Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, згідно якого просить суд ухвалити рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 25 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О., та зареєстрований в реєстрі з номером 537, про стягнення з Даровських . на користь ТОВ «ФК «Прайм Альянс» заборгованості в розмірі 75 089 грн. 37 коп. та 750 грн. 89 коп. за вчинення виконавчого напису; стягнути з відповідача ТОВ «ФК «Прайм Альянс» витрати зі сплати судового збору. Вимоги позову мотивовані тим, що 25 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О. вчинено виконавчий напис №537 про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Прайм Альянс» заборгованості в розмірі 75 089 грн. 37 коп. та 750 грн. 89 коп. за вчинення виконавчого напису. За змістом вказаного виконавчого напису, [PERSON] є боржником за кредитним договором №2009105728 від 29 липня 2014 року, укладеним з ПАТ «ОТП Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого стало ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», та в свою чергу, правонаступником останнього є ТОВ «ФК «Прайм Альянс». Позивач вважає оспорюваний виконавчий напис №537 від 25 березня 2020 року таким, що вчинений з порушенням вимог чинного законодавства, та не він не підлягає виконанню. Позивач вважає спірною на час вчинення виконавчого напису наявність його заборгованості перед банком, він був позбавлений можливості отримати достовірну та повну інформацію щодо реального стану заборгованості, письмової вимоги від банку не отримував. За таких обставин позивач не визнає розміру заборгованості, нарахованої ТОВ «ФК «Прайм Альянс», у тому числі відсотків та комісії. У зв`язку із зазначеним позивач [PERSON] вважає, що нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису було порушено вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року. Окрім того, позивач посилається на пропуск відповідачем трирічного строку для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису. За викладених обставин позивач і звернувся до суду із позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 09 квітня 2021 року вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення, що проводиться в межах виконавчого провадження. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 12 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 14 червня 2021 року витребувано докази. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак надав до суду заяву, згідно якої просив суд розглянути справу без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача, ТОВ «ФК «Прайм Альянс», не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, згідно змісту наданого відзиву, просив суд розглянути справу без участі представника ТОВ «ФК «Прайм Альянс». Відповідно до змісту відзиву, наданого до суду представником відповідача, ТОВ «ФК «Прайм Альянс» - Барандич О.А., останній просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову, посилаючись на здійснення повідомлення [PERSON] про зміну кредитора з ПАТ «ОТП Банк» на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», та з ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ФК «Прайм Альянс». Представник відповідача зазначає, що позивачем не надано до суду жодних доказів, які б спростували безспірність заборгованості, стягнутої згідно оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса, він не надав альтернативний розрахунок заборгованості за кредитним договором, а також не надав суду доказів його звернення до банку та до нових кредиторів з метою встановлення суми заборгованості за кредитом та можливості її добровільного врегулювання. Також представник відповідача не вважає пропущеним строк звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, оскільки момент, з якого у ТОВ «ФК «Прайм Альянс» виникло право примусового стягнення обчислюється з дня направлення вимоги про погашення кредиту, яка в даному випадку була відправлена позивачу 01 березня 2019 року. За таких обставин представник ТОВ «ФК «Прайм Альянс», вважає, що останнє виконало всі необхідні умови відповідно до чинного законодавства та дотрималося необхідних строків для правильного вчинення виконавчого напису. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі письмових матеріалів справи. Суд, приймаючи до уваги думку позивача [PERSON] , представника відповідача, ТОВ «ФК «Прайм Альянс» - Барандич О.А., дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Згідно з вимогами статті 55 Конституції України, права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів. Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов`язків, передбачений пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно до статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 29 липня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір №2009105728, за умовами якого позивач отримав в кредит грошові кошти в загальному розмірі 62 341 грн. 72 коп. строком на 60 місяців із зобов`язаннями повернути їх разом з процентними платежами згідно умов цього Договору. 13 червня 2016 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір факторингу №13/06/16, за умовами якого останньому було передано право вимоги за кредитними договорами до боржників та, зокрема, до [PERSON] за кредитним договором №2009105728 від 29 липня 2014 року, що вбачається із реєстру прав вимоги №1 до Договору факторингу №13/06/16 р. В матеріалах справи наявне повідомлення про відступлення прав вимог за кредитним договором, датоване 13 червня 2016 року, та адресатом в якому вказаний [PERSON] , без зазначення поштової адреси, однак жодного підтвердження щодо отримання адресатом вказаного повідомлення матеріали справи не містять. Також 29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено договір факторингу №29/01/19-2, за умовами якого останньому було передано право вимоги за кредитними договорами до боржників та, зокрема, до [PERSON] за кредитним договором №2009105728 від 29 липня 2014 року, що вбачається із витягу з реєстру боржників, що є додатком до договору факторингу №29/01/19-2. Відповідачем надано суду копію вимоги ТОВ «ФК «Прайм Альянс» про погашення кредитної заборгованості, направлену 18 лютого 2018 року за вих.№О/18/02/19/4053 на адресу [PERSON] : [ADDRESS] . 25 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за номером 537, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Прайм Альянс» заборгованості за кредитним договором №2009105728 від 29 липня 2014 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк», за період з 29 січня 2019 року по 28 лютого 2020 року в розмірі 750 89 грн. 37 коп., а також грошових коштів в розмірі 750 грн. 89 коп. за вчинення виконавчого напису, сплачених стягувачем. 18 серпня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Деркач І.В. відкрито виконавче провадження ВП №62840318 з виконання спірного виконавчого напису. В межах виконавчого провадження приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Деркач І.В. 21 серпня 2020 року та 10 вересня 2020 року було винесено постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, та 24 листопада 2020 року винесено постанову про арешт коштів боржника. Згідно зі статтею 18 Цивільного кодексу України, а також статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» №3425-ХІІ від 02 вересня 1993 року, вчинення виконавчого напису - це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», а також постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №622, якою Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» та включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що спірний виконавчий напис виданий на підставі пункту 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Таким чином, на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус не мав права керуватись розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку та вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору та виписки з рахунку боржника. Окрім того, суд вважає, що характер правовідносин, що склалась між боржником [PERSON] та ТОВ «Прайм Альянс», жодним чином не свідчить про безспірність виниклої у боржника заборгованості. Так, у своїй постанові від 11 жовтня 2018 року у справі № 405/1015/17 (провадження 61/1028ск18) Верховний Суд висловив наступний висновок: «Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». Таким чином, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник [PERSON] мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Також судом не встановлено факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Наявні в матеріалах справи повідомлення про відступлення прав вимог за кредитним договором, датоване 13 червня 2016 року, та адресатом в якому вказаний [PERSON] , а також вимога ТОВ «ФК «Прайм Альянс» про погашення кредитної заборгованості, направлена 18 лютого 2018 року за вих.№О/18/02/19/4053 на адресу [PERSON] : [ADDRESS] , не свідчать про фактичне отримання адресатом цих повідомлень. Вимога ТОВ «ФК «Прайм Альянс» про погашення кредитної заборгованості за вих.№О/18/02/19/4053 датована 18 лютого 2018 року в той час, коли договір факторингу №29/01/19-2 між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено 29 січня 2019 року. Окрім того, у наданому суду списку №16029-2-182-87 згрупованих поштових відправлень відправником значиться ТОВ «Дірект технолоджі», адреса: 04060, місто Київ, вулиця Ольжича, будинок 27/22, офіс 2 в той час, коли стягувачем є ТОВ «ФК «Прайм Альянс». Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів є: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно статті 12 та статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, оскільки до суду не надано жодних підтверджень на те, що нотаріусом виконавчий напис було вчинено правомірно, не підтверджена безспірність стягуваної заборгованості, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із чим позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволено в повному обсязі, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ТОВ «ФК «Прайм Альянс» на користь позивача судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп., сплачений ним при зверненні до суду із позовом, а також 454 грн. 00 коп. судового збору, сплачений при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову. Суд звертає увагу на те, що позивач при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову сплатив судовий збір в розмірі 681 грн. 00 коп., однак згідно вимог статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами), за подання до суду заяви про забезпечення позову, поданої фізичною особою, справляється судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто станом на дату звернення [PERSON] до суду - 454 грн. 00 коп., у зв`язку із чим із відповідача підлягає до стягнення на користь позивача сума судового збору саме в такому розмірі.

Outcome: approved