overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 16 квітня 2007 року між ними було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини, на ведення спільного сімейного господарства. Даний шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати. У судове засідання позивач не з'явилась, хоча про час та місце судового засідання була належним чином повідомлена. Попередньо позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, проти примирення заперечує. Представник позивача - адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явився, попередньо подав заяву про слухання справи за його відсутності. Позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 16 квітня 2007 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16.04.2007 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області України, про що зроблено актовий запис за №20. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16 листопада 2011 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №2722. Встановлено, що тривалий час сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Між ними втрачено почуття поваги та взаєморозуміння, кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 111, 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме інтересам сторін. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 16 квітня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області України, про що зроблено актовий запис за №20.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 16 листопада 2013 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. У даному шлюбі у них народився син [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейні відносини, на ведення спільного господарства. Даний шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати. У судовому засіданні позивач вказані вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Щодо надання строку для примирення заперечила. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, щодо надання строку для примирення заперечив. Відзиву на позов не подавав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 16 листопада 2013 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ИД № 103319 від 16 листопада 2013 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за № 2055. У даному шлюбі 10 квітня 2014 року народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖД № 390363 від 17 квітня 2014 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за № 3782. Останні чотири місяці сторони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ст.ст. 111, 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме інтересам сторін та їх дитини. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, приймаючи до уваги визнання відповідачем позову, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 16 листопада 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за № 2055. В силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 704,8 грн., згідно квитанції № 0.0.957953610.1 від 07.02.2018 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 17 вересня 2009 року між ними було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народились дочка [PERSON] та син [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини, на ведення спільного сімейного господарства. Даний шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зіславшись на доводи, викладені у заяві, проти примирення заперечила. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти примирення заперечив. Відзив на позов не подавав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 17 вересня 2009 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД № 059577, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №1517. Від даного шлюбу у сторін народились дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД №199930 від 21 серпня 2014 року, виданим виконавчим комітетом Кобиловолоцької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №13 та син [PERSON], [INFO] серії 1-ИД №130452 від 08 грудня 2010 року, виданим виконавчим комітетом Кобиловолоцької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №11. Останні шість місяців сторони проживають окремо, не підтримують подружні стосунки та не ведуть спільного господарства. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 111, 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме інтересам сторін та дітей. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 17 вересня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №1517.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 17 лютого 2016 року між ними було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини, на ведення спільного сімейного господарства. Даний шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов. Позивач в судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце була повідомлена належним чином. Попередньо подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та не заперечують щодо заочного вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був неодноразово повідомлений. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки, відзив на позов не подавав. На підставі вимог ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 17 лютого 2016 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17 лютого 2016 року, виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №72. Після укладення шлюбу сторонам присвоєно прізвище « [PERSON] ». Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07 березня 2017 року, виданим Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що зроблено актовий запис за №493. Тривалий час сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Відповідач в судове засідання не з`явився та будь-яких доводів на спростування тверджень позивача суду не подав. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 111, 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дитині, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме інтересам сторін та дитини. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 17 лютого 2016 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №72.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 18 вересня 1999 року між ними було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини, на ведення спільного сімейного господарства. Даний шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати. У судовому засіданні позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зіславшись на доводи, викладені у заяві та просила задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та просив розірвати шлюб, про що подав письмову заяву. Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 18 вересня 1999 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільської області України, про що зроблено актовий запис за № 1103. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за № 1010. Тривалий час між сторонами погіршились подружні відносини, вони не підтримують подружні стосунків, між ними втрачено почуття поваги та взаєморозуміння. Вказані обставини визнали сторони в судовому засіданні. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 111, 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме інтересам сторін та дитини. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 18 вересня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільської області України, про що зроблено актовий запис за № 1103.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 18 жовтня 2014 року між ними було зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено запис за № 1950. Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON]. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на життя, у звязку із чим між ними практично припинилися шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство. Подальше спільне їхнє життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення, а тому просить його розірвати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у заяві, проти примирення заперечила. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та проти примирення заперечив. Відзив на позов не подавав. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 18 жовтня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД № 112278, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за № 1950. Від даного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД № 216790 від 05 травня 2015 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за № 992. В судовому засіданні сторони не заперечили щодо розірвання шлюбу, оскільки шлюбні відносини фактично припинені. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 111, 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме інтересам сторін та дитини. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 18 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за № 1950. В силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 18 лютого 1999 року між ними було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народилися дочки [PERSON] та [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини, на ведення спільного сімейного господарства. Даний шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зіславшись на доводи, викладені у заяві. Позивач проти примирення заперечила. Вказала, що тривалий час проживають окремо, шлюб існує формально та подальше збереження сім`ї є неможливим. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечив щодо розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 18 лютого 1999 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради, про що зроблено актовий запис за № 160. Від даного шлюбу у сторін народилися дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26 липня 1999 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради, про що зроблено актовий запис за № 1232 та дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12 лютого 2015 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №348. Тривалий час сторони проживають окремо та не підтримують подружніх відносин. В судовому засіданні сторони не заперечили щодо розірвання шлюбу, оскільки шлюбні відносини фактично припинені. Щодо примирення заперечили. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 111, 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме інтересам сторін та дітей. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 18 лютого 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради, про що зроблено актовий запис за № 160.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 18 травня 1974 року між ними було зареєстровано шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини, на ведення спільного сімейного господарства. Даний шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати. У судове засідання позивач не з'явилась, хоча про час та місце судового засідання була належним чином повідомлена. Попередньо від представника позивача - адвоката Магдач О.О. надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився. Попередньо від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Позов визнає та не заперечує щодо розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 18 травня 1974 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим Целіївською сільською радою Гусятинського райбюро ЗАГС Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №6. Неповнолітні дітей від даного шлюбу у сторін спору не має. Тривалий час сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Відповідач визнав позов, про що подав письмову заяву. Суд, розглянувши матеріали справи, приймаючи до уваги заяву відповідача про визнання позову, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 111, 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме інтересам сторін. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, приймаючи до уваги відсутність неповнолітніх дітей, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 18 травня 1974 року Целіївською сільською радою Гусятинського райбюро ЗАГС Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №6.

Outcome: approved