Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що з квітня 1974 року з [PERSON] співмешкала мати позивача - [PERSON] без реєстрації шлюбу. Вони фактично перебували в шлюбних відносинах, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та піклувались один за одним. [PERSON] та [PERSON] належала у рівних долях, а саме - по 1/2 частині квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. [INFO] мати позивача [PERSON] померла, після чого [PERSON], як єдиний спадкоємець після її смерті, прийняв спадщину у вигляді 1/2 частини вищевказаної квартири. Після смерті [PERSON] у вказаній квартирі залишився мешкати [PERSON], якого позивач регулярно відвідував, передавав йому кошти, купував ліки та їжу, а також сплачував комунальні послуги. У 2000 році позивач перевіз [PERSON] до міста Севастополь, оскільки останній був у похилому віці та потребував постійного догляду. У віці 73 роки [PERSON] помер у м. Севастополь. Позивач за власні кошти зробив поховання [PERSON] та продовжував доглядати за майном померлого, а саме - за 1/2 частиною квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки інших спадкоємців у померлого не було. Проте нотаріус відмовився реєструвати заяву про прийняття спадщини з посиланням на ті обставини, що позивач не є родичем померлого, у зв'язку з чим, останній не має права на спадщину. В позові зазначено, що померлий не залишав заповіту. Посилаючись на ст. 1223, 1261 ЦК України позивач зазначив, що він є спадкоємцем 4 черги. Враховуючи викладене та зазначаючи положення ст.ст. 1259, 328, 1296 ЦК України, позивач просить суд визнати його спадкоємцем четвертої черги у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] та визнати за позивачем право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні заявлених вимог, обґрунтовуючи їх доводами, викладеними в позові. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки матеріали справи не містять доказів щодо належності спірного майна певним особам, а також відсутні відомості про формування нотаріальної справи або відмови нотаріуса. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Статтею 3 ч. 2 СК України встановлено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Частиною 4 вказаної статті передбачено, що сім'я утворюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину від 28.11.1995 р., є власником 1/2 частки квартири [ADDRESS], що підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав від 24.11.2011 р. (а.с. 13). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] (а.с. 9), виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі. З довідки від 21.04.2014 р., виданою садівничим товариством «УНР-64», вбачається, що [PERSON] мешкав з 1993 року по 28.02.2009 року на території садівничого товариства «УНР-64», ділянка [NUMBER], власником якого є [PERSON]. Даною довідкою також підтверджується ведення спільного господарства [PERSON] разом з [PERSON], яка є матір'ю [PERSON]. Після смерті [PERSON] [INFO] [PERSON] мешкав разом з [PERSON] та вів з ним спільне господарство. [PERSON] був похований за фінансові кошти [PERSON]. Зазначена довідка підтверджена підписами свідків. З витягу з Державного реєстру від 20.05.2014 р. за № 21868421, виданого Реєстраційною службою Свердловського міського управління юстиції Луганської області, вбачається, що відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в реєстрі прав власності на нерухоме майно, в Державному реєстрі іпотек та у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна стосовно квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], відсутні. З матеріалів справи вбачається, що позивач дійсно мешкав разом з [PERSON] та вів разом з ним спільне господарство більше п'яти років до дня смерті останнього та відкриття спадщини, тобто проживали однією сім'єю, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку про визнання [PERSON] спадкоємцем четвертої черги стосовно майна спадкодавця [PERSON]. Вирішуючи питання про визнання права власності в порядку спадкування на об'єкт нерухомості, що розташований за адресою: [ADDRESS], суд приходить до висновку про відмову даних вимог, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують право власності [PERSON] на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Крім цього, доводи позивача про відмову нотаріуса в оформленні права власності в порядку спадкування не підтверджені доказами, а саме відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. На підставі ст. 328, 1217, 1218, 1261, 1268 ЦК України, ст. 3 СК України,

Outcome: partial