Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, який в процесі судового розгляду уточнив, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач [PERSON], [INFO], являється сином [PERSON] та [PERSON], між якими 24.02.1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу між батьками позивач залишився проживати разом з матір'ю [PERSON] Натомість, незважаючи на досягнення повноліття, позивач продовжує навчання, так як являється студентом 1 курсу денної форми навчання СО «Бакалавр» за кошти фізичних або юридичних осіб спеціальності 122 «Комп'ютерні науки та інформаційні технології» фізико-технічного факультету Донецького національного університету з терміном навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року, а тому потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, так як мати позивача не в змозі самостійно утримувати сина. Кошти сину потрібні на проїзд, для придбання підручників, зошитів, методичних посібників, для роздрукування ксерокопій, курсових, для обідів в їдальні, а також для придбання їжі, необхідного одягу, взуття, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом, в якому просив суд стягувати з відповідача на його користь та на його утримання аліменти в твердій грошовій сумі 1 000 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився, однак від останнього надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутність, уточнені позовні вимоги підтримує та просить суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечує проти винесення заочного рішення суду. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у розгляді справи, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр». Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно В РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області 16.03.2010 року, позивач [PERSON] народився [INFO], про що в Книзі реєстрації народжень 21.11.1997 року зроблено відповідний актовий запис за №3301. Батьками позивача значаться [PERSON] та [PERSON] (а.с.2). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області 24.02.1998 року шлюб між батьками позивача розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 24.02.1998 року зроблено запис за №243 (а.с.3). Позивач досяг повноліття, однак являється студентом 1 курсу денної форми навчання СО «Бакалавр» за кошти фізичних або юридичних осіб спеціальності 122 «Комп'ютерні науки та інформаційні технології» фізико-технічного факультету Донецького національного університету з терміном навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року, згідно довідки Донецького національного університету №137/6-2-0-38 від 01.09.2016 року (а.с.5). Більше того, згідно договору №477/72-10/16 про надання освітніх послуг між Донецьким національним університетом та фізичною особою [PERSON] вбачається, що навчання в університеті платне, загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 40 000 грн. (а.с.6). Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Тому, як вбачається з матеріалів справи повнолітній син потребує матеріальної допомоги і з боку відповідача, так як позивач не в змозі самостійно утримувати дитину, яка навчається. Кошти сину потрібні на оплату за проїзд, для придбання підручників, зошитів, методичних посібників, для роздрукування ксерокопій, курсових, а також для придбання їжі, необхідного одягу, взуття. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. А тому, при визначені розміру аліментів суд враховує хворобливий стан здоров'я позивача, який являється інвалідом дитинства, згідно довідки Вінницької міської МСЕК №2 від 09.11.2015 року (а.с.10), отримання позивачем пенсії по інвалідності у розмірі 1 160 грн., згідно довідки УПФ України у м. Вінниці від 02.09.2016 року №7561 (а.с.8); особу відповідача, який є молодою, фізично здоровою людиною працездатного віку. Окрім того, суд звертає увагу, що матеріали справи не містять інформації щодо місця, посади, роботи відповідача, розміру його сукупного заробітку (доходу). Будь-яких доказів, які б свідчили про таке матеріальне становище відповідача, яке унеможливлює надання утримання повнолітньому сину, який продовжує навчатись у розмірі більшому, ніж 1 000 грн., матеріали справи не містять. Тому, з огляду на вищенаведене та

Outcome: approved