Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], де третіми особами на стороні відповідачів без самостійних вимог є відділ громадянства, імміграції, реєстрації фізичних осіб Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області, служба у справах дітей Чернівецької міської ради. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він [PERSON] є одноосібним власником двохкімнатної квартири [ADDRESS], що знаходиться в м.Чернівці, загальною площею 45,9 кв.м., в тому числі житловою 30,5 кв.м. Квартира була придбана позивачем з прилюдних торгів, що проводились в порядку виконавчого провадження, в зв'язку із чим, 16 березня 2011 року приватним нотаріусом [PERSON], було видано свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, сер. ВРД №910534, зареєстрованого в реєстрі за №690, що раніше належало громадянину [PERSON] на підставі договору дарування. Право власності на цю квартиру зареєстровано ЧКОБТІ 18.10.2011 року за реєстраційним номером 14771847, про що зроблено запис в книзі 141 с.80, номер запису 15163, та стверджується витягом про державну реєстрацію прав. Дана квартира була придбана позивачем з прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна в порядку виконавчого провадження разом з земельною ділянкою пл. 0,0736 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої в [ADDRESS], кадастровий номер №7310136300:17:002:0159. Як вказує позивач, будучи власником квартири вже більше року, він до цього часу не може в неї вселитися разом із своєю сім'єю та користуватися квартирою і прилеглою до будинку земельною ділянкою на власний розсуд, оскільки колишній власник та члени його сім'ї не бажають в добровільному порядку звільнити належну позивачу на праві власності квартиру та знятися з реєстрації. Як вбачається із довідки КЖРЕП №6 від 16.06.2012 року, відповідачі зареєстровані за адресою: квартира [ADDRESS], що знаходиться в м.Чернівці. Зокрема, [PERSON], зареєстрований в квартирі 2, розташованої у м.Чернівці, по [ADDRESS], з 19.09.2006 р., [PERSON] та [PERSON], [INFO] - з 22.09.2009 року, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстровані з 22.09.2009 року. Згідно ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 383 ЦК України та ст. 150 Житлового кодексу України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і має право розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. За ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно із ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать дружина, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника будинку (квартири) може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником будинку (квартири) і ведуть з ним спільне господарство. З огляду на ст. 156 ЖК УРСР, право членів сім'ї (зокрема колишніх членів сім'ї) власника на користування жилим приміщенням є похідним від права власника і з припиненням для власника права власності на жиле приміщення члени його сім»ї (колишні члени сім'ї - за відсутності між ними договірних відносин, зокрема, найму, оренди тощо) втрачають право користування приміщенням. На основі викладеного позивач вважає, що аналіз змісту вказаних правових норм дає підстави для висновку, що право члена сім'ї власника квартири на користування житлом існує лише за умови, що ця особа залишається власником житла. Оскільки житлові права членів сім'ї власника квартири є похідними від прав власника цієї квартири, то припинення права власності особи на квартиру припиняє право членів його сім'ї на користування цією квартирою. Відповідачі втратили право користування квартирою, оскільки жоден із них не є її власникам, а позивач, як власник квартири, не укладав із ними договорів найму чи оренди, та заперечує проти того аби вони проживали у його будинку. Відповідачі не є ні родичами, ні членами сім'ї позивача. Наявність реєстрації відповідачів у квартирі позивача, перешкоджає йому нормально виконувати обов'язки власника по утриманню квартири, призводить до зайвих оплат комунальних послуг, перешкоджає у вільній реалізації його прав власника. Згідно зі ст.ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На основі викладеного позивач просить усунути перешкоди у здійсненні ним права власності, виселивши [PERSON], [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з квартири [ADDRESS], що знаходиться у м.Чернівці та зняти їх з реєстраційного обліку у цій квартирі. Під час розгляду даної справи в суді від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій зазначено, що оскільки в ході розгляду даної справи було з'ясовано, що відповідачі по справі фактично не проживають за адресою: м. Чернівці, квартира [ADDRESS], через що просить усунути перешкоди у здійснення права власності шляхом визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням, громадян: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] з квартири [ADDRESS]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, вказуючи, що у [PERSON] припинилося право власності на спірну квартиру, отже відповідно і члени його сім»і втрати право користування спірною квартирою, оскільки спірна квартира на даний час належить на праві власності вже іншій особі - позивачу [PERSON] Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог вказуючи, що позивачу ніхто не чинить перешкоди в користуванні приватною власністю, оскільки в спірній квартирі відповідачі на даний час не проживають. Прокурор та представник служби у справах дітей Чернівецької міської ради в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, вказуючи що при задоволенні позовних вимог будуть порушенні права неповнолітніх відповідачів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду даної справи в суді, в передбаченому законом порядку, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. Представник відділу громадянства, імміграції, реєстрації фізичних осіб Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області в судове засідання не з'явився, проте від них до початку судового засідання надійшла заява про розгляд даної справи за їх відсутністю, вони не заперечують проти задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] є одноосібним власником двохкімнатної квартири [ADDRESS], що знаходиться в м.Чернівці, загальною площею 45,9 кв.м., в тому числі житловою 30,5 кв.м. 16 березня 2011 року приватним нотаріусом [PERSON], було видано свідоцтво про придбання майна ( вищевказаної квартири) з прилюдних торгів, сер. ВРД №910534, зареєстрованого в реєстрі за №690, що раніше належало громадянину [PERSON] на підставі договору дарування. Право власності на вищевказану квартиру зареєстровано ЧКОБТІ 18.10.2011 року за реєстраційним номером 14771847, про що зроблено запис в книзі 141 с.80, номер запису 15163, та підтверджується витягом про державну реєстрацію прав. Дана квартира була придбана позивачем з прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна в порядку виконавчого провадження разом з земельною ділянкою пл. 0,0736 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої в [ADDRESS], кадастровий номер №7310136300:17:002:0159, що підтверджується свідоцтвом про придбання майна з прилюдних торгів виданого 16.03.2011 року та державним актом на право власності на земельну ділянку сер.ЯП №815825 виданого 04.07.2011р. ( а.с. 8-11). Те що позивач являється власником вищевказаної квартири також не заперечував в судовому засіданні представник відповідачки [PERSON] Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 28 травня 2014 року рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 березня 2014 року скасовано. В позові [PERSON], яка діє в інтересах малолітніх та неповнолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в інтересах якої за довіреністю діє [PERSON], до кредитної спілки «Хімзавод», ПП «Нива - В.Ш.», [PERSON], Шевченківського ВДВС Чернівецького МУЮ, третя особа на стороні позивача - Служба у справах дітей Чернівецької міської ради, про визнання прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, а саме двохкімнатної квартири [ADDRESS], в м.Чернівці, загальною площею 45,9 кв.м., в тому числі житловою 30,5 кв.м. та свідоцтва про придбання майна недійсними - відмовлено. ( а.с. 134-138). Згідно ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 383 ЦК України та ст. 150 Житлового кодексу України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і має право розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Як вбачається із довідок КЖРЕП №6, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою: квартири [ADDRESS], що знаходиться м.Чернівці. ( а.с. 101, 102, 114). Відповідно до рішення виконавчого комітету ЧМР від 22.07.2014 року № 378/12 « Про втрату правового статусу дітьми та визнання такими, що втратили чинність деякі пункти рішень виконавчого комітету міської ради ( делеговані повноваження)» виконавчий комітет ЧМР вирішив визнати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], такими, що втратили статус дітей, позбавлених батьківського піклування, в зв'язку із звільненням матері з місць позбавлення волі ( а.с. 194). Як вбачається з рішення виконавчого комітету ЧМР від 22.07.2014 року № 380/12 «Про припинення опіки, піклування над дітьми, житлом [PERSON], надання висновку органу опіки та піклування щодо можливості передачі дітей для подальшого виховання матері і визнання такими, що втратили чинність деякі пункти рішень виконавчого комітету міської ради (делеговані повноваження)» виконавчий комітет ЧМР вирішив надати висновок щодо можливості передачі дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], для подальшого виховання матері [PERSON], яка звільнена з місць позбавлення волі та припинити опіку, піклування над дітьми [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. ( а.с. 195). За ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно із ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку і (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать дружина, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника будинку (квартири) може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником будинку (квартири) і ведуть з ним спільне господарство. З огляду на ст. 156 ЖК УРСР, право членів сім'ї (зокрема колишніх членів сім'ї) власника на користування жилим приміщенням є похідним від права власника. З дня продажу квартири з прилюдних торгів відповідачі утратили право власності, а отже, і користування спірною квартирою, у зв'язку з цим члени його сім»ї (колишні члени сім'ї - за відсутності між ними договірних відносин, зокрема, найму, оренди, тощо) втрачають право користування приміщенням. Аналіз змісту вказаних правових норм дає підстави для висновку, що право члена сім'ї власника квартири на користування житлом існує лише за умови, що ця особа залишається власником житла. Оскільки житлові права членів сім'ї власника квартири є похідними від прав власника цієї квартири, то припинення права власності особи на квартиру припиняє право членів його сім'ї на користування цією квартирою. Відповідачі втратили право користування квартирою, оскільки жоден із них не є її власниками, а позивач, як власник квартири, не укладав із ними договорів найму чи оренди, та заперечує проти того аби вони проживали у його будинку. Відповідачі не є ні родичами, ні членами сім'ї позивача. Також судом встановлено, що як вбачається з акту КЖРЕП -6 від 08.09.2014 року затвердженого начальника КЖРЕП -6 Я.М. Туник - з 25.07.2010 року по теперішній час [PERSON] та [PERSON] в спірні квартирі не проживають ( а.с. 196). Той факт, що відповідачі не проживають в спірній квартирі, підтверджували в судовому засіданні самі представники відповідачів. Згідно зі ст.ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Що стосується доводів прокурора та представника служби у справах дітей про те, що задоволенням позовних вимог порушуються права неповнолітніх дітей на житло, то на думку суду, вони не заслуговують на увагу, оскільки місцем проживання неповнолітніх - є місце проживання їх батьків. А спірна квартира, як встановлено судом, належить на праві власності позивачу. При цьому, в задоволенні позову [PERSON], яка діє в інтересах малолітніх неповнолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в інтересах якої за довіреністю діє [PERSON], до кредитної спілки «Хімзавод», ПП «Нива - В.Ш.», [PERSON], Шевченківського ВДВС Чернівецького МУЮ, третя особа на стороні позивача - Служба у справах дітей Чернівецької міської ради, про визнання прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, а саме двохкімнатної квартири [ADDRESS], що знаходиться в м.Чернівці, та свідоцтва про придбання майна недійсними рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 28 травня 2014 року - було відмовлено. Зазначене рішення набрало законної сили. Таким чином, з дня продажу спірного житла з прилюдних торгів колишній власник втратив право власності на це житло, а отже і користування ним, у зв'язку з чим відповідачі, як члени сім»ї колишнього власника втратили право користування зазначеним житлом. За наведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved