Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 4000 гривень щомісячно на кожну дитину і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування вимог позивач вказує на те, що проживав та вів спільне господарство з відповідачем без реєстрації шлюбу з 2000 року та у них народились спільні діти - [PERSON] та [PERSON] . Проте, [PERSON] фінансово не забезпечує та не утримує належним чином своїх дітей, що унеможливлює забезпечення належного рівня життя, необхідного для їхнього фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Враховуючи наведене просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 червня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач отримала ухвалу суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами 25.06.2021 року, однак у наданий судом строк та станом на 19.07.2021 року своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористалась, відзиву на позов не надходило, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст.178 та ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] спільно проживали без реєстрації шлюбу. У сторін є неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видано Настасівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області та [PERSON] , [INFO] , що також підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видано Настасівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Згідно довідки про склад сім`ї, або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 497 , яка видана 19.05.2021 року Великоберезовицькою селищною радою, за адресою: [ADDRESS] , до складу сім`ї (зареєстрованих) входить: [PERSON] - власник, [PERSON] - дружина, [PERSON] - син, [PERSON] - син, [PERSON] - дочка. Зареєстроване місце проживання позивача: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , який виданий 19 березня 1998 року Тернопільським РВ УМВС України в Тернопільській області. Згідно наданої відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Тернопільській області, яка отримана судом 12.07.2021 року, [PERSON] , [INFO] , з 18.06.2005 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із ч. 2 ст. 181 СК України, домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Згідно ч. 3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право отримання аліментів тим із батьків, з ким проживає дитина. Суд встановив, що місце проживання сторін зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Проте, у позовній заяві не обґрунтовано та позивачем не подано доказів, що діти проживають разом із батьком, оскільки з матеріалів справи випливає, що сторони проживають та зареєстровані за однією адресою. Крім того, позивачем не надано, а судом не встановлено, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] знаходяться на його утриманні, а відповідач не виконує свій обов`язок по утриманню неповнолітніх дітей, не надає їм матеріальної допомоги без поважних на те причин. Частиною 1статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5,6 статті 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Важливість етапу дослідження доказів для оцінки доказів полягає в тому, що забезпечується формування внутрішнього переконання суддів одразу з моменту надходження справи до суду і прийняття доказів, на етапі дослідження доказів, у процесі детального аналізу кожного з них у суду є можливість оцінити докази у своїй сукупності та порівняти їх, оскільки належна оцінка судом наявних у справі доказів є однією з гарантій права особи на справедливий судовий розгляд, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ст. 6) роль мотивувального судового рішення полягає в тому, що судом були досліджені всі надані докази і аргументи сторін. Врахувавши усі вищевикладені обставини, та те, що позивачем не доведено, що діти проживають разом з ним і він самостійно несе витрати на їх утримання, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed