Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить збільшити розмір аліментів стягнутих за рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , встановивши його у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) батька, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] , починаючи стягнення з дня ухвалення судового рішення. В обґрунтування позову зазначає, що рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 10 березня 2011 року по справі №2-652/2011 з [PERSON] , [INFO] стягнуті аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання доньки [PERSON] , 2007 року народження, у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 лютого 2011 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 03 лютого 2015 року по справі №398/7908/14-ц було збільшено розмір аліментів, присуджених за рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 березня 2011 року у справі № 2-652\\2011 до розміру 1/4 частини усіх видів заробітку, (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання чинності рішення суду на час до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Прийняття зазначеного рішення призвело до того, що з квітня 2015 року відповідач сплачував аліменти у розмірі 450грн. на місяць. На даний час рівень прожиткового мінімуму, встановлений ст. 7 Закону України «Про державний бюджетр на 2018 рік» для дітей віком від 6 до 18 років, становить 2218 гривень на місяць. Крім того, з урахуванням змін, внесених Законом україни №2037-VII від 17.05.2017 року до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, розмір сплачених [PERSON] аліментів на даний час є категорично недостатнім з огляду на збільшення законодавчо встановленого мінімуму для дитини відповідного віку, а також на реальне зростання цін на продукти харчування, дитячий одяг, іграшки, канцелярські товари, підручники, товари для навчання та розвитку тощо. Отримауючи від колишнього чоловіка аліменти у зазначеному розмірі вона не завжди може забезпечити дочці мінімально необхідний рівень життя, що є порушенням гарантованих Конституцією України прав дитини. Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його та позивача участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За відсутності заперечень позивача суд у засіданні 7 березня 2018 року, враховуючи зазначені вище обставини, ухвалив провести заочний розгляд справи згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини і дійшов таких висновків. Згідно свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.03.2011 року з [PERSON] , який народився [INFO] в м. Олександрії було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , яка народилася [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 300 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 2.02.11 року і до повноліття дитини. Згідно рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.02.2015 року було збільшено розмір аліментів, присуджених за рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 березня 2011 року у справі № 2-652\\2011 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] з суми 300 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в твердій грошовій сумі до розміру - 1/4 частини усіх видів заробітку, (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання чинності рішення суду на час до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1, 2, 3 статті 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. З вимог ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, встановлено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. З огляду на викладене, враховуючи те, що батьки зобов`язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, житло, приймаючи до уваги існуючі життєві витрати, вік та стан здоров`я дітей, що обумовлює збільшення коштів, потрібних на їх утримання,

Outcome: approved