Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до [PERSON] з позовною заявою про стягнення з останнього грошових коштів в рахунок припинення частки в спільному майні подружжя, а саме половину коштів, які перебували на депозитних рахунках відповідача в ПАТ КБ «ПриватБанк» в сумі 34776,34 грн., половину вартості гаража в обслуговуючому кооперативі «Гаражний кооператив «Чураївна» в сумі 32400,00 грн. та половину вартості автомобіля ГАЗ 2410, 1988 року випуску, номер кузова - [NUMBER] , реєстраційний номер - [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію серії [NUMBER] , видане 01.06.2001 року в сумі 5463,15 грн. - всього в загальній сумі 72639,49 грн. В обґрунтування поданого позову позивач послалась на те, що вищевказане майно та кошти вони придбали з відповідачем під час зареєстрованого шлюбу, в якому перебували з 18.06.1983 року до часу його розірвання 15.06.2009 року через органи РАГСу. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі та пояснила, що на момент розірвання шлюбу між нею та відповідачем спору про набуте під час шлюбу майно - не було, оскільки згідно усної домовленості між ними, їй залишалась квартира в [ADDRESS] , а відповідачу - спірні на даний час кошти на його депозитних рахунках, автомобільний гараж та автомобіль. В подальшому відповідач порушив вказану усну домовленість шляхом подачі у 2012 році до суду позовної заяви до неї про визнання за ним права власності на частину квартири. При цьому вона у вересні 2012 року, в межах строку позовної давності, подала до Ленінського районного суду м. Полтави позов про визнання усного договору про поділ спільного майна подружжя дійсним, який в подальшому змінила на поділ майна подружжя, який судом залишено без розгляду, що не позбавило її права знову звернутись до суду з такою позовною заявою, що вона і зробила у червні 2016 року. При цьому строки позовної давності нею не порушені. Також пояснила, що оскільки автомобіль, гараж та кошти придбані нею з відповідачем за спільні кошти подружжя, під час зареєстрованого шлюбу, тому згідно норм сімейного Кодексу України вона має право на половину вартості цього майна, яку просить стягнути з відповідача на її користь. Представник позивача - адвокат Маліченко Д.В. у судовому засіданні позовні вимоги позивачки також підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві та безпосередньо позивачкою в судовому засіданні. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що фактично шлюб між ним та позивачкою припинився ще із 1995 року, тобто з часу коли остання подала до нього позов про стягнення аліментів на їхніх дітей. З цього часу вони перестали спільно проживати як чоловік та дружина, спільного господарства та побуту не вели, взаємних прав та обов`язків не мали. Кошти на депозитних рахунках в банку це його заробітна плата, яка накопичена в позашлюбний період. Автомобільний гараж не являється його власністю, а він лише, як член гаражного кооперативу, ним користується, сплачуючи при цьому членські внески. Ніякого документального підтвердження права його власності на вказаний гараж немає і позивачкою суду не надано. Автомобіль ГАЗ 2410 придбаний за його особисті кошти у 2001 році, тобто в період після фактичного припинення сімейних відносин з позивачкою. Вказаний автомобіль використовується також і в інтересах їхнього сина. З врахуванням тверджень позивачки про те, що після офіційного розірвання шлюбу між ними через органи РАГСу, за усною домовленістю, між ними не було спору про спільно набуте майно, він, тим більше, мав повне право розпоряджатись коштами з депозитних рахунків. Вказані кошти в повному обсязі використав на їхнього сина [PERSON] для оплати його проживання в орендованій квартирі, на його весілля, переїзд сина із сім`єю в Миколаївську область та інше утримання сина і його сім`ї. При цьому, позивачка знала про це і ніяких заперечень з її сторони про таке витрачання коштів - не надходило. За таких обставин вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення і просив відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Представник відповідача - адвокат Нагайник М.Г. у судовому засіданні, посилаючись на пояснення відповідача та його письмові заперечення, просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Вважає, що позивачем не доведено ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін, їхніх представників, свідків, перевіривши фактичні обставини справи, наявними в ній доказами в їх сукупності та взаємозв`язку,

Outcome: partial