Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , третя особа Києво-Святошинська районна державна нотаріальна контора Київської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина щодо належного їй майна. Він звернувся до державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак постановою державного нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач вказує, що він є ліквідатором Чорнобильської катастрофи, внаслідок чого у нього погіршився стан здоров`я, виникли хронічні прогресуючі захворювання та у 2004 році встановлено ІІІ групу інвалідності, а у 2019 році встановлено ІІ групу інвалідності довічно. Позивач обґрунтовує пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] виникненням значних проблем зі станом здоров`я та наявністю хронічних захворювань, в результаті чого протягом 2017, 2018, 2019 років постійно проходив та проходить курси амбулаторного та стаціонарного лікування, проводив операції, лікувався стаціонарно. За таких обставин просить суд визнати поважними причинами пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини та відповідно звернувся до суду із вказаним позовом. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] з посиланням на вимоги ст. ст. 1223, 1261, 1272 ЦК України, просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , строком три місяці після набрання рішення суду законної сили. У судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали та просили задовольнити. У судове засідання відповідач та представник відповідача не з`явилися, надали до суду заяву, в якій проти позову заперечували, просили відмовити в його задоволенні. У судове засідання представник третьої особи не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд, з`ясувавши дійсні обставини та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про смерть від 30.03.2019 року серія [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй за життя майно, спадкова справа № 590/2018. [PERSON] є сином [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про народження від 18.01.1971 року. 21.11.2018 року відповідач подала до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] 16.04.2019 року позивач подав до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] 16.04.2019 року державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області Панікар В.М. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої відмовлено позивачу у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із тим, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач обґрунтовує пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] виникненням значних проблем зі станом здоров`я та наявністю хронічних захворювань, в результаті чого протягом 2017, 2018, 2019 років постійно проходив та проходить курси амбулаторного та стаціонарного лікування, проводив операції, лікувався стаціонарно. Так, згідно посвідчення серія [NUMBER] від 23.06.2004 року позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Згідно посвідчення серія [NUMBER] від 06.10.2004 року позивачу встановлено пенсію по інвалідності ІІІ групи ЧАЕС на термін з 11.06.2004 року по 30.09.2009 року. Згідно посвідчення серія [NUMBER] від 12.03.2019 року позивачу встановлено ІІ групу інвалідності довічно. Згідно виписки з історії хвороби № 324143226 позивач перебував на лікуванні у відділенні кардіології КЗ КОР Київська обласна лікарня № 2 з 12.05.2016 року по 20.05.2016 року. Згідно епікризу № 776/1 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Центру ендоскопічної та загальної хірургії з 03.03.2017 року по 05.03.2017 року. Згідно епікризу № 678/1 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Центру ендоскопічної та загальної хірургії з 03.03.2017 року по 05.03.2017 року. 21.04.2017 року позивач проходив обстеження у лікувально-діагностичному центрі Клінічна лікарня «Феофанія». Згідно виписки з історії хвороби № 2870/43226 позивач знаходився на обстеженні та лікуванні в терапевтичному відділенні КЗ КОР Київська обласна лікарня № 2 з 27.04.2017 року по 05.05.2017 року. 14.06.2017 року позивач проходив обстеження у лікувально-діагностичному центрі ТОВ «Меддіагностика». Згідно виписки з медичної карти стаціонарного пацієнта № 17/1/2843 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в Центрі торакальної та серцево-судинної хірургії з 05.09.2017 року по 07.09.2017 року. Згідно виписки з історії хвороби № 8131/43226 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні в КЗ КОР Київська обласна лікарня з 18.12.2018 року по 28.12.2018 року. Згідно Амбулаторної карти № 255191 позивач неодноразово протягом 2017 2018 років обстежувався, лікувався в ДУ «Інститут ендокринології та обміну речовин ім. В.П. Комісаренка Національної Академії медичних наук України» 14.12.2018 року позивач проходив обстеження у КЗ КОР Київська обласна лікарня № 2. Згідно Медичної карти амбулаторного хворого позивача, останній неодноразово протягом 2018 2019 років обстежувався, лікувався в КЗ КОР Київська обласна лікарня № 2. 16.01.2019 року позивач проходив обстеження у Центральній районній лікарні Києво-Святошинського району. Також, згідно наявних в матеріалах справи виписок з амбулаторних карток позивача, то останній постійно (до січня 2019 року включно) проходив обстеження, лікування, діагностики у зв`язку із погіршенням свого стану здоров`я. Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За ст. 15 Цивільного кодексу України Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 Цивільного кодексу України Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1269 Цивільного кодексу України Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Згідно ст. 1272 Цивільного кодексу України Якщо спадкоємець\~протягом строку,\~встановленого статтею\~1270\~цього Кодексу,\~не подав\~заяву про\~прийняття спадщини,\~він вважається\~таким,\~що не\~прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що: П. 24 Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК ( 435-15 ). Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК) ( 435-15 ), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК ( 435-15 ), звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Повторне визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини одним і тим же спадкоємцем законодавством не передбачено. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК ( 435-15 ) для прийняття спадщини. Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд визнає поважними причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини за його станом здоров`я (постійні, хронічні його хвороби), враховуючи встановлення позивачу інвалідності ІІ групи, тривале протягом 2017, 2018, 2019 років обстеження позивача, його періодичне лікування, проведення операцій, проходження позивачем реабілітації, що в сукупності є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для позивача, беручи до уваги положення законодавства України, суд приходить до висновку про задоволення позову, і тому слід визначити [PERSON] додатковий тримісячний строк, з дати набрання рішенням суду законної сили, для подачі до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ,

Outcome: approved