Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Київського районного суду м. Харкова з вимогами до ПАТ «Банк «[PERSON] та Кредит» про стягнення з відповідача суму внеску з відсотками в розмірі 12033,54 доларів США. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 8 жовтня 2014 року між нею та ПАТ «[PERSON] та кредит» укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) «Стандарт», термін дії якого закінчується 8 травня 2015 року, в іноземній валюті, за яким відповідач прийняв грошову суму в розмірі 11957,00 доларів США строком розміщення на 7 (сім) місяців (до 08 травня 2015 року) з дня укладення договору, з щомісячною виплатою процентів за ставкою 11,25 % річних. Позивач зазначає, що 12 травня 2015 року вона звернулась до відповідача з наміром забрати розміщені в банку кошти у звязку з закінченням терміну договору банківського вкладу, проте у поверненні суми внеску та процентів було неодноразово відмовлено, пояснюючи тим, що грошей не було у касі банку. За таких обставин, позивач зазначає, що відповідачем порушуються умови укладеного між ними договору, що призводить до порушення її прав. За таких обставин, позивач вимушена звернутися до суду за захистом порушених її прав та законних інтересів. В судове засідання\~ позивач не зявилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов в повному обсязі на підставах, викладених в позовній заяві. В судове засідання\~ відповідач не зявився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. представник за довіреністю [PERSON] надав клопотання про відкладення слухання справи у звязку з неможливістю завчасно подати заперечення на позовну заяву, проте доказів або посилань на докази, які б свідчили на обґрунтованість клопотання суду не надали. Таким чином, з огляду на те, що відповідач, що є юридичною особою, мав достатній час для підготовки та викладення по справі своїх міркувань, жодного разу до залу суду не зявився, проте судом були повідомлений належним чином та завчасно, зважаючи на положення ч.3 ст. 27 ЦПК України, відповідно до якого, особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, та з урахуванням необхідності дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, суд розглянув цивільну справу у присутності представника позивача та з урахуванням усіх письмових доказів, які були долучені до матеріалів справи. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного. Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обовязків серед юридичних фактів, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), яка прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі па умовах та в порядку, встановлених Договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовується положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до\~ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладник)' відповідно до законодавства України та умов договору. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з доданих до справи документів, 08 жовтня 2014 року між ПАТ «Банк «[PERSON] та Кредит» та [PERSON] укладено договір-заяву № 300131/116736/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 7 місяців в іноземній валюті (арк. справи 7). Згідно п.1 укладеного між сторонами договору вбачається, що вкладник вносить, а банк приймає грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок у сумі 11957,00 доларів США на строк з 08 жовтня 2014 року по 08 травня 2015 року в порядку та умовах, визначених цим договором. Згідно договору-заяви № 300131/116736/7-14 1 від 08.10.2014 року про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» грошові кошти зараховано на депозитний рахунок позивача (арк. справи 9). Відповідно до\~ст. 526 Цивільного кодексу України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 Цивільного кодексу України\~передбачено, що у випадку, якщо в зобов'язанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (дату). Статтею 525 Цивільного кодексу України\~визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 1060 Цивільного кодексу України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад ). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умов повернення, які встановлені договором. Зі змісту копії заяви від 12.05.2015 року вбачається, що позивач звертався до начальника відділення № 131 Слобожанського регіонального департаменту ПАТ «[PERSON] та кредит» з вимогою повернути банківський вклад в сумі 11957,00 доларів США на виконання умов укладеного між сторонами договору банківського вкладу з нарахованими процентами за період з 08.05.2015 року по 12.05.2015 року (арк. справи 10-11). У відповідності до п. п. 1.6, 3.3 «Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних ) операцій з юридичними і фізичними особами», затвердженого\~постановою правління НБУ від 03.12.2003 року № 516, банк сплачує суму вкладу (депозиту), якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний ) рахунок в іноземній валюті, або на умовах та в порядку, передбачених договором, відповідно до заяви вкладника - в іншій іноземній чи національній валюті. Відповідно до п. 10.20 «Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, затвердженою\~постановою правління НБУ від 12.11.2003 р. № 492, кошти з вкладного (депозитного ) рахунку фізичної особи - резидента повертаються в іноземній валюті. Відповідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, проаналізувавши надані сторонами докази та виходячи із норм чинного законодавства, судом встановлено що відповідач не виконує\~\~зобов'язання за\~договором банківського строкового вкладу та безпідставно не повертає позивачу належні йому грошові кошти по договору банківського вкладу, у звязку з чим приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми банківського вкладу та відсотків за користування грошовими коштами протягом строку дії укладеного між сторонами договору-заявки про банківський строковий вклад (депозит) підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивач звертався до банку із заявою про повернення банківського вкладу в розмірі 11957,00 доларів США, чим засвідчив свій намір припинити дію укладеного між сторонами договору, у звязку з цим банк був зобовязаний повернути позивачу депозитні кошти з процентами в строк закінчення дії договору 08 травня 2015 року. Проте відповідач кошти з строкового вкладного рахунку перерахував вкладникові на його власний поточний/картковий рахунок та припинив дію укладеного між сторонами основного договору. Відповідно до змісту статей 526 та 1058 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, при цьому зобовязання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд. Таким чином, незалежно від виду вкладу, банк зобовязаний видати суму вкладу або його частину на першу вимогу вкладника-фізичної особи і не може зменшувати суму вкладу шляхом застосування штрафних санкцій, невиплати процентів за вкладом чи інших можливих форм відшкодування збитків банку. За загальним правилом, банк не має права визначати та контролювати напрямки використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Окрім цього, суд не приймає до уваги посилання банку в листі № 9-3668000/1740/7 від 10.06.2015 року на Постанову НБУ від 03.06.2015 р. №354 про обмеження видачі готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати банків у межах 15000 грн. на добу на одного клієнта є безпідставними, оскільки дане обмеження діє лише в обсязі 15000 грн. на добу, а не відмови у видачі вкладів у повному обсязі. Згідно виписки по особовому рахунку позивача за період з 22.06.2015 року по 22.06.2015 року в ПАТ «Банк «[PERSON] та Кредит» вбачається, що банківський строковий вклад (депозит) позивача з процентами становить 12033,54 доларів США (арк. справи 14). За таких обставин, проаналізувавши надані сторонами докази та виходячи із норм чинного законодавства, судом встановлено що відповідач не виконував\~зобов'язання за\~договором та безпідставно не повернув позивачу належні йому грошові кошти по договору банківського вкладу та проценти, у звязку з чим приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відносно валюти грошових коштів, які необхідно стягнути на користь [PERSON]С суд зазначає наступне. Відповідно до положень ч. 2 ст. 192 Цивільного кодексу України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок та правила використання іноземної валюти на території України на сьогодні встановлені Декретом від 19 лютого 1993 р. № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (далі Декрет № 15-93), Правилами використання готівкової іноземної валюти на території України (затверджено постановою Правління Національного банку України (далі НБУ) від 30 травня 2007 р. № 200; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 червня 2007 р. за № 656/13923), Положенням про порядок здійснення операцій з чеками в іноземній валюті на території України (затверджено постановою Правління НБУ від 29 грудня 2000 р. № 520; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21 лютого 2001 р. за № 152/5343) та іншими документами. \~\~\~\~ Згідно зі ст. 524 Цивільного кодексу України зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. \~\~\~\~\~ Відповідно до вказаних норм, суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192 Цивільного кодексу України, ч. 3 ст. 533 Цивільного кодексу України, Декрет № 15-93). \~\~\~\~ Суд вважає обґрунтованою необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суму вкладу за договором банківського вкладу, а також відсотки саме у валюті - долар США, при цьому вважає, що вказані кошти повинні бути сплачені відповідачем у доларах США без конвертації у гривню. У відповідності до ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду позивача звільнено від сплати судового збору відповідно до п. 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» тому враховуючи, що ціна позову дорівнює 12033,54 доларів США, що на день звернення з позовом до суду становить 2 619,70 грн., тому вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного й

Outcome: approved