Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся із позовною заявою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, який вчинено\~01.06.2020 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною і зареєстрований у реєстрі за №474, про звернення стягнення з [PERSON] [INFO] , на користь ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» за кредитним договором №R53100486933В від 18.11.2013р. В обґрунтування вимог [PERSON] посилався на те, що виконавчий напис здійснено без дотримання вимог\~Закону України «Про нотаріат»\~та без первинних документів, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості. Разом із позовною Позивач подав клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача просив розглядати справу без його участі, подав до суду відзив у якому зазначив, що виконавчий документ видано на законних підставах, під час видачі порушень законодавства не було, просив відмовити у задоволенні позову. Ухвалою суду від 26.10.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 18.11.2013 року між [PERSON] та ПАТ «ВТБ Банк» було укладено договір № R53100486933В за умовами якого банк зобов`язується надати позивачу кредит в сумі 35 000 грн. під 10% річних. За умовами вказаного договору, надані грошові кошти повинні бути повернуті до 18.11.2016 року. В подальшому, як слідує зі змісту виконавчого напису, право вимоги за вказаним договором було відступлено банком новому кредитору ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» на підставі договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 270815нв від 27.08.2015 року. 29.01.2019 року між ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс»» було укладено договір факторингу № 29/01/19-1 внаслідок чого, відповідач набув права нового кредитора за кредитним договором. 01.06.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною вчинено виконавчий напис за реєстровим №474 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» заборгованості за період з 29.01.2019 по 10.03.2020 роки в сумі 35 344,60 грн., з яких : 25823,44 грн. (тіло кредиту), 2422,96 грн. (заборгованість по відсоткам) та 7098 грн. (комісійні винагороди) згідно з кредитним договором № R53100486933В від 18.11.2013 року із ПАТ «ВТБ Банк». Також з [PERSON] додатково стягнуто 353,45 грн. витрат за вчинення виконавчого напису. 18.09.2020 року приватним виконавцю Вельковим О.В. відкрито виконавче провадження №63072066 щодо примусового виконання виконавчого напису за реєстровим №474 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» заборгованості в розмірі 35\~344,6 грн. згідно з кредитним договором № R53100486933В від 18.11.2013 року із ПАТ «ВТБ Банк». Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року №6-887цс17, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Суд зазначає, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» 16 липня 1999 року N 996-XIV. Однак таких документів Відповідачем надано не було. Отже судом не встановлено наявність безспірності заборгованості Позивача перед Відповідачем на момент вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчих написів нотаріусами врегульовано\~главою 14 Закону України «Про нотаріат». Згідно зі\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом міністрів України. Згідно зі\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Однак, приватний нотаріус Буждиганчук не перевірив безспірність вимог банку, чим порушив ч. 1\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки повідомлення про вручення вимоги про усунення порушень, направленої відповідачем на ім`я позивача підтверджено не було, що виключає безспірність вимог. Судом, під час розгляду справи не було встановлено, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису Відповідачем було надано докази безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Також, заборгованість, яка була звернути з позивача за оспорюваним виконавчим написом, стягується поза межами встановленого Законом 3 річного строку, оскільки зазначеним кредитним договором кінцевий строк повернення кредиту є 18.11.2016р. Матеріали справи не містять доказів, що підтверджують нараховані суми заборгованостей та в написі відсутня дата виникнення права вимоги у стягувача. Отже суд приходить до висновку про порушення прав Позивача внаслідок вчинення виконавчого напису з порушенням щодо перевірки вимог його безспірності та відсутності перевірки невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про задоволення позову. Доводи викладені у запереченні не знайшли свого підтвердження, тому суд ставиться до них критично та відхиляє, з підстав викладених вище. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved