Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому посилається на те, що 18.08.2007 р. вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Син проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач добровільно не надає. Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій визнав позовні вимоги у повному обсязі. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції, 18.08.2007 р. сторони зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №541. [PERSON] народився [INFO], в графі батько записаний [PERSON], в графі мати - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 01.04.2008 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області. З огляду на зазначене, відповідач [PERSON] зобов'язаний утримувати свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] до досягнення ним повноліття, у зв'язку з чим суд, враховуючи те, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved