Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Київського районного суду м. Полтави з позовом до Полтавської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві та заяві про зміну позовних вимог посилалась на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON] . [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після смерті батьків відкрилася спадщина, в тому числі на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка належала їм на праві спільної сумісної власності. Спадщину позивач прийняла. Але оскільки частки батьків у праві власності на квартиру визначені не були, приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Георгієвською Тамарою Вячеславівною їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позасудовим порядком вона позбавлена можливості одержати свідоцтво про право на спадщину. Тому у позовній заяві та заяві про зміну позовних вимог позивач просила суд встановити факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] зі спадкодавцем - [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Також просила визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька - [PERSON] та на 1/2 частину вказаної квартири в порядку спадкування після померлої [INFO] матері - [PERSON] . Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 23 листопада 2020 року відкрито провадження у справі (а.с. 44). Цією ухвалою також задоволено клопотання позивача про виклик в судове засідання та допит свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою суду від 10 грудня 2020 року у у приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Георгієвської Т.В. витребувано докази, а саме: копію спадкової справи №8/2020, заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] , довідку зі Спадкового реєстру щодо наявності заповіту [PERSON] , довідку зі Спадкового реєстру щодо наявності спадкової справи, відкритої до майна померлого [INFO] [PERSON] та його заповіту. Цією ж ухвалою витребувано у Київського районного у місті Полтаві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) докази, а саме витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо реєстрації розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] . У Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №2» також витребувано докази, а саме: довідки з інформацією про склад сім`ї [PERSON] та про зареєстрованих з нею на день її смерті [INFO] осіб, та про склад сім`ї [PERSON] та про зареєстрованих з ним на день його смерті [INFO] осіб. Відповідач Полтавська міська рада надала відзив на позов, у якому зазначила, що в контексті статті 3 Цивільного кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Законом встановлено, що позивач має право на подання позову лише у тому випадку, коли діями відповідача порушуються права чи інтереси безпосередньо позивача, а не з будь-яких питань, де як вважає позивач, має порушення норм чинного законодавства. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ст. 392 ЦК належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку. За змістом статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, що свідчили б про порушення, невизнання чи оспорення її прав відповідачем та захист їх у судовому порядку у спосіб, визначений у позовній заяві (а.с.53-54). Позивач [PERSON] надала відповідь на відзив, у якій зазначила, що позов до Полтавської міської ради нею пред`явлено на підставі роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ у п. 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», згідно яких при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Тому просила задовольнити її позовну заяву, визнати за нею право власності після померлих батьків, які на законних підставах були власниками квартири (а.с.60-61). Інші клопотання та заяви по суті справи учасниками справи суду не подавалися. Позивач [PERSON] в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та заяві про зміну позовних вимог. Просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Третя особа - приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Георгієвська Т.В. звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін та відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Суд, заслухавши позивача, дослідивши надані докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 30 травня 2017 року Київським районним у м.Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції (а.с.19). [INFO] померла [PERSON] . Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 13 квітня 2020 року Київським районним у м. Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (а.с.18). Після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилася спадщина. Оскільки заповіту [PERSON] не залишив, спадкування після нього відбувається за законом. Відсутність заповіту [PERSON] підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 08 лютого 2021 року №63475894. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] . Вказана обставина підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданим 04 січня 1975 року Полтавським міським відділом ЗАГС, відповідно до якого її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.13); повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 07 жовтня 2020 року №00028075001, з якого вбачається, що 19 грудня 1992 року Балясненською сільською радою Диканського району Полтавської області було зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] ; свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 05 грудня 2017 року виконавчим комітетом Судіївської сільської ради Полтавського району Полтавської області, згідно якого після реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.15). На час смерті [PERSON] він в шлюбі не перебував. Шлюб [PERSON] та [PERSON] розірвано 26 жовтня 1988 року, що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу від 21 січня 2021 року №00029282781. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 27 січня 2021 року №63323220. До першої черги спадкоємців [PERSON] відноситься його дочка - позивач у справі [PERSON] . [PERSON] спадщину після померлого батька прийняла, оскільки на час його смерті проживала з ним однією сім`єю, до нотаріуса з заявою про відмову від спадщини не зверталась. Факт спільного проживання [PERSON] з [PERSON] на час його смерті підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, в тому числі: показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , які суду пояснили, що позивач проживала зі своїм батьком - [PERSON] на час його смерті однією сім`єю. Вона піклувалась про нього, здійснювала догляд, вони мали спільний бюджет; даними реєстраційної картки учасника зовнішнього незалежного оцінювання №5310610001, згідно якої місце проживання [PERSON] (на час розгляду справи - [PERSON] - [ADDRESS] (а.с.68); даними протоколу замовлених послуг та обладнання №582312, згідно якої адреса замовника послуг - [PERSON] - [ADDRESS] (а.с.69). Відповідно до частин 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач [PERSON] , яка є дочкою спадкодавця, на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, від прийняття спадщин не відмовлялась. Таким чином спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину після померлого [INFO] [PERSON] , є [PERSON] . Після померлої [INFO] [PERSON] також відкрилася спадщина. [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 29 жовтня 1993 року державним нотаріусом Другої полтавської державної нотаріальної контори, яким на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: належну їй на праві власності частину квартири [ADDRESS] повністю заповідає дочці, [PERSON] (а.с.20). Як вже встановлено судом, на час відкриття спадщини прізвище, ім`я та по батькові дочки спадкодавця - [PERSON] . Заповіт [PERSON] від 29 жовтня 1993 року є чинним, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 27 січня 2021 року №63323535. [PERSON] спадщину після смерті матері прийняла, звернувшись 07 жовтня 2020 року до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Георгієвської Т.В. з заявою про прийняття спадщини (а.с.116). Але постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Георгієвської Т.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 жовтня 2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , після смерті [PERSON] у зв`язку з неможливістю встановлення складу спадкового майна, а саме розміру частки в спадковій квартирі, яка належала спадкодавцю. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 16 вересня 1993 року відділом приватизації житла АТ «Демітекс», квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної спільної сумісної власності гр. [PERSON] та [PERSON] (а.с.21). Також, як вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Приватним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», на підставі вказаного вище свідоцтва за співвласниками зареєстровано право спільної сумісної власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] (а.с.22) Частки співвласників [PERSON] та [PERSON] у праві спільної власності на квартиру визначені не були. Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України частки у спільній власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено законом або договором. Підстави для відходження від рівності часток співвласників у праві спільної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] судом не встановлено. Тому суд приходить до висновку, що частки співвласників даної квартири [PERSON] та [PERSON] є рівними та складають по 1/2 частині квартири. Оскільки за спадкодавцями право власності на належні їм частки зареєстровані не були, позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину позасудовим порядком, її право підлягає судовому захисту. Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ у п. 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 « Про судову практику у справах про спадкування», при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Інші спадкоємці крім позивача після [PERSON] та [PERSON] відсутні. Тому Територіальна громада м.Полтави в особі Полтавської міської ради є належним відповідачем у справі. На підставі викладеного суд прийшов до висновку про необхідність визнати за позивачем право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 46,4 кв.м. в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька - [PERSON] , та на 1/2 частину вказаної квартири в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] матері - [PERSON] . Позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved