Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому, з урахуванням уточнення, просить усунути перешкоди в здійсненні ним права користування 7/25 частин домоволодіння [ADDRESS], зобов'язати відповідачів знести самовільно прибудовану веранду, побудувати перегородку на горищі домоволодіння та перенести жолоб для стоку води на територію частини двору, яка належить відповідачам. Позов обґрунтований тим, що позивач є власником 7/25 частин домоволодіння по [ADDRESS]. Іншими 18/25 частинами домоволодіння користуються відповідачі по справі. Позивач зазначає, що відповідачі без його згоди самочинно прибудували веранду до його веранди, зробили стік води зі свого даху в двір позивача, в результаті чого вода підмиває стіну частини будинку позивача. В результаті неправомірних дій відповідачів у позивача виникають проблеми у здійсненні обслуговування своєї веранди. Мирним шляхом відповідачі вирішити спір відмовляються, в зв'язку з чим позивач був змушений звернутися до суду. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнали та пояснили, що стік води вони прибрали ще кілька років тому, оскільки цей спір між сторонами вже виникав. Стосовно порушення прав позивача збудованою верандою відповідачі зазначили, що будівництвом права позивача не порушені, тим паче, що веранда позивача є також самочинним будівництвом. Стосовно встановлення перегородки на горищі відповідачі заперечували проти покаледння цього обов'язку тільки на них та вважають, що це має робитись спільно. Представник третьої особи, Люботинської міської ради Харківської області, подав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Представник третьої особи, Інспекції архітектурно-будівельного контролю в Харківській області, в судове засідання не з'явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся судом завчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання судових повісток. Під час судового розгляду судом встановлено наступне. [PERSON] є власником 7/25 частин домоволодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 01.04.1991р. (а.с. 10). Згідно інформації КП «Люботинське БТІ» № В-59 від 13.06.2013р. (а.с. 14) власником 18/25 частин вказаного домоволодіння значиться [PERSON]. Відповідно до акту голови квартального комітету від 24.06.2013р. (а.с. 15) на теперішній час в домоволодінні проживають [PERSON] та [PERSON], що власник будинку помер, однак спадщину вони не оформили. Позивач є власником земельної ділянки, що розташована за вищезазначеною адресою на підставі державних актів на право приватно власності на земельні ділянки (а.с. 25,26). Позивач зазначає, що за останній період часу відповідачі без його відома та згоди, без наявності технічної документації та дозволу компетентних органів самовільно збудували злив води до двору позивача, самовільно прибудували до веранди позивача свою веранду, в зв'язку з чим позивачем заявлено вимогу про знесення самовільно прибудованої відповідачами веранди та перенесення стоку води. Згідно зі статтями 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Викладена норма надає право на ініціювання питання знесення самочинного будівництва органу державної влади або органу місцевого самоврядування. При цьому, знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Позивачем не надано суду доказів того, що він порушував питання знесення самочинного будівництва перед органом державної влади або органом місцевого самоврядування, а також не надано доказів, що самочинне будівництво здійснено з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує його права, істотним порушенням будівельних норм і правил. Клопотання про призначення експертизи позивачем заявлено не було. Крім того, позивач не надав суду доказів, які б підтверджували наявність у нього права власності на збудовану ним прибудову до будинку, до якої, як він стверджує, відповідачами було прибудовано веранду. В судовому засіданні сторони пояснили, що веранда відповідачів побудована до веранди позивача, яка на теперішній час також не введена в експлуатацію, що підтверджується копією технічного паспорту. Стосовно вимоги про зобов'язання перенести сток води суд зазначає, що відповідачі заперечували проти того, що вода, яка збігає із даного стоку, потрапляє до двору позивача, оскільки кілька років тому дане питання вже виникало та тоді дійсно вода потрапляла до подвір'я позивача. Однак в той час відповідачі все переробили так, що вода більше не стікає до двору позивача. Суд відзначає, що позивачем не надано доказів того, що такий стік дійсно має місце. Суд не може взяти до уваги Акт перевірки по заяві [PERSON] від 13.08.2009р. (а.с. 17), оскільки, по-перше, він не підписаний одним із членів комісії, по-друге, він складений більше чотирьох років тому, а відповідачі вказали, що вже переробляли стік води, тому встановити чи потрапляє вода до двору позивача на даний час неможливо. В судовому засіданні позивач вказав на те, що до подання позову він не звертався до компетентних органів державної влади з метою належного фіксування факту потрапляння води. На теперішній час позивач викликав техніка БТІ з метою фіксації порушення, однак результатів на теперішній час немає. Розглядаючи вимогу позовної заяви про зобов'язання побудувати перегородку на горищі будинку, суд зазначає наступне. З матеріалів справи суд вбачає, що частки співвласників в натурі не виділені. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Таким чином, суд вважає, що немає правових підстав зобов'язати одного із співвласників будинку, частки в якому не виділені в натурі, без його згоди побудувати перегородку на горищі будинку. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позову належить відмовити.

Outcome: dismissed