Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Печерського району м. Києва» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 114630, 45 грн., зазначаючи, що така матеріальна шкода була йому заподіяна відповідачем через неналежне утримання ним автомобільних доріг, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та, як наслідок, пошкодження автомобіля. Так, позивач зазначає, що 26.01.2018 року о 19 год. 40 хв. він, керуючи автомобілем марки «Матсубіші» державний номерний знак [NUMBER], рухаючись по вул. Набережне шосе в районі будівлі № 12 в м. Києві, скоїв наїзд на кришку каналізаційного колодязя, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Позивач вважає, що відповідачем здійснено неналежний нагляд за дорожнім покриття, у зв'язку з чим просить стягнути з нього спричинену матеріальну шкоду. Ухвалою суду від 17.08.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. У поданому відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що він є неналежною стороною у справі та просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вивчивши заяви по суті справи, дослідивши матеріали та надані докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] 26.01.2018 року о 19 год. 40 хв. в м. Києві, на Набережному шосе, 12, керуючи автомобілем марки «Мітсубіші», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER], порушив п.12.1 Правил дорожнього руху України, а саме: не врахував дорожню обстановку, не зреагував на її зміну, внаслідок чого здійснив наїзд на кришку каналізаційного колодязя, яка була відхилена від рівня покриття проїзної частини на 20 см. В результаті дорожньо-транспортної події транспортні засоби отримав механічні пошкодження. Вказане підтверджується постановою Печерського районного суду м. Києва від 18.04.2018 року у справі № 757/6472/18-п. Із зазначеної вище постанови Печерського районного суду м. Києва від 18.04.2018 року у справі № 757/6472/18-п також вбачається встановлення відсутності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, у зв'язку з чим провадження за ст. 124 КУпАП було закрито. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, встановлено, що причиною вказаної дорожньо-транспортної пригоди стало відхилення від рівня покриття проїзної частини кришки люка на 20 см., тоді як дії позивача відповідали вимогам Правил дорожнього руху, що відображено в експертному висновку № 12 від 26.02.2018 року щодо автотехнічного дослідження. Також дана обставина не була спростована відповідачем у встановленому законом порядку та відображена у акті обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 26.01.2018 року. Встановлено і те, що в результаті такого ДТП автомобіль позивача отримав механічні ушкодження. Згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку С18-45 від 06.02.2018 року складеного ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза - Стандарт» вартість матеріального збитку, завданого власнику цього автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП, складає 263 980 грн. 45 коп., вартість оціночних послуг, які поніс позивач при складанні такого звіту - 2 600 грн., що підтверджується квитанцією від 08.02.2018 року, які міститься в матеріалах цивільної справи. Як вбачається зі звіту С18-79 від 01.03.2018 року про ринкову вартість колісного транспортного засобу, ринкова вартість автомобіля «МІТСУБІШИ» на день складення оцінки складає 150 000 грн., тобто автомобіль під час ДТП фактично був знищений. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності». Так, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Статтею 1 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що автомобільна дорога це лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безпечного, безперервного та зручного руху транспортних засобів. Відповідно до ст. 16 цього ж Закону, вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» елементами благоустрою є покриття площ, вулиць, доріг, проїздів, алей, бульварів, тротуарів, пішохідних зон і доріжок відповідно до діючих норм і стандартів. Крім того, відповідно до ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить, у тому числі, компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів. Управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться. Як закріплено в ст. 21 зазначеного Закону органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають за: 1) стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів; 2) якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; 3) розміщення технічних засобів організації дорожнього руху, об'єктів дорожнього сервісу та рекламоносіїв; 4) відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, що виникли через їх незадовільний стан, у порядку, визначеному законом. Частиною 3 ст. 14, ч. 1 ст. 16 цього Закону, визначено, що учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Пунктом 2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою КМ України № № 198 від 30 березня 1994 року (далі - Єдині правила) передбачено, що ремонт і утримання дорожніх об'єктів, що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору, а тих, що перебувають у комунальній власності - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями. Пунктом 11 Єдиних правил встановлено, що власники дорожніх об'єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов'язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об'єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об'єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об'єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів. Вказані правила є обов'язковими для їх власників або уповноважених ними органів, організацій, що здійснюють ремонт і утримання дорожніх об'єктів і користувачів. В даному випадку належний позивачу автомобіль отримав ушкодження в результаті неналежного утримання вулично-дорожньої мережі, балансоутримувачем якої є КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Печерського району м. Києва». Посилання відповідача у відзиві на те, що вони не є належними відповідачами не обґрунтоване та не підтверджене належними засобами доказування. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, позовні вимоги в частині відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 114 630 грн. 45 коп. підлягають задоволенню. Що стосується розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Так, позивачем документально підтверджено, що за проведення експертної оцінки та звіту по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власникові майна, було сплачено 5600 грн., що підтверджується квитанціями. Також, позивачем в ході розгляду справи підтверджено понесені витрати за складання висновку за результатами автотехнічного дослідження, що становить 5 000 грн. Вказані витрати підлягають стягнення з відповідача. Щодо позовної вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Як вбачається з матеріалів справи, позивач для захисту свого порушеного права уклав договір про надання правової допомоги № 04-01/2018 від 30.01.2018 року та № 02-01/2018 від 18.04.2018 року. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Згідно з абз. 2 п. 48 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (постанова від 17.10.2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»), витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Згідно доказів, наданих позивачем, а саме: договору про надання правової допомоги; акту приймання - передачі наданих послуг, позивач поніс витрати на правову допомогу на загальну суму 11 000 грн. Проте, вказана сума стосується не тільки розгляду вказаної справи, а й розгляду справи про адміністративне правопорушення. Таким чином, суд приходить до висновку що в цій частині вимог, позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача підлягає стягнення 4 000,00 грн. - витрат на правовому допомогу (надання правової допомоги [PERSON], а саме: підготовка, сбір доказів, складання позовної заяви до КП ШЕУ Печерського району м. Києва про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди).

Outcome: partial