Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача [PERSON], в якому просить позбавити його батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем проживали у зареєстрованому шлюбі з 2003 року, від якого [INFO] у них народилася дочка [PERSON]. 24.10.2007 шлюб між сторонами розірвано, з цього часу відповідач родинних відносин не підтримує, з дочкою не спілкується, її життям не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, на всі її звернення за допомогою відповідає відмовою, каже, що в нього є інша сім?я. Дочка мешкає з нею, знаходиться на її повному утриманні. Просила суд позбавити відповідача батьківських прав стосовно [PERSON], [INFO]. Позивач до судового засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність та про підтримання позовних вимог, а також не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у передбачений цивільним процесуальним законодавством спосіб, жодних заяв або клопотань суду не надав. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради також до суду не з'явилася, у заяві зазначила про підтримання позовних вимог та просила розглянути справу у її відсутність. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно зі ст. 224 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Неповнолітня [PERSON] народилася [INFO] в м. Димитрові Донецької області від батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Дитина [PERSON] зареєстрована та проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8), навчається у 7 класі ЗОШ\~ І-ІІІ ступенів № 5 м. Мирнограда, за відомостями школи, вихованням дочки займається мати, батько жодного разу навчальний заклад не відвідував, навчанням та дозвіллям дочки не цікавиться (а.с. 14). Згідно з довідкою Мирноградського міського відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області від 22.12.2016, відповідно до виконавчого листа №2-1074/2006 від 18.12.2006, виданого Димитровським міським судом, [PERSON] повинен сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Заборгованість по аліментам відповідача [PERSON] на 22.12.2016 складає 40684 грн. 96 коп. (а.с.9). За висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради № 009 від 17.03.2017, позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дочки [PERSON] доцільне та відповідатиме інтересам дитини з огляду на те, що батько свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню і утриманню дочки, чим порушує вимоги ст.ст. 141, 150 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 59 Закону України «Про освіту» (а.с. 10). Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. У відповідності до положень ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, а також протягом шести місяців не виявили відносно дитини батьківської опіки. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, як виходить зі змісту ст. 165 СК України, надане, зокрема, одному з батьків, тобто [PERSON] має таке право та реалізувала його. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Пунктами 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Оскільки відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не повідомив суд про намір в подальшому здійснювати піклування над нею, суд дійшов висновку про те, що він фактично самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, а тому, захищаючи права та інтереси дитини, суд має позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітньої [PERSON], [INFO]. На даний час неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю [PERSON], остання повністю займається її навчанням, вихованням, розвитком, піклується про стан здоров'я, утримує, у тому числі матеріально. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати у справі в сумі 640 гривень на користь позивача [PERSON]. На підставі викладеного, ст.ст. 150, 164-166, 180, 181, 243, 244, 247 СК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 60, 63 ЦК України,

Outcome: approved