Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у жовтні 2018 р. до суду із позовними вимогами до [PERSON], про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з дитиною, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що сторони з липня 2015 р. по квітень 2017 р. перебували в зареєстрованому шлюбі, та мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з відповідачем, однак добровільно досягти згоди щодо прийняття участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною сторони не можуть, в зв'язку з чим він вимушений звернутись до суду із відповідним позовом. Згідно позовних вимог [PERSON] просить усунути йому перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини шляхом зобов'язання [PERSON] не чинити йому перешкод у спілкуванні та вихованні дитини [PERSON], [INFO], а також визначити спосіб участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з дитиною шляхом встановлення днів зустрічей батька з дитиною: - кожної п'ятниці та суботи місяця, з урахуванням відвідування дошкільного (або шкільного) закладу та в день народження сина з 15 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. без участі матері; - 10 днів у літній період під час відпустки батька з завчасним повідомленням матері про час та період від'їзду. Ухвалою суду від 25.10.2018 року відкрито провадження у справі. Згідно ухвали від 31.01.2019 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Згідно поданого відзиву на позовну заяву сторона відповідача заперечила проти позовних вимог, мотивуючи свої заперечення тим, що позивач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків, у зв'язку з чим [PERSON] звернулась до суду із позовом до нього про стягнення аліментів. Позивач схильний до вживання алкогольних напоїв, будучи в нетверезому вигляді проявляє агресію до відповідача. Крім того, вводить суд в оману щодо свого місця проживання. Одночасно зазначено, що відповідач не заперечує проти прав батька - [PERSON] приймати участь у вихованні малолітнього сина [PERSON], так само, як і не чинить йому перешкод у побаченні дитини. Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, про дату,час і місце проведення судового розгляду повідомлялись належним чином. Від представника позивача - [PERSON] до суду подано заяву, в якій він просив цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини розглядати за його відсутності. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог заперечували, у задоволенні позовних вимог просили відмовити з підстав вказаних у відзиві на позовну заяву, зазначаючи що перешкоди для спілкування позивача з його сином відсутні. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився До суду направив заяву, в якій просив розглядати справу без його участі та підтримав висновок Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення способів участі громадянина [PERSON] у вихованні малолітнього [PERSON], [INFO]. Заслухавши думку учасників судового засідання, повно та всебічно дослідивши матеріалами справи, надані сторонами провадження докази в їх сукупності та співставленні, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 30.07.2015 р. між [PERSON] та [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського РУЮ у м. Києві за актовим записом № 908 було зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Сторони мають спільного сина - [PERSON], [INFO], про що вказує свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського РУЮ у м. Києві (актовий запис про народження № 2145). Згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18.04.2017 р. по справі ун. № 759/2691/17 шлюб зареєстрований 30.07.2015 р. у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського РУЮ у м. Києві за актовим записом № 908 між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Встановлено і те, що малолітній [PERSON] спільно проживає з відповідачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS], про що свідчить Висновок Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення способів участі гр. [PERSON] у вихованні малолітнього [PERSON] та Акт обстеження умов проживання Святошинської РДА. Так, у відповідності з Актом обстеження умов проживання від 12 грудня 2018 р. за вищевказаною адресою встановлено задовільні умови для проживання (квартира з ремонтом, наявна необхідна техніка і меблі, в квартирі чисто і охайно). Згідно цього акту, стосунки в сім'ї доброзичливі, дитина має необхідні умови для відпочинку, виховання і особистого розвитку. Дитина добре відзивається про батька. Згідно дослідженого судом висновку Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення способів участі гр. [PERSON] у вихованні малолітнього [PERSON] від 14.12.2018 р. № 107-40/9294 було встановлено, що батько дитини [PERSON] у зазначеній в позовній заяві адресі: [ADDRESS], фактично не проживає та не зареєстрований. В будинку зареєстрована інша родина. Сам позивач на засіданні комісії з питань захисту прав дитини повідомив, що постійно проживає в Австрії, має змогу приїздити до України двічі на місяць та бажав проводити час і з дитиною без участі [PERSON] Натомість, остання повідомила, що перешкод у спілкуванні з дитиною позивачу не чинила. Однак, [PERSON] не приймає належної участі у вихованні дитини, належної турботи не проявляє. Під час рідких зустрічей поводить себе агресивно та погрожує вивезти дитину до Австрії, з огляду на що вона вважає за доцільне зустрічі батька з дитиною проводити з її участю. Згідно зазначено висновку рекомендовано [PERSON] визначити участь у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином [PERSON] у першу та третю суботу кожного місяця з 16 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. у присутності матері, гр. України [PERSON] Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України). Відповідно до ст. 141 СК України мати,батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.142 СК України діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участь одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо) місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно зі ст. 81 ЦПК України позивачем не надано суду належних, допустимих та переконливих доказів на підтвердження того, що відповідач чинить перешкоди йому у спілкуванні з дитиною, а тому суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовної вимоги про зобов»язання відповідача не чинити перешкоди у спілкуванні із сином. Разом з тим, враховуючи відносини, що склались між сторонами, а також те, що відповідач в силу закону має право на спілкування з дитиною, участь на її виховання, утримання, тощо, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визначення способів участі батька у спілкуванні із сином підлягають частковому задоволенню, а саме оцінивши встановлені обставини суд вважає, що враховуючи насамперед інтереси дитини, її вік, а також можливості позивача при відвідуванні України, існує можливість часткового задоволення вимог позивача, а саме шляхом визначення йому порядку участі у спілкуванні та вихованні його дитини у спосіб визначений органом опіки та пілкування, тобто двічі на місяць, а саме у першу та третю суботу кожного місяця з 16 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. у присутності матері, громадянки [PERSON]. При вирішенні цього питання, суд також враховує серед вище встановленого, пасивну поведенку сторони позивача в доведені обставин, які мають значення для справи, а тому виходить із тих доказів, які були надані суду. На підставі викладеного та

Outcome: partial