Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь боргу з урахуванням відсотків за користування грошовими коштами в сумі 3400 доларів США та судові витрати. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 30 січня 2015 року відповідач згідно боргової розписки отримав від позивача позику грошових коштів у розмірі 1000,00 доларів США, які зобовязувався повернути через 6 місяців. Проте до теперішнього часу відповідач грошей не повернула, незважаючи на усні вимоги позивача про повернення боргу, а тому позивач просить стягнути крім основного боргу еквівалентному гривні 85306,00 грн. також стягнути 2400,00 доларів США, як 15% щомісячних за період користування коштами (16 місяців). Судові витрати складаються зі сплати судового збору - 1128,67 грн. та 3500,00 грн. витрати на правову допомогу. Сторона позивача повністю підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позові, просять такий задовольнити. жодних сум із отриманої позики відповідач не повернула. Представник відповідача в письмових запереченнях просить відмовити в задоволенні вимог щодо сплати витрат на правову допомогу згідно Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». З?ясувавши думку сторін та їх представників, дослідивши, оцінивши та проаналізувавши матеріали і докази по справі в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом установлено, що згідно оригіналу розписки від 30 січня 2015 року вбачається, що [PERSON] отримав від [PERSON] позику 1000,00 доларів США на шість місяців під 15% щомісячно. Зазначена розписка була власноручно написана боржником [PERSON] (а.с. 11). В силу ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника (ч.2 ст.1047 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (ч.1 ст.1048 ЦК України). Згідно вимог ст.1049 ЦК України позичальник зобовязується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За таких обставин, коли відповідач у порушення договору позики не повернув позивачу (позикодавцеві) суму позики в строк до 30 липня 2015 року (кінцевий шестимісячний термін на який бралася позика), тобто порушив своє зобовязання, тому загальна сума боргу за розпискою, яка має бути стягнута з [PERSON] на користь [PERSON] становить 3400,00 дол.США (1000,00 дол.США основного боргу + 2400,00 дол.США відсотків (15% щомісячних від 1000,00 доларів США становить 150 доларів США х на 16 місяців (з 30.01.2015 по 30.05.2016)). Офіційний курс долара США по відношенню до гривні, встановленому НБУ\~\~на час ухвалення рішення судом - 24,83 грн.,\~тому\~еквівалент 3400,00 дол. США до гривні становить 84422,00 грн. (3400,00 дол. США х 24,83 грн.). За таких обставин, сума заявлена позивачем у гривнях підлягає зменшенню, оскільки курс долара США до гривні береться на час ухвалення рішення - 24,83 грн., а не на час звернення до суду (25,09 грн.) а.с.12. Отже таким чином, вимоги позивача [PERSON] є законними та обгрунтованими, а тому позов підлягає до задоволення зі стягненням на його користь із [PERSON] 3400,00 дол. США, що еквівалентно 84422,00 грн. З приводу заявлених вимог про стягнення витрат на правову допомогу та заперечень в цій частині представника відповідача суд приходить до наступних висновків. Розмір витрат на оплату правової допомоги, граничний розмір якої встановлений\~Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року, стягується не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справ, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов?язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. В матеріалах справи наявний договір від 19 травня 2016 року, укладений між адвокатом [PERSON] та позивачем [PERSON], розрахунок витрат робочого часу адвоката, пов?язаних з наданням правової допомоги, що підлягає сплаті як судові витрати у розмірі 3500,00 грн. та квитанції про оплату [PERSON] даних витрат (а.с. 6-10). Проте, для визначення розміру витрат на правову допомогу позивача суд відповідно до наданого розрахунку враховує робочий час, витрачений адвокатом [PERSON] на з?ясування обставин справи з клієнтом, з урахуванням складності справи, складання позовної заяви, участі у судових засіданнях адвоката всього визначає 3 год. 30 хв. Таким чином, розмір компенсації витрат у даному випадку складає: 580 грн. (40% мінімально встановленої зарплати - 1450,00 грн.) x 3 год. 30 хв. (фактична кількість часу, витраченого адвокатом на надання позивачеві юридичних послуг) + 20 грн. (плата за отримання відомостей з держреєстру речових прав) = 2050,00 грн. Задовольняючи таким чином позовні вимоги, згідно ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, понесені ним та документально підтверджені судові витрати в розмірі 3169,82 грн. (844,22 + 275,60 грн. судовий збір + 2050,00 грн. витрати на правову допомогу). На підставі викладеного,

Outcome: partial