Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом і просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], який вони зареєстрували 05 жовтня 1999 року у Копичинецькій міській раді Гусятинського району Тернопільської області, за №44. Позивач вказує, що від зазначеного шлюбу в них народилися дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. На даний час шлюб фактично розпався по тій причині, що вони останні 3 роки разом не живуть як сімя. Самі ж сімейні стосунки між нами погіршились за останні два роки. Між ними дуже часто виникають конфлікти, сварки, що емоційно їх виснажує. Сімейні стосунки вони не підтримують, вони між ними припинені і їх шлюб існує тільки на документах. Кожен із них живе своїм життям і спроб для примирення між ними не існує, продовження подружнього життя між ними не має жодного сенсу, оскільки всі можливості для цього давно вичерпані. Їхня колишня сімя вже розпалася. Із-за відсутності сімейних відносин з відповідачкою, зберігати цей шлюб не має сенсу надалі. Діти будуть проживати з відповідачкою і він їм буде допомагати. За таких обставин вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Просить розірвати даний шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просив позов задовольнити. Вказав, що строк на примирення немає необхідності надавати, оскільки миритися з відповідачем не бажає. Відповідач в судовому засіданні заявила клопотання про надання строку для примирення, проте, після зясування судом у відповідача думки з приводу вказаного клопотання, відповідачка відмовилася від заявленого клопотання про надання строку для примирення з позивачем. Вказана відмова прийнята судом. Надалі під час розгляду справи відповідачка позовні вимоги визнала повністю, не заперечувала щодо задоволення позову та вказала, що миритися із позивачем не бажає. Заслухавши сторони по справі, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 05 жовтня 1999 року, який зареєстровано у Копичинецькій міській раді Гусятинського району Тернопільської області за актовим записом № 44, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ИД № 005384, виданим 05 жовтня 1999 року Копичинецькою міською радою Гусятинського району Тернопільської області. Від спільного проживання в шлюбі в сторін неповнолітня донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ИД № 053515 від 06 жовтня 2000 року, виданого Копичинецькою міською радою Гусятинського району Тернопільської області, син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ИД № 123661 від 05 лютого 2003 року, виданого Копичинецькою міською радою Гусятинського району Тернопільської області та син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ИД № 169194 від 04 січня 2013 року, виданого Копичинецькою міською радою Гусятинського району Тернопільської області Сторони шлюбні відносини не підтримують, миритись не бажають. Спільне в сторін життя не склалося, відсутнє будь-яке взаєморозуміння, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально і зберігати його не можливо. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи встановлені обставини та вимоги закону, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження сімї суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Шило) [PERSON], зареєстрований 05 жовтня 1999 року у Копичинецькій міській раді Гусятинського району Тернопільської області, за актовим записом № 44, слід розірвати. На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved