Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Генічеської державної нотаріальної контори, в якому просить скасувати заборони на відчудження житлового будинку, що розташований в м. Генічеськ по вул. Лободи, 21, яка накладена Генічеською державною нотаріальною конторою, 26.03.1969 року на підставі договору застави, укладеного між [PERSON], яка померла 15.10.1995 року і Генічеським відділенням Державного банку СРСР та виключити житловий будинок, що розташований в м. Генічеськ по вул. Лободи, 21 з Єдиного реєстру заборон відчудження обєктів нерухомого майна. В обґрунтування позову посилається на те, що за життя його матері [PERSON], на підставі Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого 15.11.1968 року державним нотаріусом Генічеської державної нотаріальної контори [PERSON] за р. №2252 та зареєстрованого 22.08.1975 року Генічеським БТІ за номером запису 631, належав житловий будинок, що розташований в м. Генічеськ по вул. Лободи, 21. До перейменування вулиць, вказане житло значилось за адресою: м. Генічеськ по вул. Братів Коваленко, 35-в. Після смерті його матері, яка померла 15.10.1995 року та смерті його батька, [PERSON], який помер 01.09.2005 року, він прийняв та оформив спадщину у вигляді житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами і будівлями, який знаходиться в м. Генічеськ по вул. Лободи, 21, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом виданого Генічеською державною нотаріальною конторою 12.01.2018 року. Після оформлення спадщини, нотаріусом йому було повідомлено, що вказане житло знаходиться під забороною і він не зможе у подальшому вчиняти відносно нього ніяких угод. На підтвердження вказаних обставин нотаріусом було надано Витяг з Держаного треєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, з якого слідує, що обтяження виникло на підставі договору застави виданого 26.03.1969 року Генічеською державною нотаріальною конторою. Для зясування обставин, які стали підставою накладення заборони на відчудження належного спадкодавцю нерухомого майна він звернувся до нотаріального архіву Херсонської області і просив надати йому копію документа, згідно якого таку заборону було застосовано. На його запит він отримав витяг з реєстру для реєстрації заборон відчудження житлових будинків, ведення якого здійснювалося державною нотаріальною конторою в період з лютого 1952 року по червень 1992 року. Із витягу з реєстру заборон слідує, що державним нотаріусом 26.03.1969 року здійснено запис про заборону відчудження житлового будинку у звязку з отриманням [PERSON] в Генічеському відділенні Держбанку ссуди в сумі 1000 руб. З наведеного слідує, що обтяження на належне його матері нерухоме майно було застосовано на визначений строк, тобто до повернення отриманих в банківській установі грошових коштів. Очевидним є той факт, що отриманий спадкодавцем кредит було погашено, оскільки ніяких фінансових вимог банківська установа до матері з 1969 року не заявляла. Після розпаду СРСР держбанк припинив свою діяльність на території України, а його правонаступник (якщо такий був) також ніяких вимог до його матері не заявляв. Оскільки вчинений нотаріусом запис про заборону відчуження житлового будинку ніяким чином не впливав на права спадкодавця, так як ніяких дій по його відчуженню власником будинку не вчинялось, цей запис не було своєчасно скасовано, а тому він був вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд даної справи без його участі, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Представник Генічеської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд даної справи без її участі, щодо вирішення даної справи поклалися на розсуд суду.. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом було встановлено, що матері позивача [PERSON], на підставі Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого 15.11.1968 року державним нотаріусом Генічеської державної нотаріальної контори [PERSON] за р. №2252 та зареєстрованого 22.08.1975 року Генічеським БТІ за номером запису 631, належав житловий будинок, що розташований в м. Генічеськ по вул. Лободи, 21. До перейменування вулиць, вказане житло значилось за адресою: м. Генічеськ по вул. Братів Коваленко, 35-в. Після смерті матері позивача, яка померла 15.10.1995 року, згідно копії свідоцтва про смерть серії І-КГ №270670 від 17.10.1995 року та смерті батька позивача, [PERSON], який помер 01.09.2005 року, згідно копії свідоцтва про смерть серії І-КГ №013632 від 06.09.2005 року, позивач [PERSON] прийняв та оформив спадщину у вигляді житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами і будівлями, який знаходиться в м. Генічеськ по вул. Лободи, 21, що підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Генічеською державною нотаріальною конторою 12.01.2018 року. Після оформлення спадщини, нотаріусом було повідомлено, що вказане житло знаходиться під забороною і позивач [PERSON] не зможе у подальшому вчиняти відносно нього ніяких угод, що підтверджується копією Витягу з Держаного треєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, з якого слідує, що обтяження виникло на підставі договору застави виданого 26.03.1969 року Генічеською державною нотаріальною конторою. Як було зазначено позивачем [PERSON], із Витягу з реєстру для реєстрації заборон відчудження житлових будинків, ведення якого здійснювалося державною нотаріальною конторою в період з лютого 1952 року по червень 1992 року слідує, що державним нотаріусом 26.03.1969 року здійснено запис про заборону відчудження житлового будинку у звязку з отриманням [PERSON] в Генічеському відділенні Держбанку ссуди в сумі 1000 руб. З наведеного слідує, що обтяження на належне матері позивача [PERSON] нерухоме майно було застосовано на визначений строк, тобто до повернення отриманих в банківській установі грошових коштів. Як вказано позивачем [PERSON] отриманий спадкодавцем кредит було погашено, оскільки ніяких фінансових вимог банківська установа до його матері з 1969 року не заявляла. Після розпаду СРСР держбанк припинив свою діяльність на території України, а його правонаступник (якщо такий був) також ніяких вимог до його матері не заявляв. Оскільки вчинений нотаріусом запис про заборону відчуження житлового будинку ніяким чином не впливав на права спадкодавця, так як ніяких дій по його відчуженню власником будинку не вчинялось, цей запис не було своєчасно скасовано, а тому він був вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як вказані обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі. На підставівикладеного,

Outcome: approved