Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (далі по тексту - ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК») про стягнення коштів. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 08.08.2008 року між ним та відповідачем було укладено договір № 833/08-БВ2 на відкриття та обслуговування карткового рахунку в національній валюті України для зарахування та виплати пенсій та грошової допомоги. Як зазначає позивач, 26-27 січня 2016 року в період часу з 01 год. 45 хв. 16 сек. до 01 год. 48 хв. 29 сек. невідома особа (особи) у шахрайський спосіб через банкомати заволоділи його коштами, що перебували на його рахунку в розмірі 25 000,00 грн. Так, 26.01.2016 року о 01 год. 45 хв. 16 сек. на його мобільний телефон надійшло перше СМС-повідомлення про видачу готівкових коштів через банкомат в сумі 5000,00 грн., потім приблизно з інтервалом 90 сек. надійшло ще 4 повідомлення, кожне про видачу коштів в сумі 5000,00 грн. Про факт несанкціонованого зняття коштів він негайно повідомив працівника АБ «УКРГАЗБАНК», після чого картку було заблоковано. Після заблокування карти в період з 01 год. 49 хв.14 сек. до 04 год. 39 хв. 35 сек. надійшло ще 9 СМС-повідомлень про відмову у видачі коштів готівкою. Позивач вказує на те, що наступного дня він звернувся до відділення № 02/26 АБ «УКРГАЗБАНК» і з цього приводу написав заяву по формі, наданій банком. На всі його заяви про повернення коштів він отримував відмову. Лише 05.07.2016 року на підставі рішення колегіального органу відповідача на його картковий рахунок були зараховані кошти від частини понесених ним збитків в розмірі 3998,00 грн. Позивач зазначає і про те, що факт несанкціонованого шахрайського зняття коштів встановлено слідчим відділом Деснянського УП ГУ НП в м.Києві під час проведення досудового розслідування за ч.1 ст.190 КК України. Під час розслідування встановлено, що невстановлені особи шляхом встановлення електронного пристрою у середину банкомату відділення № 02/26 по вул.Бальзака в Деснянському районі м.Києва зчитали інформацію пін-коду та магнітної смуги картки позивача та в подальшому зняли його кошти на території м.Києва, чим спричинили йому матеріальні збитки. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що жодними своїми діями він не сприяв несанкціонованому зняттю коштів, позивач просив стягнути з відповідача суму списаних з карткового рахунку коштів в розмірі 25 000,00 грн. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 06.11.2017 року позовну заяву прийнято до провадження та справу призначено до судового розгляду. 01.02.2018 року до суду надійшов відзив представника відповідача Амосова А.П. на позовну заяву. У дано відзиві представник відповідача заперечує проти позову, вказуючи на те, що відповідно до умов договору, укладеного з позивачем, банк не несе відповідальності за наслідки розголошення пін-коду та несанкціоноване використання БПК третіми особами. З урахуванням норм чинного законодавства та умов договору, зобов'язання щодо здійснення контролю за рухом коштів на картрахунку та за усі операції, що вчинені за допомогою платіжної картки, покладено на позивача. Відповідальності за дії третіх осіб та несанкціоноване використання платіжної картки та/або платіжного засобу третіми особами банк не несе. Представник відповідача зазначає про те, що позивачем не надано жодного доказу вини банку в здійсненні операцій, в результаті яких відбулось списання коштів з картрахунку позивача та не зазначено підстав, з яких банк має повернути ці кошти, так як ані вини банку, ані таких підстав не існує. Представник відповідача зауважив на те, що в зв'язку з лояльним відношенням відповідача до своїх клієнтів, банком було прийнято рішення про часткове відшкодування збитків позивачу в розмірі 3998,00 грн., зважаючи на той факт, що банк не має правових підстав для повернення грошових коштів згідно законодавства України. Банк мав повне право не здійснювати будь-яких відшкодувань в зв'язку з відсутністю порушень з його боку як договірних відносин з позивачем, так і згідно чинного законодавства. Також, представник відповідача вказав на те, що позивач посилається в обґрунтування своїх вимог на постанову НБУ, яка втратила чинність. Посилаючись на вищевикладене, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову. 17.09.2018 року представником позивача [PERSON] було подано заяви про зменшення, а також про збільшення позовних вимог, відповідно до яких представником позивача, з урахуванням коштів, відшкодованих відповідачем, зменшено суму списаних коштів до 21 000,00 грн., яку він просив стягнути з відповідача. Також, представником позивача було збільшено позовні вимоги та він просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму інфляційний збитків в загальному розмірі 6622,10 грн., пеню в розмірі 20 906,61 грн., а також 3 % річних від простроченої суми в розмірі 1718,19 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги з урахуванням заяв про зменшення та збільшення позовних вимог підтримав та просив про їх задоволення. Представники відповідача Амосов А.П., Даскаль Є.Ю. в судовому засіданні проти позову заперечували та просили відмовити в його задоволенні, вказуючи на відсутність вини банку у знятті коштів з рахунку позивача, а також відсутність правових підстав. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи та наявні докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що 08.09.2008 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» було укладено договір на відкриття та обслуговування карткового рахунку в національній валюті України для зарахування та виплати пенсій та грошової допомоги( а.с.11-18). Із виписки по рахунку та копії листа банку від 16.09.2016 № 1254/10798/2016 вбачається, що 26-27 січня 2016 року в період часу з 01 год. 45 хв. 16 сек. до 01 год. 48 хв. 29 сек. з рахунку позивача було знято грошові кошти в розмірі 25 000,00 грн., про що позивача було поінформовано СМС-повідомленнями, про що позивачем було поінформовано банк та заблоковано картку (а.с.19-28, 34-35). Згідно витягу з ЄДРД, 26.01.2016 року невідома особа шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами, що перебували на банківських рахунках АБ «УКРГАЗБАНК», в тому числі і коштами позивача в розмірі 25 000,00 грн. (а.с.38). Відповідно до довідки слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП у м.Києві Трунова Ю.А., дійсно невстановленими особами із використанням електронно-обчислювальної техніки з рахунку позивача 27.01.2016 року за відсутності банківської картки було знято грошові кошти, чим завдано збитків на суму 25 000,00 грн. В рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні від 27.01.2016 року за ч.3 ст.190 КК України встановлено, що невстановлені особи шляхом встановлення електронного пристрою в середину банкомату відділення № 02/26 по вул.Бальзака в м.Києві зчитали інформацію пін-коду та магнітної смуги картки «УКРГАЗБАНК», яка видана [PERSON], та в подальшому зняли кошти на території м.Києва, чим спричинили матеріальні збитки, без вини потерпілого (а.с.39). 07.07.2016 року, 21.08.2016 року та 08.06.2017 року позивач письмово звертався до відповідача з заявами про повернення коштів (а.с.29, 30, 31). Як вбачається з листів ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» від 04.08.2016 року № 1254/8413/2016, від 16.09.2016 року № 1254/10798/2016, від 10.07.2017 року № 172/6834/2017, банк заперечує свою вину у несанкціонованому знятті коштів та зазначає про відсутність підстав для повного відшкодування. Однак, колегіальним органом банку прийнято рішення про відшкодування позивачу частини завданих збитків в розмірі 3998,00 грн. шляхом зарахування на картковий рахунок позивача (а.с.32-33, 34-35, 36-37). Факт отримання коштів від відповідача стороною позивача визнано. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно ст. 1073 ЦК України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до п. 1.27 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Згідно п.1.4 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», держатель електронного платіжного засобу - фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу. Відповідно до п. 14.12 ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», користувач електронного платіжного засобу зобов'язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. В обґрунтування вимог позивач посилається на Постанову Правління НБУ від 30.04.2010 року №223, яка втратила чинність. Відтак, в даному рішенні суд вважає необхідним застосувати положення Постанови НБУ «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» від 05.11.2014 № 705. Так, згідно з п. 2 Розділу 6 Постанови НБУ «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» від 05.11.2014 № 705, Емітент зобов'язаний не розкривати іншим особам, крім користувача, ПІН-у або іншої інформації, яка дає змогу виконувати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу. Відповідно до п. 3 Розділу 6 Постанови НБУ «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» від 05.11.2014 № 705, Банк зобов'язаний у спосіб, передбачений договором: повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу. Банк у разі невиконання обов'язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій. Згідно з п. 5 Розділу 6 Постанови НБУ «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» від 05.11.2014 № 705, Користувач зобов'язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Відповідно до п.7, 8 Розділу 6 Постанови НБУ «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» від 05.11.2014 № 705, Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов'язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Відповідно до п. 10 Розділу 6 Постанови НБУ «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» від 05.11.2014 № 705, Банк зобов'язаний розглядати заяви (повідомлення) користувача, що стосуються використання електронного платіжного засобу або незавершеного переказу, ініційованого з його допомогою, надати користувачу можливість одержувати інформацію про хід розгляду заяви (повідомлення) і повідомляти в письмовій формі про результати розгляду заяви (повідомлення) у строк, установлений договором, але не більше строку, передбаченого Законом України «Про звернення громадян». Пунктом 9 Розділу 6 Постанови НБУ «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» від 05.11.2014 № 705, встановлено, що Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН у або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. За правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у справі №6-71цс15 від 13.05.2015 року, для висновку про вину особи як підставу цивільно-правової відповідальності у такому випадку підлягають встановленню обставини, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. За загальним правилом при вирішенні спорів про захист прав споживачів тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов'язання, в тому числі й за спричинену шкоду, лежить на продавцеві (виготівникові), в т.ч. й банківських послуг з відкриття та ведення поточних (кореспондентських) рахунків клієнтів. Банком в судовому засіданні не доведено, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, особисто чи через третіх осіб ініціював здійснення платіжної операції. Натомість, наявними доказами встановлено відсутність вини позивача у несанкціонованому зняттю коштів з його рахунку, оскільки зняття цих коштів стало можливим внаслідок встановлення невстановленими особами електронного пристрою в середину банкомату відділення № 02/26 по вул.Бальзака в м.Києві, які зчитали інформацію пін-коду та магнітної смуги картки «УКРГАЗБАНК» та в подальшому використали її для заволодіння коштами позивача. Вищевикладені правові норми в сукупності з наявними доказами дають підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів сумі 21 000,00 грн. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат, пені та 3 % річних, то суд не вбачає правових підстав для їх задоволення, а тому відмовляє в позові в цій частині. На підставі викладеного,

Outcome: approved