Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом і просить визнати за ним право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,5009 га, що розташовані на території [PERSON] сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 № 444644 від 26.11.2002 р.), в порядку спадкування за заповітом після смерті 26 травня 2010 року [PERSON]. Посилається на те, що є спадкоємцем померлої за заповітом, посвідченим 04.09.2002 р. [PERSON] сільською радою, реєстр № 142. У встановлений законом строк він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, загальною площею 0,4682 га, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку загальною площею 3,5009 га йому було відмовлено в звязку з відсутністю витягу на земельну ділянку з Державного земельного кадастру. Державний акт на імя [PERSON] було видано на підставі раніше діючого законодавства, що не передбачало присвоєння кадастрового номеру. На сьогодні внести відомості про дану земельну ділянку до державного земельного кадастру не можливо в звязку зі смертю власника. Спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку у спадщині немає. Факт володіння померлою [PERSON] земельною ділянкою підтверджує оригіналом державного акта, довідкою управління Держземагенства у Переяслав-Хмельницькому районі, витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Своє право на спадщину підтверджує копією свідоцтва про смерть [PERSON], копією свого паспорта, копією заповіту, постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, матеріалами спадкової справи. В попереднє судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області в попереднє судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі. Відповідно до вимог п. 2 Постанови Пленуму верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 130 ЦПК України, для врегулювання спору до судового розгляду суд зясовує, зокрема, чи визнає позов відповідач. Ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. В силу ч. 4 ст. 174 цього Кодексу, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі п. 4 ст. 130 ЦПК України. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 328, 1218, 1225 ЦК України,

Outcome: approved