Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 31 грудня 2014 року між ним та відповідачем був укладений договір фінансового лізингу №00407. Відповідно до досягнутої позивач взяв на себе обовязок сплати першого лізингового платежу, який зазначений в Додатку №1 до договору. Позивач зазначав, що згідно п.8.2.1 перший лізинговий платіж складався з: - комісійної винагороди, завдатку ціни, комісійної винагороди за передачу предмету лізингу і перший лізинговий платіж був ним сплачений 31 грудня 2014 року. Позивач вказував на те, що відповідно до умов договору протягом 90 робочих днів після сплати першого лізингового платежу відповідач повинен передати у користування та володіння лізингоодержувача предмет лізингу, а саме, автомобіль марки « Hundai Accent» 1.4 МТ Classic 2013, двигун 1,4, дизель МТ. Проте цього зобовязання відповідач не виконав. На неодноразові звернення до компанії з проханням виконати зобовязання по договору відповідач не реагував. Позивач також зазначив, що стаття 7 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачає право лізингоодержувача відмовитися від договору лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингодавця, у разі, якщо прострочення передачі предмета лізингу становить 30 днів і цей термін сплив 15 червня 2015 року. У звязку з тим, що позивач скористався правом на відмову від договору та на вимогу про відшкодування збитків, в тому числі повернення платежів відповідач не реагував. Позивач вважає, що має право вимагати повернення сплачених ним в якості першого лізингового платежу в розмірі 61150 грн. 00 та банківську комісію в розмірі 200 грн. 00 коп. Просить стягнути вказану вище суму, а також витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак його представник надіслав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі позивача та його представника, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був оповіщений належний чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст.ст.10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи у межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, а обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь\~ ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем подано до суду позов та додатки до нього( ксерокопії відповідних документів), які належним чином не завірені. Крім того, позивач або його представник в судове засідання не зявилися та не надали суду оригінали документів для огляду. За таких обставин, оскільки позивач не надав суду належні докази на підтвердження своїх вимог, в позові слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed