Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] міської ради Луганської області про визнання права власності на гараж № 162, посилаючись на те, що нею було побудовано на території [PERSON] міської ради Луганської області гараж, який знаходиться за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, квартал № 71. 20 червня 2013 року було видане рішення [PERSON] міської ради Луганської області № 2834 про передачу їй в оренду земельної ділянки загальною площею 0,0024 га строком на 3 роки, та укладено договір оренди земельної ділянки № 4412900000:06:046:0140, але, коли вона звернулась з метою реєстрації права власності, то їй було відмовлено через те, що в неї відсутні правовстановлюючі документи на належний їй гараж, тому, оскільки в неї відсутні правовстановлюючі документи, підтверджуючі її право власності на гараж, просить визнати за нею право власності на гараж № 162, який розташований за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, квартал № 71. Позивач [PERSON] про день, місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, але у судове засідання не зявилась, про причини неявки не повідомила, згідно заяви просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] міська рада Луганської області про день, місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, але у судове засідання її представник не зявився, про причини неявки не повідомив, згідно заяви просив розглядати справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою. В судовому засіданні було встановлено, що позивач [PERSON] звернулась до Сєвєронецького міського суду з позовною заявою, в якій зазначила, що вона побудувала гараж № 162, який знаходиться за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, квартал № 71, але, коли звернулась з метою реєстрації права власності, то їй було відмовлено через те, що в неї відсутні правовстановлюючі документи на належний їй гараж. Суд не ставить під сумнів наведені у позові обставини, так як позовні вимоги позивача було визнано представником відповідача згідно заяви, а також підтверджується копією рішення [PERSON] міської ради № 2204 від 29 листопада 2012 року про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під існуючий індивідуальний гараж [PERSON], згідно якого останній було дозволено складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування на умовах оренди під існуючий індивідуальний гараж за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, квартал № 71. Відповідно до копії рішення № 2834 від 20 червня 2013 року про передачу в оренду земельних ділянок під існуючі індивідуальні гаражі, на які відсутні правовстановлюючі документи, позивачу [PERSON] було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, під існуючий індивідуальний гараж за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, квартал № 71, та передано в короткострокову оренду земельну ділянку, кадастровий № 4412900000:06:0140, площею № 0,0024 га, за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, квартал № 71, категорія земель землі житлової забудови та громадської забудови; функціональне використання землі житлової забудови під існуючий індивідуальний гараж. Згідно копії договору оренди землі № 4412900000:06:046:0140 від 15 липня 2013 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] міською радою Луганської області було укладено договір оренди земельної ділянки, кадастровий № 4412900000:06:046:0140, згідно якого їй було передано в оренду земельну ділянку загальною площею № 0,0024 га, за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, квартал № 71, під існуючий індивідуальний гараж, та дану земельну ділянку було передано в натурі за актом прийому-передачі, при цьому згідно довідки відділу містобудування та архітектури [PERSON] міської ради Луганської області № 781 від 13.12.2013 року індивідуальному гаражу, що розташований за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, квартал № 71, наданий № 162. З копії технічного паспорту від 18.12.2013 року, виданого [PERSON] бюро технічної інвентаризації, видно, що [PERSON] БТІ було проведено технічну інвентаризацію та виготовлено технічний паспорт на гараж № 162, розташований за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, квартал № 71, однак без зазначення його власника, оскільки гараж, хоча і набутий на законних підставах, але правовстановлюючого документу відповідачем надано не було. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що позивач [PERSON] на законних підставах набула право власності на гараж № 162, розташований за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, квартал № 71, та який побудований на земельній ділянці, яка була відведена для цієї мети, тобто у встановленому порядку рішенням [PERSON] міської ради Луганської області наданій позивачу для його обслуговування у довгострокове користування, [PERSON] БТІ було проведено технічну інвентаризацію та виготовлено технічний паспорт на гараж, але відповідачем позивачу не надано правовстановлюючий документ, тому суд вважає доводи, наведені позивачем у позові, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved