Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою та простить визнати [PERSON], [INFO], втратившим право на користування житлом розташованим в [ADDRESS] В обґрунтування заявлених вимог позивачка покликаються на те, що треті особи по справі - [PERSON] та [PERSON] - це її донька та син. Вони разом з нею є співвласниками двохкімнатної квартири, загальною площею 40,9 кв.м. розташованої в [ADDRESS] Львівської області та мають зареєстроване місце проживання у даній квартирі. Крім них у квартирі зареєстровані дві її онучки: [PERSON], [INFO] - онучка, [PERSON] - [INFO] - онучка та відповідач [PERSON], [INFO] - зять. Відповідач зареєстрував своє місце проживання у квартирі співвласниками якої вони являються 26 вересня 2003 року. Життя дочки та відповідача не склалося. Він був ініціатором усіх конфліктних ситуацій, що виникали в сім'ї. В квітня 2011 року, після чергового скандалу [PERSON] забрав свої речі та залишив квартиру. З того часу у даній квартирі не з'являється та не несе витрат по її утриманні. В даній квартирі відсутнє його майно та особисті речі. Реєстрація відповідача у належній їм квартирі перешкоджає вільно володіти, користуватись та розпоряджатись власним майном, а також призводить до додаткових витрат по оплаті комунальних послуг, вони не можуть отримати пільги зі сплати комунальних послуг передбачені чинним законодавством. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Маципура Г.І. в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду на виклик суду не з'явився, про причину неявки не повідомив, тому суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянув справу заочно за її відсутності на підставі наявних у ній доказів. Треті особи - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, однак подали до суду заяви, в яких просять розгляд справи проводити без їх участі. Позовні вимоги [PERSON] підтримують. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що відповідач не проживає в спірній квартирі більше п'яти років, його речей в спірній квартирі немає. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, свідків, суд дав оцінку зібраним доказам та вважає, що позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення. Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Згідно зі ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Перелік можливих способів захисту міститься в ст. 16 ЦК України. Виходячи із загальних положень права власності, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Скориставшись своїм правом, позивачка просять визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням на підставі ст. 405 ЦК України. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу і протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 25 грудня 1995 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної часткової власності в рівних долях належить квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 10 листопада 1995 року, третій особі по даній справі та співвласниці квартири, [PERSON] після реєстрації шлюбу 10 листопада 1995 року в Голобутівській сільській раді Стрийського району, Львівської області із відповідачем - [PERSON], присвоєно прізвище «[PERSON]». Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 вересня 2005 року, [PERSON], є власником ?(однієї четвертої) частини квартири [ADDRESS], яка складається в цілому з однієї кухні та двох житлових кімнат площею 26,2 кв.м., загальною площею 40,9 кв.м. після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року Таким чином, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності: ? - [PERSON]; ? - [PERSON]; ? - [PERSON] З матеріалів справи встановлено, що у квартирі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO] - співвласник, [PERSON], [INFO] - син та співвласник; [PERSON], [INFO], - дочка та співласник; [PERSON], [INFO] - онучка; [PERSON] - [INFO] - онучка та відповідач, [PERSON], [INFO] - зять. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16 червня 2016 року по справі №456/1257/16-ц розірвано шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України, ч. 4 ст. 156 ЖК Української РСР, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону, і припинення сімейних відносин не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, внаслідок її відсутності понад встановлений строк, провадиться в судовому порядку. Відтак, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] понад п'ять років не проживає в [ADDRESS] без поважних причин, а тому втратив право на користування вказаним жилим приміщенням.

Outcome: partial