overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який був зареєстрований 26 лютого 2000 року увідділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Стрийської ради Львівської області, актовий запис № 48. В обґрунтування позовної заяви покладається на те, що 26.02.2000 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними не склалося, так як у них виявились різні інтереси та різні погляди на життя, через це постійно виникали непорозуміння. Все це призвело до того, що вони втратили один до одного почуття поваги та любові. Вони живуть окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Вона твердо переконана, що міцної сім'ї у них не буде, примирення між ними неможливе, а тому змушена була звернутись до суду із даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просила суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надіслав на адресу суду заяву в якій просить справу слухати без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, суд давши оцінку зібраним доказам вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 26 лютого 2000 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] видане відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Стрийської міської ради Львівської області, актовий запис № 48. Від даного шлюбу у них народилось донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, видане відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Стрийської міської ради Львівської області, серія [NUMBER] Сім'я позивачки та відповідача фактично розпалася та існує тільки формально, оскільки між ними часто виникають постійні непорозуміння, все це негативно впливає на здоров'я та психіку їхньої дитини. Суд вважає, що в подальшому недоцільно надавати сторонам строк на примирення, оскільки не бачить можливості такого примирення між ними. Цей строк не змінить відношення позивачки до шлюбу, її небажання відновлювати подружні стосунки з відповідачем. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін та інтересам їхньої дитини, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить суд розірвати її шлюб з відповідачем - [PERSON], зареєстрований 26.10.2002 року Бердичівським міським відділом РАГС МУЮ Житомирської області, актовий запис № 586. Від вказаного шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], яких позивач просить суд залишити на спільне з нею проживання. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що сімейне життя не склалося, давно втрачене кохання, довіра та повага. Відповідач постійно пред'являє необґрунтовані претензії, що робить спільне життя нестерпним, лунають постійні образи, шлюбні відносини фактично припинені, шлюб існує формально, тому позивач дійшла висновку про необхідність розірвання шлюбу. Майнових спорів на даний час немає. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, а саме: оригінал свідоцтва про одруження сторін (а.с.8), копії свідоцтв про народження дітей (а.с.9,10), проаналізувавши їх в сукупності та врахувавши обставини справи, суд вважає позов підставним, підлягаючим задоволенню, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Вищенаведені обставини, на думку суду, свідчать про неможливість збереження шлюбу. У відповідності до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Крім цього, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, оскільки судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені нею і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою в якій просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який був зареєстрований 04.11.2002 року у Добрянській сільській раді Стрийського району Львівської області, актовий запис № 9. В обґрунтування позовної заяви, вказує, що 04.11.2002 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб. За час шлюбу у них народились двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Спільне життя між ними не склалось у звязку із зловживанням відповідачем алкогольними напоями та не бажанням працювати і утримувати дітей. Подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам, а тому вона змушена була звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просила суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про час та місце слухання справи. Заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, суд давши оцінку зібраним доказам вважає, що позов слід задовольнити, зважаючи на наступне. В судовому засіданні встановлено, що 04.11.2002 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-СГ № 158511, актовий запис № 9. Від даного шлюбу у них народились двоє дітей: [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-СГ № 301349, актовий запис №2 та [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СГ №344466, актовий запис №19, копії яких наявні в матеріалах справи. Суд вважає, що в подальшому недоцільно надавати сторонам строк на примирення, оскільки не бачить можливості такого примирення між ними. Цей строк не змінить відношення позивачки до шлюбу, її небажання відновлювати подружні стосунки з відповідачем. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою в якій просить суд стягнути відповідача - [PERSON], у свою користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/ 4 частки від заробітку, до досягненню дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] вказує, що у 2010 року вона і відповідач уклали шлюб, який було зареєстровано у Львівському палаці урочистих подій. Від цього шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 10.05.2012 року їхній шлюб було розірвано. Відповідач ухиляється від батьківських обов'язків по утриманню дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивач [PERSON] у судовому засіданні заявлені у позовній заяві вимоги підтримала, просить суд позов задоволити. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив, заявлені позовні вимоги визнав та пояснив суду, що він систематично перераховує кошти на утримання сина. Дослідивши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд рахує, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Встановлено, що Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 10.05.2012 року розірвано шлюб між [PERSON] та та [PERSON], який вони уклали 10.07.2010 року (а.с. 3). Як вбачається із Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.12.2010 року [PERSON] доводиться батьком щодо [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Суд, проаналізувавши становище відповідача, щодо його можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/ 4 частки від заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання сина, враховуючи матеріальне становище відповідача, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, приходить до переконання, що відповідач [PERSON] має змогу сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/ 4 частки від заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Суд приходить до переконання, що саме у такому розмірі слід стягувати з відповідача аліменти на утримання його неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть до суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку із ухиленням останнього від їх сплати. Беручи до уваги те, що позивачем у судовому засіданні жодним чином не доведено факту ухилення сплати аліментів відповідачем до моменту пред'явлення позовної заяви до суду, суд приходить до переконання, що у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів за минулий час слід відмовити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою в якій прохала суд стягувати з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 25 % від всіх доходів щомісячно на період навчання до 30 червня 2018 року. Позивач вказувала, що проживає разом зі своєю матір»ю, знаходиться на її утриманні, батько допомоги не надає, у зв»язку з продовженням навчання звернулась до суду. У судове засідання позивач не з»явилась, надавши на адресу суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позов підтримала прохала задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився будучи належним чином повідомлений про день час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ст. 169,224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу по суті у відсутність сторін на підставі наявних по справі доказів та ухвалити заочне рішення. Судом встановлено та підтверджено документально, що відповідно до довідки Полтавського національного педагогічного університету імені В.Г. Короленка від 18.09.2014 року, [PERSON] є студентом 1 курсу заочного відділення історичного факультету Полтавського національного педагогічного університету імені В.Г. Короленка, навчається на державній основі. Термін навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року. Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії: ІІІ-КЕ № 419485, батьками [PERSON] зазначено: [PERSON] - батько та [PERSON] - мати. Відповідно до довідки, виданої 19.09.2014 року КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради, [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS]. У зв»язку з навчанням [PERSON], [INFO] потребує матеріальної допомоги від батьків. Враховуючи те, що [PERSON] буде продовжувати навчатися у навчальному закладі, не має ніякого джерела доходів, та знаходиться на утриманні матері, вона потребує матеріальної допомоги. Відповідач має можливість утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Згідно з вимогами ст. 199 СК України, якщо повнолітні донька чи син продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] і просить постановити рішення, яким надати додатковий строк для прийняття спадщини за законом, мотивуючи свій позов тим, що вона є спадкоємцем за законом після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 22 жовтня 2015 року. Вчасно подати заяву про прийняття спадщини не змогла через те, що 06 червня 2008 року померлою [PERSON] було зроблено розпорядження своїм майном та складено заповіт, згідно якого все майно, яке належало померлій, вона заповідала сестрі позивачки - [PERSON]. Однак у квітні 2016 року відповідачі подали заяви про прийняття спадщини по закону, у звязку з чим оформити в законному порядку спадщину позивач не має можливості із-за пропущеного строку для прийняття спадщини. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов та надати позивачу додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] позов визнала та в судовому засіданні пояснила, що дійсно їх матір [PERSON] померла 22.10.2015 року. За своє життя мати зробила розпорядження своїм майном та було складено заповіт на її користь, але потім вона разом з сестрою [PERSON] вирішили поділити майно між собою, не поставивши до відома свою сестру [PERSON] Відповідач [PERSON] позов не визнала і в судовому засіданні пояснила, що між нею та її сестрою [PERSON] утворилися неприязні стосунки. Вона вважає, що суд не повинен визначати останній додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Для прийняття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України) встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини, згідно ч.2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, тому часом відкриття спадщини [PERSON] є день її смерті, а саме 22.10.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконкомом Микільської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області від 22.10.2015 року, серії І-ОЛ № 207203( а.с. 8). В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачем був пропущений строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому у відповідності до ст.1272 ЦК України, позивач має право на додатковий строк достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. Із копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] є донькою [PERSON] (а.с. 6). Враховуючи викладене суд вважає за доцільне надати [PERSON] додатковий строк для подання заяви для прийняття спадщини два місяці. На підставі ст., ст. 1261, 1272 ЦК України,ст.209,214-215 ЦПК України, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Свій позов мотивує тим, що являється власницею квартири [ADDRESS]. В даній квартирі відповідачі зареєстровані, але [PERSON] не проживає з вересня 2013 р., а [PERSON] з жовтня 2014 року, доводяться позивачці синами. За таких обставин позивач змушена нести всі обов'язки пов'язані з утриманням квартири, оскільки відповідач участі в сплаті комунальних платежів не бере. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пославшись на обставини та докази, що їх стверджують, просила позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі про дату, час та місце судового засідання повідомлялись за відомим місцем його реєстрації, встановленим згідно відомостей Світловодського РС УДМС України в Кіровоградській області, проте в судове засідання не з'явились. Надали до суду заяву в якій позовні вимоги визнають, просять справу розглядати без їх участі. З'ясувавши обставини справи, перевіривши докази суд дійшов такого висновку. Матеріалами справи встановлено, що власницею квартири за адресою: [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу є [PERSON] (а.с. 5). Також право власності підтверджується технічним паспортом на квартиру (а. с. 6-7), витягом з державного реєстру правочинів (а. с. 8). Згідно довідки від 17.03.2015 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON]. (а. с. 11). З актів складених 18.03.2015 року, вбачається, що [PERSON], [INFO], з жовтня 2014 року, а [PERSON], [INFO] з вересня 2013 р., не проживають в квартирі [ADDRESS] з серпня 2013 року (а. с. 9-10). Відповідно до частини 2. статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладене суд вважає, що відповідачі [PERSON] та [PERSON]. втратили право на проживання у спірній квартирі, оскільки не проживали у ній більше одного року без поважних причин, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та ч. 2 ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визначення часток в спільному майні квартири [ADDRESS]. В позові вказала, що 20.01.1995 року вона разом з членами своєї сім'ї - [PERSON], [PERSON] приватизували квартиру [ADDRESS], яка була передана їм у спільну власність без визначення часток. На даний час у позивача виникла необхідність у виділені часток у даній спільній квартирі в зв'язку з визначенням витрат на оплату комунальних послуг за кожним із членів сім'ї. В зв'язку з тим, що у свідоцтві на право власності на житло органом приватизації виконкому м.Лубни не визначені розміри часток квартири, що належить кожному із співвласників даної квартири позивач вимушений звернутися до суду для вирішення даного питання. Позивач [PERSON] прохає суд визначити, що їй та її дітям, відповідачам [PERSON], [PERSON] належить по 1/3 частини квартири № 1 по вул. Бульварній в м.Лубни Полтавської області, кожному. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання також не зявилися, надали суду письмові заяви про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги визнають. Дослідивши обставини, докази справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 20.01.1995 року позивач разом з членами своєї сім'ї - [PERSON], [PERSON] приватизували квартиру [ADDRESS], яка була передана їм у спільну власність без визначення часток на право власності кожному. /а.с.9/ Відповідно до ч.1 ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. За таких обставин, слід вважати, що кожному з співвласників належало по 1/3 частини вищевказаної квартири. На теперішній час у позивача виникла необхідність у визначенні часток у даній спільній квартирі в зв'язку з визначенням витрат на оплату комунальних послуг за кожним із членів сім'ї. Зважаючи на положення ч.1 ст.357 ЦК України, суд вважає, що [PERSON], [PERSON], [PERSON]М у спільній власності належить квартира № 1, розташована по вул. Бульварній, 22 в м.Лубни Полтавської області в рівних частках, по 1/3 частині за кожним. Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги. Судові витрати згідно ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідачів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій зазначила, що 06.09.1997 р. позивач з відповідачем вступили у шлюб, від якого вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Позивач зазначає, що відповідач надати добровільну допомогу на утримання дитини відмовляється, де працює їй не відомо, аліменти на користь інших осіб на утримання дитини боржник не сплачує. Позивач просить суд стягнути на її користь з відповідача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів відповідача, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення доньки повноліття, починаючи здня пред'явлення позову до суду. Сторони по справі у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивач через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не повторно з'явився, про час, дату та місце розгляду був повідомлений належним чином: неодноразово направлялися судові повістки за місцем реєстрації відповідача. З огляду на наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій зазначила, що 12.06.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] Позивач зазначає, що з відповідачем проживають окремо. Відповідач працює на шахті «Добропільська». Відповідач матеріальної допомоги не надає. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини заробітку щомісячно, починаючи з дня надання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте звернулась до суду із заявою про розгляд справи в її відсутність, позов підтримала, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду був повідомлений належним чином: шляхом надіслання судових повісток за місцем реєстрації відповідача. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача, до суду надано не було. З огляду на наведене,

Outcome: approved