Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувшись до суду з даним позовом, просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) у землях колективної власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства ім. Ілліча с. Шарки Рокитнянського району Київської області на території Шарківської сільської ради Рокитнянського району Київської області в середньому розмірі частки (паю) по даному господарству 4,07 умовних кадастрових гектарів, посилаючись на те, що він працював в колгоспі ім. Ілліча с. Шарки Рокитнянського району Київської області та був членом даного колгоспу з 15 червня 1986 року. 12 травня 1995 року КСП ім. Ілліча було видано державний акт на право колективної власності на землю. На час видачі державного акту на право колективної власності на землю КСП ім. Ілліча він був членом даного КСП, оскільки інформації про звільнення з членів колгоспу станом на 1994-1996 роки в документах архівного фонду колгоспу ім. Ілліча с. Шарки Рокитнянського району Київської області на виявлено, що підтверджується повідомленням архівного відділу Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області. В даному випадку його помилково не включили до списків членів КСП, які мали право на земельну частку (пай) та не видали відповідний сертифікат. Посилаючись на Указ Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року, позивач просить задовольнити його вимоги та визнати за ним право на земельну частку (пай) у колишньому КСП ім. Ілліча с. Шарки, Рокитнянського району, Київської області. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі та без участі позивача, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач Шарківська сільська рада Рокитнянського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, але надіслано заяву, в якій відповідач просить розглядати справу без їх представника, а також зазначено, що позов визнається в повному обсязі. Відповідач Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Шарки» свого представника в судове засідання не направило, але надіслано заяву, в якій відповідач просить суд розглядати справу без їх представника, а також зазначено, що згідно чинного законодавства землями запасу та резервного фонду розпоряджається сільська рада Суд, дослідивши письмові докази надані позивачем, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] працював в колгоспі ім. Ілліча с. Шарки Рокитнянського району Київської області та був членом даного колгоспу з 15 червня 1986 року, що підтверджується архівним витягом Архівного відділу Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області від 26.12.2019 із протоколу №4 правління колгоспу ім. Ілліча, с. Шарки, Рокитнянського району, Київської області від 15.06.1986 року про рекомендацію загальним зборам колгоспу прийняти в члени колгоспу ім. Ілліча [PERSON] , архівним витягом з протоколу №3 загальних зборів колгоспу ім. Ілліча с. Шарки, Рокитнянського району, Київської області від 10.02.1987 про прийняття в члени колгоспу [PERSON] , а також копією трудової книжки виданої на його ім`я. В трудовій книжці позивача є запис про звільнення з роботи водія з 15.05.1994 року. Згідно повідомлення архівного відділу Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області від 26.12.2019, інформації про звільнення з членів колгоспу [PERSON] станом на 1994-1996 роки в документах архівного фонду колгоспу ім. Ілліча с. Шарки Рокитнянського району Київської області не виявлено. Згідно інформації Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 17.01.2020 Державний акт на право колективної власності на землю КСП ім. Ілліча с. Шарки Рокитнянського району Київської області був виданий 15 травня 1995 року. Відповідно до ст. 22 Земельного кодексу України в редакції від 13 березня 1992 року, який діяв на час розпаювання земель колективної власності, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникало після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі на місцевості і одержання документа, що посвідчує це право. Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року визначено коло осіб, які мають право на земельний пай, а саме «право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю». Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Згідно роз`яснень викладених в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Оскільки [PERSON] на час одержання колективним сільськогосподарським підприємством ім. Ілліча с. Шарки Рокитнянського району Київської області державного акта на право колективної власності на землю станом на 15 травня 1995 року був членом даного КСП, то він мав право на земельний пай і на його ім`я помилково не видали сертифікат на право на земельну частку (пай) при розпаюванні землі. Загальновідомим є факт, що колишні члени КСП ім. Ілліча с. Шарки, Рокитнянського району, Київської області вже отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) та в послідуючому державні акти на земельну частку (пай). Із інформації Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 21.01.2020 вбачається, що розмір земельної частки (паю) на одну особу КСП ім. Ілліча с. Шарки Рокитнянського району Київської області складає 4,07 в умовних кадастрових гектарах. Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) відповідно до ч. 1 ст. 2 вищевказаного Закону є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай). Згідно ст. 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості). уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв); сприяють в укладанні договорів на виконання землевпорядними організаціями робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), якщо такі роботи виконуються за рахунок осіб, які мають право на земельну частку (пай), або за рахунок коштів підприємств, установ та організацій, що орендують земельні частки (паї), проектів технічної допомоги тощо. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав ( п. а ч. 3 ст. 152 ЗК України). Оскільки право позивача на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього КСП ім. Ілліча с. Шарки, Рокитнянського району, Київської області було порушено, суд виходячи з принципу земельного законодавства щодо забезпечення рівності права власності на землю громадян, що визначено п. б) ч. 1 ст. 5 ЗК України, вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача шляхом визнання за ним права на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього КСП ім. Ілліча с. Шарки Рокитнянського району Київської області, що буде підставою для виділення йому в натурі (на місцевості) земельної ділянки, як власнику земельної частки (паю). З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved