Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 04 серпня 2007 року в Заводській селищній раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис №27. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем. Причиною розірвання шлюбу є погіршення стосунків між сторонами, відсутність взаєморозуміння, постійні сварки та суперечки. За час спільного подружнього життя належної сімї у них не склалося, подружні відносини стали неприязні. Спільного господарства вони не ведуть, подружніх відносин не підтримують близько двох років, а тому фактично їх сімя розпалася. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання подала письмову заяву про розгляд справи без неї, оскільки на день розгляду справи буде перебувати закордоном, позовні вимоги визнає, погоджується на розірвання шлюбу, дає згоду, щоб діти проживали з батьком. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 04 серпня 2007 року у Заводській селищній раді, Чортківського району, Тернопільської області, актовий запис №27. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. За час спільного проживання належної сім'ї не склалося. Між сторонами виникали непорозуміння, сварки, разом не проживають два роки, подружніх відносин не підтримують, миритися не бажають. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. Судом встановлено, що на даний момент діти проживають разом з позивачем, сторони досягли домовленості про місце проживання сина і дочки з батьком. Відповідачка дає згоду на те, щоб діти залишилися проживати з позивачем.

Outcome: approved