Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до Старокозацької сільської ОТГ Білгород-Дністровського району Одеської області, про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на земельну ділянку, уточнивши свої позовні вимоги 15.04.2021 року остаточно просить суд: встановити факт її сумісного проживання разом з померлим [INFO] [PERSON] , з 2009 року до дня його смерті; визнати втраченим Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ОД № 000493, виданого 03.11.2003 року Білгород-Дністровською РДА на ім`я померлого [INFO] [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку № [NUMBER] в масиві № [NUMBER] площею 2,39 га , яка розташована на території Крутоярівської сільської ради /Старокозацької ОТГ/ Білгород-Дністровського району Одеської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 000493, виданого 03.11.2003 року Білгород-Дністровською РДА. Так, свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер спадкодавець - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді : - земельної ділянки № [NUMBER] в масиві № [NUMBER] площею 2,39 га , яка розташована на території Крутоярівської сільської ради /Старокозацької ОТГ/ Білгород-Дністровського району Одеської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 000493, виданого 03.11.2003 року Білгород-Дністровською РДА. За життя 07.12.2010 року спадкодавцем було складено заповіт, відповідно до якого все належне йому майно він заповідав [PERSON] , яка наразі змінила прізвище на [PERSON] / у зв`язку з укладанням шлюбу/. Вказує, що інші спадкодавці до майна померлого [INFO] [PERSON] відсутні. Маючи намір прийняти спадщину після померлого [PERSON] , вона звернулась до нотаріальної контори стосовно отримання свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії та рекомендовано звернутись до суду. Разом з тим зазначає, що фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] , адже до дня смерті спадкодавця мешкала разом з ним з 2009 року, надавала йому матеріальну та фізичну допомогу, провела його поховання. За таких обставин, вважає, що існують усі правові підстави для задоволення її позовних вимог, з приводу чого вона і звернулась до суду з даним позовом. 19 березня 2021 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження з призначенням справи до її підготовчого розгляду. 19 квітня 2021 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті. Позивач в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи у відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав клопотання про розгляд справи у відсутність, заперечень та окремих зауважень до позову не має. Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно наданих заяв, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що дійсно [INFO] помер спадкодавець - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. З копії залишку збереженого державного акту серії І-ОД№ 000493/за наслідками пожару, як вказує про те позивач/ вбачається, що дійсно [PERSON] на підставі розпорядження Білгород-Дністровської РДА № 319/2002 від 06.06.2002 року належала земельна ділянка площею 2,39 га в межах згідно з планом, розташована на території Крутоярівської сільської ради, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Проте, у зв`язку з пошкодженням відповідного правовстановлюючого документу, позивачем було подано оголошення у місцеву газету: «Вважати втраченим Державним акт на земельну ділянку серії І-ОД № 000493 від 03.11.2003 року, виданий на ім`я [PERSON] ». Матеріалами справи встановлено, що за життя 07.12.2010 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого все належне йому майно заповідав [PERSON] , [INFO] . Наразі позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , у зв`язку з укладанням шлюбу,що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до довідок Старокозацької сільської ради № 08/01-08/59 від 11.02.2021 року та 08/01-08/102 від 29.03.2021 року, [PERSON] , [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але згідно акту обстеження факту проживання № 09 від 29.03.2021 року з 01.01.2006 року вона фактично проживала та вела спільне господарство разом з [PERSON] , який помер [INFO] , до дня його смерті за адресою: [ADDRESS] , доглядала його та провела його поховання. Вказана інформація також дублюється у актах обстеження факту проживання № 04 від 11.02.2021 року та № 08 від 29.03.2021 року. Разом з тим, маючи намір прийняти спадщину після смерті [PERSON] , позивач звернулась до Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори, та згідно листа № 530/01-16 від 25.06.2020 року отримала відповідь про те, що у зв`язку із пропуском встановленого строку для прийняття спадщини, визначеного діючим законодавством України, неможливим є вчинення відповідної нотаріальної дії . У відповідності до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті /ст. 1233 ЦК України/. У відповідності до ч.1,2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст..1270 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до Постанови ВС від 11 березня 2020 року у справі № 360/2312/16-ц, ВС зазначив, відповідно до п. 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої наказом МЮ України від 03 березня 2004 року № 20/5, у редакції чинній на час відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкоємцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка ЖЕО, правління житлового - будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкоємцем, копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини, реєстраційний напис у паспорті спадкоємця про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Враховуючи усе вищевикладене, а саме те, що позивач є спадкоємцем за заповітом до майна померлого [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину, оскільки на момент відкриття спадщини проживала разом з спадкодавцем, за однією адресою, про що свідчать довідки сільської ради та акти обстеження факту проживання, взявши до уваги підтверджений факт належності спадкового майна спадкодавцю, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] в частині встановлення факту сумісного проживання та визнання за позивачем права власності на спадкову земельну ділянку. Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Захист прав на успадкування земельних ділянок при втраті правовстановлюючого документу, за аналогією закону здійснюється в порядку ст. 392 ЦК України, яка передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності - шляхом пред`явлення позову про визнання права власності на земельну ділянку. Таким чином, враховуючи, що позивач не зможе реалізувати своє право на вищевказану земельну ділянку на підставі пошкодженого документу, тому у відповідності до ст. 16 ЦК України суд вважає правомірним визнати державний акт серії І-ОД № 000493 від 03.11.2003 року, виданий на ім`я [PERSON] втраченим, а отже позовні вимоги і в цій частині підлягають задоволенню.. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надавши об`єктивну оцінку зібраним доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Старокозацької сільської об`єднаної територіальної громади Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на земельну ділянку підлягають задоволенню, оскільки вони є обґрунтованими та доведеними. На підставі викладеного,

Outcome: approved