Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів. Посилається на те, що в період з 10.02.2000 року по 04.02.2014 року він перебував в зареєстрованому шлюбі із відповідачем. В шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. За рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 23.01.2014 року, шлюб між ними розірвано. 19.03.2014 року Заставнівським районним судом Чернівецької області винесено рішення згідно якого з нього стягуються аліменти на дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 300 гривень щомісячно до їх повноліття. Зазначає, що вказані аліменти він сплачував до грудня 2015 року, а починаючи з грудня 2015 року відповідач перебуває за кордоном, а діти [PERSON] та [PERSON] проживають з ним та повністю перебувають на його утриманні. В звязку із чим, а також через те, що змінився його сімейний стан, у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів. Саме тому, просить звільнити його від сплати аліментів на дітей. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином судовою повісткою, однак до суду повернувся поштовий конверт із відміткою «адресат за зазначеною адресою не проживає». З відповіді на запит у відділ обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Чернівецькій області стосовно місця реєстрації відповідача (а.с. 22) видно, що відповідач зареєстрована в [INFO], куди і направлялася судова повістка. Згідно п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідно до ч. 10 ст. 130 ЦПК України якщо місце перебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, справу, зі згоди позивача, розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення позивача вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Утримання дитини є рівним обовязком як матері, так і батька. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Крім того, у відповідності до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Судом встановлено, що в період з 10.02.2000 року по 04.02.2014 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Під час спільного проживання в шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що вбачається із копій свідоцтв про їх народження (а.с. 9-10). За рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 23.01.2014 року, що набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано (а.с. 13). 19.03.2014 року Заставнівським районним судом Чернівецької області винесено рішення про стягнення з позивача аліментів на дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 300 гривень щомісячно до їх повноліття (а.с. 14). З довідки розрахунку про розмір заборгованості по сплаті аліментів виданої Заставнівським РВ ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області 27.03.2018 року за №14.8-42/2372 видно, що у позивача [PERSON] станом на 01.04.2016 року був борг по сплаті аліментів в розмірі 4232,27 гривень, а з 01.04.2016 року по березень 2018 року, тобто час звернення до суду з позовною заявою такий борг був у сумі 14400 гривень, з них сплачено у серпні 2016 року 1500 гривень (а.с. 15). В судовому засіданні встановлено, що з грудня 2015 року неповнолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають разом із позивачем та перебувають на його утриманні. Наведене підтверджується довідкою виконкому Репужинецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №369 від 28.02.2018 року та актом обстеження матеріально побутових умов проживання №371 від 28.02.2018 року (а.с. 17, 18). Відповідач [PERSON] зареєстрована в [INFO], проте в селі та з дітьми не проживає, що видно з довідки виконкому Репужинецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №369 від 28.02.2018 року. Судом також встановлено, що з часу присудження стягнення з позивача аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON], останній забезпечує їх усім необхідним для їх навчання, виховання та здоровя, що вбачається з: характеристики на [PERSON] в якій зазначено, що дитина часто хворіє, потребує посиленої уваги з боку рідних, проте її мати [PERSON] перебуває за кордоном, тому дівчинкою опікується батько, який завжди цікавиться шкільними справами дочки, систематично відвідує класні збори, забезпечує шкільним приладдям (а.с. 20); виписки з історії хвороби №685 де зазначено, що [PERSON] в період з 17.01.2018 року по 29.01.2018 року знаходилася на лікуванні в хірургічному відділенні КМУ «Міської дитячої клінічної лікарні» (а.с. 16); характеристики на [PERSON] в якій зазначено, що він навчається у ВПУ №24 м. Заставна, в звязку із чим потребує додаткових витрат на навчальні матеріали, проживання, продукти харчування, тощо. Судом встановлено, що також змінився сімейний стан позивача, оскільки він 27.11.2014 року зареєстрував шлюб із [PERSON] (а.с. 12), 18.05.2015 року у них народилася спільна дитина - [PERSON] (а.с. 11). Позивачем доведено та в судовому засіданні знайшло підтвердження, що з часу присудження аліментів у позивача, як особи, що сплачує аліменти, змінився майновий та сімейний стан. Згідно вимог ч. 1 ст. 76, ч.ч. 1,2 ст. 77, ч. 1 ст. 89 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином суд, оцінивши наявні докази, врахувавши всі обставини, що мають істотне значення для вирішення справи вважає, що є підстави для звільнення позивача від сплати аліментів, а отже позовну заяву слід задовольнити. На підставі викладеного, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, ст.ст. 180, 273 СК України,

Outcome: approved