Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом, просить визнати недійсним договір оренди землі від 29 грудня 2012 року укладений між орендодавцем [PERSON] та орендарем СТОВ «Добробут-плюс», відповідно до якого в оренду передана земельна ділянка з кадастровим номером 3220685800:02:001:0006, яка розташована на території Побережківської сільської ради, загальною площею 6,4860 га та належала орендодавцю на праві власності на підставі державного акту про право власності на землю серії ЯЙ № 9438804, виданого Богуславською районною державною адміністрацією Київської області 28 грудня 2012 року. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спірний договір оренди землі було укладено між його матірю [PERSON] та відповідачем 29 грудня 2012 року. 22 лютого 2015 року його мати померла і він як спадкоємець за заповітом отримав у спадщину земельну ділянку з кадастровим номером 3220685800:02:001:0006, яка розташована на території Побережківської сільської ради, загальною площею 6,4860 га. Після отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, він виявив вищевказаний договір оренди землі та звернувся до відповідача з листом про самовільне оброблення успадкованої земельної ділянки. Відповідач листом від 22 березня 2017 року за № 23 повідомив йому, що земельна ділянка з кадастровим номером: 3220685800:02:001:0006 перебуває в користуванні СТОВ «Добробут Плюс» на підставі договору оренди землі від 29.12.2012 року, строком дії на 10 років (номер запису про інше речове право № 6608996), а також зазначив, що не має наміру розривати зазначений договір оренди землі та користується земельною ділянкою на законних підставах і запропонував укласти додаткову угоду. Позивач вважає, що наведені доводи відповідача щодо законного користування вищевказаною земельною ділянкою відповідно до договору оренди землі строком дії на 10 (десять) років є безпідставними, оскільки між сторонами договору оренди землі не досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, визначених частиною 1 статтею 15 Закону України «Про оренду Землі», а тому спірний договір оренди землі фактично є не укладеним. Зокрема, договір оренди землі не містить умови щодо передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відповідно до частини 2 статті 15 Закону України «Про оренду землі» відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Відповідно до статті 20 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Однак, реєстраційна служба Богуславського районного управління юстиції Київської області в порушення приписів частини 2 статті 15 Закону України «Про оренду землі» здійснила державну реєстрацію договору оренди на земельну ділянку, укладену між відповідачем по справі СТОВ «Добробут Плюс» в особі директора товариства [PERSON] та [PERSON]. При цьому не було враховано, що в договорі оренди землі була відсутня одна з істотних умов, а також до договору не було приєднано додатків: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визнання меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно із законом. До договору оренди землі було додано лише копію державного акту на право приватної власності на землю, копію паспорту [PERSON] та копію акту приймання-передачі земельної ділянки. Таким чином на переконання позивача спірний договір оренди землі було укладено з порушенням форми та змісту, та було протиправно на порушення вимог ст. 15 Закону України «Про оренду землі» проведено його державну реєстрацію. В судовому засіданні позивач [PERSON] і його представник [PERSON] позов підтримали, посилаючись на вищевказані факти та докази. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив суду, що спірний договір оренди землі був укладений відповідно до положень ст.ст. 14, 15 Закону України «Про оренду землі» та згідно з Типовим договором оренди землі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2004 року №220, а саме в договорі оренди землі були зазначені всі істотні умови договору та приєднано до договору всі необхідні додатки. Тому державний реєстратор мав достатні законні підстави для проведення державної реєстрації договору оренди землі. Суд, заслухавши позивача і його представника, представника відповідача та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори 06 вересня 2016 року, являється власником земельної ділянки площею 6,4860 га, з кадастровим номером 3220685800:02:001:0006, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Побережківської сільської ради Богуславського району Київської області, яку він успадкував після смерті матері [PERSON], яка померла 22 лютого 2015 року. Спірний договір оренди землі від 29 грудня 2012 року був укладений між орендодавцем [PERSON] та орендарем СТОВ «Добробут-плюс», відповідно до якого в оренду передана земельна ділянка з кадастровим номером 3220685800:02:001:0006, яка розташована на території Побережківської сільської ради, загальною площею 6,4860 га та належала орендодавцю на праві власності на підставі державного акту про право власності на землю серії ЯЙ № 9438804, виданого Богуславською районною державною адміністрацією Київської області 28 грудня 2012 року. Державна реєстрація іншого речового права, а саме права оренди вищевказаної земельної ділянки проведена 06.08.2014 року державним реєстратором реєстраційної служби Богуславського районного управління юстиції Київської області. Перевіряючи законність укладення спірного договору оренди землі та проведеної державної реєстрації права оренди земельної ділянки, яка належала на час укладення договору спадкодавцю [PERSON], суд враховує наступне. Згідно положень ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2004 року №220, із послідуючими змінами внесеними Постановами Кабінету Міністрів України № 1724 від 13.12.2006, № 780 від 03.09.2008, затверджено Типовий договір оренди землі. Слід зазначити, що в Типовий договір оренди землі не були внесенні зміни з визначення істотної умови договору оренди землі, а саме умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, яка була внесена до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» Законом №509-УІ від 16.09.2008 року. Станом на 29 грудня 2012 року на час укладення спірного договору оренди землі редакція статті 15 Закону України «Про оренду землі» визначала істотні умови договору оренди землі. До істотних умов договору оренди землі на час його укладення та реєстрації були віднесені: обєкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану обєкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення обєкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Частиною другою ст. 15 Закону України «Про оренду землі» було визначено, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Невідємною частиною договору оренди землі мають бути: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визнання меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі обєкта оренди; проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно із законом. Під час огляду в судовому засіданні матеріалів реєстраційної справи щодо укладення договору оренди землі між орендодавцем [PERSON] та орендарем СТОВ «Добробут плюс» було встановлено, що в реєстраційній справі міститься примірник спірного договору оренди землі, який підписаний сторонами 29 грудня 2012 року, а також додатки: акт приймання-передачі земельної ділянки; довідка про перелік обмежень (обтяжень) у використанні земельної ділянки; викопіювання із плану Побережківської сільської ради; акт про встановлення в натурі (на місцевості) та погодження зовнішньої межі земельної ділянки та передачу на зберігання встановлених межових знаків; кадастровий план земельної ділянки. У вищевказаному примірнику договору оренди землі вказані істотні умови договору, в тому числі: обєкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану обєкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення обєкта оренди чи його частини; інші права та обовязки сторін сторін, зміна умов договору, відповідальність сторін. Пункт 16 спірного договору оренди землі викладений в такій редакції: орендар не передає земельну ділянку орендодавця у заставу та не вносить до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Таким чином, сторони погодили, що право оренди земельної ділянки до статутного фонду орендаря не буде вноситись і земельна ділянка не буде передаватись у заставу. З огляду на таку домовленість сторін у спірному договору оренди землі, умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки не могли бути внесені до договору, так як орендодавець не надав орендарю таких прав. Оскільки при укладенні договору оренди землі від 29 грудня 2012 року між орендодавцем [PERSON] та орендарем СТОВ «Добробут-плюс» були дотримані вимоги закону України «Про оренду землі» та враховано положення Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2004 року №220, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. З урахуванням викладеного та

Outcome: dismissed