Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO]. Мотивуючи свої вимоги тим, зареєстрованими власниками трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] ( помер [INFO] ) та [PERSON] ( померла [INFO]). Її донька ( мати малолітньої дитини) [PERSON] проживала з [PERSON] з 01.04.2001 року по день його смерті [INFO]. Малолітня дитина [PERSON] мешкала за цією адресою з дня народження. [INFO] [PERSON] померла. Згідно рішення Довгинцівської районної ради № 37 від 15.02.2017 року дитині [PERSON] було надано статус дитини-сироти. Згідно рішення Довгинцівської районної ради № 81 від 15.03.2017 року за малолітньою [PERSON] збережено право користування житлом за адресою: [ADDRESS]. Просила у судовому порядку визнати за [PERSON], право приватної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] за набувальною давністю. В судове засідання 21.09.2018 року позивач не з'явилась, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає. представник заявника не з'явилась, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала та просить задовольнити її. Представник відповідача Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради в судове засідання 21.09.2018 року не з'явилась, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, заперечень проти вимог позивача не мають, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради до суду 21.09.2019 року не з'явилась, до суду подала заяву про продовження розгляду справи у її відсутність, в інтересах неповнолітньої [PERSON] позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, згідно ст..12 п.3 та ст..81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Предметом даного позову є набуття прав власності на майно, що врегульовано нормами Цивільного Кодексу України та положеннями Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014р «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 7 - копія свідоцтва про народження). Відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. [INFO] [PERSON] померла ( а.с. 17 - копія свідоцтва про смерть). [PERSON], яка померла [INFO] постійно проживала разом з [PERSON] 1926 року народження, який помер [INFO] за адресою: [ADDRESS], з 01 квітня 2001 року по [INFO] ( а.с. 14-15 - копія рішення). Згідно архівної довідки КП ДОР «Криворізьке БТІ» з інформацією про зареєстрованих власників квартири за адресою: [ADDRESS], станом на 31.12.2012 року право власності на нерухоме майно за вищевказаною адресою зареєстровано в КП ДОР «Криворізьке БТІ» на ім'я [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням № Д-253 від 15.04.1993 року ( а.с. 11,12). [INFO] [PERSON] померла. [INFO] помер [PERSON] ( а.с. 13 - копії свідоцтв про смерть). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину ) після померлого [INFO] [PERSON] з заявами про прийняття чи відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось; після померлої [INFO] [PERSON] з заявами про прийняття чи відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось; після померлої [INFO] [PERSON] з заявами про прийняття чи відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Згідно рішення виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради, малолітній [PERSON], 30.06.2004 року надано статус дитини-сироти та призначено її опікуном [PERSON] ( а.с. 19, 20). Згідно рішення виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради від 15.03.2017 року за малолітньою [PERSON] збережено право користування житлом за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 21). Так, згідно положень ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно /набувальна давність/, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України передбачено, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 01 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 01 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 01 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давності володіння почався раніше 01 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 01 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. Відповідно до п. 11,14 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об'єкт третіми особами за набувальною давністю. Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно(пункт 5 частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). При таких обставинах заявлені вимоги знайшли підтвердження у суді і суд вважає можливим визнати право власності за [PERSON] на трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] за набувальною давністю). Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved