Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про зняття арешту посилаючись на те, що вона є власником автомобіля ВАЗ моделі 2170 ЗНГ, тип легковий седан, 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Позивач має намір продати автомобіль. Проте їй стало відомо, що на дане рухоме майно накладено арешт слідчим відділом ПМ ДПА в Полтавській області у 2010 році. [PERSON] чоловік позивача, у 2010 році проходив стороною в кримінальному провадженні, по справі постановлений вирок, проте у ньому відсутні будь-які відомості щодо зазначеного автомобіля. Даний арешт порушує права позивача як власника майна. Ухвалою суду від 18 листопада 2019 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Представник відповідача Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області Масюк П.С. позовні вимоги не визнала з обставин викладених у відзиві на позовну заяву, а саме ГУ ДФС у Полтавській області не порушувало права, свободи чи законні інтереси позивача. Відсутні факти перешкоджання ГУ ДФС у Полтавській області в розпорядженні позивачем належним їй майном. Просила відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Полтавській області в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення не надходило. Суду надано відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги не визнав, ГУНП в Полтавській області не вступало та не могло вступити в жодні правовідносини з позивачем, а тому в задоволенні позовних вимог просив відмовити. Представник третьої особи - територіального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ № 5341 у м. Полтава в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, причина неявки невідома. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223\~ЦПК\~України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача , дослідивши докази по справі, матеріали кримінальної справи № 1-29/11, дійшов до наступного висновку. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатся своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Згідно\~ст.\~316\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до\~ст.\~317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу , автомобіль ВАЗ модель 2170 ЗНГ, тип легковий седан,2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] зареєстрований на праві власності за [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб , позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] [INFO] . Згідно ст.\~22\~Кодексу про\~шлюб та\~сім`ю\~(який\~діяв на\~час придбання\~спірного майна)\~майно,\~нажите подружжям\~за час\~шлюбу,\~є його\~спільною сумісною\~власністю.\~Кожен з\~подружжя має\~рівні права\~володіння,\~користування і\~розпорядження цим\~майном.\~Подружжя користується\~рівними правами\~на майно\~і в\~тому разі,\~якщо один\~з них\~був зайнятий\~веденням домашнього\~господарства,\~доглядом за\~дітьми або\~з інших\~поважних причин\~не мав\~самостійного заробітку. Існує презумпція, встановлена статтею 22 КпШС України, яка кореспондується зі статтею 60 СК України, згідно якої майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Приймаючи до уваги, що позивачем не надано належних доказів , що зазначений автомобіль був придбаний за її особисті кошти, тому дане майно є спільною сумісною власністю подружжя, та як наслідок позивач має право порушувати питання щодо Ѕ частини даного рухомого майна. Постановою старшого слідчого з ОВС СВ ПМ ДПА у Полтавській області від 30 липня 2010 року накладено арешт на автомобіль ВАЗ-2107, днз ВІ [NUMBER] , зареєстрований за [PERSON] . Відповідно до протоколу опису від 28.08.2010 року та розписки від 28.08.2010 року даний автомобіль описаний та переданий на відповідальне зберігання [PERSON] . Постановою слідчого від 28 серпня 2010 року автомобіль визнаний речовим доказом. Згідно вироку Київського районного суду м. Полтави від 06 червня 2011 року [PERSON] визнаний винним у скоєннi злочинів, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України та призначено покарання 5 років позбавлення волi з позбавленням права обiймати посади пов`язані з органiзацiйно-розпорядчою та адмiнiстративно-господарською дiяльнiстю строком на два роки, на підставі ст. 75 КК України звiльнено вiд вiдбування призначеного основного покарання у видi позбавлення волi, якщо протягом двох рокiв не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки. Цивільний позов прокуратури Полтавської області задоволено, стягнуто з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь держави в особі ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» - 178 024,24 грн. Вирок набрав законної сили. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку,встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~статті 13\~ЦПК України суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтями 51,175\~ЦПК України\~визначено,\~що на\~ позивача покладається\~обов`язок\~визначати відповідача\~у справі.\~При цьому\~суд при\~розгляді справи\~має виходити\~із складу\~осіб,\~які залучені\~до участі\~у справі\~позивачем. Суд першої\~інстанції має\~право за\~клопотанням позивача\~до закінчення\~підготовчого провадження,\~а у\~разі розгляду\~справи за\~правилами спрощеного\~позовного провадження\~-\~до початку\~першого судового\~засідання залучити\~до участі\~у ній\~співвідповідача. Якщо\~позов подано\~не до\~тієї особи,\~яка повинна\~відповідати за\~позовом,\~суд до\~закінчення підготовчого\~провадження,\~а у\~разі розгляду\~справи за\~правилами спрощеного\~позовного провадження\~-\~до початку\~першого судового\~засідання за\~клопотанням позивача\~замінює первісного\~відповідача належним\~відповідачем,\~не закриваючи\~провадження у\~справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову. Відповідно до діючих норм ЦПК, суд не наділений повноваженнями ставить на обговорення сторін питання щодо належності відповідача у справі. Позивач звертаючись з позовними вимогами про скасування арешту на автомобіль визначила відповідачами Головне управління Національної поліції в Полтавській області, Головне управління Державної фіскальної служби у Полтавській області. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року « Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в\~справі є\~боржник,\~особа,\~в інтересах\~якої накладено\~арешт на\~майно,\~а в\~окремих випадках\~-\~особа,\~якій передано\~майно,\~якщо воно\~було реалізоване.\~Як третю\~особу,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору,\~має бути\~залучено відповідний\~орган державної\~виконавчої служби,\~а також\~відповідний орган\~доходів і\~зборів,\~банк та\~іншу фінансову\~установу,\~які у\~випадках,\~передбачених законом,\~виконують судові\~рішення . У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України. Проте у судовому засіданні, позивачем не доведено , які права порушують , не визнають чи оспорюють дані юридичні особи, залучені до участі у справі як відповідачі. Відповідачі у своїх відзивах на позовну заяву посилалась також на дані обставини та просили відмовити в задоволенні позову з цих підстав. Як вбачається з постанови про накладення арешту від 30 липня 2019 року, дана процесуальна дія вчинена з метою забезпечення можливого в майбутньому цивільного позову, відшкодування завданих злочинним діями [PERSON] збитків. Вироком суду задоволено цивільний позов щодо стягнення з [PERSON] солідарно з іншими засудженими на користь держави в особі ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» 178 024,24 грн., проте відомостей щодо сплати даних коштів,зокрема [PERSON] суду не надано. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed