Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про надання права на спадкування спадкоємцю другої черги разом із спадкоємцями першої черги, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.11.2006 року померла мати позивача [PERSON], яка за життя, а саме 11.04.2003 року склала заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті мати заповіла усе своє майно брату позивача [PERSON]. 10.01.2016 року у м. Вінниці помер брат позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майна, що складається з: житлової квартири, що знаходиться за адресою: вул. С. Зулінського, 34а/41, м. Вінниця; житлового будинку, що знаходиться за адресою: с. Горбівка, Літинський р-н, Вінницька обл.; земельної частки (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Горбовецьке», розміром 1,98 в умовних кадастрових гектарах; земельної ділянки, площею 2,0359 га, кадастровий номер 0522481600010000275, що розташована на території Горбовецької сільської ради Літинського району Вінницької області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельної ділянки, площею 2,0359 га, кадастровий номер 0522481600010000276, що розташована на території Горбовецької сільської ради Літинського району Вінницької області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 0,337% майнового паю СВК «Колос» с. Горбівка; 0,06% майнового паю СВК «Колос» с. Горбівка; автомобіль ЗІЛ 130 д.н.з.535-68ВІ. Позивач являється спадкоємцем другої черги, оскільки являється рідним братом померлого спадкодавця. Проте, позивач вважає, що, оскільки, позивач протягом більш, ніж десяти років матеріально забезпечував та надавав іншу всіляку допомогу померлому спадкодавцю, який внаслідок захворювання потребував такої допомоги, позивач, як спадкоємець другої черги, має право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги відповідачами по справі, які доводяться рідними синами померлому. Таким чином, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідачі [PERSON], [PERSON] позовні вимоги не визнали та просили суд останні задовольнити у звязку з безпідставністю. Заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Так, в судовому засіданні обєктивно встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-АМ №336411, виданого В ДРАЦС Вінницького МУЮ у Вінницькій області 25.01.2016 року, 10.01.2016 року у м. Вінниці помер [PERSON]. Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). А тому, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, яке належало померлому на підставі права власності та складається з: житлової квартири, що знаходиться за адресою: вул. С. Зулінського, 34а/41, м. Вінниця; житлового будинку, що знаходиться за адресою: с. Горбівка, Літинський р-н, Вінницька обл.; земельної частки (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Горбовецьке», розміром 1,98 в умовних кадастрових гектарах; земельної ділянки, площею 2,0359 га, кадастровий номер 0522481600010000275, що розташована на території Горбовецької сільської ради Літинського району Вінницької області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельної ділянки, площею 2,0359 га, кадастровий номер 0522481600010000276, що розташована на території Горбовецької сільської ради Літинського району Вінницької області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 0,337% майнового паю СВК «Колос» с. Горбівка; 0,06% майнового паю СВК «Колос» с. Горбівка; автомобіль ЗІЛ 130 д.н.з.535-68ВІ. Дана обставина сторонами не заперечувалась. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідачі по справі є рідними синами [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії ІІІ-АМ №256498, виданим міським відділом ЗАГС м. Вінниці 18.03.1982 року, та свідоцтвом про народження [PERSON] серії ІІ-АМ №454818, виданим міським відділом ЗАГС м. Вінниці 23.09.1980 року, а відтак являються спадкоємцями за законом першої черги на спадкове майно після смерті батька. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст.1262 ЦК України). Позивач являється рідним братом померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії IV-УР №1086854, виданим Горбовецькою сільською радою Калинівського району Вінницької області 22.03.1963 року, що також відповідачами не заперечувалось. Як вбачається з змісту позову та пояснень позивача в судовому засіданні позивач протягом більш, ніж десяти років матеріально забезпечував та надавав всіляку допомогу померлому брату, який внаслідок захворювання потребував такої допомоги, а тому, як спадкоємець другої черги, має право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги відповідачами по справі. В той час, як відповідачі заперечували про зазначені обставини та стверджували, що останні не відповідають дійсності. Проте, з вищезазначеними твердження позивача суд не погоджується з наступних міркувань. Черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (ч.1 ст.1259 ЦК України), або на підставі рішення суду (ч.2 ст.1259 ЦК України). Згідно п.5.2. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на предявлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 13; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх пяти вищезазначених обставин. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про тривале здійснення позивачем опіки над спадкодавцем, матеріальне забезпечення останнього, надання будь-якої іншої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, безпорадний стан спадкодавця, який потребував опіки та матеріального забезпечення. Таким чином, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а відтак задоволенню не підлягають. Окрім того, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.09.2016 року були вжиті заходи забезпечення даного позову, а саме: заборонено державному нотаріусу Другої Вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] вчиняти дії по видачі [PERSON] та [PERSON] свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті 10.01.2016 року [PERSON] Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. У відповідності до ч.6 ст.154 ЦПК України якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. А тому, суд вважає за можливе заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.09.2016 року, скасувати, оскільки спір між сторонами вирішено, позивачу було відмовлено у задоволенні позову, а тому відпала необхідність та підстави у забезпеченні позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed