overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Вищелуб`янської сільської ради Збаразького району про встановлення права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS], після померлого [INFO] [PERSON], посилаючись на те, що на день смерті спадкодавцю належало будинковолодіння, що не зареєстроване в органах БТІ, в зв'язку з чим, він, як спадкоємець, не може оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі. В судове засідання позивач не з`явився, однак направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Вищелуб`янської сільської ради Збаразького району в судове засідання не з'явився, однак на адресу суду надійшла заява, в якій сільська рада просить розглядати справу у відсутності представника, позовні вимоги визнає і не заперечує проти визнання за позивачем права власності на спадкове майно. Оскільки, особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому відповідно до ст.197 ЦПК України, суд вважає можливим проведення розгляду справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON], який проживав в [ADDRESS], помер [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку та господарських будівель і споруд по [ADDRESS], який в органах БТІ не зареєстрований. Згідно довідки № 67 від 30.01.2015 року, виданою Вищелуб`янською сільською радою Збаразького району, за померлим [PERSON] рахувався житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS], та розташований на законно відведеній земельній ділянці, однак в БТІ не зареєстрований. Як вбачається із заповіту від 24.04.2012 року, складеного [PERSON], належний йому житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], спадкодавець заповів [PERSON], який прийняв спадщину після його смерті. Постановою приватного нотаріуса Збаразького районного нотаріального округу № 55/02-31 від 04.02.2015 року [PERSON] відмовлено у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS], у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на вказане будинковолодіння. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Проаналізувавши докази по справі, суд вважає, що позов підставний, оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину після смерті [PERSON], а тому за ним необхідно визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за номером 106 по вул. І.Франка [ADDRESS]. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Відділу освіти Яворівської районної державної адміністрації Львівської області, з участю третьої особи [PERSON] про визнання незаконним та скасування наказу Відділу освіти Яворівської районної державної адміністрації Львівської області «Про застосування дисциплінарного стягнення до [PERSON] » №03-03/428-К від 13.11.2019 року та відшкодування моральної шкоди. У відповідності до вимог ч.6 ст.259 ЦПК України, суд вважає, що складання рішення суду в повному обсязі слід відкласти на строк чотири дні з дня закінчення розгляду справи і повідомити сторонам, що вони зможуть ознайомитися з повним текстом рішення з 16 год 00 хв. 10 липня 2020 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Відділу освіти Яворівської районної державної адміністрації Львівської області, з участю третьої особи [PERSON] про визнання незаконним та скасування наказу Відділу освіти Яворівської районної державної адміністрації Львівської області «Про застосування дисциплінарного стягнення до [PERSON] » №03-03/429-К від 14.11.2019 року та відшкодування моральної шкоди. В подальшому позивач [PERSON] уточнив позовні вимоги. Просить визнати незаконним та скасувати наказ Відділу освіти Яворівської районної державної адміністрації Львівської області «Про застосування дисциплінарного стягнення до [PERSON] » №03-03/429-К від 14.11.2019 року та стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати. У відповідності до вимог ч.6 ст.259 ЦПК України, суд вважає, що складання рішення суду в повному обсязі слід відкласти на строк десять днів з дня закінчення розгляду справи і повідомити сторонам, що вони зможуть ознайомитися з повним текстом рішення з 16 год 00 хв. 11 вересня 2020 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Відкритого акціонерного товариства «Селянський комерційний банк «Дністер» про повернення вкладу. Враховуючи довготривалість та складність виготовлення рішення у повному обсязі, суд вважає можливим проголосити вступну і резолютивну частину рішення та відкласти складання повного рішення на п'ять днів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Військової частини [NUMBER] про визнання дій протиправними та зобов?язання поновити на квартирному обліку. Суд на підставі ч.6 ст. 259 ЦПК України вважає за необхідне проголосити вступну і резолютивну частину рішення. Повний текст рішення буде виготовлений судом протягом десяти днів з дня закінчення розгляду справи.Учасники судового розгляду з повним тексом судового рішення зможуть ознайомитись з 14год.00хв. 25.08.2021року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в особі Озерської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, про визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 28.03.2002 року, виданого на підставі рішення сесії Озерської сільської ради від 12.12.2001 року за №124, він є власником земельної ділянки площею 3,76 га за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Озерської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, кадастровий номер [NUMBER], [NUMBER] У зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу просив визнати право власності на вказану земельну ділянку. Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Від представника відповідача Озерської сільської ради надійшла заява про розгляд справи без їх участі, проти позову не заперечують та просять його задовольнити. Представник третьої особи Управління Держгеокадастру у Світловодському районі в судове засідання не з'явився, пр очас і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, підписані представником. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі державного акту на право власності від 28.03.2002 року, виданого на підставі рішення сесії Озерської сільської ради від 12.12.2001 року за №124, [PERSON] належить земельна ділянка № 212 розташована на території Озерської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, площею 3,76 га (а.с. 7, 8) Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно дост.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК власнику належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. Таким чином, враховуючи, що позивач є власником земельної ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,76 га з кадастровим номером [NUMBER], що розташована на території Озерської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, втратив документ, що посвідчує право власності, суд вважає, що право позивача підлягає захисту у спосіб обраний ним, шляхом визнання за ним права власності на земельну ділянку, оскільки це відповідає вимогам закону. На підставі викладеного, ст. 392 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому посилається на те, що 02.06.2020 року після звільнення у зв`язку з власним бажанням з АТ «Завод «Маяк» йому не була виплачена заборгованість по заробітній платі у загальному розмірі 50 444,36 грн за період роботи з березня 2019 року по липень 2020 року. Просить стягнути вказану суму заборгованості. Ухвалою суду від 26.10.2020 року в даній справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не подав. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Після звільнення [PERSON] 02.06.2020 року з посади заступника головного технолога з АТ «Завод «Маяк» роботодавцем не проведено розрахунок по заробітній платі. Станом на дату звільнення невиплачена [PERSON] заробітна плата складає 50 444,36 грн. Частиною 1 ст. 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. За приписами ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення працівником вимоги про розрахунок. Враховуючи вказані вимоги чинного законодавства, суд вважає правильним задовольнити позовні вимоги позивача щодо стягнення невиплаченої заробітної плати у розмірі, що зазначені вище. Рішення в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Судовий збір суд покладає на відповідача пропорційно до обсягу задоволених позовних вимог і стягує його на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з відповідача на його користь борг у розмірі 70525 грн. 00 коп. та судові витрати по справі у розмірі 705 грн.25 коп. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 25.05.2011 року вони з відповідачем уклали договір позики, відповідно до якого позивач надав відповідачу у борг грошові кошти у розмірі 70525 грн., якій той зобов»язався повернути до 01 червня 2012року, про що було складено розписку. Однак, наданий час відповідач борг не повернув і позивач змушений звернутися до суду. У судове засідання сторони по справі не з»явились, представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, запереень проти позову не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до вимог ст.ст.10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін. Як вбачається з матеріалів справи, 25 травня 2011 року [PERSON] отримав у борг від [PERSON] 70525 гривень, які зобов»язався повернути до 01 червня 2012 року, про підтверджується розпискою, написаною ним особисто. Як пояснює позивач та його представник до наступного часу борг [PERSON] [PERSON] не повернув. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інши речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей тоьго ж роду та такої ж якості. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 70525 гривень. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивач сплатив судові витрати у розмірі 705 грн. 25 коп. (а.с.1), отже зазначену суму суд вважає за необхідне стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Позивач -[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього 90000 гривень боргу за договором позики, укладеним 15.11.2012 року і посвідченим приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Львівської області - [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за №851, 16367,85 грн. подвійної облікової ставки Національного банку України, 3506,30 грн. - 3 % річних та 10000 грн. моральної та понесені судові витрати в сумі 1198,74 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що 15.11.2012 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого він, як позикодавець, передав у власність, а відповідачка, як позичальник, прийняла у нього 90000,00 грн. та зобов'язалася повертати зазначені кошти рівними частинами по 2500 грн. щомісячно від грудня 2012 року, не пізніше 15 числа кожного місяця, але не пізніше ніж 15.11.2015 року. У разі прострочення повернення чергової позики позикодавець у відповідності до п. 8 договору позики має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а у разі прострочення виконання зобов'язання позичальником, остання зобов'язалась повернути позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Свої зобов'язання по договору позики він виконав в повному обсязі - передав зазначені в договорі кошти, однак відповідачка до сьогоднішнього дня отриманих коштів не повертає, чим порушує умови укладеного між ними договору. Вказує, що наслідками порушення відповідачкою зобов'язання щодо повернення чергової суми позики, є право позивача вимагати повернення всієї суми позики та санкцій за невиконання умов договору. В судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримала, послалась на обставини, викладені у позовній заяві, просить позов задоволити, провівши заочний розгляд справи, оскільки відповідачка не бажає з'являтись в судове засідання. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилась, не повідомивши причин, хоча повістка їй була направлена своєчасно на останню відому судові адресу і,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Державного підприємства «Красноармійськвугілля» (далі ДП «Красноармійськвугілля») про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в обґрунтування якого вказалв, що з відповідачем перебував у трудових відносинах з 1985 р., працює електрослюсарем дільниці РЕО. 25.02.2015 р. його звільнили з роботи у зв'язку зі скороченням чисельності або штату працівників за п.1 ст.40 КЗпП України. Вважає своє звільнення незаконним. Іншого доходу у неї немає, пенсію вона не отримує,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Державного підприємства «Красноармійськвугілля» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в обґрунтування якого вказав, що з відповідачем перебував у трудових відносинах з 1993р., працює механіком гаражу. 25.02.2015р. його звільнили з роботи у зв'язку зі скороченням чисельності або штату працівників за п.1 ст.40 КЗпП України. Вважає своє звільнення незаконним. Він не пенсіонер, мешкає один, іншого доходу немає,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Державного підприємства «Красноармійськвугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку в обґрунтування якого вказав, що з 09.02.1998р. по 18.04.2016р. він працював у відповідача та був звільнений за ч.1 ст.38 КЗпП України. У порушення ст.116 КЗпП України, відповідач не провів остаточного розрахунку. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України, підприємство повинно сплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку з 19.04.2016р. по день повного розрахунку, а саме по 20.07.2016р. У зв'язку з цим просить стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 19117,98 грн. Позивач до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягає. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, з позовом згоден. Судом встановлено, що позивач з 09.08.1998р. по 18.04.2016р. знаходився у трудових відносинах з відповідачем та був звільнений за ч.1 ст.38 КЗпП України за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком, що встановлено на підставі записів з трудової книжки позивача (а.с.5-6). Згідно довідки відповідача від 28.05.2016р., середньоденний заробіток позивача складає 303,46 грн. (а.с.10). Згідно довідки відповідача від 16.08.2016р., останній платіж заборгованості, сплачено 20.07.2016р. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільнені робітника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться у день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Як встановлено судом, позивач звільнився 18.04.2016р., але повний розрахунок з позивачем щодо заборгованості на день звільнення, здійснений 20.07.2016р. Оскільки відповідачем порушені вимоги закону, у відповідності до ст.117 КЗпП України, з відповідача належить стягнути на користь позивача його середній заробіток за весь час затримки належних йому при звільненні сум по 20.07.2016р. Суд вважає, що стягненню підлягає сума: 18814,52 грн. з розрахунку 303,46 грн. х 62 робочих днів за період з 19.04.2016р. по 20.07.2016р. При цьому, суд вважає, що кількість робочих днів за вищевказаний період складає 62, а не 63 дні. Крім цього з відповідача на користь позивача, відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених вимог у сумі 540,39 грн. На підставі ст.43 Конституції України, ст.ст.115, 116, 117 КЗпП України, ст.24 ч.1 Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ДОО «УТМР» про визнання незаконним наказу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він працює директором колективного підприємства «Мисливсько-рибальське господарство» Українського товариства мисливців та рибалок Костянтинівського району з 24 лютого 2011 року на підставі контракту. Приблизно 10 або 11 вересня 2013 року його було сповіщено про існування наказу, виданого Донецькою обласною організацією Українського товариства мисливців та рибалок (надалі УТМР), в якому на нього накладено дисциплінарне стягнення у виді догани. По обіді 24 вересня він отримав копію наказу (належним чином не оформлену) № 65 від 29.08.2013 року, в якому дійсно зазначено, що йому, як директору КП МРГ УТМР, об'явлено догану за порушення, які до трудової дисципліни не мають жодного відношення, а саме за неприйняття відповідних заходів з вирішення питання перезакріплення мисливських угідь, ігнорування постанови президії Донецької обласної організації УТМР від 30 травня 2013 року (протокол № 2), а також відсутність належного обліку фінансово-господарської діяльності МРГ. Вважає даний наказ № 65 від 29.08.2013 року незаконним, оскільки ні в статуті КП МРГ УТМР, ні в статуті Донецької обласної організації УТМР не зазначено про можливість притягати до дисциплінарної відповідальності директора КП МРГ, який працює за контрактом, наказ виданий одноособово головою Донецької обласної організації УТМР. В тексті наказу не міститься положень або посилань на певні нормативно-правові акти, на підставі яких притягують позивача до відповідальності за порушення трудової дисципліни. Просив визнати незаконним наказ № 65 від 29.08.2013 року Донецької обласної організації Українського товариства мисливців та рибалок «Про стан роботи Костянтинівського КП МРХ УТМР» згідно якого на нього накладено неправомірно дисциплінарне стягнення - догану. Зважаючи на складність викладення повного тексту рішення суду, пов'язаного з потребою обґрунтування доводів сторін, на що потрібний значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Загір`янської сільської ради Зборівського району Тернопільської області з вимогами про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS]. Позивач надав заяву, в якій просить слухати справу без його участі, позов визнає. Суд, в силу п.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі позивача. Відповідач надав заяву, в якій просить слухати справу без його участі, позов визнає. Суд, в силу п.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідача. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [PERSON] належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS], що стверджується свідоцтвом на право власності видане 20.02.1989р. У 2005 році між [PERSON] та відповідачем досягнуто домовленості щодо володіння та користування житловим будинком з надвірними будівлями в [ADDRESS]. Позивач безперешкодно користується вказаним приміщенням. Однак, відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. В зв'язку з цим суд вважає, що істотні умови договору виконані і його слід визнати дійсним. Як передбачено частиною 2 статті 220 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Враховуючи викладене,

Outcome: approved