Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Щастинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 06.12.2013 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входить: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, вул. Донєцкая, 61а; грошові вклади на рахунках у ТВБВ № 10012/0218 (м. Щастя) філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк». За життя померла заповіту не залишила, тому спадкування її майно повинно відбуватися за законом. Позивач, як син померлої [PERSON] є її єдиним спадкоємцем. Інші спадкоємці відсутні. Позивач має намір отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON], але звернувшись до нотаріуса з цією метою, отримав відмову, оскільки відмітка про місце реєстрації померлої [PERSON] у спадковому будинку проставлена лише у паспорті, у домовій книзі відмітка про місце реєстрації [PERSON] відсутня. На підставі викладеного, позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Представник позивача - [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, у якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Щастинської міської ради Новоайдарського району Луганської області [PERSON], у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, у якій просив розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 06.12.2013 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12). Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входить: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, вул. Донєцкая, 61а, що належав померлій на підставі договору міни житлового будинку на квартиру (а.с. 18-21); грошові вклади на рахунках у ТВБВ № 10012/0218 (м. Щастя) філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», що підтверджується відповіддю на запит суду № 110.17-14/600 від 13.07.2017 року. За життя померла заповіту не залишила, тому спадкування її майно повинно відбуватися за законом. Позивач, як син померлої [PERSON] є її єдиним спадкоємцем, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 11), копією свідоцтва про одруження (а.с. 15). Інші спадкоємці відсутні. Позивач має намір отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON], але звернувшись до нотаріуса з цією метою, отримав відмову, оскільки відмітка про місце реєстрації померлої [PERSON] у спадковому будинку проставлена лише у паспорті, у домовій книзі відмітка про місце реєстрації [PERSON] відсутня. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 2 ст. 1228 ЦК України, право на вклад у банку входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування». Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права». Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб. Позивач має намір прийняти спадщину, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечував. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1218, 1220, 1221, 1228, 1261, 1268 ЦК України, Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved