Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Кіровоградської міської ради, в якому просив визнати недійсним видане Кіровоградською міською радою [PERSON] свідоцтво про право власності на житло від 20.02.2015 року, зазначивши на обгрунтування позовних вимог, що з листа Кіровоградської міської ради від 17.06.2016 року № П-8073 він ([PERSON].) дізнався про те, що згідно матеріалів приватизаційної справи 31/50 частини (32,04 кв. м.) квартири [ADDRESS] в Кіровограді приватизована [PERSON] та [PERSON] на підставі розпорядження органу приватизації Кіровоградської міської ради від 20.02.2015 року № 51245 з урахуванням рішення Ленінського районного суду Кіровограда від 20.12.2011 року у справі № 2-120/11 про зміну договору найму житлового приміщення. При цьому, у вказаному вище рішенні зазначено, що крім зміни договору найму житлового приміщення, суд зобов'язав ЖЕК №12 відкрити на ім'я [PERSON] окремий особовий рахунок на кімнату площею 18,6 кв.м. з балконом квартири [ADDRESS] в Кіровограді. Позивач вважає, що свідоцтво про право власності на житло від 20.02.2015 року, видане [PERSON] має бути визнане недійсним з тих підстав, що [PERSON] жодного разу не зверталася в ЖЕК №12 з вимогою укласти з нею договір найму спірної квартири і ЖЕК №12 ніколи не укладав з останньою договір найму спірної квартири; крім того, рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 04.07.2014 року визнано протиправними дії ЖЕК №12 в частині укладання договору про обслуговування будинків та споруд та прибудинкових територій від 23.03.2012 року з [PERSON] та відкриття на її ім'я особового рахунку [NUMBER]; визнано недійсними зазначений вище договір та особовий рахунок. Окрім того, рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 18.04.2016 року, яке набрало законної сили 07.06.2016 року, визнано протиправними дії ЖЕК №12 в частині укладання договору про надання послуг з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій від 19.07.2013 року, визнано недійсним договір про надання послуг з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій від 19.07.2013 року, укладений з [PERSON] та ЖЕК №12, тим самим, на момент надання Кіровоградською міською радою [PERSON] свідоцтва про право власності на житло від 20.05.2015 року, остання не мала договору найму спірної квартири і не була власником окремого особового рахунку [NUMBER]. Також зазначив, що на підставі рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 13.09.2010 року №858 [PERSON] була надана квартира [ADDRESS], жилою площею 40,95 кв.м, на склад сім'ї 3-и особи. З огляду на викладене вище, позивач просив визнати недійсним видане Кіровоградською міською радою [PERSON] свідоцтво про право власності на житло від 20.02.2015 року. 07 грудня 2016 року через канцелярію суду позивачем подана заява за вх.№ 31128 про збільшення позовних вимог, в якій позивач [PERSON] просив визнати недійсним видане Кіровоградської міською радою [PERSON] свідоцтво про право власності на житло від 20.02.2015 року та скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] та [PERSON] на житло - квартиру [ADDRESS] в Кіровограді. Позивач [PERSON] та в його інтересах представник під час судового розгляду справи позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених в позові, просили позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, повідомлений судом належним чином про час та місце судового розгляду справи, 16 лютого 2017 року в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України подав клопотання (за вх.№ 9302) про розгляд справи без участі представника Кіровоградської міської ради. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином про час та місце слухання справи, причини неявки суду не відомі. Заслухавши пояснення позивача та в його інтересах представника, дослідивши матеріали справи та докази по справі в їх сукупності, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, ґрунтуються на вимогах закону, які регулюють спірні правовідносини, разом з тим є такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, в той час як стаття 16 ЦК України визначає, що способами захисту цивільних прав та інтересів, серед інших, є визнання права. Відповідно до положень ст.ст.55, 124 Конституції України, ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту суб'єктивних цивільних прав це закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України. Судом встановлено (постанова Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 травня 2012 року), що на підставі рішення Кіровоградського міськвиконкому від 18.07.1989 року №358, [PERSON] отримав ордер від 20.07.1989 р. №527 на житлове приміщення - квартиру [ADDRESS]. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 грудня 2011 року, яке набрало законної сили 04 вересня 2012 року, змінено договір найму квартири [ADDRESS]: визнано [PERSON] наймачем житлової кімнати площею 18,6 кв.м. з балконом, а [PERSON] наймачем житлової кімнати площею 11,8 кв.м. квартири [ADDRESS]. Підсобні приміщення: кухню площею 8,8 кв.м, ванну кімнату площею 2,6 кв.м, санвузол площею 1 кв.м, коридор площею 7,2 кв.м, кладову 0,6 кв.м, кладову 0,3 кв.м, - залишено у загальному користуванні [PERSON] та [PERSON]. Зобов'язано ЖЕК №12 укласти з [PERSON] договір найму житлового приміщення і відкрити на її ім'я окремий особовий рахунок на кімнату площею 18,6 кв.м з балконом квартири [ADDRESS]. З огляду на зазначене, судом відзначається, що [PERSON] мала укласти з ЖЕКом №12 окремий договір найму на своє ім'я та оформити особовий рахунок. Крім того, рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 04 липня 2014 року, яке набрало законної сили 15 липня 2014 року, визнано протиправними дії ЖЕК №12 в частині укладання договору про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій від 23.03.2012 року з [PERSON] та відкриття на її ім'я особового рахунку [NUMBER]. Визнано недійсним договір про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій від 23.03.2012 року, укладеного ЖЕК-12 з [PERSON] та особовий рахунок [NUMBER]. Окрім того, рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 18 квітня 2016 року, яке набрало законної сили 07 червня 2016 року, визнано протиправними дії ЖЕК № 12 в особі начальника [PERSON], що діяла на підставі Статуту, затвердженого рішенням Кіровоградської міської ради від 26.07.2004 року №1159, в частині укладення договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 19.07.2013 року. Визнано недійсним договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладений 19.07.2013 року з [PERSON] житлово-експлуатаційною конторою № 12 в особі начальника [PERSON], що діяла на підставі Статуту, затвердженого рішенням Кіровоградської міської ради від 26.07.2004 року № 1159. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом також встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 20 лютого 2015 року, виданого Кіровоградською міською радою, як органом приватизації, посвідчено, що квартира [ADDRESS], належить на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності [PERSON] та членам її сім'ї [PERSON]. Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Загальна площа квартири становить: 51,8 кв.м, 31/50 ч., що складає 32,04 кв.м., а відновна вартість на момент приватизації 5,76 грн. Характеристика квартир житлового приміщення наведені у технічному паспорті, який є складовою частиною цього свідоцтва. Свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 20 лютого 2015 року №51245. Також судом встановлено, що відповідно до розпорядження органу приватизації Кіровоградської міської ради від 20 лютого 2015 року №51245 від наймача [PERSON] надійшла заява на приватизацію квартири за адресою [ADDRESS], яка використовується ним (наймачем) та членами його (наймача) сім'ї на умовах найму. Після розрахунків та розгляду матеріалів із зазначеного питання прийнято рішення про задоволення прохання наймача щодо приватизації квартири; про затвердження розрахунку площі, що приватизується безоплатно. Відповідно до розрахунку площі квартири (будинку), жилого приміщення в гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі, що безоплатно приватизується, затверджено розпорядженням від 20.02.2015 року №51245, житлова площа квартири 32,04 кв.м, кількість мешканців у квартирі 2-оє, розмір загальної площі, що підлягає безоплатній передачі - 52 кв.м. Згідно з поданою заявою на ім'я керівника органу приватизації від наймача [PERSON] від 19.02.2015 року, остання просила оформити передачу в приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність квартиру, житлове приміщення, яке вона займає разом з членами її сім'ї ([PERSON].) на умовах найму. Відповідно до довідки про склад сім'ї наймача квартири (будинку), жилого блоку, (секції) в гуртожитку, де мешкають 2 наймача від 29.02.2015 року [ADDRESS] є жилими приміщеннями спільного заселення сім'ями-наймачами, які займають такі приміщення: [PERSON] - одна кімната 18, 6 кв.м, балкон 0, 9 кв.м; [PERSON] - одна кімната 11, 8 кв.м. Квартира має такі підсобні приміщення: кухня площею 8, 8 кв.м, ванна площею 2, 6 кв.м, вбиральня площею 1,0 кв.м, коридор площею 7,5 кв.м, кладова площею 0,6 кв.м.. площа підсобних приміщень квартири становить 20, 5 кв.м. Загальна площа квартири 51, 80 кв.м. Члени сім'ї наймача, що мають право на житло [PERSON], член сім'ї [PERSON]. Відповідно до акту, складеного 19.02.2015 року майстром КП «ЖЕО №2 КМР» [PERSON], підпис якого посвідчено начальником КП «ЖЕО №2 КМР» [PERSON], [PERSON], [INFO], не проживає з дружиною [PERSON] в квартирі [ADDRESS]. Поряд з цим, відповідно до довідки КП «ЖЕО №2 Кіровоградської міської ради» №1364 від 03.03.2017 , вбачається, що [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS], та під час судового розгляду справи позивач та в його інтересах представник підтвердив своє постійне місце проживання в зазначеній квартирі, також зазначили, що [PERSON].ю та [PERSON] в зазначеній квартирі не проживають. Крім того, відповідно до інформації КП «ЖЕО №2 Кіровоградської міської ради» від 29 березня 2017 року №448 рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 20 грудня 2011 року було розділено особові рахунки на [PERSON] житлової кімнати площею 18, 6 кв.м квартири [ADDRESS], та [PERSON] житлової кімнати площею 11, 8 кв.м квартири [ADDRESS]. Також було укладено з [PERSON] договір про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території і відкрито на її ім'я окремий рахунок на кімнату площею 18,6 кв.м з балконом квартири [ADDRESS]. Договір найму на частину квартири [ADDRESS] не укладався. Договір найму укладається згідно зі ст.61 Житлового Кодексу України. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Відповідно до ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Частиною 1 ст. 2 зазначеного Закону встановлено, що до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону якщо загальна площа квартир (будинків), що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій абзацом другим статті 3 цього Закону, зазначені квартири (будинки) передаються наймачеві та членам його сім'ї безоплатно. До членів сім'ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Якщо загальна площа квартири менше площі, яку має право отримати сім'я наймача безоплатно, наймачу та членам його сім'ї видаються житлові чеки, сума яких визначається виходячи з розміру недостатньої площі та відновної вартості одного квадратного метра (ч.2 ст.5 Закону). Якщо загальна площа квартири (будинку) перевищує площу, яку має право отримати сім'я наймача безоплатно, наймач здійснює доплату цінними паперами, одержаними для приватизації державних підприємств чи землі, а у разі їх відсутності - грошима. Сума доплат визначається добутком розміру надлишкової загальної площі на вартість одного квадратного метра. Право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону (ч.ч.3, 4 ст.5 Закону). Порядок передачі квартир багатоквартирних будинків, одноквартирних будинків, жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів , які використовуються громадянами на умовах найму, у власність громадян регламентовано Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства №396 від 16.12.2009 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 січня 2010 року за [ADDRESS] Відповідно до п.п.4, 5 Положення передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється в приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цих квартирах (будинках), жилих приміщеннях у гуртожитку, кімнатах у комунальній квартирі, у тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з визначенням уповноваженого власника. Передача житла у власність громадян здійснюється безоплатно виходячи з розрахунку санітарної норми (21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю). Відповідно до п.13 Положення приватизація квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Згідно з п.