Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся з позовом про відшкодування збитків у розмірі 253 722, 22 грн. та судових витрат у розмірі 2 537,22 грн. з відповідача - [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, 27.07.2012 року між сторонами був укладений договір позики грошових коштів, відповідно до п. 1 якого [PERSON] позичив відповідачу грошові кошти у сумі 8 200,00 Євро. Відповідач зобов'язався повернути таку ж суму включно до 13.08.2012 року. Відповідно до п. 4 Договору позика надавалась безпроцентно. Факт отримання відповідачем у позивача грошових коштів підтверджується розпискою від 27.06.2012 року, написаною відповідачем у присутності свідків [PERSON] та [PERSON] Відповідач, діючи в порушення п. 1 Договору, до 13.08.2012 року суму боргу не повернув, чим завдав позивачу майнових збитків, які до цього часу не відшкодовані. Згідно до п. 8 Договору, якщо відповідач не поверне позичену суму грошей до вказаного строку, позивач має право, починаючи з наступного дня після цього строку, звернутися до суду за місцезнаходженням відповідача. Станом на 14.05.2015р. сума неповернутих грошових коштів за договором позики з урахуванням офіційного курсу гривні щодо Євро (23, 082480 грн. за 1 ЄВРО), складає 8200 ЄВРО, що є еквівалентом 189 276, 34 грн. Відповідно до п. 9 Договору за прострочення виконання зобов'язань за цим договором відповідач виплачує пеню в розмірі 0,1 % від простроченої суми за кожен день прострочення, а сума позики має бути виплачена з урахуванням офіційно встановленого індексу інфляції. Пеня становить 108 232, 25 грн. Нараховані позивачем 3% річних від простроченої суми, згідно розрахунку позивача, здійсненого відповідно до положень ст. 625 ЦК України, складають 8 895, 80 грн. Всього, з урахуванням наданих представником позивача письмових заяв про збільшення розміру позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача 306 404, 39 грн., а також судові витрати у даній справ, фактично понесені позивачем. Підтримавши позовні вимоги, представник позивача просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання не з'явилася, про час та місце судових засідань у справі розгляду справи повідомлена належним чином, письмових заперечень по суті позову не направила, доказів на спростування викладених позивачем обставин суду не надала. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалив про заочний розгляд справи, - на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 27.07.2012 року між сторонами був укладений Договір позики грошових коштів, відповідно до п. 1 якого позивач - [PERSON] передав у власність, а відповідач [PERSON] прийняла грошові кошти у сумі 8 200,00 євро (а.с. 6-7). Відповідач зобов'язався повернути таку ж суму грошей включно до 13.08.2012 року. Відповідно до п. 4 Договору позика надавалась безпроцентно. Факт отримання відповідачем у позивача грошових коштів в позику підтверджується розпискою від 27.06.2012 року написаною відповідачем у присутності свідків [PERSON] та [PERSON] Відповідач, в порушення п. 1 договору позивач, до 13.08.2012 року суму грошових кошті, одержаних в борг, не повернув. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, як не спростовано відповідачем, зобов'язання за договором позики відповідачем не виконані, чим порушене право позивача. Станом на 14.05.2015р. сума неповернутих грошових коштів за договором позики з урахуванням офіційного курсу гривні щодо Євро (23, 082480 грн. за 1 ЄВРО), складає 8200 ЄВРО, що є еквівалентом 189 276, 34 грн. Відповідно до п. 9 Договору за прострочення виконання зобов'язань за цим договором відповідач виплачує пеню в розмірі 0,1 % від простроченої суми за кожен день прострочення, а сума позики має бути виплачена з урахуванням офіційно встановленого індексу інфляції. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, три проценти річних з простроченої суми, а також проценти за користування позикою, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Наданий позивачем розрахунок пені та 3% річних в сумі 108232, 25 грн. (пені) та 8895, 80 грн. (3%річних) за несвоєчасне виконання зобов'язання, приймається судом до уваги, оскільки відображає періоди часу та розмір заборгованості, а згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконувати належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 1049 Цивільного кодексу України передбачає прямий обов'язок позичальника повернути позику. Оскільки відповідач порушив зобов'язання, встановлені договором позики, доказів повернення грошових коштів, одержаних в боргу, суду не надав, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 2 537, 22 грн., який відповідно до вимог ст. 79 ЦПК України є судовими витратами позивача. Отже, відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved