Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до територіальної громади м. Заставна, Чернівецької області, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по провул. Сарани, 8 в м. Заставна Чернівецької області в порядку спадкування за законом. Посилається на те, що 07.02.2012 року в м. Заставна, Чернівецької області помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, до якого входить житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по провул. Сарани, 8 в м. Заставна Чернівецької області. Заповіт померлий не залишив, спадкоємцями його майна за законом є він, а також донька померлого [PERSON] Остання в установлений законом строк спадщину після смерті батька [PERSON], померлого 07.02.2012 року не прийняла, на неї не претендує, про що подала відповідну заяву. Позивач вказує на те, що спадщину після смерті батька прийняв, користується всім спадковим майном, звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за [PERSON] Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, позивач змушений в судовому порядку визнавати право власності на спадщину. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача територіальної громади м. Заставна Чернівецької області в судове засідання не зявився, подав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02.07.2012 року в м. Заставна Чернівецької області помер [PERSON], котрий був батьком позивача, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-МИ №099305 від 02.07.2012 (а.с. 15), копії свідоцтва про народження серії І-МИ №479209 від 20.010.1978 року (а.с. 11). Після смерті [PERSON], залишилося спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по провул. Сарани, 8, в м. Заставна, Чернівецької області. Вказане спадкове майно померлий [PERSON] побудував за час свого життя в 1968-1976 роках, проте належним чином не оформив свої спадкові права. У спадкодавця [PERSON] з документів на належне йому домоволодіння, зберігся пакет документів «Справи №1 відведення в натурі земельної ділянки і погодження документації на будівництво житлового будинку по провул. Сарани, 8, в м.Заставна». Так, згідно рішення Заставнівської міської ради №8/4 від 15.04.1975 року, останньому було виділено в натурі 0,06 га та надано право на будівництво житлового будинку, зобовязавши отримати «Будівельний паспорт», а відділом комунального господарства виконкому Заставнівської міської ради надано дозвіл на право виконання будівельних робіт на відведеній частці землі. Рішенням Заставнівської міської ради №13/2 від 05.07.1976 року спадкодавцю [PERSON] було надано дозвіл на будівництво хліва біля будинку №8 по вул. Жданова, в м. Заставна, а згодом отримано дозвіл на право будівництва господарських будівель та виконання будівельних робіт біля згаданого будинку. Вказане підтверджується матеріалами справи №63 від 30.06.1965 року та справи №1 про виділення в натурі земельної ділянки і погодження проектної документації на будівництво (а.с.23-29). Заповіт померлий [PERSON] не складав. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно цих вимог закону, судом встановлено, що спадкоємцями майна померлого [PERSON] за законом є син позивача, а також донька [PERSON], що підтверджується копією паспорта позивача (а.с.10), копіями свідоцтв про народження (а.с.11, 12), копією повторного свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 13), довідкою виконкому Заставнівської міської ради №4310 від 20.08.2015 року (а.с. 16). Спадкоємиця [PERSON] в установлений законом строк спадщину після смерті батька не прийняла, на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживала, спадщину не оформляла, на неї не претендує, що вбачається з копії її заяви до нотаріуса (а.с. 22). За правилами ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Згідно ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що позивач [PERSON] після смерті батька [PERSON] спадщину вчасно прийняв, що вбачається із копії спадкової справи. З метою оформлення спадщини позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на згаданий житловий будинок нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на нього за [PERSON] Вказана обставина вбачається з копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 08.09.2015 року (а.с. 21). Згідно довідки характеристики Заставнівського РБТІ №161 від 03.09.2015 року (а.с.36), виписки з будинкової книги (а.с. 17-19) житловий будинок розташований по провул. Сарани, 8, в м. Заставна, Чернівецької області рахується за [PERSON], будівельний паспорт не виготовлявся, правовстановлюючі документи на нього не видавались. Згідно інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачалася обов'язкова реєстрація (інвентаризація) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно п. п. 1.2, 2.7 «Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж», затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19.03.2013 №95, технічне обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єктів - комплекс заходів, спрямованих на встановлення технічного стану будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єктів з метою визначення можливості або неможливості їх безпечної експлуатації. Технічне обстеження об'єктів індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, прибудов до них загальною площею до 300 м2 включно, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них загальною площею до 100 м2 включно проводиться під час їх технічної інвентаризації з подальшою видачею технічного паспорта. Пункт 3.1 даного Порядку визначає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, збудовані до 05 серпня 1992 року, прийняттю в експлуатацію не підлягають і можуть бути зареєстровані як об'єкти права власності на підставі технічного паспорту. Так, відповідність, вищезазначеного спірного будинковолодіння вимогам надійності і безпечної експлуатації та відповідність вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно є технічний паспорт, виготовлений позивачем за результатами технічної інвентаризації. Згідно ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. На даний час позивачем, як спадкоємцем майна померлого [PERSON] за законом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 37). Згідно зведеного акту (а.с. 35) та довідки характеристики Заставнівського РБТІ №161 від 03.19.2015 року (а.с. 36) його вартість становить 71761,00 (сімдесят одна тисяча сімсот шістдесят одна) гривня 00 копійок. На виконання вказаних норм закону, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] набув право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформив належним чином. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved