Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , вказуючи, що 20.07.1985 між ними було укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Новокропивницької сільської ради Дрогобицького району. У них народилося двоє дітей: донька [PERSON] , 1992 р.н., та син [PERSON] , 1986 р.н. Спільне життя з відповідачкою не склалося, вони втратили почуття любові і поваги один до одного, стосунки між ними зіпсувалися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, проживають окремо, спільне господарства не ведуть, відсутнє бажання відновлювати сімейні стосунки, а така атмосфера в сім?ї суперечить його інтересам. На примирення він не погоджується. Ухвалою судді від 02.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, дав пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. За змістом ч.ч.3, 4 ст.\~56\~СК України: кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та\~особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Як встановлено судом, шлюб між сторонами [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 20 липня 1985 року у виконавчому комітеті Новокропивницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, актовий запис № 19, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 29.05.2020. Подружжя має двох дітей, які на цей час є повнолітніми. Суд встановив, що сім`я між сторонами розпалася, перебування сторін у шлюбі є формальним, примирення не можливе. Тривалий час сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, між ними відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага, стосунки між ними погіршилися. З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно, та її збереження за таких обставин суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ч.4 ст.206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання відповідачем [PERSON] позову про розірвання шлюбу не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позовних вимог і доходить висновку про задоволення позову. При зверненні до суду з позовом позивачем [PERSON] було оплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. У відповідності до ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволені, - з відповідача підлягає стягненню в користь позивача сума оплаченого судового збору.

Outcome: approved