Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

\~\~\~\~\~\~ Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Красноармійськвугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні. Вимоги обґрунтував тим, що наказом №223-К від 18.12.2015 року він був звільнений з посади головного енергетика за власним бажанням. При звільненні йому не було виплачено заробітну плату. На його листи від 15.01.2016 року та 03.06.2016 року про надання розрахунку належних сум до виплати при звільненні відповідач не реагував. Остаточний розрахунок з позивачем був здійснений 25.08.2016 року. Просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 51332,40 гривень. В подальшому позивач уточнив позовні вимоги і просив стягнути середній заробіток відповідно до наданої відповідачем довідки про розмір його середньоденної заробітної плати, який на день складав 386,53 гривень, тобто стягнути з відповідача на його користь середній\~ заробіток за час затримки виплати заробітної плати із розрахунку 386,53 гривень * 169 робочих днів за період з 19.12.2015 року по 25.08.2016 року в сумі 65323,57 гривень. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності із зазначенням про наполягання на задоволенні позовних вимог. Представником відповідача за довіреністю [PERSON] надіслана суду заява про розгляд справи без участі представників відповідача. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивченням справи встановлено, що вона містить достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін, тому потреба у зобовязанні їх явкою до суду відсутня. Судом встановлено, що [PERSON] з 25.02.2014 року по 18.12.2015 року знаходився у трудових відносинах з відповідачем та був звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України, що встановлено на підставі записів з трудової книжки позивача (а.с. 7-10). Згідно з довідкою ДП «Красноармійськвугілля» №10-5/24 від 07.02.2017 року, середньоденна заробітна плата позивача за жовтень, листопад 2015 року складає 386 гривень 53 копійки, а середньомісячна 8117 гривень 13 копійок (а.с. 28). Як вказано в позовній заяві [PERSON] та не заперечене відповідачем у заяві, остаточний розрахунок з позивачем по заробітній платі відбувся 25.08.2016 року. Вивчивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільнені робітника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться у день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Як встановлено судом, позивач звільнився 18.12.2015 року, але повний розрахунок з позивачем щодо заборгованості на день звільнення здійснений 25.08.2016 року, коли була здійснена остання виплата компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати. Оскільки відповідачем порушені вимоги закону, у відповідності до ст. 117 КЗпП України з відповідача належить стягнути на користь позивача його середній заробіток за весь час затримки належних йому при звільненні сум за період з 19.12.2015 року по 25.08.2016 року. Отже, стягненню підлягає сума 65323 гривні 57 копійок із розрахунку 386 гривень 53 копійок середньоденного заробітку, помножених на 169 робочий день за вищевказаний період. Крім цього з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір, сплачений [PERSON], в сумі 655 гривень. На підставі викладеного, ст.ст. 116, 117 КЗпП України,

Outcome: approved