Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.09.2016 року між сторонами був укладений договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачці у борг грошові кошти у розмірі 10 800, 00 доларів США, що станом на 25.09.2016 року за офіційним курсом НБУ (25,92 гривень за 1 долар США) складало 279 936, 00 грн. зі сплатою 10 % річних, на підтвердження чого була видана розписка. Строк повернення грошових коштів був встановлений 3 місяці. Відповідачка зобов'язалася повернути кошти, однак, в установлений договором строк кошти не повернула, свої зобов'язання не виконує. На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідачки на його користь борг за договором позики у розмірі 279 936, 00 грн., що еквівалентно 10 800 доларів США, відсотки за користування коштами у розмірі 17 793, 19 гривень та витрати по сплаті судового збору. У судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідачки, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.09.2016 року між сторонами був укладений Договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачці у борг грошові кошти у розмірі 10 800, 00 доларів США зі сплатою 10 % річних. Строк повернення грошових коштів був встановлений 3 місяці. На підтвердження отримання грошових коштів відповідача написала розписку від 25.09.2016 року, відповідно до якої зобов'язалася повернути отримані грошові кошти у строк визначений розпискою. Однак в установлений Договором строк відповідачка грошові кошти не повернула, чим не виконує свої зобов'язання. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України). Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 527 ЦК України визначено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), як це передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України. Як вбачається з Договору позики, грошові кошти відповідачка зобов'язувалася повернути у тримісячний строк, але до цього часу гроші не повернула. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачка [PERSON] добровільно не виконує прийняті на себе зобов'язання, у встановлений строк грошові кошти не повернула, а тому неповернута сума боргу у розмірі 10 800, 00 доларів США, що еквівалентно 279 936, 00 гривень, підлягає стягненню з неї у судовому порядку у повному обсязі. Що стосується позовних вимог про стягнення відсотків, то судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розписки від 25.09.2016 року відповідачка зобов'язалася сплатити проценти у розмірі 10 % річних від суми боргу. Як встановлено судом, сума відсотків за користування позикою за період з 25.09.2016 року по 15.05.2017 року становить 17 793, 19 гривень. З урахуванням вищевикладеного та вимог діючого законодавства, суд вважає, що вказані позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню грошова сума у розмірі 17 793, 19 гривень. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 977, 29 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved