Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права на земельну частку (пай) площею 2,1 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП «Надія» с. Мала Стружка, Новоушицького району, Хмельницької області. Свої вимоги мотивує тим, що 29 грудня 2008 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, зокрема, на вказану вище земельну частку (пай), яку вона успадкувала після смерті 15 серпня 2002 року свого чоловіка та батька позивача [PERSON]. Через відсутність (втрату) у спадкодавця правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому звернувся до суду за захистом своїх прав. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі представника, позов підтримав. Відповідач - Новоушицька селищна рада Хмельницької області подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника, позов визнала. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Цивільні відносини по даній справі виникли як до набрання чинності Цивільним кодексом України, а саме щодо спадщини яка відкрилась після смерті [PERSON], так і після набрання чинності ЦК України - щодо спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], тому застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року № 1540-VI та норми ЦК України 16 січня 2003 року № 435-IV, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. Позивач [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження серії І-БВ № 094845 від 13 січня 2009 року. 15 серпня 2002 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ №302978 від 04 серпня 2017 року. З довідки Новоушицької селищної ради Хмельницької області № 709 від 04 серпня 2017 року вбачається, що на день смерті [PERSON] в погосподарському номері була зареєстрована дружина [PERSON]. З копії книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)вбачається, що за № 548 29 грудня 1997 року зареєстрований сертифікат ХМ № 0371825 на імя [PERSON]. Відповідно до довідки №539/171-17 від 15 серпня 2017 року , виданої відділом Держгеокадастру у Новоушицькому районі Хмельницької області [PERSON] було видано сертифікат серії ХМ №0371825 на право на земельну частку (пай) площею 2,1 в умовних кадастрових гектарах, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на землях КСП «Надія» с. Мала Стружка. Вартість земельної частки (паю) становить 36805,23 грн. Враховуючи, що 02 лютого 1963 року між [PERSON] та Білецькою (після реєстрації шлюбу [PERSON]) [PERSON] зареєстрований шлюб, про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, тому остання, відповідно до вимог ч.1 ст.529, 549 ЦК Української РСР, є спадкоємцем першої черги за законом, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON], в тому числі і право на земельну частку (пай), проте свідоцтво про право на спадщину не отримала. 07 травня 2008 року [PERSON] склала заповіт, згідно з яким заповіла усе своє майно сину [PERSON]. 29 грудня 2008 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ № 302913 від 27 червня 2017 року. Відповідно до постанови приватного нотаріуса Новоушицького районного нотаріального округу [PERSON] від 11 серпня 2017 року №200/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на сертифікат на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Надія», с. Мала Стружка , Новоушицького району, Хмельницької області після смерті [PERSON], яка померла 29 грудня 2008 року у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на зазначене майно. Із копії спадкової справи 5/2009 від 15 січня 2009 року вбачається, що окрім позивача, 18 червня 2009 року до нотаріуса із заявою зверталась дочка померлої [PERSON]. Новоушицькою державною нотаріальною конторою повідомлено заявника [PERSON] про те, що останній заповіт складено на імя [PERSON], тому все майно [PERSON] буде оформлятись на його імя. Крім того, [PERSON] запропоновано повідомити Новоушицьку державну нотаріальну контору про підстави для обовязкової частки у спадщині, проте ніяких дій з боку [PERSON] вчинено не було. Суд розцінює цю обставину, як те, що єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є позивач. Відповідно до повідомлення цього ж нотаріуса №478/01-16 від 10 листопада 2017 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК України, в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК Української РСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Зазначенні положення закону також містяться у ст.ст.1217, ч. 5 ст.1268 ЦК України. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до вимог ст. ст. 1269-1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини. Згідно з п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Необхідність визнання прав на землю виникає тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного суб'єктивного земельного права, суб'єктивне право заперечується чи створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянку чи права користування нею через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку. З оголошення в газеті «Наддністрянська Правда» суд вбачає, що сертифікат серії ХМ №0371825, що посвідчував право [PERSON] на земельну частку (пай), яке в майбутньому успадкувала [PERSON], втрачений, а тому позивач не може оформити спадкові права через нотаріальну контору і захистити свої права, як спадкоємця, іншим чином, окрім як у судовому порядку. Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved