Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Фастівського міськрайнного суду Київської області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про звільнення від сплати аліментів, посилаючись на те, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 19.08.2007 по 10.04.2013., від якого мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення суду від 27.06.2019 визначено місце проживання малолітньої доньки [PERSON] , 2008 р.народження за місцем проживання батька. Тобто позивача по справі за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що оскільки рішенням суду визначено місце проживання доньки разом з батьком, тобто позивачем по справі, то стягнення з нього аліментів є безпідставним та підлягає припиненню. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10.09.2019 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнала. Відповідно до\~ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд приймає визнання відповідачем позову. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.08.2007 по 10.04.2013, що підтверджується копією судового рішення по цивільній справі №2/381/661/13 (а.с.8) За час перебування в шлюбі в них народилось двоє малолітніх дітей: донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження №47060685 від 30.03.2015 згідно виконавчого листа №2/381/472/15 відділом ДВС Фастівського МРУЮ відкрито виконавче провадження по стягненню з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей (а.с.9). На підставі рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2019 року визначено місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] за місцем проживання батька [PERSON] , [INFO] , прож. за адресою: [ADDRESS] (а.с.10-12). Факт проживання доньки [PERSON] , 2008 року народження разом з батьком [PERSON] в [ADDRESS] підтверджується довідкою Веприцької сільської ради Фастівського району Київської області №284 від 26.04.2018 (а.с.13). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Процесуальними нормами ч. 4 ст. 273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно із ч. 2 ст.273 СК України, суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 СК України за наявності інших обставин, що мають істотне значення. На обґрунтування своїх доводів щодо звільнення від сплати аліментів позивач посилався на те, що 02.08.2019 вступило в законну силу рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області, яким визначено місце проживання доньки [PERSON] разом з батьком, тобто позивачем по справі. Даний факт не заперечувала в судовому засіданні і відповідач. Частиною 1 ст. 160 СК України передбачено, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до частини 1 статті 161 СК України якщо мати і батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved