Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким визначити йому додатковий двомісячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його батька - [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги позивач мотивував тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина у виді квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями після померлої є позивач та його батько [PERSON] , який перебував у зареєстрованому шлюбі із матір`ю позивача та постійно проживав з нею на час відкриття спадщини. За тих обставин, що позивач не подавав заяву про прийняття спадщини після [PERSON] , право власності на зазначену вище квартиру перейшло до його батька [PERSON] на підставі статті 1268 Цивільного кодексу України. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що оскільки у його батька інших дітей немає, то він є єдиним спадкоємцем всього майна, яке належало померлому за життя, та позивач відноситься до першої черги спадкоємців за законом. Однак, у встановлений чинним законодавством шестимісячний строк позивач подати заяву про прийняття спадщини не зміг з підстав зайнятості на роботі у місті Суми та характером роботи, а саме у зв`язку із перебуванням у відрядженнях за кордоном в період з 04 вересня 2018 року по 07 березня 2019 року. За таких обставин, позивач вважає, що строк для подання ним заяви про прийняття спадщини пропущений з поважних причин, а саме з об`єктивної, істотної та неминучої неможливістю прибути до місця відкриття спадщини, виходячи із характеру його роботи, а саме віддаленого робочого місця та систематичних відряджень, в тому числі за кордон, у зв`язку із чим [PERSON] і вимушений звернутись до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини неявки. Представник позивача [PERSON] - адвокат Ландар Є.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладені в позові обставини. Представник позивача Кременчуцької міської ради Полтавської області Тараторін А.Р. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та просив відмовити в його задоволенні з підстав його необґрунтованості та безпідставністю, оскільки вважає Кременчуцьку міську раду Полтавської області неналежним відповідачем, так як останньою не було порушено права позивача щодо його права на спадщину, останнє відповідачем не оспорюється, а строк на подання спадщини пропущений позивачем не з вини відповідача. Також представник відповідача вважає неповажними наведені позивачем обставини пропуску ним строку звернення із заявою про прийняття спадщини у виді зайнятості на роботі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача [PERSON] - адвоката Ландар Є.О., представника відповідача Кременчуцької міської ради Полтавської області - Тараторіна А.Р., дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. [INFO] помер [PERSON] , що вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Кременчуцьким міським ВДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області. Факт родинних відносин, а саме те, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] , підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане 12 листопада 1965 року міським відділом ЗАГС міста Кременчук. В судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у виді квартири [ADDRESS] , яка, згідно договору купівлі - продажу, укладеного 31 березня 1992 року між Кременчуцькою міською радою Полтавської області та матір`ю позивача [PERSON] , посвідченого державним нотаріусом Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори Васильченко О.Б., та зареєстрованого в реєстрі за номером 6-461, належала на праві власності [PERSON] [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане 09 червня 2012 року Центральним відділом ДРАЦС Кременчуцького МУЮ Полтавської області. Відповідно до статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1269, частини 1 статті 1270 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 3 статті 1222, частина 1 статті 1220, частина 1 статті 1270 Цивільного кодексу України). Однак, як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] , як спадкоємець після померлого батька [PERSON] , пропустив встановлений чинним законодавством шестимісячний строк звернення із заявою про прийняття спадщини. Згідно зі статтею 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Обов`язок доведення поважності причин пропуску встановленого законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини лежить на позивачу, оскільки відповідно до статей 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, які мають значення для справи на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В розумінні статті 1272 Цивільного кодексу України, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Як на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивач вказує на те, що він працює у Концерні «Нікмас», яке фактично розташоване у місті Суми, та в період з 04 вересня 2018 року по 07 березня 2019 року він перебував у відрядженнях за кордоном. На підтвердження факту роботи на зазначеному підприємстві позивач надав до суду довідку, видану 29 березня 2019 року Концерном «Нікмас» за вих.№01/100-003076, згідно з якою [PERSON] з 04 квітня 2016 року і по день видачі довідки працює на даному підприємстві на посаді віце - президента, та відповідно до умов укладеного трудового договору, робоче місце даного працівника є офіс Концерну, який розташований за адресою: 40020, місто Суми, проспект Курський, будинок 6. Також на підтвердження факту перебування позивача у відрядженні, в тому числі, за межами України, ним надано до суду довідку, видану 29 березня 2019 року генеральним директором Концерну «Нікмас» [PERSON] , з якої вбачається, що з 04 вересня 2018 року по 25 вересня 2018 року [PERSON] перебував у відрядженні до міста Київ, з 01 жовтня 2018 року по 24 жовтня 2018 - у відрядженні у місті Полтава, з 26 жовтня 2018 року по 05 листопада 2018 року - відрядження за кордон, з 22 листопада 2018 року по 04 грудня 2018 року - відрядження до міста Київ, з 10 грудня 2018 року по 28 грудня 2018 року - відрядження за кордон, з 09 січня 2019 року по 19 січня 2019 року - відрядження за кордон, з 10 лютого 2019 року по 18 лютого 2019 року - відрядження за кордон, з 25 лютого 2019 року по 07 березня 2019 року - відрядження до міста Полтава. За викладених вище обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні факт, який також не оспорений відповідачем, на який позивач посилається як на підставу своїх вимог, зайнятості на роботі, а саме у службових відрядженнях, що унеможливило його своєчасне звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Встановлені судом та наведені вище причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини [PERSON] у вигляді фактичного перебування у службових відрядженнях, суд вважає такими що пов`язані із об`єктивними та істотними труднощами для позивача вчинити дії щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] , та визнає їх поважними. Також, за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Гарантоване статтею 6 Конвенції право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. У зв`язку із наведеним вище, суд також виходить з того, що шестимісячний строк подання [PERSON] заяви про прийняття спадщини після смерті батька сплив 04 березня 2019 року, а до суду позивач звернувся 05 квітня 2019 року, тобто пропущений ним строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним. Аналогічна правова позиція щодо можливості поновлення пропущеного строку для подання заяви про прийняття спадщини у разі його незначного пропуску висловлена в постанові Верховного суду від 06 березня 2019 року по справі №478/482/18. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип пропорційності тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип пропорційності, натомість принцип пропорційності є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Практика Європейського суду з прав людини застосовує принцип пропорційності як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема, й у питаннях захисту права власності. Цей принцип закріплений і у частині 3 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України. Окрім того, суд звертає увагу на встановлений в судовому засіданні факт відсутності інших спадкоємців після померлого [PERSON] , та відсутність у зв`язку із цим порушення спадкових прав інших осіб. За викладених вище обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, і приходить до висновку про необхідність продовження позивачу строку для прийняття спадщини, визначивши йому додатковий строк в два місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved