Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Тетіївського районного суду Київської області з позовом, в якому просить визнати його батьком дитини [PERSON] , народженого [INFO] у м. Тетієві [PERSON] та внести зміни до актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Тетієва, громадянина України, а саме вказати відомості про батька дитини - [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Одеса, та змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові: з « [PERSON] » та « [PERSON] ». В обґрунтування позовної заяви зазначено, що [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON] . Батьком дитини позивач не записаний у зв`язку з тим, що на момент його народження позивач з відповідачем в зареєстрованому шлюбу не перебували. Відповідач відмовилась надати згоду записати в актовому записі про народження дитини батька [PERSON] . Позивач визнає своє батьківство, так як на момент зачаття дитини у нього буди інтимні стосунки з [PERSON] . [PERSON] постійно цікавиться життям сина [PERSON] , після його народження разом з відповідачем святкували день народження та хрещення сина. 01.07.2021 року позивач здав аналіз ДНК на батьківство та отримав звіт тесту на батьківство, у якому зазначено, що ймовірність батьківства [PERSON] 99, 999%. Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 18.08.2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання. 23.09.2021 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог про зміну прізвища дитини [PERSON] , [INFO] , на « [PERSON] ». Звертає увагу на те, що її прізвище та прізвище сина « [PERSON] », а не « [PERSON] », що підтверджується відповідними документами. Разом з тим зазначила, що дійсно позивач є біологічним батьком її сина, тому не заперечує проти задоволення позовних вимог щодо визнання позивача батьком її дитини [PERSON] та внесення відомостей до актового запису про народження дитини, зокрема по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Щодо задоволення позовних вимог в частині зміни прізвища дитини не погоджується, оскільки, позивач не виконує належним чином своїх батьківських обов`язків. (а.с. 34-44). 11.10.2021 року представником позивача [PERSON] подано до суду заяву, в якій просить уточнити анкетні дані відповідача з « [PERSON] » на « [PERSON] » та уточнити анкетні дані дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». (а.с. 45-46). У підготовче засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Порхун О.П. не з`явились, представник позивача адвокат Порхун О.П. через канцелярію суду подала клопотання, у якому просить справу розглядати за відсутності позивача та його представника. Позовні вимоги підтримують в частині визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , а саме відомостей про батька дитини: [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Одеса, та зміни по батькові дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В частині зміни прізвища дитини відмовляються від позову. (а.с. 47). У підготовче засідання відповідач [PERSON] та її представник адвокат Неживок І.В. не з`явилися, представник позивача адвокат Неживок І.В. через канцелярію суду подав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності. Позицію висловлену у відзиві підтримує у повному обсязі. (а.с. 48). Представник третьої особи Тетіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у підготовче засідання не з`явився, через канцелярію суду подано заяву, у якій просить справу розглядати за відсутності представника Тетіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та заперечень проти позову не має. (а.с. 27). Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи подані учасниками справи заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] . (а.с. 39). [INFO] у відповідача [PERSON] народився син [PERSON] , батьками якого записані: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . (а.с. 40). При народженні дитини сторони у справі в зареєстрованому шлюбі не перебували. Із повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження дитини [PERSON] встановлено, що державна реєстрація народження проведена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). Відомості про батька зазначені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. (а.с. 30-31). Відповідно до ст. 4 ЦПК України до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Частиною першою статті 9 вказаної Конвенції визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Отже, саме в інтересах дитини знати свого батька, а також отримувати від нього піклування та мати можливість на спілкування з ним. Відповідно до ч. 1 ст. 126 Сімейного кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданимвідповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи, що відповідач [PERSON] визнала позовні вимоги в межах заявлених позивачем вимог і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved