overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суд Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 03 червня 2006 року, відділом РАЦС Ірпінського міського управління юстиції Київської області, був зареєстрований шлюб між позивачкою та відповідачем, актовий запис № 126. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від цього шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO] Причиною розпаду сімї є нездоланні протиріччя, що виникли між сторонами. Шлюбні сімейні стосунки між сторонами не склалися та припинені з грудня 2017 р.. Сімя розпалась та зберегти її не можливо та недоцільно. Тому позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем та просила відновити їй дошлюбне прізвище. Позивач направила до суду заяву, згідно якої просила розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила шлюб розірвати. Відповідач направив до суду письмову заяву згідно якої просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати. У відповідності до положень\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03 червня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 126, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO] Сторони довгий час спільно не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Сім'ю зберегти неможливо. За змістом положень ч. 1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4\~ст. 56 СК України\~\~передбачено право кожного з подружжя\~\~припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням\~\~права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~\~і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2\~статті 104 Сімейного кодексу України\~встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2\~ст. 112 СК України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суд Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 04 квітня 2015 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] у відділі державної реєстрації реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено відповідний актовий запис №340. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Після реєстрації шлюбу з'ясувалося, що сторони мають різні погляди на подружнє, різні уподобання та смаки. Сторони не можуть знайти спільної мови та спільних інтересів, виникають постійні непорозуміння. Життєві обставини призвели до того, що вони втратили один до одного повагу та любов, стали чужими людьми. Більше восьми місяців позивач та відповідач проживають окремо та не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини між ними давно припинено, кожен з них має свій особистий бюджет. Тому позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач направила до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Письмових заперечень до суду не направив. За письмовою згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04 квітня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 340, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] [INFO] Сторони довгий час спільно не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Сім'ю зберегти неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суд Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 05.08.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований 05.08.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві актовий запис № 1258. Від цього шлюбу вони мають малолітніх дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] Відповідач з початку спільного проживання до Позивача, як до жінки відносився з повагою. В останній час спільного проживання їхні погляди на життя стали взаємопротилежними, а тому спільне проживання виявилось неможливим і вони фактично припинили шлюбні відносини ї ведення спільного господарства. Причиною припинення сімейних стосунків стала відмова від продовження подальших шлюбних відносин, а також різні сімейні цінності. Відповідач практично не буває вдома. Позивача такий стиль життя не влаштовує, із-за цього в них часто бувають сварки, що психологічно негативно впливає на дитину. На даний момент Позивач проживає окремо від чоловіка, поновлювати шлюбні стосунки з ним не збирається, а тому призначення строку для примирення вважає недоцільним. Тому позивач просила постановити рішення яким розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві актовий запис № 1258. Представник позивача направив до суду заяву, згідно якої просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив шлюб розірвати. Відповідач направив до суду письмову заяву згідно якої просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05 серпня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1258, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] Сторони довгий час спільно не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Сім'ю зберегти неможливо. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суд Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 06.02.1993 року у Відділі запису актів громадянського стану Палац одруження «Дарницький» м. Києва був зареєстрований шлюб між нею та [PERSON], актовий запис [NUMBER] Н протязі останніх двох років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Шлюбні відносини між сторонами припинились з 2015 року, спільне господарство не ведеться. Тому позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 06.02.1993 р. у відділі запису актів громадянського стану Палац одруження «Дарницький» м. Києва, актовий запис [NUMBER] Позивач направила до суду заяву, згідно якої просила розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила шлюб розірвати. Відповідач направив до суду письмову заяву згідно якої просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати. У відповідності до положень ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухваляє рішення у випадку визнання відповідачем позову. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06 лютого 1993 року Відділом запису актів громадянського стану Палац одруження «Дарницький» м. Києва, актовий запис № 202, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Сторони довгий час спільно не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Сім'ю зберегти неможливо. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суд Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 06 жовтня 2012 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 747. Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. Протягом останніх трьох років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з подружжя має протилежні погляди на шлюб, сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сімї доброзичливо сприятливої морально-психологічної атмосфери. Сторони припинили спільне життя, ведення спільного господарства, та сумісне проживання остаточно припинено. Тому позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем та змінити їй прізвище на дошлюбне. Позивач направила до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Письмових заперечень до суду не направив. За письмовою згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06 жовтня 2012 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 747, було зареєстровано шлюб між [PERSON] до [PERSON]. Сторони довгий час спільно не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Сім'ю зберегти неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суд Київської області з даним позовом мотивуючи його тим, що 07.08.1999 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Білогородською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області за актовим записом № 18. Однак, спільне життя з відповідачем не склалось. Від вказаного шлюбу сторони мають 2 неповнолітні дітей: сина - [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні. Позивач зазначала, що відповідач участі у вихованні дітей не приймає та ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язку утримувати своїх дітей. Тому позивач просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей, сина - [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з моменту його звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач направила до заяву в якій просила розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила позов задоволити. Відповідач направив до суду письмову заяву в якій просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги визнав. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що від шлюбу позивач та відповідач мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] та доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] Відповідно до акту депутата Білогородської сільської ради, неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір'ю. Згідно своєї заяви відповідач [PERSON] вимоги позов визнав. Стан здоров'я та матеріальний стан відповідача дозволяють йому утримувати своїх неповнолітніх дітей. Доказів про сплату на інших дітей аліментів або стягнень за виконавчими документами відповідачем не надано. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений рівною мірою на обох батьків, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі. За таких умов, суд, приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Судові витрати, суд стягує з відповідача в дохід держави в силу ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суд Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 08 серпня 1998 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя між нею та відповідачем не склалось, оскільки сторони мають різні погляди на сімейне життя, втратили почуття любові один до одного. Впродовж останнього року сторони спільно не проживають, спільне господарство не ведуть. Тому позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 08 серпня 1998 року в Вишневому міськвиконкомі Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №145, було зареєстровано шлюб між сторонами. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось, оскільки сторони мають різні погляди на сімейне життя, втратили почуття любові один до одного. Впродовж останнього року сторони спільно не проживають, спільне господарство не ведуть. Сім'ю зберегти неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суд Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 10 серпня 2007 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва за актовим записом № 1033. Від шлюбу позивач та відповідач мають двох дітей: [PERSON]Є,, [INFO] та [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не складається через те, що позивач та відповідач мають несумісні характери, не можуть знайти спільну мову, мають різні погляди на ведення спільного господарства. Постійно виникають суперечки, через погані стосунки та різні погляди на життя. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Тому позивач просила шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивач вимоги підтримала та просила позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні проти вимог позову не заперечував, позовні вимоги визнав. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10 серпня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1033, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Сторони довгий час спільно не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Сім'ю зберегти неможливо. За змістом положень ч. 1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4\~ст. 56 СК України\~\~передбачено право кожного з подружжя\~\~припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням\~\~права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~\~і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2\~статті 104 Сімейного кодексу України\~встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2\~ст. 112 СК України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Строк що давався судом сторонам для примирення, не вніс позитивних змін у відношеннях між сторонами. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суд Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 11 вересня 2008 року вона одружилась з відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 11 вересня 2008 року. У сторін народились діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на сьогоднішній день є неповнолітніми. Починаючи з лютого 2017 року відносин між подружжям поступово погіршувались, все частіше виникали сварки, конфлікти і суперечки, що в кінцевому результаті призвело до остаточного припинення між ними шлюбних відносин. Як виявилось сторони мають зовсім різні погляди на сімейне життя. Позивач та відповідач втратили почуття любові, дружби один до одного. На даний час сторони проживають окремо. Спільне господарство не ведуть з січня 2018 року, сумісного бюджету не мають. Тому позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач направила до суду заяву, згідно якої просила розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила шлюб розірвати. Відповідач направив до суду письмову заяву згідно якої просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати. У відповідності до положень ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11 вересня 2008 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 316, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу у сторін народились діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Сторони довгий час спільно не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Сім'ю зберегти неможливо. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved