Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з даним позовом до суду, в якому зазначив, що 30 серпня 2005 року в с. Містки Сватівського району Луганської області помер його рідний брат [PERSON], після смерті якого залишилося майно (спадщина) у вигляді земельної ділянки площею 4,9132 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Сватівського району Луганської області. Позивач є рідним братом померлого [PERSON] Аілма Івановича, що підтверджується рішенням Сватівського районного суду від 27 травня 2016 року. В наданий позивачу рішенням Сватівського районного суду від 27 травня 2016 року додатковий строк для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою, однак, оформити спадщину нотаріально не має можливості, оскільки оригінал державного акту на землю загублений. Просить суд визнати за [PERSON] в порядку спадкування право власності на земельну ділянку площею 4,9132 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради, яка до смерті на праві власності належала рідному братові позивача - [PERSON] на підставі державного акту на землю серії 1V- № 027966 виданого [PERSON] сільською радою 17.08.2000 року. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не зявились, представник позивача [PERSON] надав заяву про розгляд справи без їх участі, за матеріалами, наявними у справі (а.с.25). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Сватівського району Луганської області в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав (а.с.24). Суд,\~\~дослідивши матеріали справи та надані докази в сукупності, прийшов до наступного висновку. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що 30 серпня 2005 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ЕД № 034124, яке видане [PERSON] сільською радою Сватівського району Луганської області 2005 року (а.с.4). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді належної йому на праві приватної власності земельної ділянки розміром 4,9132 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради Сватівського району Луганської області, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії IV ЛГ № 027966 (а.с.5). Родинні стосунки позивача та спадкодавця підтверджуються свідоцтвом про народження позивача та посвідкою про народження спадкодавця (а.с.32-33). Рішенням Сватівського районного суду від 27 травня 2016 року позивачу [PERSON] було визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.8), в межах якого [PERSON] звернувся до Другої Сватівської державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку про прийняття спадщини, але Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом [PERSON] позивачу було відмовлено в звязку з відсутністю у спадкоємця правовстановлюючих документів (а.с.7). Як вбачається з дослідженої в судовому засідання спадкової справи № 75/2016, заведеної після померлого 30.08.2005 року [PERSON], із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до Другої Сватівської державної нотаріальної контори звернувся лише позивач брат померлого (а.с. 39-52). Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до\~ст. 1262 ЦК України\~у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно зі\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно зі\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. У відповідності до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріусу за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до\~ст. 125 ЗК\~України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст. 126 ЗК України). Згідно до ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно положень п.10\~Постанови\~\~Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець був власником вищевказаної земельної ділянки, оскільки за життя отримав державний акт серії IV-ЛГ № 027966 про право приватної власності на землю, площею 4,9132 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Сатівського району Луганської області (а.с.38), і зі смертю з [PERSON] вказане право не припинилося, та, як наслідок, позивач не позбавлений права вимоги про визнання за ним права власності на земельну ділянку, як спадкоємець другої черги за законом. Іншим шляхом встановити своє право спадкоємець позбавлений можливості, оскільки державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва у зв'язку з відсутністю оригіналу державного акту. Згідно\~до ч. 1 ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Таким чином, всебічно і повно з'ясувавши обставини справи, дослідивши юридичну природу виниклих правовідносин, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved