Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третьої особи - [PERSON] про визначення додаткового строку в один місяць, з дня набрання рішення законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його батька [PERSON] , яки помер [INFO] . Обґрунтовуючи свої вимоги зазначив, що [INFO] в м. Севастополь помер його батько [PERSON] Після смерті батька залишилась спадщини, у тому числі Ѕ частка квартири [ADDRESS] , спадкоємцями першої черги після якого є він та його сестра [PERSON] - відповідач по справі. Вважає, що ним було з поважних причин пропущено встановлений законом строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки він в цей час знаходився за кордоном за заробітках. Крім того, його сестра визнала право власності на Ѕ частку квартири в порядку спадкування після смерті батька в судовому порядку та в позові навмисно не вказала його відповідачем, як спадкоємця першої черги, тому він фактично був усунутий від спадкування та в подальшому квартира була нею відчужена його сину [PERSON] . На теперішній час АР Крим є анексованою територію, тому отримати свідоцтво про смерть батька не уявляється можливим. Тому його порушено право може бути поновлено лише в судовому порядку. Ухвалою від 25.01.2019 року відкрите провадження у справі. 27.03.2019 року третя особа [PERSON] надав до суду письмові пояснення на позов, просив в задоволенні позову відмовити та зазначив, що позивачем не надані докази перебування його за кордон, при цьому, навіть знаходячись за межами України, він не був позбавлений можливості надіслати письмову заяву нотаріусу. Поважність причин пропуску строку повинна мати місце в шестимісячний строк, з часу відкриття спадщини. Крім того, відсутні докази того, що позивачу було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину. Ухвалою від 03.04.2019 року закрите підготовче провадження та призначено до судового розгляду справи. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, підтвердили викладені обставини, просили про задоволення позову. В судовому засіданні представник третьої особи просила в задоволенні позову відмовити. В судове засідання відповідач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена , причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала та не надала заяви про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ст. 15 ЦК України). Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів і заперечень учасників справи та її фактичних обставин. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьоїстатті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Судом встановлено, згідно свідоцтва про народження позивача, виданого 02.06.1973 року Палацом урочистих подій м. Миколаєва, актовий запис №2436, його батьком вказано - [PERSON] . Батько позивача - [PERSON] помер, як стверджує позивач [INFO] у м. Севастополь АР Крим, свідоцтво про смерть або іншого документа, який б підтверджував смерть останнього, суду не надано, про те даний факт не заперечував представник третьої особи. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Позивачем суду не надано доказів місця реєстрації (проживання) спадкодавця та того, що на час відкриття спадщини позивач постійно проживав разом з нею. Отже, позивач не відноситься до числа осіб, які відповідно до ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України, вважаються такими, що прийняли спадщину без подання нотаріусу письмової заяви. Доказів звернення позивача до нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] та відмову нотаріуса у видачі такого свідоцтва, суду також не надано. Причини, на які [PERSON] . посилався як на підставу для визначення йому додаткового строку, а саме: знаходження його за кордоном, не можуть бути визнані поважними. Отже, позивач не надав належних та допустимих доказів того, що з березня 2007 по січень 2019 року він перебував за кордоном, оскільки ним взагалі не було вказано з якого саме часу він перебував за кордоном, а також доказів того, що указаний період було пов`язано з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на вчинення дій щодо прийняття спадщини у встановлений законом строк, у зв`язку із чим позивач не виконав свій процесуальний обов`язок із доведення тих обставин, на які посилався як на підставу своїх вимог. Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин, при відсутності будь-яких перешкод і труднощів для подання заяви, не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку. Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору віднести за рахунок позивача.

Outcome: dismissed