Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Територіальної громади у особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа: Запорізька районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно та просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позов обґрунтував тим, що після звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON] , позивач дізнався про те, що спадковий житловий будинок не зареєстровано за померлим належним чином, у зв`язку з чим нотаріусом винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про прийняття спадщини. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, його представник - адвокат Завгородня В.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглянути справу в їх відсутність, про що надала відповідну заяву. Представник відповідача - Територіальної громади у особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява відповідача про визнання позовних вимог в повному обсязі, розгляд справи в їх відсутність. Державний нотаріус Запорізької районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в їх відсутність, а також копію спадкової справи. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно п. 4 Заключних та перехідних положень ЦК України 2003 року, до правовідношень, які виникли до вступу в законну силу діючого ЦК, застосовуються норми цивільного кодексу України від 18.07.1963 року. Відповідно до ст.524 ЦК України (1963р.) спадкоємство здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до ст. 534 ЦК України (1963р.) , кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК України (в редакції 1963р.) визнається, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК України (1963р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 09.06.2000 року Лисогірською сільською радою Запорозького району Запорізькій області, актовий запис № 19. Відповідно до заповіту складеного [PERSON] 20.05.1999 року, посвідченого Лисогірською сільською радою Запорізького району Запорізькій області, реєстровий №37, все своє майно, в тому числі житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , заповідав [PERSON] . Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та його батьком [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 21.10.1958 року виданим Біленьківською сільською радою В-Хортицького району Запорізької області. Належність [PERSON] житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] підтверджується записами в книзі погосподарського обліку що ведеться Біленьківською сільською радою Запорізького району Запорізької області. В технічному паспорті, виготовленому Запорізьким міжміським БТІ 18.10.1987 року, [PERSON] зазначений власником будинку. Згідно з відомостями, вказаними довідці Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області №1380/15-10 від 07.08.2020 року [PERSON] був зареєстрований та проживав на день смерті за адресою: [ADDRESS] , разом з ним проживали - [PERSON] (дружина), [PERSON] (син). Постановою державного нотаріуса Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцовою Л.М. від 21.08.2020 року №848/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді житлового будинку, оскільки правовстановлюючі документи на будинок нотаріусу надані не були. З наданої суду державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцовою Л.М. копії спадкової справи № 315/2001 від 25.06.2001 р., відкритої після смерті [PERSON] , вбачається, що позивач прийняв спадщину, відкриту після смерті [PERSON] у встановленому законодавством порядку, а саме шляхом звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом. [PERSON] , як дружина [PERSON] , відмовилась як від частки у спільному сумісному майні подружжя, так і спадкування після смерті чоловіка, про що свідчить відповідна заява. Відповідно до п.3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається: «При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок». Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящихся, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Тобто, записи у погосподарських книгах визначались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до записів в книзі погосподарського обліку що ведеться Біленьківською сільською радою Запорізького району Запорізької області спадкодавець [PERSON] значиться головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи, що відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок на ім`я спадкодавця перешкоджає реалізації спадкових прав позивачці, а у позасудовому порядку вона позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину після смерті чоловіка з огляду на наявність відмови нотаріуса, суд приходить до висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved