Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06 лютого 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 151. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вони знаходяться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 06 лютого 2010 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Спільне життя між сторонами не склалось, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, у них різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого виникають сварки, що негативно впливає на психічний стан дитини. Шлюбно-сімейні відносини припинені з грудня 2013 року, з того ж часу сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет, проживають окремо. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення вона не згодна. Просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з`явилась, повідомлялась про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надала суду заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, після розірвання шлюбу просить залишити їй дошлюбне прізвище «Богданова». (Вх. № 16460) Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлений про дату та час розгляду справи своєчасно та належним чином. До суду надана заява відповідача з проханням розглянути справу за його відсутністю, просить шлюб розірвати. (вх.. №16459) Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 лютого 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 151 (свідоцтво про шлюб серії І-ВЛ № 132422 від 06 лютого 2010 р.). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження І-ВЛ № 208319 видане 03 серпня 2010р. виданий Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 445), батьками якого є сторони по справі. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з грудня 2013 року, з того ж часу, не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет, проживають окремо. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення вона не згодна. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сімї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved