Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 04 червня 2013 року між ним та відповідачкою, який зареєстрований Виконавчим комітетом Чопської міської ради, про що складено відповідний актовий запис №12. Свої вимоги мотивував тим, що 04.06.2013 року між позивачем і відповідачкою укладено шлюб, у даному шлюбі у них народився син [PERSON] [INFO]. Сімейне життя з відповідачкою не склалося в силу різних причин, зокрема постійні суперечки та непорозуміння, різні погляди на життя. Спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Позивач не підтримує з відповідачкою жодних відносин, які б вказували на наявність шлюбу, або давали б підстави вважати, що такий шлюб може бути в подальшому збережений. Представником відповідачки [PERSON] адвокатом [PERSON] подано до суду відзив на позовну заяву, яким позовні вимоги визнано у повному обсязі. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON], не заперечували проти розірвання шлюбу, позовні вимоги визнали в повному обсязі. Заслухавши позивача [PERSON], його представника, відповідачку [PERSON] та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, 04.06.2013 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Чопської міської ради, про що скдено відповідний актовий запис за №12. Прізвища після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Зазначене підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія І-ФМ № 104957 від 04.06.2013 року та повторним свідоцтвом про шлюб серія І-ФМ № 190191 від 29.11.2018 року (а.с.8) У шлюбі у подружжя народилася дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серія І-ФМ №438165, виданого 29.11.2018 року Ужгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.(а.с.9) Судом також\~встановлено,\~що спільне\~життя між\~подружжям не\~склалося в\~силу різних\~причин, зокрема через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя. На переконання позивача подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3\~ст.109 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи наведене та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, шлюб існує формально, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а відтак суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved