Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до Баштанківської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання в порядку спадкування за законом права приватної власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті її матері [PERSON]. В позовній заяві позивач вказала, що 11 серпня 2013 року померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Баштанківської сільської ради Кодимського району Одеської області. Вона є єдиним спадкоємцем спадщини померлої матері за законом, а тому у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріус відмовила у видачі цього свідоцтва у звязку з відсутністю оригіналу державного акту на землю, який був втрачений. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] (адвокат, діє відповідно до угоди про надання правової допомого) позов підтримав та просив його задовольнити, оскільки позивач внаслідок відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину позбавлена можливості оформити спадщину померлої. Представник відповідача Баштанківської сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання не прибув, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без нього (заява №02-01/300 від 10 грудня 2015 року). Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У звязку з цим суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без участі представника відповідача. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 11 серпня 2013 року померла мати позивача [PERSON] [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №341735, виданого 14 серпня 2013 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис про смерть №345 від 14 серпня 2013 року. Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та померлою [PERSON], як між донькою та матірю, підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії ІV-УР №1147370, виданого 10 березня 1964 року Баштанківською сільською радою Кодимського району, де в графі «мати» вказано [PERSON] та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖД №464336, виданим 21 листопада 1982 року цією ж сільською радою, відповідно до якого позивач 21 листопада 1982 року уклала шлюб з [PERSON], змінивши своє дошлюбне прізвище «Сокотило» на «Крупельницька». Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). До складу спадкового майна померлої [PERSON] ввійшла земельна для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №35/406, площею 2.35 га., яка розташована в межах Баштанківської сільської ради Кодимського району Одеської області та належала їй відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №028395, виданого 03 квітня 2004 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Судом встановлено, що заповіту [PERSON] не склала, тому відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України її спадкоємцем за законом першої черги є її донька [PERSON]- позивач у справі. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину, або відмовитись від її прийняття. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України). З листа державного нотаріуса Кодимської державної нотаріальної контори [PERSON] №1359/02-14 від 02 грудня 2015 року вбачається, що позивач [PERSON] спадщину померлої [PERSON] прийняла, своєчасно звернувшись до нотаріуса із відповідною заявою. Таким чином, відповідно до ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України позивач [PERSON] є такою, що прийняла спадщину помрелої [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно. Матеріали справи містять належні докази звернення позивача [PERSON] до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак листом №1359/02-14 від 02 грудня 2015 року нотаріус відмовила у видачі позивачеві свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, зокрема державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, які втрачений, оголошення про що було розміщено в газеті «Вісті Кодимщини» №48 від 28 листопада 2015 року. Відсутність оригіналу зазначеного правовстановлюючого документу, який відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», є основним документом, що посвідчує право особи на земельну частку (пай), відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії та відмови у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Крім цього, відповідно до ст.392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Зазначені обставини свідчать про неможливість захисту порушеного права позивача в позасудовому порядку, тому обраний нею спосіб захисту цього порушеного права відповідає ст.16 ЦК України, у звязку з чим її позов підлягає задоволенню, оскільки за нормами ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України вона є такою, що прийняла спадщину померлої матері. На підставі викладеного,

Outcome: approved