Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON], про розірвання шлюбу. Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що 23 листопада 2002 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Червоноградського МУЮ Львівської області між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження було зроблено актовий запис за № 485. Від вказаного шлюбу в сторін дітей немає. Спільне життя не склалося так як постійно виникали конфлікти та сварки, шлюбні відносини фактично припинені. Спір про розподіл спільного майна на даний час відсутній. Позивач вважає, що збереження шлюбу є неможливим та просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти надання строку для примирення заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги позивача визнала в повному обсязі, проти надання строку для примирення заперечувала, просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON]. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянскього стану Червоноградського міського управління юстиції, актовий запис за № 485 свідоцтво 1-СГ №133148 (а.с. 23). Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене та те, що відповідач визнала позов в повному обсязі, суд прийшов до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Статтею 113 Сімейного кодексу України встановлено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач подала до суду заяву в якій просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище суд, враховуючи викладене, вбачає за необхідне після розірвання шлюбу залишити відповідачу шлюбне прізвище [PERSON]. Судом встановлено, що сімейні відносини між сторонами припинені, так-як вони втратили відчуття поваги один до одного та між ними постійно виникають безпідставні сварки. Наведене свідчить, що сім'я сторін розпалася, а формальне існування цього шлюбу суперечить інтересам сторін. З огляду на стійке волевиявлення сторін, та, беручи до уваги наведені обставини, які свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, стало неможливим, то шлюб слід розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи викладене ст. ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved