Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до АТ КБ «Приватбанк», третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи позов тим, що 03.08.2020 року на адресу його місця проживання надійшла постанова Глибоцького РВДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відкриття виконавчого провадження ВП №62578591 від 15.07.2020 року. Із матеріалів вказаного провадження йому стало відомо, що на договорі іпотеки СМF0GA00000077 від 02.11.2007 року, зареєстрованому в реєстрі за номером 7598, що був укладений між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , 22.10.2019 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за номером 3031 про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 132 886,63 доларів США, що виникла на період з 02.11.2007 року по 30.07.2019 року. Вказаним виконавчим написом запропоновано задовольнити вимоги стягувача - АТ КБ «ПриватБанк» шляхом звернення стягнення на належне на праві власності [PERSON] нерухоме майно -житловий будинок, загальною площею 330,40 кв.м. та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [INFO] у віці 60 років помер [PERSON] . На день смерті йому на праві приватної власності належав житловий будинок, загальною площею 330,40 кв.м. та земельна ділянка, що знаходяться в [ADDRESS] . 11.03.2012 року приватним нотаріусом Глибоцького нотаріального округу Чернівецької області заведена спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] . За матеріалами спадкової справи, заведеної до майна померлого [PERSON] , спадкоємцями за законом є дружина - [PERSON] в 1/2 частці спадкового майна та він - позивач по справі в Ѕ частці спадкового майна як син спадкодавця. У зв`язку із наведеним йому на праві приватної власності належить Ѕ частина житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Враховуючи, що оскаржуваний напис нотаріуса порушує його права на житловий будинок, проведення звернення стягнення на який пропонується виконавчим написом нотаріуса, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною 22.10.2019 року, зареєстрований в реєстрі за номером 3031, на договорі іпотеки, посвідченому приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Кінащук Н.М. 02.11.2007 року за реєстровим № 7598, про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 132886,63 дол. США, яким запропоновано звернути стягнення на належний [PERSON] житловий будинок, загальною площею 330,40 кв.м. та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , а також стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надала суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності та відсутності позивача по справі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Акціонерне Товариство Комерційний Банк «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином, жодних пояснень, що визначають їх позицію відносно предмету спору, до суду не надав. Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, правові позиції сторін та учасників процесу, дослідивши та перевіривши докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, 02 листопада 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір №CVF0GA00000077 про надання споживчого кредиту, за яким останній отримав кредит на строк з 02.11.2007 року по 02.11.2014 року, у сумі 65110,00 доларів США. Згідно договору іпотеки, яким забезпечується виконання забов`язань іпотекодавця за кредитним договором від 02.11.2007 року №№CVF0GA00000077, в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме будинок, загальною площею 330,40 кв.м., житловою площею 215,90 кв.м. Майно належить іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 01.08.2007 року, виданого виконкомом Волоківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області 01.08.2007 року. Постановою про відкриття виконавчого провадження серії ВП №62578591 від 15.07.2020 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису №НОА655202, виданого 22.10.2019 року приватним нотаріусом Боднар І.М. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] в с. Волока, Глибоцького району Чернівецької області. Після його смерті відкрилася спадщина на майно за законом, згідно якого спадкоємцями після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та син - [PERSON] , які спадщину прийняли у встановлений законом строк. Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності (частина 1 статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат»). Цим законом (частина 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат»), а також іншими актами законодавства України встановлюється порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування, зокрема наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні норми щодо правил та умов вчинення виконавчого напису закріплені у пунктах 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктом 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку встановлено, що у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Крім цього, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). Для кредитних відносин це оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами, ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Водночас, стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За аналізом вищевказаних норм слідує, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. За змістом ст.ст. 1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Процедура задоволення вимог кредитора до спадкоємців боржника визначена ст.ст. 1281-1281 ЦК України. Так, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені ЦК, позбавляється права вимоги. Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. З огляду на викладене, вчинення виконавчого напису нотаріусом щодо мана померлого боржника є неправомірним та суперечить зазначеним вище положенням законодавства, порушуючи при цьому права спадкоємців боржника. На підставі статті 141 ЦПК України та статті 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved