Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся у суд з позовом до відповідача, Харківської міської ради, в якому просить суд встановити факт проживання однією сім`єю із [PERSON] з грудня 2011р. по 21.02.2017р., а також визнати право власності на житловий будинок [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог зазначає, що є племінницею по лінії матері [PERSON] . У грудні 2011 року її дядько [PERSON] запропонував їй переїхати до нього та його дружини - [PERSON] , в будинок [ADDRESS] , на що вона погодилась, оскільки на той час була розлучена, син вже був дорослий, її батьки померли, і з грудня 2011р. стала проживати із дядьком та його дружиною у вказаному будинку однією сім`єю. [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на будинок [ADDRESS] . На час смерті із [PERSON] проживала його дружина- [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину, дітей подружжя не мало. Після смерті дядька вона залишилась проживати в будинку разом і [PERSON] однією сім`єю. [INFO] померла [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина на будинок [ADDRESS] . Вона звернулась із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, однак постановою від 22.12.2017р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, за відсутності документів які підтверджують родинний зв`язок. Враховуючи, що вона проживала із [PERSON] однією сім`єю не менше п`ять років до моменту її смерті, вона є спадкоємицею четвертої черги, спадкоємці 1-3 черги - відсутні. За наявності відмови нотаріуса у видачі свідоцтва, її права підлягають захисту у судовому порядку. Відповідач - Харківська міська рада, у поданому відзиві, просила в задоволені позову відмовити. В обґрунтування своїх заперечень зазнає, що позивачем не доведено факту проживання однією із [PERSON] сім`єю не менше п`яти років, до моменту відкриття спадщини, внаслідок чого вона не є спадкоємцем, після смерті [PERSON] та не має право на спадщину. Ухвалами суду було відкрито провадження у дані справі, витребуванні докази. Суд заслухавши пояснення представників сторін, показання свідків - [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, з наступних підстав. Матеріали справи свідчать, що згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану 12.05.1967р. між [PERSON] , [INFO] , який у шлюбі раніше не перебував та [PERSON] , [INFO] , яка у шлюбі раніше не перебувала, був укладений шлюб, актовий запис №2636. Після укладання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . В період шлюбу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 20.10.1969р., посвідченого нотаріусом Восьмої Харківської державної нотаріальної контори, придбав житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] . За відомостями КП «Харківське міське БТІ» вказаний будинок зареєстрований за [PERSON] . За ч.1 ст. 22 КпШС України (який діяв на час набуття права власності) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. - ч.1 ст. 28 КпШС України. Враховуючи презумпцію спільності права власності подружжя на майно набуте під час шлюбу, житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] належав подружжю [PERSON] на праві спільної сумісної власності. [INFO] [PERSON] помер, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкова здійснений відповідний запис №15281 . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить Ѕ частина житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] . За даними П`ятої Харківської міської нотаріальної контори та даними спадкового реєстру, спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Згідно відомостей адресно-довідкового відділу ГУДМС на час смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Також разом із [PERSON] з 1969 року по [ADDRESS] була зареєстрована його дружина [PERSON] , що підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС та узгоджується із штампом в копії паспорту [PERSON] . Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частина 1 ст. 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ч.3, ч.5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи рівність часток подружжя та проживання [PERSON] разом із чоловіком [PERSON] на час його смерті, відсутності відмови від спадщини та інших спадкоємців першої черги, на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України, [PERSON] прийняла спадщину на Ѕ частину житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] , після смерті свого чоловіка. Інша Ѕ частка належить [PERSON] внаслідок придбання вказаного будинку в період шлюбу. [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить актовий запис № 5040 здійснений Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. На час смерті [PERSON] була зареєстрована по [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] . 08.07.2017р. із заявою про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] до приватного нотаріуса ХМНО Гуменної А.А. звернулась [PERSON] , була заведена спадкова справа №10/2017. Постановою приватного нотаріуса ХМНО Гуменної А.А. від 22.12.2017р. було відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину [PERSON] , у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують родинний зв`язок із спадкодавцем. Зі спадкової справи №10/2017 вбачається, що заповіт [PERSON] не залишила, інші спадкоємці відсутні, в тому числі 1-3 черги. За ч.1, ч.2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини - 1264 ЦК України. Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивач зазначає, що проживала із [PERSON] однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини - смерті [PERSON] . Зі свідоцтва про народження № [NUMBER] , № [NUMBER] та актового запису №131 вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Матір`ю [PERSON] , є [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, [PERSON] та [PERSON] є рідними братом та сестрою. [PERSON] 31.01.1986р. уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . 23.07.2004р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірваний, що підтверджується відомостями держаного реєстру актів цивільного стану. З наведеного вбачається, що [PERSON] є племінницею [PERSON] по лінії матері. Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. За показами допитаних під час судового розгляду свідків [PERSON] (подруги [PERSON] ), [PERSON] (подруги померлої [PERSON] ), [PERSON] спочатку відвідувала свого дядька - [PERSON] по [ADDRESS] , потім коли у [PERSON] стався інсульт у грудні 2011 року переїхала до нього із дружиною. Вони стали проживати однією сім`єю. [PERSON] допомагала їм, вони вели спільне господарство, спільно харчувались, допомагали один одному. На той час [PERSON] була розлучена, її власні батьки померли, її син одруживався та проживав окремо. Коли помер дядько у 2013році [PERSON] на прохання його дружини - [PERSON] її не кинула, а залишилась проживати із [PERSON] однією сім`єю до її смерті у 2017р. і проживає у б.4 1-ому Лазьківському в`їзду в м.Харкові по теперішній час. За життя [PERSON] хотіла зареєструвати [PERSON] у будинку, однак були відсутні документи, які підтверджували право власності [PERSON] на будинок, внаслідок чого реєстрацію провести не змогли. Показання свідків , відповідачем не спростовані. За довідкою виданою Удянським сиротинським округом виконкому Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області, [PERSON] в період з 10.10.2015р. по 13.03.2018р. була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично за вказаною адресою не проживала. Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю не менше п`яти років до моменту смерті останньої. Внаслідок чого [PERSON] у відповідності до ст. 1265 ЦК України є спадкоємцем четвертої черги, яка прийняла спадщину, шляхом подання протягом 6 місяців, з дня відкриття спадщини заяву, про прийняття спадщини та набула право власності на спірний житловий будинок, в порядку спадкування за законом. Посилання відповідача на відсутність реєстрації позивачки по [ADDRESS] , судом не приймається, як підстава для відмови в задоволені позову. Так, за статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З огляду на положення наведеної норми Закону сама по собі відсутність реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що узгоджується із правовою позицією ВС/КЦС висловленою у постанові № 404/2163/16-ц від 04.07.2018. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial