Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції, [PERSON] про зняття арешту з всього рухомого та нерухомого майна, в тому числі з легкових автомобілів: марки ЗАЗ Деу, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], автомобілю марки Хюндай, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], яке належить [PERSON], який накладений Постановою Першого Суворовського Відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 18.02.2014 року по виконанню виконавчого листа №2-1027 від 21.08.2001 року, виданому Балтським районним судом Одеської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] Обґрунтовує свої вимоги тим, що на виконанні Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження номер за ЄДР ВП №9011006, щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-1027, який виданий 21.08.2001 року Балтським районним судом Одеської області, про стягнення з боржника [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини доходів боржника щомісячно. 18.02.2014 року постановою державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON]В накладений арешт на все рухоме майно, яке належить позивачу [PERSON] на праві власності. Позивач [PERSON] вказує про те, що у нього відсутня будь-яка заборгованість перед [PERSON] Відповідно копії заяви [PERSON], та листа Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 07.09.2016 року В-19/33/№і42027, заборгованість по аліментам по виконавчому листу № 2-1027 позивача [PERSON] перед [PERSON] - відсутня. Між позивачем [PERSON] та [PERSON] склалися добрі відносини і відсутні будь-які непорозуміння стосовно забезпечення та сплати аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON]. На теперішній час, арешт з майна, яке належить позивачу [PERSON] не знято, що порушує його законні права та інтереси щодо розпорядження майном, власником якого він є. Насамперед це стосується належних позивачу легкових автомобілів : марки ЗАЗ Деу, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], автомобілю марки Хюндай, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, звернулися до суду з письмовими заявами про розгляд справи у їх відсутність (а.с.17,32,37). У звязку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів, які були повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224-226 ЦПК України.\~\~ Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є частково обґрунтованим, є частково доказаним, тому підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, про те, що 26.08.2002 року, Балтським районним судом Одеської області видано виконавчий лист № 2-1027 про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини доходів щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7-8); Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів по виконавчому листу №2-1027, який видав 21.08.2002 року Балтський районний суд Одеської області, станом на 17.11.2011 року заборгованість складає у розмірі 34\~545 гривень 46 копійок (а.с.19-21); Постановою державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] від 18.02.2014 року, по виконанню виконавчого листа №2-1027 від 21.08.2001 року, виданого Балтським районним судом Одеської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON], накладений арешт на все рухоме майно, яке належить позивачу [PERSON] на праві власності (а.с.9); Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів по виконавчому листу №2-1027, який видав 21.08.2002 року Балтський районний суд Одеської області, станом на 15.04.2014 року заборгованість складає у розмірі 54 110 гривень 21 копійок (а.с.22-24); 31.08.2016 року, [PERSON] звернулася до Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції з письмовою заявою про те, що претензій по сплаті аліментів до [PERSON] станом з 2002 року по 29.08.2016 року не має (а.с.10); 31.08.2016 року, [PERSON] звернувся до Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції з письмовою заявою про зняття арешту, у звязку з відсутністю боргу по платі аліментів (а.с.26); Відповідно до листа Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 09.09.2016 №В-19/33/№42027 , виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №2-1027 від 21.08.2001 року, виданого Балтським районним судом Одеської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] не завершено, тому з приводу зняття арешту рекомендовано звертатися до суду (а.с.11); Відповідно до письмової довідки Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 23.11.2016 року №54602, по сплаті аліментів по виконавчому листу №2-1027, який видав 21.08.2001 року Балтський районний суд Одеської області, станом на 21.11.2016 року заборгованість відсутня (а.с.36); Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкротом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно до ч.5\~ст.60 Закону України «Про виконавче провадження»\~передбачено, що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч.2\~ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Судом встановлено про те, що на теперішній час, відсутня заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів по виконавчому листу №2-1027, який видав 21.08.2001 року Балтський районний суд Одеської області, станом на 21.11.2016 року. Суд розглянув справу в межах позовних вимог, створивши учасникам процесу усі необхідні умови для надання, витребування доказів, користуючись принципом змагальності сторін. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до привил ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Судом встановлено про те, що позивач [PERSON] не надав суду письмових доказів про те, що саме на належні йому автомобіль марки ЗАЗ Деу, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], автомобіль марки Хюндай, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] було накладено арешт Постановою Першого Суворовського Відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 18.02.2014 року по виконанню виконавчого листа №2-1027 від 21.08.2001 року, виданому Балтським районним судом Одеської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON]. Також , суд вважає, що позивач не довів суду ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, тому враховуючи викладене позовні вимоги в цієї частині - задоволенню не підлягають. При таких обставинах, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: partial