Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] кооперативу №8 «Мир», [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Перша камянська державна нотаріальна контора, про визнання право власності в порядку спадкування за заповітом. У своєму позові позивач, з урахуванням уточнень до позову, просить суд визнати право власності на квартиру № 32, що розташована в будинку №39 по вул. Звенигородська в м. Камянське Дніпропетровської області за [PERSON] на час його смерті 27 лютого 2005 року; встановити факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON], померлого 27 лютого 2005року, а саме: квартири №32 житлового будинку №39 по вул. Звенигородська у м. Кам'янське Дніпропетровської області; визнати право власності за позивачем в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 06 лютого 2014 року, на квартиру №32, що розташована в будинку №39 по вул. Звенигородська в м. Камянське Дніпропетровської області. В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що 06 лютого 2014 року померла його бабуся [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з квартири №32 що розташована в будинку №39 по вул. Звенигородська в м. Камянське Дніпропетровської області. 28 березня 2013 року [PERSON] склала заповіт, за яким заповіла йому усе своє майно, що їй буде належати на день її смерті де б воно не знаходилось та з чого не складалось, а також все те, на яке вона за законом буде мати право. Даний заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в Спадковому реєстрі за № 54311123, номер в реєстрі нотаріальних дій №314, про що 28.03.2013р. було надано витяг за № 33609460. Зазначену квартиру [PERSON] успадкувала за законом після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 27 лютого 2005 року про що в Книзі реєстрації смертей 02 березня 2005 року зроблено відповідний запис за №291, місце реєстрації відділ реєстрації актів цивільного стану Заводського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Факт знаходження [PERSON] та [PERSON], в шлюбі на момент смерті останнього підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб №00017537815 від 13.01.2017р. Заводського районного у м. Дніпродзержинську відділу РАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області. Державним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Так, ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 грудня 2017 року з Першої камянської державної нотаріальної контори витребувані документи спадкової справи після смерті [PERSON] [PERSON] та [PERSON]. Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 лютого 2018 року до участі у справі в якості відповідача залучено [PERSON], яка надала до адреси суду заяву, у якій позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі. В судове засідання представник позивача [PERSON] [PERSON] не зявився, надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] кооперативу №8 «Мир» в судове засідання не зявився, надав відзив про розгляд справи за відсутністю відповідача, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала відзив про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контора, не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Довідки № 70 наданої [PERSON] кооперативом «Мир» від 10 серпня 1993 року, яка видана [PERSON], останній є власником квартири №32, яка розташована в житловому будинку №39 по вул. Бойко у (м. Дніпродзержинську) м.Камянське Дніпропетровської області та виплатив за неї свій пайовий внесок у розмірі 3632 руб. (а.с.16). Згідно Свідоцтва про смерть, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Заводського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 291, 27.02.2005р. [PERSON] помер (а.с.7). Згідно до Довідки № 5 наданої [PERSON] кооперативом «Мир» від 06 серпня 2014 року, яка видана [PERSON], вбачається, що вона є власником квартири №32, яка розташована в житловому будинку №39 по вул. Бойко у (м. Дніпродзержинську) м. Камянське Дніпропетровської області та виплатила за неї свій пайовий внесок у розмірі 3631 рубль та 60 коп. (а.с.17). Згідно Свідоцтва про смерть, виданого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 194, 06.02.2014р. [PERSON] померла (а.с.8). Відповідно до витягу № 00017537815 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвищ від 13 січня 2017 року, [PERSON] та [PERSON], уклали шлюб 26 травня 1963 року, актовий запис №420. Як вбачається із заповіту від 28 березня 2013 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] на випадок її смерті належну їй квартиру №32, яка розташована в житловому будинку №39 по вул. Бойко у (м. Дніпродзержинську) м.Камянське Дніпропетровської області, заповідає [PERSON]. Як вбачається з постанови про відмову у вчинені нотаріальних дій від 09 грудня 2016 року позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка залишилась після смерті бабусі [PERSON], у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, окрім цього як вбачається з матеріалів справи інші спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні. Положеннями ст. 15 Закону України «Про власність» від 1991 року, який діяв до вступу в законну силу Цивільного кодексу України від 2003 року, передбачалось, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Згідно ст.384 ЦК України будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Як роз'яснено в пп. «б» п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995р. № 20 (зі змінами), при повному внесенні пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі. Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що померлі згідно ст. 15 Закону України «Про власність» [PERSON] та [PERSON] набули право власності на квартиру №32, яка розташована в житловому будинку №39 по вул. Бойко у (м. Дніпродзержинську) м.Камянське Дніпропетровської області, а тому вимоги позивача про визнання права власності на квартиру № 32, що розташована в будинку №39 по вул. Звенигородська в м. Камянське Дніпропетровської області за [PERSON] на час його смерті 27 лютого 2005 року та встановлення факту прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON], померлого 27 лютого 2005року, тобто квартири №32 житлового будинку №39 по вул. Звенигородська у м. Кам'янське Дніпропетровської області підлягають задоволенню. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування згідно ст. 1217 ЦК України здійснюється за заповітом або законом. Згідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Так, у звязку з неоформленням [PERSON] та [PERSON] права власності на квартиру №32, що розташована в будинку №39 по вул. Звенигородська в м. Камянське Дніпропетровської області, позивач позбавлений можливості отримати спадщину на вказане майно, враховуючи, що він є єдиним спадкоємцем за заповітом, а тому вимоги позивача про визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом також підлягають задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: partial