п.17, 18 Положення громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім'ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; довідка про склад сім'ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім'ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі. За неповнолітніх членів сім'ї наймача рішення щодо приватизації житла приймають батьки (усиновлювачі) або піклувальники. Згоду на участь у приватизації дітей вони засвідчують своїми підписами у заяві біля прізвища дитини. Якщо дитина віком від 14 до 18 років (настає неповна цивільна дієздатність особи), додатково до заяви додається письмова нотаріально засвідчена згода батьків (усиновлювачів) або піклувальників. Звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло від 20 лютого 2015 року, видане Кіровоградською міською радою [PERSON] згідно з розпорядженням від 20 лютого 2015 року №51245, позивач [PERSON] як на підстави позовних вимог зазначив про те, що [PERSON] не укладала з ЖЕК №12 договір найму частини спірної квартири [ADDRESS], крім того, згідно матеріалів приватизаційної справи 31/50 частини (32,04 кв.м) квартири [ADDRESS] по вул.Полтавській приватизована [PERSON] та [PERSON] згідно розпорядження органу приватизації Кіровоградської міської ради від 20.02.2015 року №51245 з урахуванням рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 20.12.2011 р. у справі №2-120/11 про зміну договору найму житлового приміщення, в свою чергу, в зазначеному судовому рішенні загальна житлова площа двох кімнат складає 30, 4 кв.м, загальна площа підсобних приміщень становить 20, 5 кв.м., та, відповідно, в свідоцтві про право власності на житло від 20.02.2015 року не зазначається, що розмір житлової площі кімнати у квартирі [ADDRESS] приватизованої [PERSON] становить 18, 6 кв.м, окрім того, відповідачем не було враховано рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 20.12.2011 року про зміну договору найму житлового приміщення, що призвело до протиправної приватизації [PERSON] всієї квартири [ADDRESS], чим порушено його (позивача) житлові права, на підставі чого видане відповідачем Кіровоградською міською радою [PERSON] свідоцтво про право власності на житло від 20.02.2015 року суперечить цивільному законодавству та моральним засадам суспільства. В свою чергу, судом відзначається, що чинне законодавство України не містить перешкод для викорис\-тання громадянами України права на укладення самостійного дого\-вору найму, створення комунальної квартири та приватизації кімна\-ти, яка виділена, при цьому органи приватизації у разі приватизації частини квартири повинні додержуватися положень цивільного законодавства та керуватися тим, що: при приватизації кімнати квартира залишається у спільній частковій власності (власника квартири і власника кімнати); продаж кімнати має здійснюватися з обов'язковим письмовим повідомленням інших власників будинку, квартири і при цьому мешканцям інших кімнат належить привілейоване право на купівлю кімнати, що продається. Поряд з цим, судом відзначається, що заочним рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 20.12.2011 року зобов'язано ЖЕК №12 укласти з [PERSON] договір найму житлового приміщення і відкрити на її ім'я окремий особовий рахунок на кімнату площею 18, 6 кв.м з балконом квартири [ADDRESS], в свою чергу, під час судового розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] окремий договір найму з ЖЕКом №12 на своє ім'я на житлову кімнату площею 18,6 кв.м з балконом не укладала. Частиною 3 ст.10, ст.60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми, та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов'язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов'язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Згідно з ч.5 цієї статті до правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов'язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину. Частиною 1 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. З огляду на викладене вище, перевіривши підстави пред'явленого позивачем позову, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про те, що зміст оспорюваного свідоцтва про право власності на житло, виданого Кіровоградською міською радою 20 лютого 2015 року, на підставі розпорядження від 20 лютого 2015 року №51245 суперечить чинним на час приватизації актам цивільного законодавства та, відповідно, під час зазначеної приватизації були порушені житлові права позивача, на підставі чого вимоги позивача в частині визнання недійсним виданого 20 лютого 2015 року Кіровоградською міською радою свідоцтва про право власності на житло, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Позивачем пред'явлено також вимоги про скасування державної реєстрації права власності [PERSON] та [PERSON] на житло - квартиру [ADDRESS] які, з урахуванням положень ч.2 ст.26 Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», задоволенню не підлягають у зв'язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial