Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, уточненим під час розгляду справи, просив суд стягнути з відповідача ПАТ «Маріупольський дослідно-експериментальний завод» заборгованість по заробітній платі у сумі 2063,00 грн., грошову компенсації за невикористану відпустку у сумі 1931,72 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку, за період з 1.08.2013 року по 1.08.2014 року, у сумі 22710,48 грн., компенсацію завданої моральної шкоди у розмірі 1000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне. З 20.01.2009 року по 31.07.2013 року працював у відповідача, з яким трудові відносини розірвані на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням. З часу звільнення по теперішній час ПАТ «Маріупольський дослідно-експериментальний завод» не провело з ним остаточного розрахунку, а саме не виплатило заборгованість по заробітній платі у розмірі 2063,00 грн., грошову компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 1931,72 грн. У зв'язку з наведеним на підставі ст.117 КЗпП України вважає необхідним стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 22710,48 грн. Крім того підлягає стягненню завдана моральна шкода, так як відповідач своїми діями вимусив його страждати, порушив нормальні життєві зв'язки, що вимагало від нього прикладати додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач, належним чином повідомлений про час, місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного - про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно копії трудової книжки [PERSON] працював у відповідача з 20.01.2009 року по 31.07.2013 року, за наказом №21 від 31.07.2013 року звільнений з роботи на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням. /а.с.5-9,26/ Відповідно до розрахункових листів ПАТ «Маріупольський дослідно-експериментальний завод» позивачу нарахована заробітна плата: у сумі 1675,25 грн. за червень 2013 року; у сумі 2929,67 грн. за липень 2013 року, з урахуванням грошової компенсації за невикористану відпустку у сумі 1931,72 грн. /а.с.50/ Надані відповідачем довідки свідчать про наявність заборгованості по заробітній платі перед позивачем, яка підлягає виплаті : за травень 2013 року у сумі 222 грн.; за червень 2013 року у сумі 1372,00 грн.; за липень 2013 року у сумі 2400,71 грн., з яких 1931,72 грн. - грошова компенсація за невикористану відпустку, тривалістю 26 днів, тобто фактично - 468,99 грн. /а.с. 48-49/ Згідно ст.94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена , як правило, у грошовому виразі, яку власник, або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу, і яка за вимогою ст.115 КЗпП України повинна виплачуватися регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Вимог вказаних норм законодавства про працю відповідач своєчасно не виконував, суду з цього приводу доказів не надав. Згідно ст.116 КЗпП України «при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення» . Вказаної вимоги відповідач теж не виконав, тому підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованість по заробітній платі, яка підлягає виплаті: за травень 2013 року у сумі 222 грн.; за червень 2013 року у сумі 1372,00 грн.; за липень 2013 року у сумі 468,99 грн., всього - 2062,99 грн. За ст.83 КЗпП України «у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки». Для позивача вказана компенсація складає 1931,72 грн., вона визначена самим відповідачем, і проти її розміру позивач не заперечує, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню . Крім того, згідно ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Фактично не існує спору про розмір сум, які підлягали виплаті позивачу при звільненні, так як позивачем та відповідачем грошові суми вказані, з урахуванням утриманих прибуткових податків й інших обов'язкових платежів. При вказаних обставинах позовні вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку, на вимогу позивача з 1.08.2013 року по 1.08.2014 року, підлягають задоволенню, враховуючи наступний розрахунок. Середньоденний заробіток позивача під час роботи в ПАТ «Маріупольський дослідно-експериментальний завод» складає 90,49 грн. : /заробітна плата нарахована за попередні два місяці роботи перед звільненням: 1672,58 грн. за травень 2013 року + 1675,75 грн. за червень 2013 року = 3348,33 грн. : 37 робочих дня = 90,49 грн./, відповідно середній заробіток за час затримки розрахунку з 1.08.2013 року по 1.08.2014 року складає 22712,99 грн. = 90.49 грн. х 251 робочих дня. Позивачем під час розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку допущена арифметична помилка, тому з відповідача підлягає стягненню саме 22712,99 грн. Суд також вважає, що невчасним розрахунком відповідач заподіяв позивачу моральної шкоди, так як порушення законних прав позивача призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, тому на підставі ст. 237-1 КЗпП України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода. Враховуючи конкретні обставини справи, наведене позивачем обґрунтування моральної шкоди, характер дій відповідача та завданої шкоди, а також те, що відповідною сатисфакцією моральної шкоди є задоволення вимог позивача і стягнення на його користь значних грошових сум, суд вважає, що розмір компенсації моральної шкоди позивачу підлягає зменшенню до 200 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з урахуванням зазначеного та у зв'язку із тим, що позивач був звільнена від сплати судового збору при подачі позову, з ПАТ «Маріупольський дослідно-експериментальний завод» підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 510,67 грн. за позовні вимоги майнового та немайнового характеру ( 267,07 грн. та 243,60 грн.) На підставі викладеного,

Outcome: partial