Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], в якому просить постановить рішення про розірвання шлюбу укладеного між ними, який був зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 03.03.1994 року, актовий запис за №358. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 03 березня 1994 року між ними було укладено шлюб, який був зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис за №358. У шлюбі в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Понад п'ять років вони проживаючть окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач стверджує, що жодні подружні відносини вони не підтримують, кожний із них живе самостійним особистим життям та не бажає спільного проживання і збереження сім'ї. Окрім цього, позивач звертає увагу на те, що в нього друга жінка з якою в них народилася дитина. Вважає, що за таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам, а тому просить позов задолити. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні до позову. Просив суд позовні вимоги задоволити повністю. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позивні вимоги підтримав, просив суд такі задоволити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги заперечив, оскільки вважає, що збереження шлюбу між сторонами є можливим. Просив суд відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши дійсні обставини справи і причини позову, повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини сторін, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що 03.03.1994 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис в Книзі реєстрації шлюбів за №358, та видано свідоцтво про шлюб, серія [NUMBER]. /а.с.4/. Також, встановлено, що у шлюбі в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується наданими копіями свідоцтв про народження дітей. /а.с.5-42/. Як з'ясовано у судовому засіданні, сторони понад п'ять років проживають окремо, не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини фактично припинилися. Почуття поваги та любові між ними втрачені, примирення неможливе, оскільки подальше перебування у шлюбі суперечить їхнім інтересам, зокрема позивача, оскільки в нього є інша сім'я. Як роз'яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Суд враховує те, що сторонам надавався термін для примирення, однак примирення так відбулося, і позивач надалі бажає розірвати шлюб. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Отже, наведені обставини приводять суд до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між сторонами неможливі, сім'я розпалась остаточно та шлюб існує формально. Таким чином, враховуючи вищевказане та те, що сторони подружніх відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити. Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позовних вимог, на відповідача слід покласти документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved