Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Державного підприємства «Мирноградвугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позовних вимог вказав, що в період з 03.12.2008 року по 14.02.2011 року він працював в якості начальника зміни підземного, заступника начальника дільниці підземного у відокремленому підрозділі «Шахта «Центральна» ДП «Мирноградвугілля». 14.02.2011 року його було звільнено. Рішенням суду від 14.06.2011 року з відповідача було стягнуто середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 15.02.2011 по 25.03.2011 року в сумі 5947,48 грн. із розрахунку 28 робочих днів за вказаний період на 212,41 грн. середньоденного заробітку. Рішенням суду від 10.03.2012 року було стягнуто середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за час з 26.03.2011 по 03.10.2014 року. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 14.05.2015 року у стягненні середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період з 26.03.2011 року по 03.10.2014 року йому було відмовлено, суд мотивував це рішення тим, що виплата 02.10.2014 року була помилковою. Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 03.02.2015 року відповідачу було відмовлено у стягненні з нього помилково перерахованих коштів з причини недоведеності будь-яких переплат. Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 14.12.2015 року, яке ухвалою апеляційного суду Донецької області від 18.02.2015 року залишено без змін, його позовні вимоги були задоволені. Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 14.12.2015 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 18.02.2015 року, його позовні вимоги про стягнення з відповідача на його користь компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати в сумі 35,10 грн. були задоволені. Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 27.10.2016 року, з відповідача на його користь було стягнуто середній заробіток за затримку розрахунку за період з 04.10.2014 року по 23.10.2015 року в сумі 55226,60 грн. Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 06.06.2017 з відповідача на його користь було стягнуто середній заробіток за затримку розрахунку за період 26.03.2011 по 03.10.2014 року в сумі 185221,52 грн., а за період з 24.10.2015 по 24.11.2016 року 57350,70 грн. Постановою державного виконавця від 11.09.2019 року було відкрито виконавче провадження з примусового стягнення на його користь компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати заробітної плати у сумі 35,10 грн., яке було закрито постановою від 11.01.2019 року у зв`язку із стягненням боргу в повному обсязі. Тому вважає, що з відповідача потрібно стягнути середній заробіток за затримку заробітної плати за період з 25.11.2016 року по 11.01.2019 року, який складає 531 робочий день. Його середній заробіток складав 212,41 грн., таким чином вважає, що на його користь з відповідача потрібно стягнути 112789,71 грн. із розрахунку 212,41грн. х 531 робочий день. Просить суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25.11.2016 року по 11.01.2019 року в сумі 112789,71 грн., судові витрати покласти на відповідача. Позивач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду клопотання, в якому зазначив, що не визнає позовні вимоги позивача, просить суд застосувати строк позовної давності, оскільки відповідно до ст.233 КЗпП України передбачено тримісячний строк для звернення до суду, з дня коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Таким чином, позивач мав право звернутися до суду за захистом своїх права у період часу з 11.01.2019 року по 11.04.2019 року. Крім того, подав ще одне клопотання про застосування строку позовної давності, в якому зазначив, що суму боргу позивача у розмірі 35,10 грн. за рішенням суду від 14.12.2015 року відповідач добровільно сплатив на рахунок позивача 25.11.2016 року на підставі заяви позивача від 27.10.2016 року. Тому вважає, що позивач мав право звернутися до суду за захистом своїх прав у період з 26.11.2016 по 26.02.2017 року. Просить відмовити в задоволенні позову (а.с. 53, 60). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач з 03.12.2008 року по 14.02.2011 року знаходився у трудових відносинах з відповідачем, працював в якості начальника зміни підземного, заступника начальника дільниці підземного, що встановлено, зокрема, рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 14.06.2011 року та іншими нижчезазначеними рішеннями судів. Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 14.06.2011 року з Державного підприємства «Красноармійськвугілля» на користь [PERSON] було стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.02.2011 року по 25.03.2011 року у розмірі 5947,48 грн. Також зазначеним рішенням суду встановлено, що середньоденна заробітна плата позивача складала 212,41 грн. (а.с.3-6). Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 03.02.2015 року у задоволенні вимог ДП «Красноармійськвугілля» до [PERSON] про стягнення грошових коштів в сумі 2867 грн. 34 коп. як безпідставно набутих, відмовлено (а.с.14-15). Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 02.02.2015 року позовні вимоги [PERSON] до ДП «Красноармійстквугілля» про зобов`язання нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати за чергову відпустку у січні-лютому 2011 року залишено без задоволення (а.с.18-19). Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 10.03.2015 року з ДП «Красноармійстквугілля» на користь [PERSON] стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 186708,39 грн. (а.с.9-10). Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 14.05.2015 року рішення Димитровського міського суду Донецької області від 10.03.2016 року про стягнення з ДП «Красноармійськвугілля» на користь [PERSON] середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 26.03.2011 року по 03.10.2014 року у розмірі 186708,39 грн. скасоване та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги [PERSON] до ДП «Красноармійськвугілля» залишено без задоволення (а.с.11-13). Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 15.07.2015 року рішення Димитровського міського суду Донецької області від 02.02.2015 року про залишення без задоволення позовних вимог [PERSON] до ДП «Красноармійстквугілля» про зобов`язання нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати за чергову відпустку у січні-лютому 2011 року залишено без змін (а.с.20-21). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.10.2015 року рішення Димитровського міського суду Донецької області від 02.02.2015 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 15.07.2015 року скасовано, справу за позовом [PERSON] до ДП «Красноармійстквугілля» про зобов`язання нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати за чергову відпустку у січні-лютому 2011 року передано на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.22-24). Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 14.12.2015 року позов [PERSON] до ДП «Красноармійськвугілля» про стягнення компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати задоволено, з ДП «Красноармійськвугілля» на користь [PERSON] стягнуто компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати за чергову відпустку у січні-лютому 2011 року в сумі 35 грн. 10 коп. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 18.02.2016 року вказане рішення залишено без змін (а.с.25-27, 28-29). Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 27.10.2016 року з ДП «Красноармійськвугілля» на користь [PERSON] стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04.10.2014 року по 23.10.2015 року у розмірі 55226 грн. 60 коп. (а.с.30-31). Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 06.06.2017 року з ДП «Красноармійськвугілля» на користь [PERSON] стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.03.2011 року по 03.10.2014 року у розмірі 185221,52 грн. та за період з 24.10.2015 року по 24.11.2016 року у розмірі 57350,70 грн. (а.с.32-33). Згідно постанови Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області про відкриття провадження від 11.01.2019 року було відкрито виконавче провадження №58051173 про стягнення з ДП «Мирноградвугілля» (колишня назва - ДП «Красноармійськвугілля») на користь [PERSON] компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати за чергову відпустку у січні-лютому 2011 року у сумі 35,10 грн. (а.с.34-36). Згідно постанови Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області про закінчення виконавчого провадження від 21.01.2019 року, виконавче провадження №58051173 закрито у зв`язку зі стягненням боргу з ДП «Мирноградвугілля» (колишня назва - ДП «Красноармійськвугілля») на користь [PERSON] в повному обсязі (а.с.37-39). Згідно довідки Державного підприємства «Мирноградвугілля» від 19.06.2019 року про виплату [PERSON] компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати, за рішенням суду від 14.12.2015 року компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати у сумі 35,10 грн. була нарахована в жовтні 2016 року та перерахована 25.11.2016 року (а.с. 62). Згідно платіжного доручення № 2200 від 25.11.2016 року, ВП «Шахта «Центральна» ДП «Красноармійськвугілля» було перераховано 235249,18 грн. з призначенням платежу: перераховано зарплату за 10.2016 р. зг-но дог. №14902000239 від 04.09.2014 року (а.с. 63). Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ч.1 ст.233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Суд не приймає доводів представника відповідача щодо пропуску строку звернення позивача до суду з посиланням на початок цього строку з 11.01.2019, оскільки виконавче провадження\~№58051173\~про стягнення\~з ДП\~«Мирноградвугілля» (колишня\~назва -\~ДП «Красноармійськвугілля»)\~на користь\~ [PERSON] \~компенсації втрати\~частини доходів\~у зв`язку\~з порушенням\~строків виплати\~заробітної плати\~за чергову\~відпустку у\~січні-лютому\~2011\~року у\~сумі 35,10\~грн.\~дійсно було\~відкрито 11.01.2019\~(а.с.34-36),\~але закрито\~постановою державного\~виконавця від\~21.01.2019\~року у\~зв`язку зі\~стягненням боргу\~з ДП\~«Мирноградвугілля» (колишня\~назва -\~ДП «Красноармійськвугілля»)\~на користь\~ [PERSON] \~в повному\~обсязі (а.с.37-39),\~тобто початок\~строку звернення\~до суду\~має відраховуватися\~з 21.01.2019\~року, а\~позивач звернувся\~до суду\~17.04.2019\~року в\~межах тримісячного\~строку для\~звернення. Крім того, суд не приймає доводів представника відповідача про те, що суму боргу позивача у розмірі 35,10 грн. за рішенням суду від 14.12.2015 року по справі № 226/3124/14-ц відповідач добровільно сплатив на рахунок позивача 25.11.2016 року на підставі його заяви від 27.10.2016 року, оскільки надані на підтвердження цього відповідачем докази - довідка Державного підприємства «Мирноградвугілля» від 19.06.2019 року та платіжне доручення № 2200 від 25.11.2016 року достовірно не підтверджують перерахування відповідачем позивачу 25.11.2016 року суми боргу 35,10 грн., оскільки вказана довідка від 19.06.2019 року не є платіжним документом про перерахування позивачу боргу, а з наданого платіжного доручення № 2200 від 25.11.2016 року про перерахування грошових коштів на заробітну плату в загальній сумі 235249,18 грн. не можливо встановити чи були перераховані ці грошові кошти (чи якась частина з них) саме позивачу [PERSON] Тобто відповідачем не надано суду жодного достовірного підтвердження сплати позивачу 25.11.2016 року боргу у розмірі 35,10 грн. Таким чином, враховуючи що відповідачем повний розрахунок з позивачем було проведено 21.01.2019 року та попередніми рішеннями суду було стягнуто на користь позивача середній заробіток за затримку розрахунку по 24.11.2016 року включно, тому за період з 25.11.2016 року по 21.01.2019 року позивач має право на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 114064,17 грн., виходячи із розрахунку: 212,41 грн. х 537 робочих днів за період з 25.11.2016 року по 21.01.2019 року, де 212,41 грн. середньоденна заробітна плата позивача встановлена рішенням Димитровського міського\~суду Донецької\~області від\~14.06.2011\~року.\~ Але, враховуючи, що позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25.11.2016 року по 11.01.2019 року в розмірі 112789,71 грн., тому суд з урахуванням ст. 13 ЦПК України вважає необхідним задовольнити позов в межах заявлених позовних вимог в сумі 112789,71 грн. Крім цього, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору щодо позовних вимог про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 1127,90 грн. На підставі ст.ст.116, 117, 233 КЗпП України,

Outcome: approved