Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Черкаське обласне бюро судової медичної експертизи» про визнання незаконними дії судово-медичного експерта та визнання недійсним акту судово- медичного дослідження № 08 від 25.07.1985, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.05.2017 порушено кримінальне провадження № 42017251230000032 за ч.1 ст. 115 КК України, а в судовому засіданні 16.11.2017 стало відомо, що є акт судово- медичного дослідження №8 від 25.07.1985, який позивач вважає недійсним, оскільки невідомо звідки він взявся та чи проводився взагалі розтин трупа. Тому, звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.12.2017 відкрито провадження у даній справі. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі, пояснивши суду, що є всі правові підстави вважати акт судово- медичного дослідження № 08 від 25.07.1985 недійсним, оскільки в ньому не вірно зазначено дату складання, а розтин трупу [PERSON] проводився ніби-то медичним еспертом [PERSON], який в той час не працював лікарем згідно з штатним розписом у комунальній установі «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи». Вважає, що розтин трупу не проводився взагалі, що [PERSON] було умисно вбито. Представник відповідача - Федоренко М.А. проти задоволення позову заперечував. Суду пояснив, що він є начальником комунальної установи «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи», в архіві їх установи зберігається акт судово-медичного дослідження трупа № 08 на ім'я [PERSON] від 25.07.1985. Іншого акту до архіву не поступало. Судово-медичне дослідження трупу [PERSON] проводив завідувач Шполянського відділення судово-медичної експертищи [PERSON] Разом з цим документом зберігається копія акту судово-хімічного досліжження крові № 1339 та копія корінця до лікарського свідоцтва про смерть № 08 на ім'я [PERSON] Вказані документи зберігаються в архіві установи у підшивці з іншими документами за 1985 рік. Копії цих документів за вимогою представника позивача виготовлялися та видавалися відповідальним працівником, засвідчені його підписом та печаткою установи. У судовому засіданні допиатні як свідки [PERSON] - сестар померлої [PERSON] та [PERSON] - чоловік [PERSON] У своїх поясненнях останні повідомили, що обставини смерті [PERSON] дають підстави вважати про причетність сторонніх осіб до її смерті, а тому вони мають сумніви щодо правильності висновків експерта про встановлення причини смерті [PERSON] Заслухавши думку представників сторін, покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає наступне. Згідно з ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Проведення експертиз завершується складанням експертного висновку, оформленого в письмовому вигляді. Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи За своїм формуляром експертний висновок співвідноситься з такою формою інформаційно-довідкової документації, як акт. В матеріалах справи міститься копія акту судово-медичного дослідження трупа [PERSON] № 08 від 25.07.1985, проведене завідувачем Шполянського відділення судово-медичної експертизи [PERSON], який зарахований на цю посаду наказом №40-к від 11.07.1985. Наказом № 131/к від 19.07.1985 його призначено за суміснимцтвом на посаду паталогоанатома Шполянскьої центральної районної лікарні. Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3,5 та 6 статті 203 Цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч.1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1,3,5,6 ст. 203 цього Кодексу, відповідно до яких зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Законодавством України врегульовані питання щодо недійсності угод (ст. 215-216 Цивільного кодексу України). Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ст. 215 ЦК України). Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що акт експерта не є правочином, не є актом юридичної особи, який має обов'язкову силу для фізичної особи, це є одним із видів доказів, які враховуються судом при прийнятті рішення по цивільній справі, цей документ не може бути окремо оскаржений і спосіб захисту обраний позивачем не відповідає положенням ст. 16 ЦК України. Оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позивач не надав суду належних доказів, які б підтверджували неправомірність дій судово-медичного експерта та те, що дані дії порушували б права позивача. Таким чином, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed