Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , Державної судової адміністрації України, ПАТ «Дельта Банк», ПАТ КБ «Надра», АТ КБ «Приватбанк», Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Перший відділ державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, про звільнення майна з-під арешту. В позові посилається на те, що 01 листопада 2006 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» укладено кредитний договір № 2501/1106/88-191, в забезпечення виконання якого укладено договір іпотеки № 2501/1106/88-191-Z-1 від 01.11.2006 року. Предметом вказаного договору іпотеки є квартира [ADDRESS] . Позивач зазначає, що у січні 2017 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заочним рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 23.03.2017 року позов ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 01 листопада 2006 року № 2501/1106/88-191 задоволено. На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист № 725/101/17. Посилається на те, що на даний час у Першому відділі ДВС м.Чернівці Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області на примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 57320270 від 28.09.2018 року стосовно боржника [PERSON] 30 листопада 2018 року старшим державним виконавцем Першого відділу ДВС м.Чернівці Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області накладено арешт та описано майно боржника, а саме квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Позивач вказує, що 13 лютого 2019 року між ним та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір відступлення права вимоги за іпотечним договором № 2501/1106/88-191-Z-1 від 01.11.2006 року, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» передає (відступає) йому належне право вимоги до [PERSON] . Також зазначає, що 13 лютого 2019 року між ним та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 1155/К, згідно з яким банк передає йому у власність майнові права, які виникли та/або можуть виникнути в майбутньому. Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 28.03.2019 року за заявою позивача замінено сторону у виконавчому провадженні по примусовому виконанню рішення суду у справі 725/101/17 від 23.03.2017 року за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 01 листопада 2006 року № 2501/1106/88-191, а саме стягувача ПАТ «Дельта Банк» на позивача. Посилаючись на ст.ст.512, 514 ЦК України, Закон України «Про виконавче провадження», «Про іпотеку» позивач вважає, що існують правові підстави для задоволення позову. Позивач просить звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Представником відповідача Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» подано до суду відзив згідно якого відповідач вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, оскільки позивач не довів порушення його прав, як іпотекодержателя, оскільки, як вбачається з матеріалів справи іпотечне майно описано та арештовано на користь сягувача (кредитора) АТ «Дельта Банк» (на даний час [PERSON] ) згідно виконавчого листа по рішенню суду від 23.03.2017 року, а не на користь всіх стягувачів по зведеному виконавчому провадженню. Зазначає, що вартість іпотечного майна не покриває заборгованість перед іпотекодержателем, оскільки становить 195715 грн., а борг за вищевказаним рішенням суду складає 283311 грн., а тому інші стягувачі не отримають кошти по зведеному виконавчому провадженню. Крім того, відповідач вважає, що позивач з метою захисту свого права зобов`язаний довести, що виникла та наявна підстава для звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме заборгованість позичальника за кредитним договором та її розмір; існує перешкода для реалізації іпотекодержателем його прав на звернення стягнення на предмет іпотеки; наявність пріоритетного права іпотекодержателя на задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки. Також вважає, що позивач не довів, що позичальник не виконала грошове зобов`язання, яке забезпечено даною іпотекою та що для нього виникли дійсні перешкоди у реалізації права на звернення стягнення, а також відсутня можливість реалізувати пріоритетне право іпотекодержателя. Вважає, що позивач не використав жодного з можливих і передбачених законом способів в судовому та позасудовому порядку для реалізації свого пріоритетного права іпотекодержателя, а тому не довів порушення цього права, яке підлягало б судовому захисту. Представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» просив відмовити в задоволенні позову. Відповідно до пояснення третьої особи - представника Першого відділу ДВС міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області щодо позову, поданого до суду, представник третьої особи вважає, що позов є необґрунтованим та безпідставним. Вважає, що підстав для зняття арешту з вищевказаного майна відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» на даний час немає. Зазначає, що оскільки на виконанні у органі ДВС перебуває зведене виконавче провадження стосовно божника [PERSON] , то у разі відсутності майна божника не вирішеним залишиться питання про стягнення виконавчого збору. Представник третьої особи просила відмовити в задоволенні позову. Ухвалою суду від 12 липня 2019 року по даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 26.09.2019 року клопотання представника позивача задоволено, витребувано з Першого відділу ДВС м.Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області належним чином засвідчену копію зведеного виконавчого провадження АСВП № 57320270. Ухвалою суду від 28 листопада 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, обґрунтовуючи вимоги доводами, викладеними в позовній заяві, просила позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» Українець О.П. в судовому засіданні позов не визнав, обґрунтовуючи запереченнями викладеними у відзиві, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідачі [PERSON] , представники Державної судової адміністрації України, ПАТ «Дельта Банк», ПАТ КБ «Надра», Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області в судове засідання не з`явилися, неодноразово належним чином повідомлялися про день і час розгляду справи. Від представника відповідача - Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області Лунги І.О. надійшла заяви про розгляд даної справи у її відсутності. Представник третьої особи - Першого відділу ДВС міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених в письмовому поясненні, поданому до суду. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача АТ КБ «Приватбанк», представника третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 23.03.2017 року стягнуто з [PERSON] на користь АТ «Дельта Банк» суму заборгованості по кредитному договору №2501/1106/88-191 від 01.11.2006 року в розмірі 283 311 грн. 00 коп. (т.1 а.с.12-13, т.2 а.с.105-106). Згідно вказаного рішення також встановлено, що 01 листопада 2006 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №2501/1106/88-191, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в розмірі 25000,00 доларів США з умовами сплати відсотків за користування кредитом з розрахунку 14% на строк до 10.10.2016 року. Крім того встановлено, що 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «Сведбанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними договорами та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях, а внаслідок передачі від АТ «Сведбанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість «Сведбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином, згідно договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, АТ «Дельта Банк» набуло статус нового кредитора (т.1 а.с.12-13, т.2 а.с.105-106). 01 листопада 2006 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» (іпотекодержателем) та [PERSON] (іпотекодавцем) укладено іпотечний договір № 2501/1106/88-191-Z-1 зі змісту якого встановлено, що згідно з кредитним договором № 2501/1106/88-191 від 01 листопада 2006 року іпотекодержатель надав іпотекодавцю кредит у розмірі 25000 дол. США. В забезпечення виконання основного зобов`язання, іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності майно: квартиру під номером 3, що складається із однієї житлової кімнати, житловою площею -25,70 кв.м., загальною площею -42,10 кв.м., яка знаходиться у [ADDRESS] , в будинку під № 49 (т.1 а.с.9). Встановлено, що на виконання рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 23.03.2017 року видано виконавчий лист від 06.11.2017 року № 725/101/17 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості по кредитному договору № 2501/1106/88-191 від 01.11.2006 року в розмірі 283 311 грн. 00 коп. (т.2 а.с.42). Постановою старшого державного виконавця Другого відділу ДВС міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області від 23.07.2018 року за заявою стягувача ПАТ «Дельта Банк» відкрито виконавче провадження № 56823297 з виконання виконавчого листа № 725/101/17, виданого 06.11.2017 року (т.2 а.с.40-41). Відповідно до постанови старшого державного виконавця Другого відділу ДВС міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області від 11.10.2018 року про передачу виконавчого провадження виконавчий документ у ВП № 56823297 передано у Перший відділ ДВС міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (т.2 а.с.100). Згідно з постановою старшого державного виконавця Другого відділу ДВС міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області від 11.10.2018 року у ВП № 56823297 стягнуто з боржника [PERSON] виконавчий збір у розмірі 28331 грн. (т.2 а.с.101). Постановою старшого державного виконавця Першого відділу ДВС міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області від 24.10.2018 року прийнято виконавче провадження № 56823297 з примусового виконання виконавчого листа № 725/101/17, виданого 06.11.2017 року (т.2 а.с.102). Відповідно до постанови старшого державного виконавця Першого відділу ДВС міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про опис та арешт майна (коштів) боржника від 30.11.2018 року у виконавчому провадженню № 56823297, яке здійснюється на виконання виконавчого листа № 725/101/17, виданого 06.11.2017 року Першотравневим районним судом м.Чернівці щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості в сумі 283311 грн., описано та накладено арешт на майно: квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , яка складається із однієї житлової кімнати, загальною площею 42,10 кв.м., квартира знаходиться в аварійному будинку, без комунікацій, без вікон та дверей (т.1 а.с.14-15, т.2 а.с.48-49). Згідно повідомлення старшого державного виконавця Першого відділу ДВС міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області від 15.01.2019 року № 484 про визначення вартості, оцінки майна боржника вбачається, що початкова вартість арештованої квартири, яка знаходиться за вищевказаною адресою, станом на 03.01.2018 року згідно висновку суб`єкта оціночної діяльності ПП «ТА-Експерт-Сервіс» без урахування ПДВ складає 195715 грн. 00 коп. (т.1 а.с.16-17, т.2 а.с.46-47). Відповідно до договору купівлі-продажу майнових прав № 1155/к від 13 лютого 2019 року укладеного між ПАТ «Дельта Банк», як продавцем, та [PERSON] , як покупцем, встановлено, що в порядку та на умовах, визначених цим договором, продавець передає у власність покупцеві, а покупець приймає у власність майнові права, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому та які включають, зокрема, право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, які виникли за укладеними договорами та/або на інших підставах наведених у додатку № 1 до цього договору, а саме стосовно боржника [PERSON] за кредитним договором № 2501/1106/88-191 від 01 листопада 2006 року та іпотечним договором № 2501/1106/88-191-Z-1 від 01 листопада 2006 року (т.1 а.с.19-20). Згідно договору відступлення права вимоги за іпотечним договором від 13 лютого 2019 року укладеного між ПАТ «Дельта Банк», як первісним іпотекодержателем, та [PERSON] , як новим іпотекодежателем, вбачається, що на умовах цього договору, договору № 1155/К купівлі-продажу майнових прав від 13.02.2019 року та на підставі Протоколу електронного аукціону № UA-EA-2018-12-06-000060-b від 01.02.2019 року, первісний іпотекодержатель передає (відступає) новому іпотекодержателю право вимоги за іпотечним договором № 2501/1106/88-191-Z-1 від 01 листопада 2006 року, з усіма додатками та додатковими угодами, що укладений між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] за кредитним договором № 2501/1106/88-191 від 01 листопада 2006 року з усіма додатками та додатковими угодами до них, укладеними між ПАТ «СВЕДБАНК» та боржником, право вимоги за яким перейшло до АТ «Дельта Банк» на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 25 травня 2012 року. Відповідно до договору іпотеки, іпотекодавець, з метою забезпечення належного виконання зобов`язань за основним договором, передав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру під номером 3, що складається із однієї житлової кімнати, житловою площею -25,70 кв.м., загальною площею -42,10 кв.м., яка знаходиться у [ADDRESS] в будинку під № 49 (т.1 а.с.18). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 168717468 від 30.05.2019 року встановлено, що в розділі щодо актуальної інформації про державну реєстрацію іпотеки державним реєстратором приватним нотаріусом Ковальчуком С.П. внесено відомості щодо реєстрації іпотеки нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , за № 30279452, підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45512669 від 13.02.2019 року, іпотекодавеь - [PERSON] , іпотекодержатель - [PERSON] , квартира є приватною власністю [PERSON] на підставі договору дарування ВВВ/348801, 16.01.2004 року (т.1 а.с.29-31). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 193571308 від 18.12.2019 року встановлено, що відповідно до постанови державного виконавця Першого відділу ДВС міста Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області від 07.03.2019 року зареєстровано обтяження за № 30603314 від 07.03.2019 року у виді арешту нерухомого майна [PERSON] (т.2 а.с.4-10). Постановою старшого державного виконавця Першого відділу ДВС міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області від 01.03.2019 року виконавче провадження № 5682329 зупинено до вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження (т.2 а.с. 103). Відповідно до ухвали Першотравневого районного суду м.