Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить: 1) визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 70433 від 28.05.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] ) на користь ТОВ «Українські Фінансові операції» заборгованості за кредитним договором № 308843 від 20.09.2018 за період з 30.08.2020 по 27.05.2021 на загальну суму 12 344,80 грн.; 2) стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.11.2021 вона отримала від приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Білецької К.О. постанову про відкриття виконавчого провадження № 67294750 про стягнення з неї на користь ТОВ «Українські Фінансові операції» суми боргу у розмірі 12\~344,80 грн. на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. З матеріалів виконавчого провадження їй стало відомо, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис № 70433 від 28.05.2021 за кредитним договором № 308843 від 20.09.2018 не маючи жодних підстав. Згідно виконавчого напису позивач начебто уклала кредитний договір № 308843 від 20.09.2018 з ТОВ «ФК «Верона», яка відступила право вимоги ТОВ «Українські фінансові операції» за вказаним кредитним договором, укладеним на суму 600 грн., відсотки та пеня за договором становлять 11\~344,80 грн. та стягуються за період з 30.08.2020 по 27.05.2021. Загальна сума боргу, що пропонується до стягнення 12\~344,80 грн. вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню з наступних підстав. Його вчинено з суттєвими порушеннями. Сума, яку пропонується стягнути 12 344,80 грн. не є безспірною. Крім того, порушений порядок повідомлення боржника за 30 днів про те, що відповідач має намір вчинити виконавчий напис, вимогу про погашення заборгованості вона не отримувала. З дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Зазначені обставини свідчать про наявність спору щодо стягнення заборгованості, тож виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання сторони не з`явились, позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.19). Представники відповідача та третіх осіб належно повідомлені про розгляд справи, причини неявки суду не повідомили (а.с.18). За таких обставин суд розглядає справу в заочному провадженні, без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного. 28.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис № 70433 про стягнення з [PERSON] невиплачених в строк грошових коштів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», якому Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Верона» на підставі договору факторингу № 1-31/08-В від 31.08.2020, відступлено право вимоги за кредитним договором № 308843 від 20.09.2018, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Верона» та [PERSON] (а.с.10). [PERSON] 26.06.2020 уклала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу її прізвище [PERSON] (а.с.13). В матеріалах справи міститься акцепт (заява про прийняття пропозиції укласти договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (оферти) № 308843, укладений між [PERSON] та ТОВ «ФК «Верона» на суму позики 600 грн. (а.с.7,8). 27.10.2021 ТОВ «Українські фінансові операції» звернулось до приватного виконавця Білецької К.О. із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 70433 від 28.05.2021 (а.с.11). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Білецькою К.О. від 28.10.2021 відкрито виконавче провадження № 67294750 з примусового виконання виконавчого напису № 70433 (а.с.9). Постановою від 02.11.2021 змінено реєстраційні дані щодо місця реєстрації боржника [PERSON] (а.с.12). Відповідно до ст.ст. 15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.\~18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про\~нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства\~юстиції України\~22\~лютого 2012\~року №\~296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Стаття 50\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд перевіряє доводи боржника в повному обсязі й установлює та зазначає в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. При вчиненні виконавчого напису, нотаріус не переконався у безспірності розміру заборгованості, не витребував іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, які він вправі витребувати у стягувача. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Безспірність заборгованості [PERSON] для вчинення нотаріального напису належним чином не доведена. Таким чином, суд вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріуса були порушені вимоги ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат». За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. В зв`язку з задоволенням основної вимоги, на підставі ст. 141 ЦПК України, задоволенню підлягає вимога про стягнення судових витрат з відповідача, які сплачено позивачем за подачу позовної заяви в розмірі 908 грн. (а.с.1).

Outcome: approved