Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Товарна біржа «Придніпровська» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та право власності. У своєму позові позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі - продажу гаражу [ADDRESS], укладений 31 березня 2000 року між ним та [PERSON], зареєстрований Дніпродзержинським філіалом Придніпровської товарної біржі за №1030. В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що 31 березня 2000 року між ним та [PERSON] був укладений договір купівлі - продажу гаражу по [ADDRESS], загальною площею 34,6 кв.м. Сума яку він сплатив за купівлю гаражу становить 4000 грн., договір був посвідчений товарною біржею «Придніпровська», який потім був зареєстрований в БТІ. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилався на обставини зазначені в позові.. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Товарна біржа «Придніпровська» не з'явився, причини не явки до суду не повідомив. Вислухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] уклав угоду, а саме договір купівлі - продажу гаражу за адресою: [ADDRESS], з [PERSON], який був посвідчений товарною біржею «Придніпровська» 31 березня 2000 року, та зареєстрований в ОКП «БТІ м. Дніпродзержинська» за № 4171 від 03.09.2000 р. Як встановлено в судовому засіданні, дана угода була здійснена по обопільному волевиявленню сторін та сторонами по справі були виконані всі умови договору, що підтверджується підписами сторін у самій угоді. Відповідно до ст.9 ЖК України, громадяни мають право на придбання квартир (будинків) на біржових торгах. Відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Згідно до вимог ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Так, у судовому засіданні достовірно було встановлено, що між [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], з другої сторони, дійсно був укладений договір купівлі-продажу гаражу за адресою: [ADDRESS], а тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, враховуючи вимоги ст.392 ЦК України, позовні вимоги позивача про визнання права власності на нерухоме майно, а саме гаражу за адресою: Дніпропетровської області, [ADDRESS] не підлягають задоволенню, оскільки право власності на гараж за адресою: [ADDRESS], за позивачем вже зареєстровано. Оскільки, при поданні позовної заяви позивачем були сплачені судові витрати у вигляді судового збору та враховуючи вимоги ст.88 ЦПК України, суд вважає, що сплачені кошти в розмірі 551 грн. 20 коп. підлягають стягнення з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial