Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [INFO] проживаючого за адресою: [ADDRESS] про стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у частці його всього заробітку (доходу) у розмірі 33 % щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення сином 23-річного віку, але не менше, чим 50 % від прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження. Син [PERSON] досяг повноліття, але не має можливості себе забезпечити матеріально оскільки продовжує навчатися на 4 курсі денної форми Вінницького державного педагогічного університету ім. М. Коцюбинського і термін навчання закінчується 30.06.2020 року, про що свідчить довідка № 016/017 від 11.02.2020 року. Відповідач має постійну роботу на підприємстві групи компаній під торговою маркою «Наша Ряба» в м. Ладижин, і має можливість утримувати повнолітнього сина в період його навчання. Виходячи з рівних прав та обов`язків батьків та зважаючи на встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» з 01.01.2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб - 2027 грн. на місяць, а тому позивач вважає за справедливе ставити питання про стягнення з відповідача аліменти у розмірі 33 % щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення сином 23-річного віку, але не менше, чим 50 % від прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвалою судді від 19.05.2020 року відкрито провадження, по справі призначено судове засідання та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося. Відповідач подав відзив, в якому проти задоволення позову заперечував. У відзиві вказав, що він не погоджується з позовом, так як позивач не довела наявність обставин проживання повнолітнього сина [PERSON] з нею за адресою: [ADDRESS] , а також відсутні докази продовження навчання сина та необхідність матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. Позивач [PERSON] , в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просить задовольнити їх повністю. Відповідач [PERSON] , в судовому засіданні позовні вимоги не визнає заперечує проти їх задоволення. Просить відмовити у задоволенні позову. В судовому засіданні представник відповідача адвокат Шеремет Г.А. позовні вимоги [PERSON] не визнає заперечує проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. У відповідності до ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Виконкомом Брацлавської селищної ради Немирівського району Вінницької області 21 серпня 2019 року. Згідно довідки № 016/017 від 11.02.2020 року, виданої Вінницьким державним педагогічним університетом імені Михайла Коцюбинського, [PERSON] навчається на 4 курсі ФМФКНТ за денною формою навчання. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Посилання відповідача на те, що позов подано не належною особою, суд відхиляє, оскільки, син проживає разом з позивачем, що узгоджується з положеннями ч.3 ст. 199 СК України, де зазначено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки відповідач в добровільному порядку не надає допомоги на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання.

Outcome: approved