Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в Монастириський районний суд Тернопільської області до Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на: - земельну ділянку площею 0,4759 га, кадастровий номер 6124288800:01:001:1489 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №006015; - земельну ділянку площею 0,4526 га, кадастровий номер 6124288800:01:001:0118 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №016350; - земельну ділянку площею 0,4111 га, кадастровий номер 6124288800:01:001:0117 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №016349; - земельну ділянку площею 0,4759 га, кадастровий номер 6124288800:01:001:1490 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №006016; - земельну ділянку площею 0,4760 га, кадастровий номер 6124288800:01:001:1491 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №006017; - земельну ділянку площею 0,4784 га, кадастровий номер 6124288800:01:001:4784 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №016351. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 02.06.2004 року померла її бабця [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з: - земельної ділянки площею 0,4759 га, кадастровий номер 6124288800:01:001:1489 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №006015; - земельної ділянки площею 0,4526 га, кадастровий номер 6124288800:01:001:0118 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №016350; - земельної ділянки площею 0,4111 га, кадастровий номер 6124288800:01:001:0117 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №016349. Вказану спадщину прийняла її мати та дочка [PERSON] [PERSON]. На вказане майно в 2010 році нотаріусом було видано на імя [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, проте за життя [PERSON] не провела державної реєстрації вказаних земельних ділянок та загубила вказані Державні акти. 07.01.2015 року померла її мама [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з: - земельної ділянки площею 0,4759 га, кадастровий номер 6124288800:01:001:1489 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №006015; - земельної ділянки площею 0,4526 га, кадастровий номер 6124288800:01:001:0118 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №016350; - земельної ділянки площею 0,4111 га, кадастровий номер 6124288800:01:001:0117 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №016349; - земельної ділянки площею 0,4759 га, кадастровий номер 6124288800:01:001:1490 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №006016. На вказане майно його мамою було складено заповіт на її імя та на імя [PERSON] та [PERSON], які відмовились від своєї частки у спадщині на її користь, а тому вважає, що вказану спадщину вона прийняла, оскільки подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та є спадкоємцем за законом першої черги. 26.08.2015 року помер її батько, [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з: - земельної ділянки площею 0,4760 га, кадастровий номер 6124288800:01:001:1491 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №006017; - земельної ділянки площею 0,4784 га, кадастровий номер 6124288800:01:001:4784 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №016351. Позивач вважає, що саме вона повинна успадковувати за померлим спадкодавцем, оскільки є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] та проживала на час відкриття спадщини з спадкодавцем Позивач [PERSON] після смерті [PERSON] та [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте оформити спадщину нотаріус не зміг, оскільки виявилося, що відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, суду подала заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач - представник Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області в судове засідання не зявився, суду подав заяву про розгляд справи у відсутності їхнього представника, заперечень щодо позовних вимог не має. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Статтею 346 ЦК України передбачено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Судом встановлено, що 07.01.2015 року у віці 71 рік в с.Лука Монастириського району Тернопільської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №179249 виданого 09.01.2015 року, актовий запис №1. Ще за життя померлій належали: - земельна ділянка площею 0,4759 га, кадастровий номер 6124288800:01:001:1489 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №006015, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22.04.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за №574, спадкова справа №87, інформацією про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №525/86-16 від 16.09.2016 року, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6102546652016 сформованого 20.07.2016 року; - земельна ділянка площею 0,4526 га, кадастровий номер 6124288800:01:001:0118 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №016350, що підтверджується інформацією про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №526/86-16 від 16.09.2016 року, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6102547242016 сформованого 20.07.2016 року; - земельна ділянка площею 0,4111 га, кадастровий номер 6124288800:01:001:0117 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №016349, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22.04.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за №575, спадкова справа №87, інформацією про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №524/86-16 від 16.09.2016 року, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6102546202016 сформованого 20.07.2016 року; - земельна ділянка площею 0,4759 га, кадастровий номер 6124288800:01:001:1490 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №006016, що підтверджується інформацією про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №527/86-16 від 16.09.2016 року, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6102546972016 сформованого 20.07.2016 року. Згідно заповіту складеного 02.07.2008 року в с.Устя-Зелене Монастириського району Тернопільської області, зареєстрованого в реєстрі за №216 [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла усе своє майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, а також все те на що вона за законом буде мати право в рівних долях [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В звязку з вищевказаним суд приходить до переконання, що [PERSON] має право на прийняття частки у спадщині, що залишилась після смерті [PERSON] яка померла 07.01.2015 року, як спадкоємець за заповітом і як особа, яка вчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (Заява а.с.11). Щодо права [PERSON] та [PERSON] на спадкове майно за заповітом після смерті [PERSON] суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (в редакції чинній на час відкриття спадщини). Відповідно до ч. 1 ст. 1270, ч. 1 ст. 1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] у відповідності до ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1270, ч. 1 ст. 1272 ЦК України спадщини вказаної в позовній заяві [PERSON] після смерті [PERSON] не прийняли так як постійно не проживали разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини та в передбачений законодавством строк не подали заяви про прийняття спадщини щодо вказаного спадкового майна, а тому вважаються такими, що не прийняли її про що також свідчать заяви [PERSON] від 23.09.2016 року (а.с.18) та [PERSON] від 23.09.2016 року (а.с.19) про неприйняття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. В звязку з вищевказаним [PERSON] має право на частку в спадковому майні згідно позовних вимог після смерті [PERSON] яке б належало за заповітом [PERSON] та [PERSON], як спадкоємцю першої черги. Родинні відносини між померлою [PERSON] та [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження серії VІІ-УР №1327117 виданого 11.07.1967 року і згідно якого померла [PERSON] є мамою [PERSON], свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-НМ №495809 від 01.09.1990 року згідно якого позивач [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище з «Бачинська» на «Красій». Окрім цього, судом встановлено, що 26.08.2015 року у віці 78 років в с.Лука Монастириського району Тернопільської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №192506, актовий запис №15. Ще за життя померлому належали: - земельна ділянка площею 0,4760 га, кадастровий номер 6124288800:01:001:1491 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №006017, що підтверджується інформацією про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №528/86-16 від 16.09.2016 року, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6102546892016 сформованого 20.07.2016 року ; - земельна ділянка площею 0,4784 га, кадастровий номер 6124288800:01:001:4784 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №016351, що підтверджується інформацією про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №529/86-16 від 16.09.2016 року, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6102547162016 сформованого 20.07.2016 року. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Родинні відносини між померлим [PERSON] та [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження серії VІІ-УР №1327117 виданого 11.07.1967 року і згідно якого померлий [PERSON] є батьком [PERSON], свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-НМ №495809 від 01.09.1990 року згідно якого позивач [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище з «Бачинська» на «Красій». Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Дане спадкове майно після смерті [PERSON] фактично успадкувала його дочка, як спадкоємець першої черги [PERSON], оскільки проживала на час смерті з померлим, що підтверджується довідкою №370 виданою виконкомом Устя-Зеленської сільської ради від 23.09.2016 року. Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів державних актів на земельні ділянки, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом та за законом, що підтверджується відмовою державної нотаріальної контори №1090/01-16 від 26.09.2016 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину. Як слідує з матеріалів справи оригінали Державних актів були втрачені про що свідчить повідомлення в засобах масової інформації, а саме, в газеті «Вісті Придністровя» №38 (7170) від 30.09.2016 року. Згідно даного повідомлення вбачається, що Державні акти на право власності на земельну ділянку серії ТР №№006016, 016350, 006017, 016351, 016349, 006015 видані Монастириською райдержадміністрацією 09.08.2004 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] з с.Лука - загублені. На даний час виготовити правовстановлюючі документи на вищевказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як фізичної особи, припинена у момент його смерті. Відсутність оригіналів правовстановлюючих документів стала причиною неможливості оформлення спадкових документів на земельну ділянку згідно заповіту та закону після смерті [PERSON] та [PERSON] в нотаріальній конторі. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При цьому в положенні п. 3.1 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, розяснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкове майно [PERSON] фактично прийняла як спадкоємець за заповітом та як спадкоємець першої черги за законом. Відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно та неможливість з даних причин оформити спадщину в установленому законом порядку доведена матеріалами справи. Суд не бере до уваги заяви [PERSON] та [PERSON], засвідчені сільським головою Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області від 23.09.2016 року та зареєстровані в реєстрі за №№95, 96, які б мали право на частку в спадковому майні за заповітом та за законом, яке залишилось після смерті [PERSON] та [PERSON], згідно яких вони відмовились від своєї частки у спадщині, що вказана в позовній заяві, так як, згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, а саме протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини (в редакції чинній на час відкриття спадщини). Натомість, вищевказані заяви [PERSON] та [PERSON] свідчать про те, що вони вказаної в позовній заяві спадщини не приймали, їм відомо про заявлені вимоги [PERSON] та щодо них не заперечують, так як протягом розгляду справи в суді заперечень проти позову не подавали і ніяких дій, які б могли помішати позивачу у задоволенні її заявлених вимогах не вчиняли. За таких обставин, суд вважає, що позивачем доведено обставини викладені нею в позовній заяві, а отже вона як спадкоємець за заповітом та за законом має право на вказане в позовній заяві спадкове майно, інших спадкоємців, які б претендували на дане спадкове майно у спадщині судом не встановлено. Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що за час відкриття спадщини та розгляду справи в суді будь-які інші можливі спадкоємці заяв про прийняття спадщини на вказане в позовній заяві майно в нотаріальну контору не подавали і жодних правовстановлюючих документів на вищезгадане майно чи право його успадкування суду не було предявлено, а [PERSON] фактично прийняла спадщину, тому є підстави визнати за нею право власності на спадкове майно. В судовому засіданні не встановлено підстав, що перешкоджали б в набутті права власності позивачем на спадкове майно, яким являються земельні ділянки. В звязку з наведеним та враховуючи наявність перешкод для оформлення в нотаріальному порядку прав позивача на спадкове майно, суд приходить до висновку про необхідність захистити права позивача, як спадкоємця, шляхом визнання права власності останнього на земельні ділянки. На підставі викладеного

Outcome: approved