Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] державної архітектурно-будівельні інспекції у Закарпатської області, третя особа Центр надання адміністративних послуг Ужгородської міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво. Позовну заяву мотивує тим, що ним було збудовано житловий будинок в 2003 році за адресою - Ужгородський район, село Минай, вулиця Ізумрудня, 10. Під час проведення будівельних робіт ним були дотримані будівельні, архітектурні, санітарні та екологічні норми. Технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна (далі по тексту - технічний паспорт) виготовлений 15.10.2015 року фізичною особою-підприємцем [PERSON], експертна оцінка вартості житлового будинку склала 734 900,00 гривень. Виходячи з даних, відображених в технічному паспорті, будівельному паспорті, дозволі на право виконання будівельних робіт, державному акті про право приватної власності на землю, відомостях з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивачем 22.06.2015 року, була подана для реєстрації до Центру надання адміністративних послуг Ужгородської міської ради (далі по тексту - ЦНАП) декларація про готовність до експлуатації об'єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта (далі по тексту - декларація). У відповідь на його звернення до ЦНАП, [PERSON] державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області надало відмову в реєстрації декларації, посилаючись на неповноту та розбіжності в заявлених мною в декларації відомостей. А саме: в п.1 - не вказано код об'єкта згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК018-2000; в п.З - відсутня інформація щодо повідомлення про початок виконання будівельних робіт; в п.5 - інформація про земельну діялнку зазначена не в повному обсязі, а точніше - не вказана назва правовстановлюючого документа на земельну ділянку; в п.7 - згідно наказу №103 від 05.07.2011 року «Про затвердження порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки» пунктом 1.2. передбачено, що Будівельний паспорт забудови земельної ділянки визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного) з площею 300 квадратних метрів, господарських будівель, споруд, гаражів, елементів інженерного захисту, благоустрою та озеленення на земельній ділянці. Позивач зазначає, що ним можуть бути усунені неповнота та розбіжності в Декларації відомостей за винятком п.3 декларації, оскільки будівництво індивідуального житлового будинку було розпочато в 1992 році на підставі будівельного паспорта на забудову земельної ділянки індивідуального забудовника №102/92, дозволу № 102 на право виконання будівельних робіт. Враховуючи те, що це унеможливлює подальшу реєстрацію права приватної власності на нерухоме майно, подав позов про визнання права власності безпосередньо до суду в порядку цивільного судочинства. Вказує, що відповідно до п.п. 2, 3 ч. 12 Постанови Пленуму ВСУ №6 власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (ч. 2 ст. 375 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК)), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5 ст. 376 ЦК). На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed