Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до до [PERSON] поділ спільного майна подружжя, покликаючись на те, що з відповідачкою у щлюбі вони перебували з 22.11.2003 року котрий розірвали 15.04.2015 року. 05.08.2014 року сторони придбали автомобіль [NUMBER], який зареєстровано на відповідачку [PERSON] Після розірвання шлюбу сторони не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна подружжя. На підставі наведеного позивач просить суд визнати автомобіль марки «Volkswagen Caddy » спільною власністю подружжя то визначити частки у спільному майні подружжя по 1/2 кожному. Відповідачка [PERSON] подала зустрічний позов до [PERSON] про визнання права власності на майно мотивуючи тим, що хоча і автомобіль був придбаний у шлюбі та кошти на купівлю автомобіля їй дали батьки, котрі знаходились на заробітках, а тому вона не вважає даний автомобіль спільною власністю. На протязі подружнього життя з відповідачем по зустрічному позову він не забезпечував сімю матеріально, зароблені ним кошти він в сімю не вкладав, а витрачав на себе та на свої власні потреби. На підставі наведеного відповідачка по первісному позову позивачка по зустрічному позову просить суд відмовити в задоволенні первісного позову та визнати за нею право власності на спірний автомобіль. Позивач по первісному позову відповідач по зустрічному позову [PERSON] Я подав в суд заяву про слухання справи у його відсутності та про те, що він відмовляється від первісного позову та не заперечує проти задоволення зустрічного позову [PERSON] оскільки визнає її позовні вимоги повністю. Представник відповідача по первісному позову та позивача по зустрічному позову [PERSON] та відповідачка по первісному позивачка по зустрічному позову [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечили просять задоволити зустрічний позов в повному обсязі. Судові витрати по справі просять з відповідача не стягувати , оскільки вони врегулювали даний спір добровільно Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що в первісному позові слід відмовити а зустрічний позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Відповідно до довідки виданої 18.09.2015 року ГУМВС України у Львівькій області вбачається, що 05.08.2014 року Червноградським ЦНП ДАІ автомобіль марки «Volkswagen Caddy » зареєстровано за [PERSON] Анатолієвною,[INFO] жительки с. Савчин Сокальського району Львівської області. Відповідно до реєстраційної карти транспортного засобу вбачаються технічні характеристики автомобіля та вказано, що власником автомобіля марки «Volkswagen Caddy » є [PERSON] Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно з ст.70 Сімейного кодексу України та ст. 372 Цивільного кодексу України, в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності, частки майна є рівними. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Пленум Верховного Суду України в постанові №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (далі - постанова Пленуму) зазначає, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 69, ч. 1 ст. 71 СК. України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, яке ділиться між ними в натурі. Поділ здійснюється за взаємною згодою подружжя, а в разі недосягнення згоди - судом. На підставі ст.71 Сімейного кодексу України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що оскільки сторони в судовому засіданні прийшли до спільного вирішення спору в досудовому порядку, домовились про розподіл судових витрат по справі, а тому в первісному позові слід відмовити а зустрічний позов задоволити частково. Також слід скасувати заходи забезпечення позову згідно ухвали Сокальського районного суду від 02.10.2015 року, оскільки сторони не заперечують щодо зняття арешту з автомобіля.

Outcome: partial