Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 27.10.2014 року нотаріусом Овруцької державної нотаріальної конторою Житомирської області, зареєстроване в реєстрі за № 1-1633, на 2/3 частини спадщини квартири [ADDRESS] на імя [PERSON] після смерті [PERSON], яка померла 23.03.2013 року. Позов мотивований тим, що 24.02.2013 року померла мати позивача [PERSON]; після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на 2/3 частин квартири [ADDRESS]; позивач у встановленому законом порядку прийняла спадщину, своєчасно подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; проте Овруцька ДНК листом від 13.03.2017 року № 555/02-44 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна у звязку з тим, що іншому спадкоємцю сину спадкодавця [PERSON], відповідачу у справі, державним нотаріусом Овруцької ДНК [PERSON] 27.10.2014 року було помилково видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 1-1633, на все спадкове майно; оскаржуване свідоцтво порушує права позивача та є незаконним, а тому підлягає визнанню недійсним. Третя особа подала заяву про розгляд справи без участі її представника, у вирішенні справи покладаються на розсуд суду. В судовому засідання позивач позов підтримала, просила його задоволити з мотивів у ньому наведених. В судовому засіданні відповідач проти позову заперечив частково, а саме не погодився із вимогою визнати свідоцтво про право на спадщину недійсним повністю та погодився з вимогою визнати його недійсним лише в 1/2 частині, а також заперечив проти покладення на нього судових витрат в повному обсязі, з мотивів того, що помилку при видачі свідоцтва було допущено нотаріусом не з його вини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. 24.03.2013 року померла мати позивача [PERSON], що стверджується копіями свідоцтва про смерть серії І-ТП № 212721, свідоцтва про народження І-АГ № 161785, свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ТП № 286301. Як вбачається з копій матеріалів спадкової справи № 355/2013 року, заведеної Овруцькою ДНК до майна померлої 24.03.2013 року [PERSON], та листа Овруцької ДНК від 13.03.2017 року № 555/02-44, до складу спадкового майна входять належні [PERSON] 2/3 частин квартири [ADDRESS]. Сторони, як спадкоємці за законом першої черги, у встановленому статтями 1268, 1269 ЦК України порядку прийняли спадщину. Однак позивач своїх спадкових прав на належний спадкодавцю обєкт нерухомості не оформила, оскільки у відповідь на її звернення щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом в 1/2 частці на 2/3 частин квартири [ADDRESS], які належали померлій 24.03.2013 року її матері [PERSON], Овруцька ДНК листом від 13.03.2017 року № 555/02-44 повідомила, що державним нотаріусом Овруцької ДНК [PERSON] було помилково видано 27.10.2014 року сину померлої [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 1-1633, на 2/3 частини вказаної квартири, тобто на все спадкове майно, тоді як відповідач претендує лише на 1/2 його частку. Вказане також підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2014 року № 28648830. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. У відповідності до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Відповідач, якому видано оскаржуване свідоцтво про право на спадщину, має право на спадкування належного спадкодавцю майна 2/3 частин квартири [ADDRESS] лише в 1/2 його частці, тобто на спадкування 1/3 частини вказаної квартири, і не має права на спадкування іншої його частини. Оскаржуваним свідоцтвом про право на спадщину за законом, яке видано відповідачу, порушено права позивача щодо володіння та розпорядження належним їй спадковим майном. За таких обставин, оскаржуване свідоцтво підлягає визнанню недійсним в 1/2 його частині, а позовні вимоги частковому задоволенню. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 640 грн. Тому

Outcome: approved