Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРАЙМ АЛЬЯНС» (далі - ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС») про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в обґрунтування якого вказав, що між ним та Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» (далі ПАТ «ВТБ Банк», Банк) було укладено два кредитних договори: 15.11.2012 № R53413356063В на суму 94000 грн та 17.12.2012 № R53113371776В на суму 50000 грн. Згідно з умовами цих договорів він користувався коштами та у встановлені терміни повертав їх на рахунок щомісячно у встановлених розмірах. Таким чином по травень 2014 року він сплатив по першому договору близько 60000 грн, а по другому договору приблизно 40000 грн. Останній раз він користувався кредитними коштами 19.05.2014, коли виконував погашення кредиту у сумі 2764 грн. У травні-червні 2014 року у зв`язку з проведенням на територіях Донецької та Луганської областях антитерористичної операції Банк закрив свої рахунки та у телефонному режимі повідомив йому, щоб він спробував здійснювати платежі через ПриватБанк. З червня по серпень 2014 він сплачував кредитні кошти через ПриватБанк, після чого рахунки було заблоковано. До теперішнього часу Банк про умови зміни договору, про відкриття нових рахунків, про відступлення права грошової вимоги його не повідомляв, хоча обіцяв це зробити. На початку грудня 2020 року до ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», де він працює, надійшла постанова державного виконавця Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби від 10.11.2020 про звернення стягнення на його заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи. З цієї постанови він дізнався, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О. 28.04.2020 видано виконавчий напис про стягнення з нього на користь ТОВ ФК «Прайм Альянс» заборгованості у розмірі 83386 грн 12 коп. З цим виконавчим написом він не погоджується, оскільки він сумлінно виконував умови кредитного договору, повернувши Банку 100000 грн. Крім того виконавчий напис видано нотаріусом Кравцовим О.О., якому на підставі наказу Міністерства Юстиції України від 22.01.2020 № 211/5 анульовано доступ до Державних реєстрів. Вказуючи на небезспірність заборгованості та порушення строку позовної давності, яку слід рахувати з 19.06.2014, позивач просить визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Кравцовим О.О. 28.04.2020, таким, що не підлягає виконанню. Позивач [PERSON] до суду не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, наполягаючи на позові, письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі. Представник відповідача ТОВ «ФК «Прайм Альянс», будучи належним чином сповіщеним про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, надав суду відзив на позов, згідно з яким вказав, що 15.11.2012 між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № R53413356063В, відповідно до якого позивачу було надано кредит у розмірі 94000 грн зі сплатою процентів за користування цими коштами у розмірі 25 % річних. У зв`язку з невиконанням позивачем умов кредитного договору утворилась заборгованість. 22.06.2015 між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 220615нв (далі Договір відступлення), відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги нового кредитора до позивача за вищевказаним кредитним договором. У подальшому 29.01.2019 між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено договір факторингу № 29/01/19-1 від 29.01.2019, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право нового кредитор до позивача. На підставі цього договору 01.03.2019 позивачу було направлено цінним листом з описом вкладення повідомлення про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань та вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором. Нотаріусу було надано всі необхідні документи, які підтверджують право ТОВ «ФК «Прайм Альянс» на стягнення заборгованості за кредитним договором, та документи, що підтверджують безспірність заборгованості. Вважає, що позовна давність повинна обчислюватись з моменту направлення позивачу вимоги про погашення кредиту, тобто з 01.03.2019. ПАТ «ВТБ Банк» відступило право вимоги грошових зобов`язань на загальну суму 82570 грн 51 коп., яка складається з суми основного боргу 59646 грн 34 коп., суми простроченого основного боргу 16001 грн 21 коп., суми нарахованих процентів 0,01 грн, суми прострочених процентів 6922 грн 95 коп. Позивачем не надано жодних розрахунків, які б заперечували суми, які зазначені у виконавчому написі, тому заборгованість за кредитним договором є безспірною та обгрунтованою. Крім того приватному нотаріусу Кравцову О.О. було анульовано лише доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що не перешкоджає вчиненню виконавчих написів та здійснення іншої нотаріальної діяльності. Свою нотаріальну діяльність [PERSON] припинив 15.06.2020, до цієї дати він мав всі права на вчинення виконавчого напису. У зв`язку з викладеним відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. У відповіді на відзив позивач [PERSON] спростував отримання ним від відповідача повідомлення про відступлення права вимоги та вимоги про погашення заборгованості, вказуючи на те, що доказів про отримання ним цих документів або відмови від їх отримання суду не надано. Також відповідачем не надано доказів про визнання ним боргу або пред`явлення до нього позову, а тому підстав для переривання перебігу позовної давності нема. До відкриття виконавчого провадження він не знав, що право вимоги перейшло до ТОВ «ФК «Прайм Альянс», за кредитним договором від 15.11.2012 до червня 2014 ним було сплачено 46988 грн. Крім того цей виконавчий напис вчинено згідно з п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, який було визнано незаконним та нечинним згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного апеляційного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Вважаючи аргументи відповідача необґрунтованими, позивач просив позовні вимоги задовольнити. Третя особа Мирноградський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравцов О.О. до суду також не з`явилися, про час і місце слухання справи сповіщені належним чином, клопотань та заяв по суті справи не надали. Згідно з ухвалою судді від 15.12.2020 у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справи та за клопотанням позивача у приватного нотаріуса Кравцова О.О. витребувано копії документів, на підставі яких вчинено спірний виконавчого напису. Згідно з ухвалою суду від 15.12.2020 за заявою позивача про забезпечення позову зупинено стягнення за виконавчим написом, що оскаржується, до набрання законної сили рішенням суду по суті спору. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 15.11.2012 між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53413356063B, згідно з яким позивач отримав кредитні кошти у сумі 94000 грн зі сплатою за користування кредитом 25 % річних, зі строком кредитування до 15.11.2017 (а.с.22, 46-49). Цей факт позивачем не заперечується. Згідно з цим договором спосіб повернення кредиту та процентів обумовлений щомісячними платежами відповідно до графіку їх повернення. Відповідно до наданих позивачем квитанцій за період з 10.12.2012 по 17.04.2014 [PERSON] було здійснено 17 платежів на загальну суму 46988 грн згідно з кредитним договором № R53413356063B від 15.11.2012. Відповідно до квитанції від 19.05.2014 позивачем здійснено платіж у сумі 2764 грн згідно з кредитним договором № R53413356063B від 15.11.2012 через Донецьке відділення № 2 ПАТ «ВТБ Банк» (а.с.21). У червні, липні і серпні 2014 року позивачем здійснено ще три платежі по 2764 грн згідно з кредитним договором № R53413356063B від 15.11.2012 через ПриватБанк, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.21 зворот). Згідно з розрахунком заборгованості за цим кредитним договором, який підписаний директором ТОВ «ФК «Прайм Альянс», загальна сума боргу [PERSON] становить 82570 грн 51 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 75647 грн 55 коп. та за відсотками у сумі 6922 грн 96 коп. (а.с.50). «ФК «Прайм Альянс» на адресу [PERSON] направлено повідомлення від 18.02.2019 про відступлення ПАТ «ВТБ Банк» права вимоги за кредитним договором від 15.11.2012 ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», яке у свою чергу відступило це право відповідачу на підставі договору факторингу № 29/01/19-1 від 29.01.2019, та вимога від 18.02.2019 про погашення протягом 30-ти календарних днів з моменту отримання вимоги кредитної заборгованості, яка за станом на 18.02.2019 складає 82570 грн 51 коп. Відправлення цих документів підтверджено списком згрупований поштових відправлень цінних листів з описом вкладення у Укрпошта стандарт та квитанцією про оплату послуг поштового зв`язку від 05.03.2019 (а.с.51-55). 28.04.2020 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравцов О.О. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі під номером 1265, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Прайм-Альянс», якому відповідно до договору факторингу № 29/01/19-1 від 29.01.2019 право вимоги за фінансовими зобов`язаннями перейшло від ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», яке є правонаступником прав та обов`язків ПАТ «ВТБ-Банк» на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами від № 220615нв від 22.06.2015, часткової заборгованості за кредитним договором № R53413356063B від 15.11.2012 в сумі 82560 грн 51 коп., у тому числі заборгованості по основному боргу (тілу кредиту) в сумі 75637 грн 55 коп., заборгованості за відсотками в сумі 6922 грн 96 коп., та плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 825 грн 61 коп., а всього 83386 грн 12 коп. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29.01.2019 по 10.03.2020 (а.с.80). 27.10.2020 державним виконавцем Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63405160 про примусове виконання вказаного виконавчого напису (а.с.81). В рамках цього провадження 10.11.2020 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату [PERSON] , яка спрямована за місцем роботи позивача до ВП «Шахта 1-2 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» (а.с.20). Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 та ч.5\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином. Відповідно до ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов 'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.516 ЦК України). Частиною другої статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Статтями\~1077, 1078 ЦК України\~передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, які встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.3.1, п.3.2 гл.16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі Перелік документів). Отже в основі вчинення вищевказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної у боржника заборгованості. З тексту оспорюваного виконавчого напису від 28.04.2020 судом встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 за № 1172. Відповідно до п.2 Переліку документів для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Перелік документів було доповнено пунктом 2 (розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин») на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Між тим постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662, якою було доповнено Перелік документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», була визнана в цій частині змін незаконною та нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14, яка набула законної сили 22.02.2017. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. Відповідно до п.10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. У зв`язку з цим вчинення 28.04.2020 нотаріусом виконавчого напису на підставі п.2 Переліку, який внаслідок вказаного судового рішення є незаконним та нечинним, є неправомірним. Крім того суду не надано доказів про відступлення Банком права вимоги за кредитним договором від 15.11.2012 іншим суб`єктам. Відповідач, посилаючись у відзиві на договори, що стали підставою для набуття ним права кредитора стосовно позивача, на підтвердження вказаних обставин таких договорів не надав. Також у матеріалах справи відсутні докази отримання позивачем повідомлення про відступлення права вимоги та вимоги про погашення заборгованості. Наявний у справі розрахунок кредитної заборгованості позивача, підписаний відповідачем, не є безумовним доказом цієї заборгованості, оскільки цей розрахунок не підтверджено первісними бухгалтерськими документами, якими може бути банківська виписка з рахунку боржника, в якій повинна бути відображена сума заборгованості із зазначенням строків її погашення. Як зазначено вище, за приписами ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років; якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з укладеним між Банком та позивачем кредитним договором від 15.11.2012 спосіб повернення кредиту та процентів обумовлений щомісячними платежами відповідно до графіку їх повернення. За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту\~\~перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу. Отже оскільки договір встановлює обов`язок боржника повернути борг частинами, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитора вважається порушеним з моменту порушення боржником терміну внесення чергового платежу. А відтак перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання боржником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Такий підхід відповідає правовому висновку, висловленому Великою Палатою Верховного Суду у справі № 444/95/12 від 28.03.2018. Беручи до уваги наведені правові висновки та те, що спірний виконавчий напис було вчинено 28.04.2020, цей виконавчий напис міг бути виданий у межах трирічного строку, рахуючи заборгованість з 28.04.2017 по 15.11.2017 (день закінчення строку кредитування). У той же час згідно з відомостями відповідача (які не підтверджені ніякими доказами) вже за станом на 22.06.2015, коли Банк відступив ТОВ ФК «Довіра і Гарантія» права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами, загальна сума заборгованості за кредитним договором позивача складала 82570 грн 51 коп., що свідчить про те, що ця сума розрахована за межами позовної давності. Надіслання відповідачем боржнику письмової вимоги про усунення порушень (погашення кредиту) свідчить лише про захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису та ніяк не впливає на строк позовної давності, в межах якого повинен бути виданий цей виконавчий документ. З огляду на наведене та те, що позивачем на підтвердження виплат за кредитним договором надано квитанції про оплату на загальну суму 58044 грн установити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, та чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, не представляється можливим. Також викликає\~непорозуміння і\~період,\~за який\~проводилося стягнення\~«часткової заборгованості\~у сумі\~82560\~грн 51\~коп.»,\~а саме;\~з 29.01.2019\~по 10.03.2020,\~беручи до\~уваги те,\~що строк\~кредитування за\~договором R53413356063B\~від 15.11.2012\~сплинув 15.11.2017\~(п.3.2\~договору).\~ Вказане свідчить про наявність спору між сторонами щодо розміру заборгованості за кредитним договором. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що стягнута з позивача за виконавчим написом нотаріуса заборгованість не може вважатись безспірною, а тому права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840 грн 80 коп. (за подачу позову, а.с.1-2) та 420 грн 40 коп. (за подачу заяви про забезпечення позову, а.с.12-13), а всього 1261 грн 20 коп. На підставі ст.18 ЦК України, ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14,

Outcome: approved