Чернівці від 28.03.2019 року заяву [PERSON] про заміну сторони виконавчого провадження задоволено. Замінено сторону у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду у цивільні справі № 725/101/17 від 23.03.2017 р. за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на стягувача (кредитора) [PERSON] (т.1 а.с.21, т.2 а.с.45). Постановою старшого державного виконавця Першого відділу ДВС міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області від 16.04.2019 року поновлено вчинення виконавчих дій у ВП № 56823297 (т.2 а.с.104). Згідно постанови старшого державного виконавця Першого відділу ДВС міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області від 16.04.2019 року на виконання ухвали Першотравневого районного суду м.Чернівці від 28.03.2019 року за заявою [PERSON] замінено стягувача у виконавчому провадженні ВП 52292979 з ПАТ «Дельта Банк» на [PERSON] (т.2 а.с.26, 44). Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Права і обов`язки виконавця визначені у статті 18 Закону України «Про виконавче провадження». Так, відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Загальний порядок звернення стягнення на майно боржника визначено у розділі VII Закону України «Про виконавче провадження». Згідно з ч.1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений статтею 51 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно ч.ч.1,3,5,6,7 ст.51 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; наявна письмова згода заставодержателя. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі. За рахунок коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, здійснюються відрахування, передбачені пунктами 1 і 2 частини першої статті 45 цього Закону, після чого кошти перераховуються заставодержателю та стягується виконавчий збір. Якщо заставодержатель не є стягувачем у виконавчому провадженні, йому виплачуються кошти після належного підтвердження права на заставлене майно. У разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку, встановленому цим Законом. Спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку». Згідно ч.ч.1,2 ст.45 Закону України «Про виконавче провадження» розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості: у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача; у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів); у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів. Розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється в міру їх стягнення. Згідно з ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. За положеннями статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений у розділі V Закону України «Про іпотеку». Зокрема, ч. 1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. При цьому за змістом ч.6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч.7 ст.3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. На підставі вищенаведених доказів судом встановлено, що [PERSON] є іпотекодержателем спірної квартири, яка належить на праві власності іпотекодавцю [PERSON] . Проте, постановами державного виконавця, зокрема, старшого державного виконавця Першого відділу ДВС міста Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області від 07.03.2019 року накладено арешт на все майно відповідача [PERSON] , у тому числі на зазначену вище квартиру. За вищенаведених обставин та норм права суд приходить до висновку про наявність правових підстав для зняття арешту із нерухомого майна, яке є предметом іпотеки, оскільки іпотекодержатель має переважне право перед іншими кредиторами на задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки. Виходячи з вищенаведеного доводи відповідача АТ КБ «Приватбанк» про те, що позивач не довів порушення його прав, як іпотекодержателя, є безпідставними. Аргументи відповідача АТ КБ «Приватбанк» те, що позивачем не надано доказів на підтвердження наявної у відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором не свідчать про наявність підстав для відмови у звільненні з-під арешту зазначеного майна у зв`язку із недоведеністю факту реального порушення боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання на момент пред`явлення відповідної вимоги, оскільки цей факт є лише умовою реалізації гарантованого іпотекою права іпотекодержателя і не пов`язується з його існуванням. Отже, оскільки накладення арешту на квартиру - предмет іпотеки порушує права іпотекодержателя, то така квартира підлягає звільненню з-під арешту, накладеного органом ДВС. Доводи представника третьої особи про те, що у разі відсутності майна божника не вирішеним залишиться питання про стягнення виконавчого збору не дають підстав для відмови у захисті порушеного права іпотекодержателя. Крім того, слід зазначити, що виконавчий збір підлягає стягненню з боржника у порядку черговості розподілу грошових сум, передбаченому ст.45 Закону України «Про виконавче провадження». Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

Outcome: approved