Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ЛМКП\~«Львівтеплоенерго», в якому просить, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 19.11.2019, стягнути основну заробітну плату у розмірі 30 923 грн., доплату за шкідливі умови праці у розмірі 2 474 грн., доплату за високу професійну майстерність у розмірі 4857 грн., а всього 38 254 гривні.\~Обґрунтовує позов тим, що перебував у трудових відносинах з ЛМКП «Львівтеплоенерго», з 01.09.2007 переведений в Теплоелектроцентраль-1 на посаду акумуляторника четвертого розряду в електричний цех, а 23.10.2017 звільнений з роботи за угодою сторін. Проте, внутрішніми наказами по підприємству відповідач встановлював мінімальні тарифні ставки робітника першого розряду, на основі яких проводив розрахунок і виплату заробітної плати, розмір якої не відповідав вимогам Закону України «Про державний бюджет України» відповідних років. Так, наказом ЛМКП «Львівтеплоенерго» №186 від 21.07.2010 встановлено розмір мінімальної тарифної ставки робітника І розряду з 01.07.2010 892, 80 грн., наказом №150 від 23.04.2012 з 01.05.2012 1 042, 80 грн., наказом №170 від 29.04.2013 з 01.05.2013 1 106,40 грн., наказом №176 від 30.04.2014 встановлено розмір мінімальної тарифної ставки робітника І розряду з 01.05.2014 1 152 грн. (з розрахунку мінімальної заробітної плати 960 грн.), наказом №264 від 27.06.2014 з 01.07.2014 1 204, 80 грн. (з розрахунку мінімальної заробітної плати 1 004 грн.). Оскільки відповідач самовільно визначав мінімальну заробітну плату, що була нижчою від встановленої вищенаведеним Законом, відтак нарахування та виплата заробітної плати проводилося із суттєвим її заниженням. Окрім цього, заниження відповідачем розміру тарифної ставки (посадового окладу) призвело до заниження розміру усіх доплат, зокрема, за шкідливі умови праці та за високу професійну майстерність, чим порушено законодавство про працю, його трудові права, що призвело до недорахування та недоплати за вищевказаний період належної йому заробітної плати. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 22.10.2019 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. \~ \~ \~ \~15.11.2019 представник відповідача ЛМКП «Львівтеплоенерго» Бекерська О. подала до суду відзив, в якому не погоджується з позовними вимогами. Зазначає, що виплата заробітної плати у ЛМКП «Львівтеплоенерго» регулюється наказами «Про зміни в оплаті праці працівників» від 21.07.2010 №186, від 23.04.2012 №150 від 29.04.2013, №170 від 30.04.2014 №176, та 27.06.2014 №264, що є чинними і не скасованими у встановленому порядку. Дані накази підприємства належать до правових актів локального характеру, котрі містять норми права, які регулюють конкретні правовідносини і є обов`язковими до застосування на підприємстві, крім того, такі погоджені первинною профспілковою організацією. На виконання даних наказів, відділом організації праці і заробітної плати ЛМКП «Львівтеплоенерго»: формується тарифна сітка (схема посадових окладів) на основі тарифної ставки робітника 1 розряду, з урахуванням міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень, розмірів тарифних ставок за видами робіт та кваліфікаційних коефіцієнтів; розробляється штатний розклад із врахуванням нової схеми посадових окладів (тарифної сітки) та подається на погодження в Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради; нараховується та виплачується заробітна плата в терміни, встановлені наказом, у відповідності до затвердженого штатного розкладу. Контроль за виконанням наказів про зміни в оплаті праці працівників покладається на заступника директора з економічних питань, відповідно до функціональних обов`язків та здійснюється з метою забезпечення належної реалізації на практиці усіх передбачених заходів. Доведення до відома працівників змісту наказів здійснюється шляхом безпосереднього повідомлення керівниками структурних підрозділів (начальниками відділів, служб, лабораторій, цехів, тощо) своїм підлеглим про їх прийняття та механізм впровадження в дію, а також шляхом розміщення примірників наказів на дошках оголошень. На виконання вимог ст. 30 Закону України «Про оплату праці», при кожній виплаті заробітної плати підприємство повідомляє працівників, шляхом видачі розрахункових листків. Крім того, покликається на пропуск позивачем трьохмісячного строку звернення до суду з вимогою про виплату недорахованої заробітної плати в порядку ч.1 ст. 233 КЗпП, а відтак до спірних правовідносин не може застосовуватися положення ч.2 ст. 233 КЗпП, оскільки факт порушення законодавства про про працю щодо позивача встановлено не було. Просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. \~ \~ \~ \~19.11.2019 представником позивача [PERSON] подано відповідь на відзив, який долучено до матеріалів справи. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача Мандюк О.О. позов підтримав з підстав, викладених у ньому. Просить позов задовольнити в повному обсязі, вважає, що позивачу недонарахована заробітну плата за період з січня 2010 року по червень 2015 року. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти позовних вимог з підстав, викладених у відзиві. Крім того, зазначила, що позивачем пропущена позовна давність при зверненні до суду, до спірних правовідносин не може застосовуватися положення ч. 2 ст. 233 КЗпП України, оскільки факт порушення законодавства про працю стосовно позивача встановлено не було. Просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Заслухавши вступні слова представників сторін, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах з ЛМКП «Львівтеплоенерго», зокрема, 01.09.2007 відповідно до наказу №311-к переведений на посаду акумуляторника четвертого розряду в електричний цех Теплоелектроцентраль-1 ЛМКП «Львівтеплоенерго», а 23.10.2017 звільнений з роботи за угодою сторін за ч. 1 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується записами трудової книжки, копія якої долучена до матеріалів справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оплату праці» основною заробітною платою є винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про оплату праці» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) основою організації оплати праці є тарифна система, яка включає: тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і тарифно-кваліфікаційні характеристики (довідники). \~ \~ \~ \~Статтею 3 Закону України «Про оплату праці» визначено, що мінімальна заробітна плата - це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може провадитися оплата за виконану працівником місячну, а також погодинну норму праці (обсяг робіт). Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов`язковою на всій території України для підприємств усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників. \~ \~ \~ \~З матеріалів справи встановлено та не заперечується представником відповідача, виплата заробітної плати у ЛМКП «Львівтеплоенерго» регулюється наказами «Про зміни в оплаті праці працівників». Так, наказом ЛМКП «Львівтеплоенерго» від 21.07.2010 №186 встановлено з 01.07.2010 мінімальну тарифну ставку робітника І розряду в розмірі 892, 80 грн.; наказом №150 від 23.04.2012 з 01.05.2012 1 042, 80 грн., наказом №170 від 29.04.2013 з 01.05.2013 1 106,40 грн., наказом №176 від 30.04.2014 встановлено розмір мінімальної тарифної ставки робітника І розряду з 01.05.2014 1 152 грн. (з розрахунку мінімальної заробітної плати 960 грн.), наказом №264 від 27.06.2014 з 01.07.2014 1 204, 80 грн. (з розрахунку мінімальної заробітної плати 1 004 грн.) \~ \~ \~ \~Разом з тим, Законом України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» передбачено, що мінімальна заробітна плата з 01.07.2010 становила 888 грн., Законом України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» встановлено мінімальну заробітну плату станом на 01.05.2012 1 094 грн. Згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» мінімальна заробітна плата станом на 01.05.2013 становила 1 147 грн., Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» мінімальна заробітна плата станом на травень та липень 2014 року складала 1 218 грн. \~ \~ \~ \~Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» передбачено, що у будь-якому випадку оплата праці при виконанні працівником місячної (годинної) норми праці (обсягу робіт) не може бути нижчою від встановленої законом мінімальної заробітної плати. При визначенні, чи не є заробітна плата нижчою від мінімальної, до неї не включаються доплати, надбавки, заохочувальні та компенсаційні виплати. \~ \~ \~ \~Таким чином, наказами ЛМКП «Львівтеплоенерго» «Про зміни в оплаті праці працівників» неправомірно зменшено встановлений Законом України «Про Державний бюджет України» розмір мінімальної заробітної плати, чим порушено трудові права позивача, зокрема, право на належний рівень оплати праці, передбачений законодавством. \~ \~ \~ \~Згідно з розрахунком недоплаченої заробітної плати, наданим представником відповідача, на підставі якого представником позивача зменшено позовні вимоги, заборгованість ЛМКП «Львівтеплоенерго» по невиплаті позивачу основної заробітної плати, що складає різницю між посадовим окладом штатного розкладу та посадовим окладом на підставі мінімальної заробітної платити згідно з держбюджетом, становить 30923 грн. З огляду на те, що представниками сторін вказаний розрахунок не заперечується, суд приймає такий розрахунок як належний та допустимий доказ. \~ \~ \~ \~Частиною 2 ст. 2 Закону України «Про оплату праці» цієї статті визначено, що додатковою заробітною платою є винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 100 КЗпП України на важких роботах, на роботах із шкідливими і небезпечними умовами праці, на роботах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я встановлюється підвищена оплата праці. \~ \~ \~ \~Пунктом 17.8 Колективного договору ЛМКП «Львівтеплоенерго» на 2009-2010 роки та пунктом 17.6 Колективного договору ЛМКП «Львівтеплоенерго» на 2012-2013 роки визначено доплату за роботу у важких і шкідливих умовах праці у розмірі до 12 відсотків тарифної ставки (посадового окладу). \~ \~ \~ \~З відомостей, що містяться в розрахункових листах про виплату заробітної плати позивачу, вбачається, що доплата за шкідливі умови праці за період з січня 2010 року по червень 2015 року встановлювалася в розмірі 8 % від тарифної ставки (посадового окладу), за професійну майстерінсть -16 %. \~ \~ \~ \~З огляду на те, що встановлений відповідачем розмір тарифної ставки (посадового окладу) був заниженим та не відповідав вимогам чинного законодавства, відтак відповідно заниженим є і розмір доплати за шкідливі умови праці та надбавки\~за високу професійну майстерність. \~ \~ \~ \~Згідно з розрахунком сума невиплачених\~доплат за шкідливі умови праці за період з січня 2010 року до червня 2015 року становить 2 474 грн., та сума невиплачених доплат за високу професійну майстерність за період з січня 2010 року до червня 2015 року становить 4857 грн. \~ \~ \~ \~Статтею ст. 43 Конституції України визначено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. \~ \~ \~ \~Враховуючи наведене, а також те, що відповідачем порушено трудові права позивача, суд приходить до висновку, що з ЛМКП «Львівтеплоенерго» на корить [PERSON] необхідно стягнути\~основну заробітну плату у розмірі 30923 грн., доплату за шкідливі умови праці у розмірі 2474 грн., доплату за високу професійну майстерність у розмірі 4857 грн. \~ \~ \~ \~Що стосується доводів представника відповідача про те, що до даних правовідносин не може застосуватися положення ч.2 ст. 233 КЗпП України, оскільки факт порушення законодавства про працю стосовно позивача не встановлено, суд вважає такі безпідставними з огляду на таке. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. \~ \~ \~ \~Рішенням Конституційного Суду України від 15.10.2013 №8-рп/2013 надано офіційне тлумачення положень ч. 2 ст. 233 КЗпП України, статтям 1, 2 Закону України «Про оплату праці», зокрема, у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснення роботодавцем нарахування таких виплат. \~ \~ \~ \~Таким чином, вимоги позивача про стягнення заробітної плати, яка не була своєчасно нарахована та виплачена роботодавцем, не обмежуються будь-яким строком. \~ \~ \~ \~Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову на відповідача покладаються судові витрати, пов`язані з розглядом справи. \~ \~ \~ \~Із змісту ст.137 ЦПК України вбачається, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. \~ \~ \~ \~Згідно договору про надання правничої (правової) допомоги від 26.07.2019, ордера серії ВС №1007995 на надання правової допомоги за договором від 26.07.2019, акту приймання-передачі до договору про надання правничої (правової) допомоги від 20.11.2019, квитанції до прибуткового касового ордера №11 про сплату коштів від 20.11.2019, долучених до матеріалів справи, позивач уклав з адвокатом Мандюк О.О. договір про надання правничої (правової) допомоги та здійснив оплату у розмірі 3500 грн. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. \~ \~ \~ \~Відтак, із відповідача на користь позивача слід стягнути 3500 грн. понесених витрат на правову допомогу. \~ \~ \~ \~Оскільки позовні вимоги задоволено, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved