Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «Кредитно-депозитний Професіонал» про стягнення заборгованості, посилаючись на наступне. 17 січня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено угоду №93-14 про внесення додаткового пайового внеску в національній валюті України до спілки у сумі 108 000,00 гривень строком на три місяці з дня внесення коштів. Позивачем було внесено усю суму, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №152 від 17.01.2013 року. Процентна ставка по вкладу складає 25,5% річних. Згідно вказаної угоди, спілка виплачує відсотки та членський внесок члену кредитної спілки на наступний день після настання терміну сплати відсотків та закінчення договору. Строк дії угоди закінчився 17 квітня 2014 року, однак, відповідач, незважаючи на звернення позивача, до теперішнього часу не повернув позивачу суму внесених ним коштів та відсотків за угодою. Позивач просив стягнути з Кредитної спілки «Кредитно-депозитний Професіонал» на його користь суму заборгованості згідно угоди №93-14 від 17 січня 2014 року у розмірі суми внеску - 108 000,00 гривень та суми несплачених відсотків у розмірі 6 886,00 гривень, стягнути з Кредитної спілки «Кредитно-депозитний Професіонал» на його користь витрати на правову допомогу у розмірі 350,00 гривень. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням (а.с. 15). Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки представник відповідача не повідомив суд про причини своєї неявки в судове засідання та не надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, прийшов до висновку про необхідність частково задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини. 17 січня 2014 року між позивачем та Кредитною спілкою «Кредитно-депозитний Професіонал» було укладено угоду №93-14 про внесення додаткового пайового внеску в національній валюті України у сумі 108 000,00 гривень строком на три місяці з дня внесення коштів (а.с. 5). Позивачем було внесено усю суму, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №152 від 17.01.2013 року (а.с. 7). Згідно п. 1.3 вказаної угоди, процентна ставка по внеску складала 25,5% річних (а.с. 5). У позовній заяві позивачем зазначено, що розмір процентів за угодою №93-14 про внесення додаткового пайового внеску від 17 січня 2014 року складає 6 886,00 гривень. У той же час, згідно розрахунку суду, розмір відсотків за вказаним договором складає: 25,5% : 12 місяців = 2,125% (за один місяць). Строк дії договору складає 3 місяця. Отже, сума відсотків дорівнює: 2,125% х 3 місяці х 108 000,00 гривень = 6 885,00 гривень. Отже, розрахунок відсотків, вказаний позивачем, є математично невірним. Строк дії угоди закінчився 17 квітня 2014 року. 18 квітня 2014 року позивачем звернувся до відповідача із заявою про видачу йому внеску у національній валюті України у сумі 108 000,00 гривень, а також 25,5% річних згідно угоді №9-14 про внесення додаткового пайового внеску, оскільки закінчився строк терміну внеску (а.с. 12). Однак, до теперішнього часу відповідачем суму внеску та проценти за вищевказаною угодою позивачу не повернуто. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного Кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно п. 2 ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки» кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку та у строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 Закону, в порядку передбаченому статутом кредитної спілки або не пізніше строку, передбаченому відповідним укладеним з членом кредитної спілки договором. До теперішнього часу Кредитною спілкою «Кредитно-депозитний Професіонал» зобов'язання перед позивачем не виконано, грошові кошти за договором №93-14 від 17 січня 2014 року не повернуто. Згідно зі ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення заборгованості та стягнути з відповідача на користь позивача суму внеску за договором №93-14 від 17 січня 2014 року у розмірі 108 000,00 гривень, відсотки за договором №93-14 від 17 січня 2014 року у розмірі 6 885,00 гривень, а всього стягнути 114 885 (сто чотирнадцять тисяч вісімсот вісімдесят п'ять) гривень 00 копійок. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з Кредитної спілки «Кредитно-депозитний Професіонал» на в дохід держави судовий збір у розмірі 1 148,85 гривень. Крім того, з положень статті 79, 88 ЦПК України убачається, що до судових витрат, що у разі задоволення позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, належать, зокрема, витрати на правову допомогу. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №38 від 23 квітня 2014 року та договору про правову допомогу від 25 квітня 2014 року, позивачем було понесено витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 350,00 гривень (а.с. 8, 9-10). Таким чином, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 350,00 гривень. Справу розглянуто в межах заявлених позивачем позовних вимог з урахуванням обраного ним способу захисту права. На підставі викладеного та

Outcome: partial