Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Позивач[PERSON] звернувся до суду з позовом про усунення загрози життю, здоров`ю, майну фізичної особи та усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою до відповідача ПАТ «Укртелеком» в особі Чернівецької філії ПАТ «Укртелеком», мотивуючи позовні вимоги тим, що згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №098000, який видано 09 серпня 2007 року, він є власником земельної ділянки розміром 0.1500 га, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані за адресою: [ADDRESS] ). Разом з ним за вказаною адресою прописані та проживають його дружина, [PERSON] , та його син, [PERSON] . Зазначає, що до дати набуття позивачем права власності на даній земельній ділянці було розміщено дерев`яну телекомунікаційну опору та металеву розподільчу шафу. Вказує, що дана опора та розподільча шафа обслуговується співробітниками Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Чернівецької філії ПАТ «Укртелеком», а тому вважає, що на підставі цього можна зробити висновок про те, що відповідач є власником опори та розподільчої шафи. Позивач стверджує, що земельний сервітут на право прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій, передбачений статтею 99 Земельного кодексу України, не встановлювався. При цьому, впродовж усього строку користування земельною ділянкою дерев`яна опора не замінювалась і сильно похилилась, що створило загрозу для життя та здоров`я позивача та його родини, а також для його майна, оскільки розташована біля господарських будівель та споруд позивача. Вказує, що за змістом ч.ч.4, 5 ст.319 Цивільного кодексу України власність зобов`язує - власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Згідно ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Вважає, що вищезазначені правові норми встановлюють обов`язок власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. Крім того, вказує, що до розподільчої шафи навідуються працівники «Укртелекому», без попередження і дозволу позивача. Співробітники «Укртелекому» мотивують це тим, що вони виконують свою роботу і навідуються до розподільчої шафи тільки тоді, коли в цьому виникає потреба (тобто в будь-який час), а позивач має забезпечувати їм доступ до розподільчої шафи. Вказує, що це створює суттєві перешкоди позивачу в користуванні та розпорядженні своїм майном, оскільки перебування працівників «Укртелекому» на приватній території позивача є порушенням його права на недоторканність житла, втручанням в його особисте та сімейне життя. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У зв`язку з наведеним, позивач 18 травня 2017 року звернувся із заявою до відповідача, в якій попросив замінити дерев`яну опору, яка знаходиться в аварійному стані, а розподільчу шафу винести за межі подвір`я з метою забезпечення працівникам «Укртелекому» безперешкодного доступу до неї. Зазначає, що його звернення було розглянуто, однак відповідач так і не провів заміну дерев`яної опори та демонтаж розподільчої шафи, мотивуючи це відсутністю коштів на проведення даних робіт. Стверджує, що існує невідкладна необхідність усунути загрозу життю, здоров`ю, майну позивача шляхом заміни телекомунікаційної дерев`яної опори та усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою шляхом демонтажу розподільчої шафи. На основі викладеного, позивач просить суд зобов`язати Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Чернівецької філії ПАТ «Укртелеком» невідкладно усунути загрозу життю, здоров`ю, майну позивача, [PERSON] , шляхом заміни телекомунікаційної дерев`яної опори, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; зобов`язати Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Чернівецької філії ПАТ «Укртелеком» усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою, власником якої є [PERSON] , шляхом демонтажу розподільчої шафи, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; судові витрати покласти на відповідача. Позивач та його представник в судовому засіданні вимоги позову підтримали. Позивач вказав суду, що зазначену в позові земельну ділянку він придбав для будівництва у 1991 році. Оскільки опора знаходиться в аварійному стані, він її підпирав самостійно, однак вона може в будь-який момент впасти на його ділянку, а саме на гараж, оскільки є прогнившою. При цьому, працівники відповідача встановили додаткові кабелі на цю опору. При цьому, факт наявності вказаної опори позивачу не заважає, однак він бажає, щоб її відремонтували. Також, представник позивача в судовому засіданні вказав, що опора постійно знаходиться в аварійному стані, що загрожує здоров`ю сім`ї позивача. Позивач неодноразово звертався до працівників «Укртелекому» з вимогою ремонту опори, однак ті відмовляються її ремонтувати та хочуть свій обов`язок з її ремонту перекласти на позивача. Підтримали поданий ними позов та просили його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову не визнала. Вказала суду, що опора на балансі відповідача знаходиться з 1988 року, а позивач набув у власність земельну ділянку у 2007 році та знав про наявність опори. Також, факт загрози життю позивача є недоведеним. У 2017 році позивач звертався до них з відповідною заявою та на місце виїжджала група працівників, в результаті чого була надана відповідь позивачу. Також, згідно поданого відзиву на позов представник відповідача просить суд на підставі положень Закону України «Про телекомунікації» та Правил охорони ліній електрозв`язку відмовити в задоволенні позову [PERSON] . Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що вимоги заяви до задоволення не підлягають, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №098000, який видано 09 серпня 2007 року, є власником земельної ділянки розміром 0.1500 га, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Вказана земельна ділянка набута позивачем у власність на підставі договору купівлі-продажу від 08.06.2007 року згідно з рішенням Путильської селищної ради №235/8-07. 18.05.2017 року позивач звернувся до директора Чернівецької філії ПАТ «Укртелеком» з заявою про те, що на його земельній ділянці розташована дерев`яна опора з кабельним ящиком, яка знаходиться в аварійному стані (а.с.13). Згідно наявної в матеріалах справи копії Інвентарної картки обліку основних засобів Чернівецької філії ПАТ «Укртелеком» (а.с.32-34), на балансі Чернівецької філії ПАТ «Укртелеком» знаходиться лінійна споруда МТЗ в смт.Путила, яка введена в експлуатацію 01.01.1983 року. Згідно з положеннями частини першої та другої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Відповідно до частини першої та третьої статті 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Представник відповідача в судовому засіданні ствердила, що Чернівецької філії ПАТ «Укртелеком» - не є юридичною особою. За змістом частини першої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. З відповідними клопотаннями на зазначених стадіях процесу - сторони не звертались. На підставі ч.2 наведеної норми якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Пунктом 4 ч.2 ст.197 ЦПК України визначено, що у підготовчому засіданні суд вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше. Суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду (п. п. 11, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»). Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, а встановлення належності відповідачів - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Такий правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року у справах № 570/3439/16-ц та № 372/51/16-ц. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог. Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц. За наведених обставин, враховуючи пред`явлення [PERSON] позову до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Чернівецької філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (58002, Чернівецька область, м.Чернівці, вул.Університетська, 3), яка не є юридичною особою, не наділене цивільною процесуальною дієздатністю, суд приходить до висновку про те, що Чернівецька філія Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» є неналежним відповідачем по справі. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом заміни телекомунікаційної дерев`яної опори та демонтажу розподільчої шафи на земельній ділянці [PERSON] у зв`язку з заявленням позову до неналежного відповідача по справі. За наведених обставин суд вважає, що позов до задоволення не підлягає. На підставі викладеного, ст.ст.12, 13, 76, 89, 141, 200, 259, 264, 263, 265, 268, 273, 282, 284, 289 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed