Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом, просить визнати недійсним та скасувати акт державного виконавця про проведення прилюднихторгів від 16 грудня 2013 року та визнати недійсним і скасувати свідоцтво про придбання з прилюдних торгів нежитлових приміщень, загальною площею 794,80 кв.м., що знаходяться за адресою: Київська область, [ADDRESS], видане держаним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори на ім'я [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Богуславського районного управління юстиції Київської області знаходиться зведене виконавче провадження до складу якого входять три виконавчі провадження з примусового виконання рішень: виконавчий лист № 2-414 виданий Богуславським районним судом Київської області 06.07.2009 року про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірів 1/4 частини доходів; виконавчий лист №1004/1366/12 виданий Богуславським районним судом Київської області 04.10.2012 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк» заборгованості у розмірі 396230 грн. 59 коп.; виконавчий лист № 2-а-5097 виданий Богуславським районним судом Київської області 28.11.2012 року про стягнення із [PERSON] на користь держави штрафу у розмірі 9168 грн. 59 коп. В ході виконання зведеного виконавчого провадження державним виконавцем 06.02.2013 року було складено акт опису і арешту нежитлових будівель, що належали позивачу та знаходяться за адресою: [ADDRESS] 14.03.2013 року державним виконавцем винесена постанова про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні і 15.04.2013 року до відділу ДВС Богуславського районного управління юстиції у Київській області надійшов висновок з незалежної оцінки нежитлових будівель по [ADDRESS] у м. Богуславі. Згідно висновку, нежитлові приміщення були оцінені у 375767 гривень. Позивач не погоджуючись із вартістю оцінених приміщень, написав заяву про рецензування звіту про оцінку майна. Однак рецензування Фондом державного майна України не проводилось, оскільки державний виконавець заяву та звіт так і не направив. 28.08.2013 року відділ державної виконавчої служби Богуславського районного управління юстиції уклав договір із ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна. 13.12.2013 року було складено протокол проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, що належало позивачу. Згідно протоколу переможцем прилюдних торгів став [PERSON], який придбав нежитлові приміщення за 188000 гривень. 16.12.2013 року на депозитний рахунок відділу ДВС надійшли кошти від реалізації арештованого майна у розмірі 159988 гривні. Позивач вважає, що прилюдні торги із реалізації предмету іпотеки були проведені з порушенням законодавства України, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Висновок незалежної оцінки майна був складений та підписаний 29.03.2013 року, торги проводилися 20.09.2013 року, 08.11.2013 року та 13.12.2013 року, коли висновок був уже не чинний. На порушення частини 2 ст. 49 Закону України «Про іпотеку» другі прилюдні торги відбулися 08 листопада 2013 року, тобто майже через півтора місяці після проведення перших прилюдних торгів. Відповідно до ч. 8 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку». Пункт 1.4 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 68/5 від 27.10.1999 року передбачає, що організація та проведення прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки здійснюються з урахуванням вимог Закону України «Про іпотеку». Згідно ч.ч. 3-5 ст. 43 Закону України «Про іпотеку» організатор прилюдних торгів не пізніше ніж за 15 днів до дня початку прилюдних торгів публікує за місцезнаходженням предмета іпотеки принаймні в двох місцевих друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення прилюдних торгів. У повідомленні зазначається інформація про день, час, місце проведення прилюдних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення прилюдних торгів та іншу необхідну інформацію. Організатор прилюдних торгів забезпечує будь-якій зацікавленій особі доступ до інформації про умови проведення прилюдних торгів та про предмет іпотеки, що підлягає продажу. Не пізніше дня публікації повідомлення про проведення прилюдних торгів у засобах масової інформації організатор прилюдних торгів письмово сповіщає державного виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день, час і місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну продажу майна. На порушення вищевказаних положень Закону України «Про іпотеку» організатором прилюдних торгів не було опубліковано повідомлення про проведення прилюдних торгів з реалізації нежитлових приміщень по [ADDRESS] у м. Богуславі у двох місцевих друкованих засобах масової інформації. Таке повідомлення будо надруковане начальником відділу ДВС Богуславського районного управління юстиції лише одне, про призначення торгів на 08 листопада 2013 рік і не зазначено достатньої інформації про умови проведення прилюдних торгів. Вимоги до змісту повідомлення про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна містяться також і у п.п. 3.6, 3.10 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 68/5 від 27.10.1999 року. Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином (п.4 правових висновків Верховного Суду України від 01.03.2013 року). Отже, акт державного виконавця про проведення прилюдних торгів 16.12.2013 року є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах і є правочином. Таким чином, ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину (ст.ст. 203, 215 ЦК України). Оскільки виходячи зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року № 68/5 та зареєстрованого в зазначеному Міністерстві 02.11.1999 року за № 745/4838 (Правова позиція Верховного Суду України по справі № 6-116 цс 12, постанова від 24.10.2012 року). На переконання позивача, вказані порушення під час підготовки та проведення прилюдних торгів зменшили можливість участі у торгах потенційних покупців і, як наслідок, призвели до порушення прав боржника у виконавчому провадженні щодо реалізації предмета іпотеки за найвищою ціною. Створення штучних умов недопущення до участі у торгах потенційних покупців, зменшило конкурс покупців на предмет іпотеки, що відповідно у разі дотримання відповідачем належного повідомлення про можливість прийняти участь у прилюдних торгах в засобах масової інформації, могло вплинути на ціну придбання нежитлових приміщень, так як реалізація могла відбутися вище стартової ціни. В судовому засіданні позивач [PERSON] і його представник [PERSON] позов підтримали, посилаючись на вищевказані факти та докази. Окрім того, представник позивача зазначила, що прилюдні торги не могли призначатись третій раз, так як Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року № 68/5 передбачено можливість проведення лише повторних торгів і в разі, якщо майно не було продане, або прилюдні торги не відбулися, то майно повинно бути зняте з прилюдних торгів. Також представник позивача пояснила, що безумовною підставою для задоволення позову є той факт, що станом на 13.12.2013 року, коли відбулися прилюдні торги і за їх результатами було складено протокол про проведення прилюдних торгів, оцінка нерухомого майна була не дійсною, так як пройшло шість місяців з дати оцінки, яка було проведена експертом станом на 29.03.2013 року. Тому при проведенні прилюдних торгів 13.12.2013 року неможливо було правильно визначити стартову ціну лоту і як наслідок було порушено право позивача на продаж арештованого майна за найвищою ціною. Представник відповідача - відділу державної виконавчої служби Богуславського районного управління юстиції Ведмеденко О.Д. в судовому засіданні позов не визнав і пояснив суду, що реалізація арештованого майна, яке належало позивачу, як боржнику по зведеному виконавчому провадженню, проводилася відповідно до ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» та відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року № 68/5. Оскільки рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки не приймалося, то відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» на нерухоме майно боржника [PERSON] було накладено арешт. Іпотекодержатель нерухомого майна ПАТ «Державний ощадний банк України» заперечень проти реалізації майна на прилюдних торгах не висловлював. 28.08.2013 року відділ державної виконавчої служби Богуславського районного управління юстиції уклав договір із ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна. Перші прилюдні торги були призначені на 20.09.2013 року, коли експертна оцінка нерухомого майна була чинною. Наступні торги, які призначалися на 08.11.2013 року та 13.12.2013 року проводилися після уцінки майна, яку проводив державний виконавець. За результатами прилюдних торгів, що відбулися 13.12.2013 року, було складено акт державного виконавця про проведення прилюдних торгів від 16 грудня 2013 року на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів від 13.12.2013 року. Оскільки позивач не ставить вимоги про визнання прилюдних торгів недійсними та складеного за результати торгів відповідного протоколу про проведення прилюдних торгів, то на думку представника відповідача неможливо визнати недійсним акт державного виконавця про проведені прилюдні торги, так як вказаний акт було складено на підставі належним чином оформленого протоколу про проведення прилюдних торгів та документів, які підтверджували розрахунок за продане майно. Відповідач [PERSON] і його представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали та пояснили суду, що відповідач [PERSON] є добросовісним набувачем нерухомого майна, яке було придбане ним на прилюдних торгах, що відбулися 13.12.2013 року, так як будь-яких порушень під час проведення прилюдних торгів не було допущено, що підтвердив в судовому засіданні ліцитатор [PERSON]. Щодо нечинності експертної оцінки нерухомого майна на час проведення прилюдних торгів, то стороною відповідача зазначено, що в даному випадку необхідно враховувати не тільки наявність такого порушення під час проведення прилюдних торгів, але й з'ясовувати чи порушені при цьому права боржника, які підлягають судовому захисту. На думку представника відповідача позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували факт порушення його прав. Натомість, в разі визнання недійсним акта державного виконавця про прилюдні торги та визнання недійсним свідоцтва про придбання з прилюдних торгів нежитлових приміщень, будуть суттєво порушені права відповідача [PERSON], який купив нерухоме на прилюдних торгах і є добросовісним набувачем. Зокрема, являється неможливим застосувати двосторонню реституцію в даних правовідносинах та провести повторні прилюдні торги, так як ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», яке проводило прилюдні торги, ліквідоване без правонаступництва. Також неможливо вирішити питання про повернення грошових коштів [PERSON], оскільки згода банку відсутня. Крім того, сторона відповідача вказує, що з часу придбання нерухомого майна на прилюдних торгах сталося інфляційне обезцінення гривні та різкий ріст курсу долара США. Як наслідок це впливає на знецінення грошових коштів, які були сплачені відповідачем [PERSON], і втрата грошових коштів станом на 28.02.2015 року становить 58092 грн. З урахуванням офіційного курсу долара станом на 31.03.2015 року - 23,44 грн. розмір завданого збитку становитиме 362840 грн. Зважаючи на те, що позивач не ставить вимоги про визнання прилюдних торгів недійсними та складеного за результати торгів відповідного протоколу про проведення прилюдних торгів, то в даному випадку відповідач [PERSON] і його представник погоджуються з позицією представника відділу ДВС Богуславського районного управління юстиції про неможливість задоволення вимог позивача про визнання недійсним акта державного виконавця про проведені прилюдні торги, так як вказаний акт було складено на підставі належним чином оформленого протоколу про проведення прилюдних торгів та документів, які підтверджували розрахунок за продане майно. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] вважала обґрунтованими на достатніх доказах, а також пояснила, що нерухоме майно, яке належало позивачу, було продане на прилюдних торгах по заниженій ціні, яка не відповідала фактичній вартості майна, що позбавило можливості погасити заборгованість позивача, в тому числі, перед нею як стягувачем у виконавчому провадженні. Третя особа ПАТ «Державний ощадний банк України» в судове засідання свого представника не направив, але надіслав заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника та подав заперечення проти позову, в яких просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] в повному обсязі, оскільки позивач не надав суду необхідних належних та допустимих на підтвердження тих обставин, на які посилається в позовній заяві. Зокрема відповідач зазначає, що державний виконавець діяв відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» та після того, як було укладено договір на реалізацію арештованого майна, передав арештоване майно ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» за оцінкою, яка на час передачі майна була дійсною. Оскільки покупець нерухомого майна, яке було продано з прилюдних торгів в порядку виконання рішення суду, [PERSON] являється добросовісним набувачем, то від нього неможливо витребувати зазначене нерухоме майно відповідно до ч. 2 ст. 388 ЦК України. Третя особа Богуславська районна державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, але надіслала заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника Суд, заслухавши сторони та їх представників, свідків та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На виконанні у відділі державної виконавчої служби Богуславського районного управління юстиції Київської області знаходиться зведене виконавче провадження з примусового виконання рішень: виконавчий лист № 2-414 виданий Богуславським районним судом Київської області 06.07.2009 року про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірів 1/4 частини доходів; виконавчий лист №1004/1366/12 виданий Богуславським районним судом Київської області 04.10.2012 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк» заборгованості у розмірі 396230 грн. 59 коп.; виконавчий лист № 2-а-5097 виданий Богуславським районним судом Київської області 28.11.2012 року про стягнення із [PERSON] на користь держави штрафу у розмірі 9168 грн. 59 коп. 06.02.2013 року державним виконавцем Храбуст О.С. було складено акт опису і арешту нежитлових будівель, що належать [PERSON] та знаходяться за адресою: [ADDRESS] 14.03.2013 року державним виконавцем винесена постанова про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні. 15.04.2013 року до відділу ДВС Богуславського районного управління юстиції у Київській області надійшов висновок з незалежної оцінки нежитлових будівель по [ADDRESS] у м. Богуславі. Згідно висновку з незалежної оцінки майна, нежитлові будівлі загальною площею 794,80 кв.м. за вищевказаною адресою були оцінені у 375767 гривень станом на 29.03.2013 року. 28.08.2013 року відділ державної виконавчої служби Богуславського районного управління юстиції уклав договір із ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна. Відповідно до п.1.2 договору ВДВС передає спеціалізованій організації для реалізації арештоване державним виконавцем нерухоме майно, а спеціалізована організація надає послуги по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна у порядку встановленому Законом України «Про виконавче провадження», Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна. Перші прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна були призначені на 20.09.2013 року, але в зв'язку з відсутністю покупців, не відбулися. Листом №4799 від 20.09.2013 року ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» звернулося до начальника відділу ДВС Богуславського районного управління юстиції з проханням провести переоцінку арештованого майна з наданням відповідного акту переоцінки майна. Згідно акту державного виконавця, затвердженого начальником відділу ДВС 09.10.2013 року, нерухоме майно боржника [PERSON] було переоцінене, вартість після переоцінки 368251,66 грн. (зменшена на 2%). Повторні прилюдні торги з реалізації арештованого майна були призначені на 08 листопада 2013 року, але в зв'язку з відсутністю покупців, не відбулися. Листом №5235 від 08.11.2013 року ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» звернулося до начальника відділу ДВС Богуславського районного управління юстиції з проханням провести переоцінку арештованого майна з наданням відповідного акту переоцінки майна. Згідно акту державного виконавця, затвердженого начальником відділу ДВС 21.11.2013 року, нерухоме майно боржника [PERSON] було переоцінене, вартість після переоцінки зменшена на 50% і становить 187883,50 грн. Наступні прилюдні торги з реалізації арештованого майна були призначені на 12 грудня 2013 року, що видно із копії листа ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» №5313 від 26.11.2013 року. 13.12.2013 року було складено протокол проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, що належало позивачу. Згідно протоколу переможцем прилюдних торгів став [PERSON], який придбав нежитлові приміщення за 188000 гривень. 16.12.2013 року після надходження на депозитний рахунок відділу ДВС коштів від реалізації арештованого майна у розмірі 159988 гривні, державним виконавцем було складено акт про проведення прилюдних торгів, згідно якого переможець прилюдних торгів [PERSON]. 27 грудня 2013 року державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори [PERSON] видане свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, в якому зазначено, що останньому належить на праві власності нерухоме майно: нежитлові будівлі загальною площею 794,80 кв.м., що знаходяться в м. Богуславі по [ADDRESS] (колишня юридична адреса [ADDRESS]). Вказані фактичні обставини справи встановлені судом на підставі належним чином завірених матеріалів зведеного виконавчого провадження. Первинні документи, які складалися ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» при проведенні реалізації арештованого майна, не були дослідженні в судовому засіданні за їх відсутності, оскільки ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» ліквідоване без правонаступництва 04.07.2014 року, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 25.09.2014 року. Оскільки сторона позивача не надала суду доказів про наявність первинних документів про реалізацію арештованого майна, то як наслідок це позбавило можливості суд встановити фактичні обставини справи з приводу порушень при проведенні прилюдних торгів та з'ясувати, чи мало місце порушення Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року № 68/5, в тому числі, чи належним чином були повідомлені боржник і стягувачі у зведеному виконавчому провадженні, чи було опубліковано повідомлення про проведення прилюдних торгів за місцезнаходженням нерухомого майна в місцевих друкованих засобах масової інформації, чи були допущені порушення в день проведення прилюдних торгів. Натомість, допитаний в судовому засіданні за клопотанням відповідача [PERSON] свідок [PERSON]., який був ліцитатором під час проведення прилюдних торгів, пояснив суду, що боржник і стягувачі належним чином повідомлялися про день, час, та місце проведення прилюдних торгів, а також про проведення прилюдних торгів було здійснено належне повідомлення згідно п. 3.5 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року № 68/5, а саме на відповідному веб-сайті було розміщено інформацію про нерухоме майно, яке реалізувалося з прилюдних торгів. Крім того інформація була опублікована в засобах масової інформації. Будь-яких порушень під проведення прилюдних торгів ним не було допущено. Суд, вирішуючи позов [PERSON] в межах заявлених ним вимог, враховує наступні положення чинного законодавства України. Відповідно до ч.ч. 1-6 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Рухоме майно, вартість якого не перевищує сто п'ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, товари побутового вжитку, а також інше рухоме майно (у разі якщо стягувач не заперечує проти цього) реалізуються на комісійних умовах. Нерухоме майно, транспортні засоби, повітряні, морські та річкові судна реалізуються виключно на прилюдних торгах (аукціонах). Майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону. Порядок реалізації майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, крім цінних паперів, визначається Міністерством фінансів України за погодженням з Національним банком України. Порядок реалізації цінних паперів визначається Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Міністерством юстиції України, а іншого майна - Міністерством юстиції України. Не реалізоване на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах протягом двох місяців майно підлягає уцінці державним виконавцем, що проводиться в десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів чи аукціону такими, що не відбулися, або закінчення двомісячного строку реалізації майна на комісійних умовах. Майно може бути уцінене не більш як на 30 відсотків. У разі нереалізації майна в місячний строк з дня проведення уцінки воно повторно уцінюється в такому самому порядку, але не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна. У разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. Таким чином, посилання сторони позивача на порушення правил проведення прилюдних торгів в частині проведення після повторних прилюдних торгів ще третіх торгів, є необґрунтованим на вимогах Закону України «Про виконавче провадження». Тимчасове положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року № 68/5, дійсно не передбачає можливості повторної уцінки нерухомого майна на 50%, але це відповідало вимогам ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 21 квітня 1999 року, яка не є чинною на даний час. Тому суд при вирішення даного спору враховує положення ч. 5 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає можливість повторної уцінки нерухомого майна, але не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна, що фактично було виконано при проведенні прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, яке належало позивачу. Із досліджених в судовому засіданні матеріалів зведеного виконавчого провадження, по якому боржником являється позивач, вбачається, що з дня підписання звіту про оцінку нерухомого майна з 29.03.2013 року на день проведення прилюдних торгів 13.12.2013 року пройшло більше шести місяців. В даному випадку після збігу шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна обов'язковою умовою призначення і проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна, з якої мала визначатись стартова ціна лота, що випливає з положень ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» та пунктів 3.2, 3.4 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна (правова позиція судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України викладена в Постанові від 22 жовтня 2014 року). При вирішенні даного спору суд враховує також правову позицію судової палати Верховного Суду України викладену в Постанові від 24 жовтня 2012 року (справа №6-116цс12), в якій зазначено, що оскільки виходячи зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 та зареєстрованого в зазначеному Міністерстві 2 листопада 1999 року за № 745/4838. Дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Також в цій Постанові Верховний Суд України звернув увагу на те, що при вирішенні позову про визнання прилюдних торгів недійсними суду необхідно встановлювати такі факти: чи мало місце порушення вимог Тимчасового положення та інших норм при проведенні прилюдних торгів; чи вплинули ці порушення на результати торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати торгів. Аналогічні роз'яснення містяться в п. 30 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності на інших речових прав», в якому зазначено, що застосовуючи положення частини другої статті 388 ЦК про те, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень, суд повинен мати на увазі, що позов власника про витребування майна в особи, яка придбала його в результаті публічних торгів, проведених у порядку, встановленому для виконання судових рішень, підлягає задоволенню лише в тому разі, якщо торги були визнані недійсними, оскільки відповідно до частини першої статті 388 ЦК власник має право витребувати майно, яке вибуло з володіння поза його волею, і в добросовісного набувача. Під час розгляду позову про визнання публічних торгів недійсними і витребування майна в особи, яка придбала його на торгах, суд має дати оцінку тому, чи є порушення, на які посилається позивач, суттєвими та чи вплинули вони на результат торгів. У зв'язку із цим позов про визнання публічних торгів недійсними, пред'явлений особою, права і законні інтереси якої не були порушені внаслідок відступлення від встановленого законом порядку проведення торгів, і обґрунтовані такими обставинами позовні вимоги власника про витребування проданого на торгах майна задоволенню не підлягають. У разі наявності підстав для визнання публічних торгів недійсними у первісний стан шляхом реституції повертаються сторони договору - організатор торгів та їх переможець. Отже, після цього майно підлягає повторному продажу з публічних торгів відповідно до порядку, встановленого для виконання судового рішення, оскільки задоволення позову про визнання торгів недійсними не скасовує судового рішення, для виконання якого такі торги були проведені. Таким чином, враховуючи викладене та вирішуючи позов в межах заявлених позивачем вимог, суд приходить до переконання, що позивачем не доведено в судовому засіданні, що порушення при проведенні прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, які проявились в проведенні продажу майна за оцінкою, шестимісячний строк дії якої закінчився станом на 13.12.2013 року, привели до порушення його прав як боржника в судовому засіданні. Зокрема, позивач не надав суду доказів, а саме нового звіту про оцінку нерухомого майна станом на 13.12.2013 року, з якого було б видно, що нерухоме майно, яке розташоване по [ADDRESS] в м. Богуславі, мало вищу ціну, ніж та, яка вказана в звіті про оцінку майна від 29.03.2013 року. Крім того, незважаючи на те, що позивач не ставить вимог про витребування від добросовісного набувача майна, яке було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень, але його вимога про визнання недійсним та скасування свідоцтва про придбання з прилюдних торгів нежитлових приміщень, яке було видане переможцю торгів [PERSON], пов'язана з припиненням права власності набувача майна за результатами прилюдних торгів. В такому разі його вимоги можуть бути задоволені, якщо прилюдні торги визнаються недійсними, але таких вимог позивач взагалі не ставить. Суд також вважає необґрунтованим посилання позивача на порушення під час підготовки та проведення прилюдних торгів вимог Закону України «Про іпотеку», оскільки відсутнє судове рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому державний виконавець керувався положеннями ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», якою врегульовано порядок реалізації арештованого майна. При вирішенні даного спору суд також враховує заперечення відповідача [PERSON] в тій частині, що в разі визнання недійсним акта державного виконавця про прилюдні торги та визнання недійсним свідоцтва про придбання з прилюдних торгів нежитлових приміщень, будуть суттєво порушені права відповідача [PERSON], який купив нерухоме на прилюдних торгах і є добросовісним набувачем. Зокрема, являється неможливим застосувати двосторонню реституцію в даних правовідносинах та провести повторні прилюдні торги, так як ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», яке проводило прилюдні торги, ліквідоване без правонаступництва. З урахуванням викладеного та

Outcome: dismissed