Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом в якому зазначає, що вона з 1999 року по день звільнення у звязку з виходом на пенсію 26.06.2008 року працювала лаборантом-радіометристом на шахті «Леніна» публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат». Актом розслідування хронічного професійного захворювання встановлено вину відповідача у її професійному захворюванні - хронічному обструктивному захворюванні легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.) ЛН першого-другого ст. За довідкою МСЕК була встановлена втрата професійної працездатності-25% безстроково, у звязку з професійним захворюванням. У зв'язку із ушкодженням здоровя через професійне захворювання їй заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болі та стражданнях яких вона зазнала та продовжує зазнавати, розмір якої вона оцінює в розмірі 121800,00 грн., які просить стягнути з відповідача. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила в позові відмовити, посилаючись на письмові заперечення, в яких зазначила на безпідставність та необґрунтованість вимог позивачки, оскільки відповідач протиправних дій відносно позивачки не вчиняв, укладаючи з відповідачем трудовий договорі позивачка була повідомлена і ознайомлена під розпис про її права і обовязки та умови праці, наявність на робочому місці де вона буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, та можливі наслідки їх впливу на здоровя, її права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору. При цьому позивачка свідомо приймала запропоновані їй умови праці і усвідомлювала можливість ушкодження її здоровя та його наслідки. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] на протязі 08 років 11 місяців перебувала у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Криворізький залізорудний комбінат» та працювала учнем лаборанта- радіометриста та лаборантом-радіометристом на шахті «ім.Леніна» Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», зазначені обставини підтверджуються копією трудової книжки. (а.с.10-12). 10 квітня 2009 року на підприємстві ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» було проведено розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання [PERSON]: хронічного обструктивного захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст.,емфізема легень першої ст.) ЛН першого ст., установлених Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини 08.01.2009 року, про що складено Акт розслідування професійного захворювання за формою П-4, затвердженого головним державним санітарним лікарем Тернівського району. (а.с.6-8). Відповідно до п.16 зазначеного Акту, професійне захворювання виникло за наступних обставин: працюючи з 29.07.1999 по 03.09.2007 року учнем лаборанта-радіометриста та лаборантом-радіометристом, зайнятим повний робочий день на підземних роботах у ВТК ш.ім.Леніна та з 03.09.2007 по 26.06.2008 року в цій же професії на підземній дільниці виробничого контролю рудо підготовки ш.ім.Леніна гірничої інспекції з технічного контролю якості руд ВАТ «Кривбасзалізрудком» [PERSON] виконувала роботи згідно з робочою інструкцією і одночасним обслуговуванням опрокидувачів, які внаслідок мавших місце порушень нормативного провітрювання гірничих виробок і незастосування комплексу пилоподавлення характеризувалися впливом пилу в повітрі робочої зони з вмістом кремнію діоксину кристалічного від 10-70% в концентрації, що перевищувала ГДК. (а.с.7). Відповідно до п.17 Акту причиною професійного захворювання є робота на протязі 8 років 11 місяців в умовах запиленості повітря робочої зони, що перевищували ГДК.(а.с.8). Згідно п.19 Акту особами, що не виконали норм і правил охорони праці, гігієнічні регламенти та нормативи є: керівництво ВТК шахти «ім.Леніна» ВО «Кривбасруда» та ВАТ «Кривбасзалізрудком» і гірничої інспекції з технічного контролю якості руд ВАТ «Кривбасзалізрудком» під час праці [PERSON], ст.153 КЗпП України, ст.13 Закону України « Про охорону праці».(а.с.8). Згідно копії Довідки МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії АБ №0003412 від 26.03.2013 року [PERSON] при повторному огляді встановлена стійка втрата працездатності в розмірі 25% з 26.03.2013 року безстроково, без встановлення групи інвалідності. (а.с.3). Відповідно до епікризу та виписок-епікризів з медичної картки [PERSON] у звязку із професійним захворюванням неодноразово перебувала на стаціонарному та амбулаторному лікуванні. (13,14,15,16,17) Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв'язку з ушкодженням здоров'я. Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. За таких обставин, відповідальність за шкоду, завдану позивачу, покладено саме на роботодавців. За п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоров'я, заподіяне позивачці під час виконання нею трудових обов'язків, заподіює йому моральні й фізичні страждання, які обмежують її можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров'я, відчуття болю. Зазначені обставини наступили у [PERSON] у зв'язку із професійним захворюванням, яке призвело до встановлення стійкої втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода. З урахуванням відомостей, що викладені у п.п.16,17,19 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, суд приходить до висновку, що ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» є винним підприємством у виникненні профзахворювання позивача та повинно нести відповідальність за спричинену моральну шкоду. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачці моральної шкоди, суд враховує наявність у [PERSON] 25% втрати працездатності, без встановлення групи інвалідності, стаж її роботи на підприємстві відповідача - 08 років 11 місяців, глибину фізичних та моральних страждань позивача, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», у вигляді одноразового відшкодування в сумі 12000,00 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб. На підставі ст. 88 ЦПК України з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат»» підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 551,20 грн. На підставі ст. ст.\~23,\~1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial