Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ДП «Укршахтгідрозахист» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, посилаючись на наступне. 18 січня 2010 року (згідно наказу №18к від 18 січня 2010 р.) його прийняли на роботу в державне підприємство «Укршахтгідрозахист» на посаду чергового електрослюсаря та по ремонту 4 розряду водовідводного комплексу шахти «Центральна» (м. Антрацит, Донецької області). 04 червня 2015 року його було звільнено з роботи (наказ №87к від 04 червня 2015 року). Починаючи з грудня 2014 року йому припинили виплачувати заробітну плату. Внаслідок чого станом на 04 червня 2015 року за державним підприємством «Укршахтгідрозахист» утворилася заборгованість у сумі 22\~681,00 грн, яку підприємство виплатити йому відмовилося у звязку з відсутністю коштів. Дії відповідача вважає незаконними, оскільки у відповідності до ч.1 ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. 17 липня 2017 року позивач [PERSON] подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути з ДП «Укршахтгідрозахист» на його користь нарахованої, але не виплаченої йому заробітної плати, за період часу з грудня 2014 року по червень 2015 року включно 27\~808 гривні 96 копійок, що підтверджується документами доданими до первісного позову, а також повідомленням ДП «Укршахтгідрозахист» №1-7-142 від 26 квітня 2017 року та довідкою №1-4-139 цього ж підприємства від 24 липня 2017 року. Позивач в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, але з участю його представника адвоката [PERSON], позов підтримує і просить задовольнити в повному обсязі. (а.с.25) Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач - Державне підприємство «Укршахтгідрозахист» в судове засідання уповноваженого представника не направили, будучи повідомленими належним чином про день, час та місце розгляду справи. Надіслали пояснення до позовної заяви, згідно яких вважають вимоги про стягнення заборгованості такими, що спричинені обставинами непереборної сили, а саме актами тероризму на території місцезнаходження відповідача на день виникнення заборгованості по заробітній платі. Позов визнають частково у сумі 22\~659 гривень 79 копійок у звязку з утриманням обовязкових платежів у розмірі 5149 гривень 17 копійок з суми, заявленої при збільшенні позовних вимог. Просили розглянути справу за відсутності представника ДП «Укршахтгідрозахист». (а.с.53) Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 січня 2010 року позивача [PERSON] прийнято на роботу в ДП «Укршахтгідрозахист» на посаду чергового електрослюсаря та по ремонту 4 розряду водовідводного комплексу шахти «Центральна» (м. Антрацит, Донецька область) на підставі Наказу 18к від 18 грудня 2010 року ДП «Укршахтгідрозахист», що підтверджується записом у трудовій книжці. (а.с. 13) 04 червня 2015 року позивача [PERSON] було звільнено з роботи в ДП\~«Укршахтгідрозахист» на підставі Наказу №87к від 04 червня 2015 року ДП\~«Укршахтгідрозахист», що підтверджується відповідним записом у трудовій книжці. (а.с.13) Відповідно до ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ч. 1\~ст. 21 вказаного Закону, працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Аналогічні положення має ч. 1\~ст. 115 Кодексу законів про працю України. Разом з тим, відповідач з грудня 2014 року не виплачує позивачу нараховану йому заробітну плату, яка за період з 01 грудня 2014 року по 31 червень 2015 року складає 27808 гривень 96 копійок, що підтверджується довідкою відповідача про заробіток позивача [PERSON]\~.М., яка була отримана разом з поясненням відповідача від 28 липня 2017 року, вх. № ЕП-603. (а.с.55) Спір виник з тих підстав, що на момент звернення з позовом до суду позивачу не було здійснено виплату заробітної плати за з 01 грудня 2014 року по 31 червень 2015 року і заборгованість складає 27808 гривень 96 копійок, з яких за відрахуванням ПДФО,3,6 ЄСВ та військового збору до видачі 22659,79 грн. Частиною 1\~ст. 43 Конституції України\~передбачено право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (ч. 7\~ст. 43 Конституції України). Відповідно до частини 1\~статті 47 КЗпП України\~власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. Згідно з частиною 1\~статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Конституційний Суд України в Рішенні від 22 лютого 2012 року N 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень\~статті 233 КЗпП України\~у взаємозв'язку з положеннями статей\~117,\~237-1\~цього\~Кодексу\~роз'яснив, що згідно зі\~статтею 47 КЗпП України\~роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої\~статтею 117 КЗпП, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Встановлено, що в день звільнення з позивачем не проведено усіх розрахунків, на час розгляду справи, йому не виплачено заробітну плату за період з 01 грудня 2014 року по 31 червень 2015 року у розмірі 27808 гривень 96 копійок, наявність вказаної заборгованості відповідач визнає частково, а саме в сумі 22\~659 гривень 79 копійок у звязку з утриманням обовязкових платежів (ПДФО, ЄСВ, військовий збір) у розмірі 5149 гривень 17 копійок з суми заявленої при збільшенні позовних вимог, а тому, враховуючи приписи ч. 1 ст.\~47, ч. 1 ст.\~116 КЗпП України,\~з ДП «Укршахтгідрозахист» підлягає стягненню на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 27808,96 грн з відрахуванням з вказаної суми вищезазаначених обовязкових платежів, тобто 22659,79 грн. Згідно зі\~ст. 79 ЦПК\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Відповідно до ч.3\~ ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, оскільки при подачі позовної заяви позивач був звільнений від сплати судового збору у розмірі 640 гривень 00 копійок, а позовні вимоги були задоволені частково, а саме на 81,48\~%, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 521 гривня 00 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: partial