Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства. В позові зазначає, що на протязі 2015-2016 роки він зустрічався із відповідачкою [PERSON] Згодом відповідач повідомила його про те, що вона від нього завагітніла і у них має бути дитина. Деякий час вони проживали разом без реєстрації шлюбу. [INFO] народився [PERSON] . Він вважав, що [PERSON] являється його сином, тому не заперечував проти внесення відомостей про нього як батька до актового запису про народження дитини, на підставі чого 13 січня 2016 року був складений відповідний актовий запис та видане свідоцтво про народження серія [NUMBER] . У подальшому їхнє спільне життя з відповідачкою не склалося, тому вони перестали проживати окремо. В січні 2019 року він навідувався до дитини та хотів її взяти до себе, однак відповідачка [PERSON] заборонила. Під час суперечки вона повідомила, що батьком дитини є інша особа. В зв`язку з цим змушений звернутися до суду з вказаним позовом і просить виключити його як батька з актового запису №1 від 13 січня 2016 року про народження [PERSON] . В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Заєць Б.В. викладені в позовній заяві вимоги підтримали повністю і просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала і не заперечила проти їх задоволення. Суду повідомила, що [PERSON] не є біологічним батьком її сина [PERSON] . Оскільки позивач не знав, то вона записала його як батька. Представник третьої особи Літинського районного відділу ДРАЦС в судове засідання не з`явились, надали суду листа про проведення слухання без представника, не заперечують щодо вирішення питання на розсуд суду. Судом встановлені наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини в їх сукупності та співставленні. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.01.2016 року (а.с.6) судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України, є припинення правовідношення. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. За змістом Преамбули Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою Української РСР 27 лютого 1991 року, Організація Об`єднаних Націй в Загальній декларації прав людини проголосила, що діти мають право на особливе піклування і допомогу, дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Згідно ст. 134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України та видає нове Свідоцтво про народження. В силу ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Пленум Верховного Суду України в п. 11 постанови №3 від 15.05.2006 року роз`яснив, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, оцінюючи в сукупності надані докази, враховуючи, що позивач є особою, яка має право на звернення із позовом про оспорювання батьківства, оскільки записаний батьком дитини, суд вважає, що позов про оспорювання батьківства є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідачем в судовому засіданні позов визнано і встановлено, що позивач [PERSON] не є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , а тому його необхідно виключити з актового запису про народження №1 від 13 січня 2016 року про народження [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved