Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась 20.10.2014 року в суд з цим позовом до відповідача, вказуючи, що відповідно до рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 27.08.2010 року №2/1814/2010 є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі прописаний, але з 2012 року не проживає громадянин [PERSON], [INFO]. Цей факт також підтверджується Актом не проживання, який підписаній сусідами по будинку [ADDRESS]. Житлом не користується без поважних причин, оскільки вибрав інше місце проживання. Житлово-комунальні послуги останній не сплачує. Реєстрація відповідача у вказаній квартирі створює перешкоди позивачу, як власнику у користуванні належною їй квартирою, створює додаткові витрати. Просили суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Відповідач [PERSON], [INFO], який зареєстрований на постійне місце проживання в квартирі [ADDRESS], з 27.04.20119 року, в судове засідання на виклик суду не повторно з'явився. Сповіщався за адресою реєстрації свого постійного місця проживання у відповідності до положення ч.5 ст.74 ЦПК України. Іншими даними про місце перебування чи роботи відповідача у суд не володіє. Тому згідно абзацу 2 ч. 5 ст.74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У звязку із відсутністю у судовому засіданні сторін та за згоди позивача справу розглянуто у їх відсутність в порядку заочного провадження. Вислухавши покази свідка та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи позивач згідно рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 27.08.2010 року №2/1814/2010 є власником квартири [ADDRESS]. Згідно письмового повідомлення Котовського РВ ГДМС України в Одеській області від 24.10.2014 року №30217, відповідач [PERSON], [INFO], є зареєстрований на постійне місце проживання в квартирі [ADDRESS] з 27.04.2011 року. Факт того, що відповідач на спірній жилплощі не проживає з середини 2012 року підтвердила своїми показами свідок [PERSON]. Яка свідчила, що позивач є її рідною сестрою. Відповідач був співмешканець її сестри та проживав разом з нею у цій квартирі протягом двох років. З квітня 2012 року вони розлучились і відповідач, забравши всі свої речі, виїхав до м.Одеси. Однак точної адреси його нового місця проживання вона із сестрою не знають. На пропозицію знятись з реєстрації по квартирі сестри, останній пояснював відсутністю для цього вільного часу. Обставини справи також підтверджується Актом від 16.10.2014 року про не проживання відповідача за цією адресою квартири позивача з 2012 року, складений за участі жильців цього будинку. Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до цієї норми закону відповідач має бути зареєстрована за новим місцем фактичного проживання. Тому суд вважає, що реєстрація постійного місця проживання відповідача за адресою знаходження квартири позивачів є формальною, без наміру фактичного проживання на цій жилплощі. Відповідно відповідач втратив право на користування цим житлом, оскільки не користується ним більше десятка років. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Тому позов у частині втрати відповідачем права на користування житловим приміщенням у будинку позивача підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Тому ухвалення судом рішення у цій справі буде підставою для зняття відповідача з реєстрації за адресою квартири позивача. Питання розподілу судових витрат між сторонами у справі судом не вирішується, оскільки таких вимог вони не заявляли.

Outcome: approved