Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом до Шупиківської сільської ради Богуславського району Київської, просить суд визнати за ним право власності на спадкове нерухоме майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Озерна, 93 в селі Карандинці Богуславського району Київської області В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вказаний будинок належав його дружині [PERSON], яка померла 03 липня 2012 року. Він прийняв спадщину після смерті спадкодавця як спадкоємець за законом першої черги, оскільки проживав та був зареєстрований разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується повідомленням Богуславської районної державної нотаріальною контори. Житловий будинок № 93 по вул. Озерна в с. Карандинці, Богуславського району, Київської області належав спадкодавцю [PERSON], що підтверджується довідкою №279 виданою 11.08.2016 року виконавчим комітетом Шупиківської сільської ради Богуславського району Київської області. При зверненні до Богуславської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримання документів про право власності на спадкове майно позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що на імя спадкодавця відсутній правовстановлюючий документ на спадковий будинок. Оскільки позивач позбавлений можливості в нотаріальному порядку встановити за собою право власності на спадкове нерухоме майно, то він звернувся із даним позовом до суду. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач Шупиківська сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] відповідно до ст.ст. 1223 ч. 2, 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги після смерті своєї дружини [PERSON], яка померла 03 липня 2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та копією свідоцтва про укладення шлюбу. Згідно положень ч. 3 ст.1268 ЦК України [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї дружини [PERSON], так як на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем. Із повідомлення державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори №01-16/1354 від 17.09.2013 року вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно [PERSON] не може бути видано, так як відсутній правовстановлюючий документ на спадковий будинок, що розташований по вул. Озерна, 93 в с. Карандинці Богуславського району Київської області. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті [PERSON], яка померла 03 липня 2012 року, належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Довідкою виконавчого комітету Шупиківської сільської ради Богуславського району Київської області №279 від 11 серпня 2016 року підтверджується факт, що житловий будинок №93 по вул. Озерна в селі Карандинці Богуславського району Київської області, згідно записів у погосподарській книзі (особовий рахунок №0322-3) належав спадкодавцю [PERSON]. За даними технічного паспорта на житловий будинок № 93 по вул. Озерна в селі Карандинці Богуславського району Київської області, у господарстві спадкодавця [PERSON] є житловий будинок 1991 року забудови, загальною площею - 163,62 кв.м., житловою площею 87,40 кв.м., допоміжною - 76,22 кв.м. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обовязкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості. Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року. Таким чином, спадкодавець [PERSON] після реєстрації житлового будинку в погосподарській книзі Шупиківської сільської ради набула право власності на даний будинок, що підтверджується вищевказаною довідкою Шупиківської сільської ради. Технічним висновком № 13/02.07.14 від 02 липня 2016 року складеним експертом з технічного обстеження будівель і споруд [PERSON] підтверджується, що житловий будинок № 93 по вул. Озерна в с. Карандинці, Богуславського району, Київської області, 1991 року забудови, зведений (побудований) без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати. Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачем [PERSON] права власності на спадковий будинок, що залишився після смерті [PERSON], під час проведення попереднього засідання не встановлено. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved