Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], Другої вінницької державної нотаріальної контори про визначення частки в праві спільної сумісній власності на земельну ділянку та зобов'язання вчинити дії та відповідно до заяви про зміну позовних вимог просив визначити ідеальну частку в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0936 га, кадастровий номер 0510137000:03:022:0123, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належала померлій [PERSON] на праві спільної сумісної власності; зобов'язати Другу Вінницьку державну нотаріальну контору видати йому, спадкоємцю першої черги, свідоцтво про право на спадщину за законом на визначену судом частку земельної ділянки площею 0,0936 га, кадастровий номер 0510137000:03:022:0123, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належала померлій [INFO] матері - [PERSON], мотивуючи позовні вимоги тим, що визначити частки у спільній сумісній власності у позасудовому порядку неможливо у зв'язку зі смертю співвласника [PERSON]. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав змінені позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, будучи належним повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується її особистою розпискою. Представник відповідача Другої вінницької державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без участі, у вирішенні справи поклався на розсуд суду. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], про що 03.09.2013 року було зроблено відповідний актовий запис за № 2279 (підтверджується Свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 03.09.2013 року). Позивач [PERSON], [INFO], є сином померлої спадкодавиці [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження [NUMBER] від 21.12.1949 року. Таким чином, позивач є спадкоємцем першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України, після смерті [INFO] [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] прийняв спадщину та отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори за реєстровим № 2-2658, на 17/100 часток житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами номер 21, що знаходяться по [ADDRESS]. Крім того, як вбачається з Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 167953 від 27.10.2009 року, виданого на підставі рішення Вінницької міської ради від 29.02.2008 року № 1816, земельна ділянка площею 0,0936 га, розташована по [ADDRESS], для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд належить на праві спільної сумісної власності позивачеві [PERSON], відповідачу [PERSON] та померлій [PERSON]. На підставі додатку № 3/15 до рішення виконавчого комітету Вінницької міської Ради народних депутатів № 200 від 04.06.1987 року житловому будинку [ADDRESS] був присвоєний № 21. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Однак, Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.01.2015 року № 22/02-31 державного нотаріуса Другої вінницької державної нотаріальної контори Малая Н.С. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку після смерті [PERSON], оскільки не визначено її частку у спільному сумісному майні. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом ; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ч. 5 ст. 89 ЗК України поділ земельної діялнки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до положень ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визначення частки у спадковому майні. Разом з тим, позов у частині зобов'язання Другої вінницької державної нотаріальної контори видати [PERSON] як спадкоємцю першої черги свідоцтво про право на спадщину за законом на визначену судом частку земельної ділянки площею 0,0936 га, кадастровий номер 0510137000:03:022:0123, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належала померлій [INFO] матері - [PERSON], задоволенню не підлягає як передчасно заявлений. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial