Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до суду із позовною заявою до відповідача, [PERSON] , про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 11 жовтня 1997 року він з відповідачем уклав шлюб. З відповідачем мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося у зв`язку з постійними сварками та різними поглядами на життя та сімейні цінності, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їхнім інтересам. З літа 2018 року вони припинили шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство. Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2019 року сторонам було надано строк для примирення терміном два місяці. Позивач [PERSON] на розгляд справи не з`явився. Надав суду заяву про слухання справи у його відсутність. У наданій заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Строк для примирення подружжю не надавати. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вони не проживають разом з червня 2019 року, позивач пішов проживати до іншої жінки. Позов визнає тільки тоді, коли позивач поверне їй півбудинку і земельний пай. В червні 2019 року вона також зверталася із позовом про розірвання шлюбу. Почуттів поваги, взаємного розуміння та любові до позивача в неї немає. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні підтримав відповідача, просив відмовити у задоволенні позову. Вислухавши відповідача, її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне життя. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання не будуть порушені їх права, а також права дітей. 11 жовтня 1997 року сторони уклали шлюб, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Томаківському району та місту Марганцю Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 60. Спільне життя у сторін не склалося у зв`язку з різними поглядами на сім`ю та сімейні цінності, з втратою позивачем почуття порозуміння, що суперечить інтересам позивача, та має істотне значення. Сім`я розпалася, існує формально. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Сторонам надавався строк для примирення. Примирення між сторонами не досягнуто. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Доводи відповідача, що вона погодиться розірвати шлюб лише у випадку повернення їх половини будинку та земельного паю, не можуть прийматися до уваги, оскільки відповідно постанови Верховного Суду від 21 березня 2019 року по справі № 569/1011/18-ц, частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Законом не передбачено примушення особи до збереження шлюбних відносин проти її волі. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пенсійного посвідчення № [NUMBER] , [PERSON] є інвалідом 1 групи загального захворювання. Згідно п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю І та ІІ груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Відповідно до ч.6 с. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому, [PERSON] необхідно компенсувати з Державного бюджету сплачений судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: approved