Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що [INFO] померла його бабка - [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована та постійно мешкала за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з частки домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . На час смерті позивач мешкав разом з бабусею. 21.05.2010 року бабуся позивача [PERSON] склала заповіт, посвідчений Царьовою І.В., державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори за реєстровим №2-933, за яким усе належне їй майно де б воно за яким усе належне їй майно де б воно не було та з чого б не складалося, і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідала позивачу - [PERSON] . Спадкова справа щодо майна [PERSON] була відкрита приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Лушкіною О.В. 20.08.2020 року.17 березня 2021 року до нотаріальної контори він звернувся з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на його ім`я. 01 квітня 2021 року нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Лушкіною О.В. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право спадщини за заповітом на майно померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] на частину будинку [ADDRESS] , оскільки не були надані правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю, про що була винесена відповідна постанова. Спірне домоволодіння було побудовано у 1951 році та право власності на нього було зареєстроване за дідом позивача - [PERSON] за реєстровим № 4456, зареєстрованого в БТІ 24.07.1951 р. за № 8198 на підставі договору на право будівництва будинку та безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого державною нотаріальною конторою міста Жданова Донецької області 06.02.1950 р. 15 квітня 1951 року між дідом - [PERSON] та бабцею [PERSON] , був укладений шлюб. Спірний будинок було збудовано та зареєстроване право власності на дідуся вже під час перебування у зареєстрованому шлюбі з бабцею. Таким чином, у відповідності до розділу 3 Кодексу законів про сім`ю, опіку, шлюб і акти громадянського стану УРСР 1926 року (що діяв на час набуття права власності), домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , здобуло статус спільного майна подружжя. [INFO] помер дід позивача - [PERSON] , який 26.02.1996 року також склав заповіт, за яким все належне йому майно заповідав своєму сину - відповідачу [PERSON] . При цьому державний нотаріус врахував, що спадщина після смерті [PERSON] складається саме з 1/2 частки. 17 березня 2021 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Лушкіною О.В. на ім`я позивача було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 2/18 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , за заповітом, складеним [PERSON] . Таким чином, на момент смерті [PERSON] мала право на 11/18 часток у домоволодінні, що розташоване за адресою : [ADDRESS] . Право на спадщину на 2/18 частки позивач отримав, а у видачі свідоцтва про право на спадщину на 9/18 частки (1\\2 частку) позивачу було відмовлено. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з позовом про захист своїх прав. Просить визнати за ним право власності на 1\\2 частку домоволодіння , що розташоване за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 08.06.2021р. провадження у вказаній справі відкрито, призначено підготовче засідання. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 02.07.2021р. у приватного нотаріуса витребувано копію спадкової справи. 02.07.2021р. приватним нотаріусом до суду надано копію спадкової справи. В судове засідання представник позивача [PERSON] , яка діє на підставі довіреності, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі, за участю її представника [PERSON] , позов задовольнити. В судове засідання представник позивача [PERSON] - [PERSON] , яка діє на підставі ордеру, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просив розглянути справу без її участі, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду надав відзив, яким справу просив розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Частиною 3 статті 12 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень\~ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права і обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші право чини. Відповідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. ст. 321, 328 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. За приписами ст.ст.1223, 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив і батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України позивач вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки своєчасно звернувся до нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини. Відповідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про смерть, виданого Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області серія [NUMBER] актовий запис №139 від 15 лютого 2012 року, [PERSON] померла [INFO] (а.с. 9). Відповідно до інформації з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, [PERSON] та [PERSON] , 15 квітня 1951 року уклали шлюб, прізвище дружини після одруження [PERSON] (а.с. 10). Згідно з довідкою, виданою Ждановським бюро інвентаризації від 24 липня 1951 року, домоволодіння, розташоване в [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] , на підставі договору про право на забудову від 02.02.1950 р. (а.с. 11). Відповідно до договору про право забудови та безстрокового користування земельною ділянкою від 02.02.1950 року, [PERSON] , під час будівництва «забудовник», після будівництва «власник», на підставі рішення виконкома Першотравневої районної ради депутатів трудящихся від 18.01.1950 р. №2, отримав для забудови земельну ділянку, розташовану по [ADDRESS] (а.с. 12). Згідно з технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 27.08.2020 р. інвентаризаційна справ, [PERSON] замовив технічний паспорт на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13-17). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01 квітня 2021 року №197/02-31, до приватного нотаріуса Лушкіної О.В. звернулася [PERSON] , яка є представником [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Лушкіною О.В. 20.08.2020р. за реєстровим №1245, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я довірителя [PERSON] після смерті його бабки [PERSON] , яка померла [INFO] , останнє місце проживання якого було за адресою: [ADDRESS] , на майно, яке складається з частини будинку [ADDRESS] , яка належала чоловіку спадкодавиці [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину але не оформила своїх прав та яка згідно ст.60 Сімейного кодексу України мала право на частку в спільному майні подружжя, але свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя не одержала. Спадкоємцем [PERSON] , в особі представника, не додано документів, які підтверджують право власності спадкодавця (а.с. 20). Згідно з заповітом реестр. №2-933, посвідченого державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори Царьовою І.В. 21.05.2010 року, [PERSON] заповідає усе своє майно, де б воно не було та з чого б не складалось, і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті і на що вона по закону матиме право [PERSON] , [INFO] (а.с. 21). Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 30.03.2021р. державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори Колеснік Л.В., на ім`я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 7/9 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , за заповітом, складеним [PERSON] . Спадщина складається з Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Свідоцтво на 2/9 частки спадкового майна ще не видано (а.с. 22). Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 2/18 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23). Відповідно до заповіту від 26.02.1996 року, [PERSON] , що мешкає в [ADDRESS] , на випадок своєї смерті заповідає все належне йому майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось, та взагалі все те, на що він матиме за законом право заповів [PERSON] (а.с. 24). Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 17.03.2021 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Лушкіною О.В., на ім`я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 2/18 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , за заповітом, складеним [PERSON] (а.с. 25). Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] володіє 7/18 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності (а.с. 26). Зі спадкової справи №65/2020, відкритої 20.08.2020р. після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] вбачається, що справа відкрита за заявою [PERSON] , інших спадкоємців не має. [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, 17.03.2021 року, на 2/18 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , за заповітом, складеним [PERSON] . [PERSON] було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01 квітня 2021 року №197/02-31. Таким чином, спірний будинок було збудовано та зареєстроване право власності на [PERSON] вже під час перебування у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , і у відповідності до розділу 3 Кодексу законів про сім`ю, опіку, шлюб і акти громадянського стану УРСР 1926 року, що діяв на час набуття права власності, вказане домоволодіння здобуло статус спільного майна подружжя. Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР, який був затверджений Законом Української РСР від 20 червня 1969 року, було закріплено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Аналогічні норми містяться і у ст.ст.60, 70 СК України, 2004 року. У п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р. « Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що розглядаючи спори, пов`язані зі спадкуванням частки в праві спільної сумісної власності, необхідно звертати увагу на те, що згідно зі статтею 368 ЦК спільною сумісною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України та ч. 2 ст. 372 ЦК України закріплено рівність частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності у разі виділу із натурі або поділу майна, що є у спільній сумісній власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. \~\~У відповідності до вимог\~ст. 206 ч.4 ЦПК\~України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищевикладене, зібрані по справі докази, аналізуючи вищевикладені норми права, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання за ним права власності на Ѕ\~частку спірного\~домоволодіння в\~порядку спадкування\~за заповітом\~після смерті\~його бабусі\~ [PERSON] ,\~якій належали\~вказана частка\~в майні,\~однак якане оформила своїх прав та свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя не одержала, та уклала заповіт на користь [PERSON] . На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved