Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 15 грудня 2012 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 4,16 га, розташованої на території Ярівської сільської ради Тарутинського району Одеської області та належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ОД № 002040. Разом з тим, позивач зазначила, що в державному акті прізвище імя по батькові спадкодавця зазначено як «Олярник Марія Ільківна» замість вірного «Оліярник Марія Іллівна». При видачі документа [PERSON] не звернула уваги на цю помилку та не виправила її. З-за наявності цієї помилки позивач на теперішній час не в змозі прийняти спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON], померлої 15 грудня 2012 року. Крім цього позивач зазначила, що у звязку з хворобою нею був пропущений строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], а тому не мала можливості своєчасно звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. У зв'язку з цим заявник просить в судовому порядку встановити факт належності Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ОД № 002040 виданого на імя «Олярник Марія Ільківна» - [PERSON], померлої 15 грудня 2012 року та поновити пропущений нею строк, встановивши їй додатковий строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Позивач в судове засідання не зявилася, на розгляд суду від неї надійшла заява про підтримання позовних вимог та з проханням розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про згоду з позовними вимогами позивача та з проханням розглянути справу без його участі. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або у паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Водночас, «Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі», яка була затверджена наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року № 43 та «Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою», яка була затверджена наказом Держкомзему від 22.06.2009 року № 325 - втратили чинність, отже питання, які пов'язані з належністю державного акту на землю необхідно вирішувати в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що 01 квітня 1999 року [PERSON] отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ОД № 002040 площею 4,16 га, розташованої на території Ярівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, виданий на підставі рішення Ярівської сільської Ради народних депутатів Тарутинського району Одеської області від 21.01.1999 року № 1, де в графі «прізвище, імя, по батькові» помилково записано «Олярник Марія Ільківна» замість вірного «Оліярник Марія Іллівна» (а.с. 10). 15 грудня 2012 року [PERSON] померла, згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 325485 її прізвище, імя, по-батькові зазначено як «Оліярник Марія Іллівна» (а.с. 9). Факт про встановлення якого просить заявник підтверджується матеріалами справи: заявою свідка [PERSON], довідкою з Ярівської сільської ради про те, що саме [PERSON] на день смерті була зареєстрована за адресою: [INFO] та до складу її сімї ніхто не входить (а.с. 12-14). Таким чином, суд дійшов висновку про факт належності [PERSON], померлої 15 грудня 2012 року Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ОД № 002040 виданого 01.04.1999 року на імя «Олярник Марія Ільківна». Стосовно вимог позивача щодо встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, суд зазначає наступне. Так, відповідно до ч 1. ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. В силу ч.2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частина 1 ст. 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст. 1272 ЦК України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом достовірно встановлено, що спадщина відкрилась в день смерті спадкодавця [PERSON] 15 грудня 2012 року. Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Ярівської сільської ради Тарутинського району Одеської області від 10 серпня 2006 року спадкодавець [PERSON], яка померла 15.12.2012 року усе своє майно заповідала позивачу [PERSON] При зверненні до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом позивачу було відмовлено, оскільки вона пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини (а.с. 4). Як зазначила позивач вона пропустила не значний строк та у звязку з хворобою, а тому вважає цю причину пропуску поважною. На підставі викладеного, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає достатнім строк у два тижні для можливої реалізація позивачем права на звернення до нотаріальної контори з заявою для прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved