Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Сільськогосподарського приватного підприємства «РВД-АГРО» (далі по тексту СГПП «РВД-АГРО») про стягнення нарахованої та невиплаченої заробітної плати у сумі 30324,88 грн., мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 11.03.2021 року наказом №32-к його було звільнено з роботи із займаної посади у відповідності до п 1\~ст. 36 КЗпП України. При звільненні позивачу не було виплачено заробітну за плату за період з 01.12.2020 року по 12.03.2021 року та компенсацію за невикористану відпустку, що є складовою в структурі зарплати, в сумі 30\~324 грн.88 коп. Враховуючи, вказані обставини, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 30\~324,88грн. Згідно правил ч.6 ст.19\~ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274\~ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ухвали суду від 22.04.2021 року про відкриття провадження, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. 18.05.2021 року на адресу суду надійшов від СГПП «РВД-АГРО» відзив на позовну заяву, яким позовні вимоги визнано частково, а відповідач не заперечує щодо наявності заборгованості перед позивачем у розмірі 30324,88 грн. та просить розстрочити виконання рішення суду в частині погашення перед позивачем заборгованості по заробітній платі, у зв`язку із наявністю значного боргу перед працівниками та тяжким фінансовим становищем. Крім того, зазначили, що вимога позивача про стягнення заборгованості не містить застереження « з урахуванням податків і зборів, які підлягають відрахуванню», а тому задоволення вимоги у такому форматі буде порушенням податкового законодавства. 14.05.2021 року позивач подав відповідь на відзив, відповідно до якої зазначив, що через заборгованість по заробітній платі опинився у важкому матеріальному становище, що негативно впливає на якість його життя, а тому заперечує про розстрочення виконання рішення суду в частині погашення перед ним заборгованості по заробітній платі. Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до даних трудової книжки наказом №32- к [PERSON] було звільнено з роботи із займаної посади 12.03.2021 року у відповідності до п 1\~ст. 36 КЗпП України. Згідно до норм ч. 1\~ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Крім того, частинами 1, 2\~ст. 83 КЗпП України\~передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-інваліда з дитинства підгрупи А І групи. Однак, як вбачається із наданих позивачем доказів, відповідачем не дотримано вище вказаної норм закону та згідно довідки №162 від 20.07.2021 року виданої СГПП «РВД-АГРО», заборгованість підприємства перед [PERSON] станом на 20.07.2021 року становить 21021 грн. Будь які заперечення щодо сум заборгованості згідно наданої СГПП «РВД-АГРО» довідки, від позивача до суду не надходили. Відповідно до\~ст. 55 Конституції України\~та\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані належними доказами, є доведеними, тому підлягають до часткового задоволення у межах суми стягнення заборгованості згідно довідки наданої СГПП «РВД-АГРО» від 20.07.2021 року №162 у розмірі 21021 грн. Клопотання відповідача у відповідності до\~ст.267 ЦПК України\~про розстрочення виконання рішення, суд вважає не обґрунтованим та не вбачає достатніх підстав для відстрочення або розстрочення виконання рішення про стягнення заробітної плати на користь [PERSON] . Доводи відповідача стосовно того, що суд обов`язково має зазначити, що сума середнього заробітку підлягає зменшенню на суму податку на доходи фізичних осіб та військового збору є необґрунтованими, оскільки спростовуються положеннями ст.ст.164,\~167,\~168 Податкового кодексу України\~та п.6\~постанови Пленуму ВСУ від 24.12.1999р. №13. За змістом зазначених норм справляння і сплата податку з прибутку фізичних осіб та інших обов`язкових платежів з громадян є обов`язком працівника і роботодавця, як податкового агента. З огляду на порядок обчислення та спосіб нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, то за своєю сутністю та правовим режимом податкового регулювання такий дохід прирівнюється до заробітної плати, отриманої відповідно до умов трудового договору, якщо інше не передбачено законом. Отже визначена судом сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягає оподаткуванню на загальних підставах як заробітна плата з особливостями, встановленими законом. На момент розгляду справи такий дохід має оподатковуватись податком на доходи фізичних осіб та військовим збором. Обов`язок нарахування та утримання таких податків покладається на податкового агента (п.п.14.1.180 п.14.1 ст.14, п.п.168.1.1 п.168.1 ст.168, п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ\~Податкового кодексу України). Таким чином, на теперішній час дане питання чітко врегульовано нормами\~Податкового кодексу України, що усуває необхідність додаткового його врегулювання рішенням суду. Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень\~ст.141 ЦПК України. З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору, у відповідності зі\~ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908\~\~грн. Згідно\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Outcome: partial