Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові посилається на те, що 29 вересня 1995 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції між [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №1653 від 29 вересня 1995 року. Вказує, що від спільного подружнього життя у сторін 16 січня 1996 року народився старший син - [PERSON]. 09 липня 2008 року, народився молодший син [PERSON]. Зазначає, що у шлюбі вони прожили до вересня 2018 року, після чого подружні відносини було припинено і на протязі останніх пів року подружжя проживає в одній квартирі, але окремо один від одного і не підтримує шлюбних відносин. Їхній шлюб розпався через невідповідність характерів, різні погляди на життя. Примирення, як подружжя не тільки недоцільне, але й неможливе, так як сторони втратили один до одного подружні почуття через нецензурну лайку, зловживання спиртними напоями відповідача і постійні сварки. Сторони, як подружжя не ведуть спільного побуту та не підтримують шлюбних відносин. Постійні сварки негативно впливали на їхнього як повнолітнього сина так і на малолітнього сина. Просить суд, розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], який було зареєстровано 29 вересня 1995 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №1653 від 29 вересня 1995 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак спрямувала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву з проханням справу розглянути без його участі, позов визнає. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія І-МИ № 157128 від 30.01.2019 року, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] 29.09.1971 року. Після реєстрації шлюбу подружжю присвоєно спільне прізвище «Любко». (а. с. 4). Згідно з свідоцтвом про народження серія 1-МИ № 079532 від 14.07.2008 року, [PERSON] народився 09.07.2008 року, батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). У відповідності до свідоцтва про народження серія І-МИ № 038018 від 20.01.1997 року, [PERSON] народився 16.01.1996 року, батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до ст. 110 СК України, передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно з ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони по справі не підтримують подружні стосунки, разом не проживають, не ведуть спільного господарства та не мають спільного сімейного бюджету, тому їхню сімю слід вважати такою, що фактично розпалася, а шлюб між ними необхідно розірвати, оскільки подальше перебування в шлюбі може суперечити інтересам одного з сторін.

Outcome: approved