Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позов та в подальшому уточнивши позовні вимоги, просив стягнути з [PERSON] на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн. та судові витрати, мотивуючи тим, що 21.07.2014р. приблизно о 12 год. 30 хв. Він знаходився у дворі домоволодіння, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Халхінгольська,123/74, яке належить його дружині. В той час з ним перебували наступні особи: представник відділу комунального господарства Самарської районної у місті ради, Самарського районного відділу внутрішніх справ МВС України, [PERSON] та голова садового товариства «Шиянка». Усі зазначені особи перебували у складі комісії, яка за заявою відповідача по справі встановлювала факт порушення ним правил розташування вигрібної ями. Під час перевірки, зазначені [PERSON] факти не знайшли свого підтвердження, що викликало в останньої агресію, яка знайшла своє відображення в погрозах, ганебних висловлюваннях на його адресу, приниженнях його честі та гідності. Зазначені протиправні дії з боку відповідача були ще більш принизливими, оскільки все відбувалося в присутності сторонніх осіб. Враховуючи, що відповідачка застосувала нецензурну лайку та образливі висловлювання, кожен з присутніх зробив їй зауваження, але вона їх ігнорувала. Плюндрування його честі та гідності, а також його дружини відбувалося шляхом образливих висловлювань, нецензурної лайки, а саме: називала його представником сексуальних меншин, «твариною», та ще більш ганебними словами, щодо яких не можливо добрати синонімів, які можливо було вказати в позовній заяві. Після такого плюндрування моєї честі та гідності він мав захищати своє порушене право на захист честі і гідності. Тому він тут же на місці звернувся до дільничного інспектора, що знаходився у складі комісії та попросив зафіксувати та припинити протиправні дії відповідача. Останній на підставі його звернення зробив відповідачу зауваження та провів профілактичну бесіду про недопущення протиправної поведінки. Його звернення було зафіксовано до ЖЕО Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області №4562 від 21.07.2014р. Зазначеними неправомірними діями відповідача, йому було завдано моральну шкоду оскільки він зазнав публічної образи в присутності сторонніх осіб, було порушено нормальний спосіб життя, оскільки був змушений витрачати час для захисту своїх прав. Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав, підтвердив викладені в уточненій позовній заяві обставини і підстави. Вважає, що доказами позову є матеріал до ЖЕО Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області №4562 від 21.07.2014р. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та зокрема пояснила, що позивач є її сусідом. Щодо нього вона не вчиняла дій, які б могли спричинити йому моральну шкоду. Навпаки її життя з літа 2014 року стало нестерпним у звязку з тим, що [PERSON] стали користуватися вигрібною ямою на своїй земельній ділянці, а яма знаходиться на відстані 1,5 м від її будинку. За її скаргами комісія неодноразово виїжджала на місце для обстеження вигрібної ями.21.07.2014 року виїзду комісії за адресою: вул. Халхінгольська,123/74 не було, тому вона навіть не могла зустрічатися з [PERSON] Окрім того, станом на 21.07.2014р. її чоловік перебував на стаціонарному лікуванні, а так як він потребує постійного стороннього догляду, то вона знаходилася з ним. Просила в задоволенні позовних вимог відмовити. Суд заслухав доводи сторін, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони є сусідами, їх земельні ділянки є суміжними та розташовані в садівничому товаристві «Шиянка» за адресою вул. Халхінгольська,123, земельна ділянка позивача №74,а відповідача №75. Відповідно до ч 1 ст.270 ЦК України відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоровя, право на безпечне для життя і здоровя довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі… Представник позивача в судовому засіданні стверджував, що подія (обставина), яка є підставою завдання позивачу моральної шкоди, внаслідок висловлених відповідачем образ сталася 21 липня 2014 року під час здійснення перевірки вигрібної ями комісією. Того ж числа з цього приводу заява позивача була зареєстрована до ЖЕО Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області №4562 для перевірки даних обставин. Відповідно до ч. ч 1,2,3 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зазначених норм права обовязок довести, що обставини, які стали підставою для звернення з дійсним позовом до суду дійсно мали місце, покладається на позивача. Як вбачається з матеріалів ЖЕО Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області №4562 від 21.07.2014 року - позивач [PERSON] звернувся до них з заявою, в якій просив прийняти заходи до його сусідки [PERSON], яка 10 липня 2014 року, близько 12-00 годин, висловлювалася на його адресу нецензурною лайкою. Окрім того, в цих же матеріалах міститься лист Самарської районної у м. Дніпропетровську ради №К-11 від 15.07.14р., в якій зазначено, що 10 липня 2014 року комісія за участю представників відділу комунального господарства Самарської районної у місті ради, Самарського районного відділу внутрішніх справ МВС України, заявника, голови с/т «Шиянка» з виїздом на місце було проведено обстеження земельної ділянки та житлової будови [PERSON] у його присутності. Зазначені матеріали не містять ніяких відомостей, що 21 липня 2014 року, близько 12-30 год. зазначена в позовній заяві подія мала місце. Сама відповідач заперечує, що 21 липня 2014 року взагалі бачила позивача. Також вищезазначені матеріали не містять няіких доказів (протоколу допиту свідків, огляду місця події, тощо) які б могли підтвердити доводи позивача, що відповідач навіть 10 липня 2014 року висловлювала на його адресу образливі слова, якими принизила його честь і гідність. Судом, розяснювалось сторонам про їх обовязок надавати докази на підтвердження їх доводів і заперечень. Представнику позивача судом пропонувалось заявити клопотання про допит свідків, витребування додаткових відомостей, однак останній не виявив бажання заявляти клопотання, а пояснив, що в матеріалах справи достатньо доказів для ухвалення рішення. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено, що відповідач висловлювала на його адресу образливі слова, якими могла принизити його честь і гідність та подія (обставина) зазначена в позовній заяві взагалі мала місце 21 липня 2014 року, близько 12-30 год.

Outcome: dismissed