Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» про захист прав споживача, стягнення матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він є клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк». Банком йому надаються послуги у вигляді кредитного ліміту в сумі 32000 гривень, яка також передбачає оплату частинами. 08 квітня 2017 року, на підставі кредитного договору №1704088905748, він придбав телевізор LG за 6434 гривень та вартість якого він був повинний сплатити за 10 місяців. 16 червня 2017 року за рекомендацією працівника банку, він на підставі кредитного договору № 17061610011953, замовив в ТОВ «Рондо пласт стиль» енергоефективні вікна на загальну суму 20 295,88 гривень. При цьому він сплатив через ПАТ КБ «Приватбанк» перший внесок в сумі 3382,64 гривні. Суму залишку в розмирі 20295,88 гривень він був повинен сплатити протягом 6 місяців. Як запевнив його працівник банку, 35% вказаного кредиту на придбання вікон, в сумі 7103,56 гривень, буде йому повернуто за рахунок державної програми «Теплі кредити» після проведення четвертого платежу. На час звернення до суду із позовом він повністю виконав свої кредитні зобов`язання перед банком. 04.01.2018 року працівник банку повідомив йому, що компенсація йому виплачена не буде. Вважав такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують його справа, як споживача, оскільки зобов`язання взяті на себе відповідачем, за умовами кредитного договору, виконанні не були. Своїми протиправними діями відповідач спричинив йому матеріальну шкоду в сумі 7103,56 гривень, яку просив стягнути з відповідача на свою користь. Крім того, діями відповідача йому була спричинена моральна шкода, яку оцінює в сумі 1000 гривень, та яка полягає в душевних хвилюваннях в наслідок порушення його прав, що в свою чергу призвело до погіршення стану його здоров`я. Вказану суму також просив стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою суду від 09 лютого 2018 року позовну заяву залишено без руху, та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 18 квітня 2018 року відкрите провадження у справі та призначене підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 30 липня 2018 року, за клопотанням відповідача, до участі в справі в якості третьої особи, було залучено Державне агентство з енергоефективності та енергозбереження України. Ухвалою суду від 22 серпня 2018 року підготовче провадження закрите та справа призначена до розгляду. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Шишелова Н.В. , діюча на підставі довіреності, позовні вимоги не визнала та пояснила, що з 2016 року позивач [PERSON] користувався кредитною карткою Приватбанку і скориставшись нею в квітні 2017 року придбав телевізор. 16 червня 2017 року ним було укладено кредитний договір на придбання вікон за методикою «Оплата частинами». Вся відповідальність сторін прописана в умовах договору та правилах надання банківських послуг, про що було повідомлено позивача та про що свідчить його особистий підпис. Позивача дійсно було повідомлено про програму кредитування «Теплий кредит». Відповідно до вказаної програми держава бере на себе право на здійснення такого зобов`язання, але не обов`язок. Згідно до умов вказаної програми, позивач був повинний подати заявку до банку про виплату компенсації, а банк був повинен передати її на розгляд до державного органу. Позивачем до банку було подано заявку про здійснення відшкодування, але за кредитним договором на придбання телевізора, а не вікон, і вказана заявка була направлена банком до Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України. У відповідь на звернення агентством було перераховано 35% за вказаним договором на придбання телевізору, в сумі 2251,90 гривень, але в подальшому Банком була виявлена вказана помилка і грошові кошти були повернуті до агентства. Інші заявки про виплату компенсації за кредитним договором по програмі «Теплий кредит» від позивача [PERSON] до банку не надходили. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник третьої особи - Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України до суду не з`явився, надав письмові пояснення з яких вбачається, що згідно зі змістом пункту 5 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення заходів щодо ефективного використання енергетичних ресурсів та енергозбереження, затвердженого постановою КМУ №1056 від 17.10.11 року процедура отримання позивальником відшкодування частини суми кредиту з державного бюджету передбачає обов`язок уповноважених банківських установ подавати Держенергоефективності щомісяця до 15 числа місяця, наступного за звітним, але не пізніше 15 грудня поточного року два примірники зведеного реєстру позичальників, які мають право на отримання відшкодування. На підставі укладених договорів про взаємодію та зведених реєстрів позичальників, які мають право на отримання відшкодування, передбаченого підпунктами 3, 4 і 4-1 пункту 3 Порядку, Держенергоефективності перераховує бюджетні кошти, що підлягають відшкодуванню позичальникам, на рахунки відповідних уповноважених установ для погашення частини суми кредиту. Уповноважені установи протягом двох робочих днів перераховують такі кошти на розрахункові рахунки відповідних позичальників, що відкриті в уповноважених установах, для погашення суми кредиту. Відповідно до Порядку, учасником Державної цільової економічної програми енергоефективності є фізична особа, яка залучила кредит для цілей кредитування, передбачених підпунктами 3, 4 і 4-1 пункту 3 Порядку та надала документи, що підтверджують цільове використання кредитних коштів та документів, що підтверджують факт впровадження енергоефективного обладнання, що є обов`язковою умовою для включення уповноваженим банком відомостей про позичальника до зведеного реєстру позичальників. Позичальник [PERSON] був включений до відомостей, зазначених у Зведеному реєстрі №4м за червень 2017 року, наданого ПАТ КБ «Приватбанк» листом від 31.07.2017 року для виплати відшкодування. Відповідно до відомостей кредитного договору №17040808905748 від 16.06.2017 року, сума отриманого кредиту складає 6434,00 гривень. Агентство здійснило відшкодування [PERSON] у сумі 2251,90 гривень (35% від суми кредиту) за наданим зведеним реєстром №4м. Банк 21.09.2017 року повернув Агентству відшкодування позичальника [PERSON] у сумі 2251,90 гривень, кредит якого повність або частково не відповідає умовам Державної програми «Теплі кредити». Відомості зведених реєстрів позичальників для виплати відшкодування, до яких включений [PERSON] повторно до Держенергоефективності не надходили. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частина 1 ст.82 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно з ч.1 ст.83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що відповідно до Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 05.04.2016 року позивач [PERSON] є клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк» та йому надаються банківські послуги у вигляді надання кредитної картки із встановленням кредитного ліміту в сумі 32000 гривень. Згідно до вказаної Анкети-заяви позивач [PERSON] був ознайомлений із договором про надання банківських послуг та Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами, правилами користування та основними умовами обслуговування та кредитування і згодний із його умовами, про що свідчить його особистий підпис. Крім того, судом встановлено, що 08 квітня 2017 року, на підставі кредитного договору №1704088905748, позивач придбав телевізор LG за 6434 гривень, а 16 червня 2017 року на підставі кредитного договору № 17061610011953, замовив в ТОВ «Рондо пласт стиль» енергоефективні вікна на загальну суму 20 295,88 гривень. Згідно умов програми «Теплий кредит», розміщених на офіційному сайті ПАТ КБ «Приватбанк» позивач був повинен після оплати та отримання рахунку-фактури подати заявку до банку про отримання 35% компенсації від держави за вказаною програмою. У виконання умов вказаної програми позивачем [PERSON] було подано заявку до банку про отримання 35% компенсації за вказаною програмою за кредитним договором від 08.04.2017 року №1704088905748 на придбання телевізору. Згідно пункту 5 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення заходів щодо ефективного використання енергетичних ресурсів та енергозбереження, затвердженого постановою КМУ №1056 від 17.10.11 року процедура отримання позивальником відшкодування частини суми кредиту з державного бюджету передбачає обов`язок уповноважених банківських установ подавати Держенергоефективності щомісяця до 15 числа місяця, наступного за звітним, але не пізніше 15 грудня поточного року два примірники зведеного реєстру позичальників, які мають право на отримання відшкодування. На підставі укладених договорів про взаємодію та зведених реєстрів позичальників, які мають право на отримання відшкодування, передбаченого підпунктами 3, 4 і 4-1 пункту 3 Порядку, Держенергоефективності перераховує бюджетні кошти, що підлягають відшкодуванню позичальникам, на рахунки відповідних уповноважених установ для погашення частини суми кредиту. Уповноважені установи протягом двох робочих днів перераховують такі кошти на розрахункові рахунки відповідних позичальників, що відкриті в уповноважених установах, для погашення суми кредиту. Відповідно до Порядку, учасником Державної цільової економічної програми енергоефективності є фізична особа, яка залучила кредит для цілей кредитування, передбачених підпунктами 3, 4 і 4-1 пункту 3 Порядку та надала документи, що підтверджують цільове використання кредитних коштів та документів, що підтверджують факт впровадження енергоефективного обладнання, що є обов`язковою умовою для включення уповноваженим банком відомостей про позичальника до зведеного реєстру позичальників. Згідно інформації наданої представником третьої особи, позичальник [PERSON] був включений до відомостей, зазначених у Зведеному реєстрі №4м за червень 2017 року, наданого ПАТ КБ «Приватбанк» листом від 31.07.2017 року для виплати відшкодування. Відповідно до відомостей кредитного договору №17040808905748, сума отриманого кредиту складала 6434,00 гривень. Агентство здійснило відшкодування [PERSON] у сумі 2251,90 гривень (35% від суми кредиту) за наданим зведеним реєстром №4м. Судом встановлено, що 21.09.2017 року відповідач ПАТ КБ «Приватбанк» повернув Агентству відшкодування позичальника [PERSON] у сумі 2251,90 гривень, кредит якого повність або частково не відповідає умовам Державної програми «Теплі кредити». Позивачу [PERSON] відповідачем було відмовлено в отриманні компенсації відповідно до умов Державної програми «Теплі кредити». Доводи представника відповідача з приводу того, що інші заявки про виплату компенсації за кредитним договором по програмі «Теплий кредит» від позивача [PERSON] до банку не надходили, в судовому засіданні позивачем не спростовані. Стаття 55 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналіз статті 11 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставами виникнення цивільних прав, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав може бути настання або ненастання певної події. Під час, судового розгляду, позивачем не доведено, а судом не встановлено, яке безпосередньо право позивача було порушено з боку ПАТ КБ «Приватбанк» у зв`язку з наданням банківських послуг за кредитним договором. Будь - яких доказів того, що відповідачем було порушено умови договору про надання банківських послуг та Умови та Правила надання банківських послуг, суду не надано. На підставі викладеного, суд приходе до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача [PERSON] до ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення матеріальної шкоди, крім того, відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди, суд приходе до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, оскільки вони є похідними.

Outcome: dismissed