проти задоволення позовних вимог не заперечував та погодився на їх сплату в зазначених позивачкою [PERSON] розмірах, а саме 800 грн. на утримання сина [PERSON] та 200 грн. на своє утримання. Із наданої для огляду в судовому засіданні трудової книжки АО № 596744 ( а.с.20-21), вбачається, що 17.03.2016 року [PERSON] звільнився з роботи оператора АЗС за згодою сторін. Як пояснив в судовому засіданні [PERSON] причиною його звільнення з роботи, було різке загострення та сильні болі внаслідок пошкодження в 2013 році медіального меніска лівого колінного суглоба з фрагментацією переднього та заднього рогу. 10.06.2016 року [PERSON] пройшов магнітно-резонансну томографію, відповідно до висновку якої, у нього виявлені признаки розриву заднього та переднього рогів медіального меніска та рекомендовано оперативне втручання ( а.с.19 ) За таких обставин, враховуючи майновий стан [PERSON] , який ніде не працює, погіршення його стану здоровя, суд вважає за можливе змінити розмір аліментів визначених рішенням Яготинського районного суду Київської області від 29.03.2016 року ухваленого в справі № 382/357/16-ц на утримання сина [PERSON], [INFO] із 800 грн. до 400 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, суд не може погодитися із вимогами позивача [PERSON] в частині зменшення розміру аліментів на утримання дружини, до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки сукупна сума стягнутих аліментів ( 400 грн. + 200 грн.) не перевищує 50% мінімального прожиткового мінімуму, який становить 1450 грн. Вирішуючи питання зустрічних позовних вимог, які були заявлені [PERSON], суд приходить до наступного. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Судом встановлено, що 11 березня 2016 року [PERSON] звернулася до Яготинського районного суду Київської області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення із останнього аліменти у розмірі 1/3 частини його доходів, до досягнення сином повноліття та аліменти на особисте утримання у розмірі ? частини його доходів , до досягнення сином трирічного віку. Оскільки на дату розгляду справи в суді, відповідач [PERSON] був звільнений з роботи, позивачка змінила свої позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 800 грн. та аліменти на особисте утримання у розмірі 200 грн., до досягнення дитиною трирічного віку. Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 29 березня 2016 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені повністю, оскільки як було встановлено судом, відповідач [PERSON] мав мінливий, нерегулярний дохід. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Звертаючись до суду із зустрічним позовом щодо зміни способу стягнення аліментів, які стягнуті судом в твердій грошовій сумі на частку від доходу платника аліментів, позивач [PERSON] не надала суду жодних доказів отримання позивачем будь-яких доходів, із яких суд може визначити розмір аліментів у частці від заробітку ( доходу) відповідача за зустрічним позовом [PERSON]

Outcome: partial