Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що [INFO] помер її батько [PERSON]. [INFO] померла її мати [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], та земельна ділянка площею 0,2158 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. При зверненні позивача до державного нотаріуса Щастинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено у звязку з тим, що при перевірці наявності заведеної спадкової справиЮ спадкового договору, заповіту за даними спадкового реєстру було зясовано наявність заповіту, посвідченого від імені спадкодавця за адресою: [ADDRESS], посвідчений Першою феодосійською державною нотаріальною конторою, 19 листопада 1996 року за реєстровим № 2-5212. На підставі вищенаведеного, позивач просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], та земельна ділянка площею 0,2158 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] помер її батько [PERSON] (а.с. 10). [INFO] померла її мати [PERSON] (а.с.16). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], та земельна ділянка площею 0,2158 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER] (а.с.13, 15). При зверненні позивача до державного нотаріуса Щастинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено у звязку з тим, що при перевірці наявності заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту за даними спадкового реєстру було з'ясовано наявність заповіту, посвідченого від імені спадкодавця за адресою: [ADDRESS], посвідчений Першою феодосійською державною нотаріальною конторою, 19 листопада 1996 року за реєстровим № 2-5212 (а.с.7) Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відповідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування. Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як визнання права. Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України в п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В той же час, згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при розгляді справ даної категорії слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи, наявність в матеріалах спадкової справи повідомлення нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Судовим розглядом встановлено відсутність у позивача можливості в нотаріальному порядку оформити право на спадщину, яка залишилась, що є підставою для звернення до суду за захистом права в судовому порядку шляхом його визнання, що відповідає положенням ст. 16 ЦК України, також встановлено, що визнання за позивачем права власності на спадкове майно не порушує інтереси інших осіб. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування». Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб. Відповідач заперечень з приводу позовних вимог до суду не надав. Позивач наданими суду доказами, довів, що має право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно в судовому порядку. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 1218, 1220, 1221, 1266, 1273, 1296, ст. 16 ЦК України,

Outcome: approved