Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Красноармійської міської ради, третя особа: Донецьке обласне управління АТ «Ощадний банк» про надання додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що [INFO] померла його мати [PERSON], яка постійно мешкала за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з грошових внесків, які зберігаються на рахунках [NUMBER],[NUMBER], [NUMBER] з відповідними відсотками та компенсаціями в Філії № 25/ 022 ВАТ «Державний Ощадбанк».Вважаючи наявність у нього ощадних книжок є фактом прийняття спадщини, він своєчасно не став звертатися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В подальшому, після спливу шестимісячного строку він вирішив оформити спадщину, яка відкрилась після смерті його матері, проте нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, у зв»язку з тим, що ним пропущений встановлений законодавством шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Просить надати йому додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини терміном на три місяці. В судовому засіданні позивач підтвердив свої позовні вимоги,наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача Красноармійської міської ради в судове засідання не з»явився, просили справу слухати без участі представника, справу вирішити на розсуд суду ( а. с. 23). Представник третьої особи Донецьке обласне управління АТ «Ощадний банк» в судове засідання не з»явились, повідомлені про день і час слухання справи належним чином ( а. с. 33). Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступного. Частиною 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Проте, якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, за його позовом суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що прямо передбачено ч.3 ст.1272 ЦК України. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] ( а. с. 5, 8). Після її смерті відкрилась спадщина , яка складається з грошових внесків, які зберігаються на рахунках [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] з відповідними відсотками та компенсаціями в Філії № 25/022 ВАТ «Державний Ощадбанк» м. Донецьк ( а. с. 10-14). Судом встановлено, що до нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав позивач не звернувся, відповідно не надав і постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії , оскільки не знав порядку звернення до суду з відповідним питанням. Згідно Інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Крім того, як слідує з правового висновку Верховного Суду України, прийнятого Судовою палатою у цивільних справах при розгляді справи №6-85 цс 12 від 26.09.2012 року, правила ч. 3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Проте, відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Як вбачається з матеріалів справи спадщина після смерті [PERSON], яка померла [INFO], не відкривалась, із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався ( а. с. 27). Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, ЗУ «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Необхідність дотримання вказаного порядку визначена також у п.23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. №7. Відповідно до п. 3.3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого в МЮ України 22.02.2012 року за № 282/20595 заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Згідно п. 3.11 Порядку заява про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття підлягає реєстрації у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ у день надходження. У разі надходження такого документа поштою він підлягає також реєстрації у Журналі реєстрації вхідних документів. Оскільки позивачем не надано суду жодного доказу про належне звернення його до нотаріальної контори з питанням щодо оформлення спадкових прав, зокрема не надано обґрунтованої постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а також доказів, які б свідчили б про наявність перешкод для подання заяви про прийняття спадщини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed