Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа : міжрайонний відділ Державної виконавчої служби по Куп'янському, Шевченківському районах та м. Куп'янськ Головного територіального управління юстиції у Харківській області про зменшення розміру аліментів, вказуючи, що згідно рішення Куп'янського міськрайонного суду від 15.09.2009 року по справі № 2-1832/2009 р. з нього на користь відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно. 30.12.2014 року він одружився та від даного шлюбу в нього на утриманні є неповнолітній син - [PERSON], [INFO] У зв'язку з тим, що при встановлені аліментів він працював, але на теперішній час доходу не має і його матеріальне становище не дає можливості сплачувати встановлений судом розмір аліментів, вважає за можливе зменшити розмір аліментів встановивши в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів. Позивач у судове засідання не з'явився, надавши до суду письмову заяву згідно якої, просить суд розглянути справубез його участі, позовні вимоги підтримує і просить зменшити розмір аліментів з 1/4 частини всіх видів його доходів на утримання неповнолітньої [PERSON] на 1/6 частину всіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття, які просить суд задовольнити. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги про зменшення розміру аліментів з ј частини до 1/6 частини всіх видів доходів позивача до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явилась, проти задоволення позову про зменшення аліментів з ј частини всіх видів доходів позивача на 1/6 частину всіх видів доходів позивача на утримання неповнолітньої дитини не заперечувала. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без участі представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. Судом установлено, що сторони у цивільному процесі мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] За рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 15.09.2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24 червня 2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Куп'янську реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 206, відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 141 СК України, встановлює рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Отже, в Законі закріплено можливість зменшення чи збільшення розміру сплачуваних аліментів та вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я, інші випадки, прямо передбачені СК України. Свідченням матеріального становища платника аліментів є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я. Позивач на підставу своїх позовних вимог надав суду копію свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], який знаходиться на його утриманні Разом з тим, відповідно до ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» і ст. 128 Кодексу законів про працю, сукупний розмір відрахувань з заробітної плати не повинен перевищувати 50 % середньомісячного заробітку. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, чим зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Нести відповідальність по утриманні дитини повинні обидва батьки. При цьому, судом враховується той факт, що відповідачі також працездатні, доказів того, що мають на утриманні інших осіб, суду не надали та в рівних частках із відповідачем повинні нести матеріальну відповідальність, а тому, відповідно до конституційного принципу верховенства права, з урахуванням потреб дитини та можливостей батька, суд вважає за необхідне зменшити розмір аліментів, які він сплачує на користь відповідачів на утримання неповнолітніх дітей. Зі змісту вище приведеного та аналізу зазначених статей слідує, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Розмір аліментів у разі спору у всіх випадках встановлюється судом, при цьому статтею 182 СК України передбачений перелік найбільш вагомих обставин, які мають братися до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину. А саме, зокрема, матеріальне становище дитини та загальний матеріальний стан того з батьків, з якого будуть стягуватися аліменти, свідченням чого є величина витрат на утримання себе та членів своєї родини. Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити, сторонам ст. 192 СК України, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. З урахуванням встановлених обставин, позивач за рішенням суду сплачує з 2009 року на утримання доньки [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку. З часу стягнення аліментів змінилося матеріальне становище позивача, а саме він утримує ще одну дитину сина [PERSON]., [INFO], з урахуванням щомісячного заробітку позивача, суд вважає, що позов в частині зменшення розміру аліментів на утримання доньки у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку підлягає задоволенню.

Outcome: approved