Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 09 листопада 1972 року між нею та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, який було зареєстровано Полезненською сільською радою Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис № 31. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось. Причиною розпаду сім`ї стали відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, різні погляди на життя, відсутність взаємної любові та поваги. Фактично шлюбні відносини припинено двадцять п`ть років тому, на даний час вони проживають окремо. Останні двадцять років вона проживає однією сім`єю з іншим чоловіком та бажає зареєструвати з ним шлюб. Для цього їй потрібно розірвати шлюб з відповідачем. З відповідачем вони не дійшли згоди про спільне звернення до органу РАЦСу зі спільною заявою про розірвання шлюбу. Тому вона просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований у Полезненській сільській раді Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис № 31. Позивач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду від неї надійшла заява в якій вона просить суд розглядати справу у її відсутність, позов про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Строк на примирення не потрібен. Проти винесення заочного рішення по справі. Після розірвання просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Оскільки відповідач належним чином повідомлявся про дату розгляду справи і позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача\~суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, виніс ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 09 листопада 1972 року Полезненською сільською радою Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис № 31, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 17 червня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області. Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. На підставі ч.2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, і однією сім`єю не проживають останні 25 років, позивач відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже позивач категорично налаштована на розірвання шлюбу, на примирення не згодна, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Згідно\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач бажає надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », що підтверджується її письмовою заявою. Таким чином, з огляду на вказані обставини, подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає\~ст. 111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства. Спір стосовно поділу майна подружжя відсутній. Частина 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved