Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок по [ADDRESS] , який розташований на території Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивачка зазначила, що [INFO] помер її чоловік, після смерті якого залишилось спадкове майно, до складу якого входить вищезазначений житловий будинок, вона є єдиною спадкоємицею після смерті чоловіка за заповітом, яка прийняла спадщину. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначене спадкове майно вона не може, оскільки у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мартиненко І.С. з причини відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно та відсутності державної реєстрації права власності на спадковий будинок та рекомендовано звернутись до суду за захистом своїх прав. А тому позивачка змушена звертатися до суду з даним позовом, адже іншого способу захистити своє право на отримання спадщини не має. Ухвалою судді від 17.12.2020 року відкрито провадження по справі за загальними правилами позовного провадження і призначено підготовче судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує і просить позов задовольнити та розглядати справу у його відсутність та у відсутність позивача. Представник відповідача Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника сільської ради та про визнання позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи. Позивач [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який [INFO] помер, що підтверджується матеріалами справи. За життя [PERSON] склав заповіт розпорядився належним йому майном на випадок своєї смерті та все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось і взагалі, все, що те, що буде йому належати на день смерті заповів своїй дружині [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, в тому числі житловий будинок по [ADDRESS] , який розташований на території Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області. Відповідно до Державного акту ЯЖ 677594 від 11.06.2009 року [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,1994 га, кадастровий номер 3223187705:02:027:0055, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Відповідно до архівної довідки, наданої КП КОР Київське обласне бюро технічної інвентаризації № 242 від 27.11.2020 року, станом на 29.12.2012 року за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] нерухомого майна не заінвентарізовано та на праві власності не зареєстровано. На замовлення [PERSON] ФОП [PERSON] було виготовлено технічний паспорт станом на 28.11.2019 року на збудований будинок за адресою: [ADDRESS] . До будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі Договору № 2624 про надання послуг з газопостачання від 16.06.2001 року укладеного між газопостачальником «Обухівська ФЕГГ» та споживачем [PERSON] здійснюється постачання природного газу. Позивач [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мартиненко І.С. з заявою від 05.02.2020 року про прийняття спадщини після свого померлого чоловіка [PERSON] та видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , але у видачі свідоцтва нотаріусом їй було відмовлено, оскільки нею не було подано оригіналу правовстановлюючого документа щодо підтвердження належності вищезазначеного майна спадкодавцеві та відомості щодо державної реєстрації права власності на спадковий будинок відсутні і рекомендовано звернутись до суду за захистом своїх прав. Як вбачається з копії спадкової справи №2/2020 до майна померлого [PERSON] , відповідно до ст. 1241 ЦК України спадкоємцем майна померлого є його непрацездатна за віком мати [PERSON] , яка відмовилася від прийняття спадщини шляхом подання заяви за місцем відкриття спадщини, інших спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку в спадщині немає. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статтею 1223 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 328 Цивільного Кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно зі ч.3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця право на спадщину. Згідно статті 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 1 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що за наявності умов одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають, однак, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок на ім`я спадкодавця [PERSON] , що входить до складу спадкового майна та набуте спадкодавцем у власність за життя на законних підставах, позивач позбавлений можливості оформити спадкове майно та отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріуса. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПКУ звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Частиною 2 цієї статті визначено способи захисту цивільного права, одним з яких є визнання права. Як вбачається зі змісту ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вивчивши матеріали справи, дослідивши всі докази в їх сукупності,суд вважає, що позивач, як спадкоємець за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] , яким набуто право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] на законних правових підставах і до його смерті ніким не оспорювалось, а тому за його спадкоємцем [PERSON] має бути визнано право власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved