Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Хонг, який був зареєстрований 24 листопада 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2780. У обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона з відповідачем зареєструвала шлюб в 2006 році. Від шлюбу дітей не мають. Позивач зазначила, що приблизно у 2008 році відповідач пішов з родини та з нею не проживає, шлюбні відносини між ними припинились. Моральна оцінка шлюбних відносин, погляди на ведення побуту у них кардинально різняться, що призводило до напружених особистих стосунків та конфліктів. Вони з відповідачем не спілкується та не бачаться, де він зараз перебуває їй не відомо. Спільне господарство не ведуть, спільного майна не мають. Збереження сімї не можливо і суперечить її інтересам. В звязку з чим вона просить розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву в якій зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги, просила провести розгляд справи за її відсутністю та у випадку неявки відповідача проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] Хонг у судове засідання не з'явився, викликався в суд через оголошення у пресі , що відповідає вимогам ч. 9 ст. 74 ЦПК України. . За клопотанням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. [PERSON] та [PERSON] Хонг уклали шлюб, який був зареєстрований 24 листопада 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 278, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ № 061332 (а.с.8). Від шлюбу сторони дітей не мають. Сімейно-шлюбні відносини сторони не підтримують та позивач не має наміру поновлювати їх. Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 8 ст. 235 ЦПК України встановлено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Під час реєстрації шлюбу позивач не змінювала дівоче прізвище на прізвище чоловіка, тому після розірвання шлюбу прізвище позивача суд залишає без змін.

Outcome: approved