overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся із позовною заявою в котрій просить суд винести рішеня яким розірвати шлюб між ним та відповідачем. В обґрунтування пзовних вимог зазначила, що між ним та відповідачем 26 липня 2003 року у Львівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, а.з. № 1585. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] В позовній заяві позивач покликається на те, що їхнє подружнє життя не склалось, вони виявились зовсім різними людьми з різними характерами та різними поглядами на життя. Вказує, що постійно сварилися між собою в зв'язку із чим стали чужими людьми один для одного приблизно приблизно чотири місяці проживають окремо, припинили подружні відносини та не ведуть спільне домашнє господарство, тому вимушений звернутися до суду. Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в позовній заяві, зіславшись на обставини та факти, що вказані в позові. У судовому засіданні відповідач позов визнала та пояснила, що дійсно приблизно чотири місяці проживають окремо, не ведуть спільне домашнє господарство, подружніх стосунків не підтримують, їй відомо, що чоловік має іншу жінку та такі подружні зради тривали протягом всього сімейного життя тому просить шлюб розірвати. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони приблизно чотири місяці проживають окремо, не ведуть спільне домашнє господарство, подружніх стосунків не підтримують. Крім того, як вказав позивач в судовому засіданні, що відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги один до одного стали приводом до втрати між ними почуття любові та поваги один до одного. Сторони ствердили в судовому засіданні про стійкий розлад у сім'ї та формальний шлюб, внаслідок чого збереження подружнього життя між ними є неможливе. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення для справи. Суд приймає визнання відповідачем позовних вимог, оскільки таке не суперечить закону та не порушує права чи свободи сторін. Оскільки, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся із позовною заявою в котрій просить суд винести рішеня яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В обґрунтування пзовних вимог зазначив, що між ним та відповідачем 26 липня 2014 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, а.з. № 1707. Від шлюбу дітей не має. В позовній заяві позивач покликається на те, що їхнє подружнє життя не склалось, вони виявились зовсім різними людьми з різними характерами та різними поглядами на життя. Вказує, що постійно сварилися між собою в звязку із чим стали чужими людьми один для одного приблизно 6 місців проживають окремо, припинили подружні відносини та не ведуть спільне домашнє господарство, він має іншу жінку, тому вимушений звернутися до суду. Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в позовній заяві, зіславшись на обставини та факти, що вказані в позові. У судовому засіданні відповідач позов визнала та пояснила, що дійсно тривалий час вони з позивачем проживають окремо, не ведуть спільне домашнє господарство, подружніх стосунків не підтримують. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони приблизно 6 місяців проживають окремо, не ведуть спільне домашнє господарство, подружніх стосунків не підтримують. Крім того, як вказав позивач в судовому засіданні, що відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги один до одного стали приводом до втрати між ними почуття любові та поваги один до одного. Сторони ствердила в судовому засіданні про стійкий розлад у сімї та формальний шлюб, внаслідок чого збереження подружнього життя між ними є неможливе. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення для справи. Суд приймає визнання відповідачем позовних вимог, оскільки таке не суперечить закону та не порушує права чи свободи сторін. Оскільки, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 15.09.2014 року між ним та [PERSON] і [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] Набуття права власності на квартиру підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 26794444 від 15.09.2014р. Відповідно до п.7 Договору купівлі-продажу продавці стверджували, що відчужувана квартира буде звільнена до 28.09.2014 року. 08.10.2014 року продавці були зняті з реєстрації в придбаній ним квартирі. Однак, відповідно до будинкової книги, у даній квартирі досі зареєстрований [PERSON], хоча такий на момент продажу і на даний час в спірній квартирі не проживає, а тому просив визнати його таким що втратив право на користування житловим приміщенням. У судовому засіданні позивач позов підтримав, дав пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, хоча про день та час слухання справи був сповіщений своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Між сторонами виникли правовідносини щодо користування квартирою[ADDRESS]Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України за особою у випадку її тимчасової відсутності зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Цей строк за заявою відсутнього, за наявності поважних причин може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору -судом. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як встановлено в судовому засіданні 15.09.2014 року між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] Відповідно до п.7 Договору купівлі-продажу продавці стверджували, що відчужувана квартира буде звільнена до 28.09.2014 року. 08.10.2014 року продавці були зняті з реєстрації, однак, відповідно до будинкової книги, у даній квартирі досі зареєстрований [PERSON], хоча такий на момент продажу і на даний час в спірній квартирі не проживає. На підставі вищенаведеного позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказує, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок в [ADDRESS]. В даному будинку також зареєстрований його родич [PERSON], однак такий ніколи у спірному будинку не проживав та не проживає. Відповідач одружений та проживає із своєю дружиною у належному їм житловому будинку в [ADDRESS], а до одруження проживав у будинку своїх батьків. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з вимогою знятися з реєстраційного обліку із вказаного будинку, у зв'язку з тим, що він не проживає в ньому, не оплачує комунальних послуг, не бере участі в утриманні майна та не приймає участі у спільному побуті, однак такий відмовився добровільно виписуватися з будинку, а тому просив визнати його таким що втратив право на користування житловим приміщенням. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позов підтримали, дали пояснення аналогічні змісту позовної заяви та просили позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Між сторонами виникли правовідносини щодо користування житловим будинком в [ADDRESS]. Відповідно до актів перевірки дотримання паспортного режиму та фактичного проживання за місцем постійної реєстрації від 06.11.2013р. та 30.01.2014 р. встановлено, що гр.. [PERSON] за адресою [ADDRESS] не проживає. Факт не проживання [PERSON] підтверджений показами сусідів. Згідно показів свідків [PERSON] та [PERSON] в житловому будинку за адресою [ADDRESS] гр. [PERSON] не проживав та не проживає. Відповідно до ст.405 ч.2 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] був зареєстрований в даному житловому приміщенні, однак в такому ніколи не проживав та на даний час не проживає у спірному житловому будинку, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про позбавлення права користування жилим приміщенням, в обґрунтування якого посилався на ту обставину, що на підставі рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області йому на праві власності належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул.Лесі Українки 11 в смт Нововоронцовка Херсонської області. У вказаному будинку зареєстрована відповідач [PERSON], яка не є членом сімї позивача та фактично не проживає у будинку з травня 2014 року. Оскільки відповідач житлом не користується, обовязки по утриманню житла не здійснює, не сплачує комунальні платежі, особистих речей в квартирі не має, в добровільному порядку з реєстрації не знімається, просив позбавити [PERSON] права користування вищевказаним будинком. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідачі у судове засідання не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, а саме через оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Повно і\~всебічно зясувавши\~обставини,\~на які\~позивач посилалася,\~як на\~підставу своїх\~вимог,\~підтверджених доказами,\~які були\~досліджені в\~судовому засіданні\~і які\~відповідають вимогам\~закону про\~їх належність\~та допустимість,\~суд прийшов\~до висновку,\~що заявлені\~вимоги підлягають\~задоволенню з наступних підстав. \~ У судовому засіданні встановлено, що згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №143296790 від 30.10.2018 року, [PERSON] на підставі рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області №2-292/2010 від 03.11.2010 року на праві власності належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Лесі Українки 11 в смт Нововоронцовка Херсонської області (а.с.7). З домової книги №1 (а.с.10-21), довідки виконавчого комітету Нововоронцовської селищної ради Нововоронцовського району Херсонської області №2228 від 20.11.2018 року (а.с.22), вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], але не проживає. За\~статтею 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У справі, яка розглядається встановлено, що позивач є власником спірного житлового будинку, відповідач спільно з власником у житловому будинку не проживала, спільним побутом не була повязана; вибула із зазначеного житлового будинку. За таких обставин право відповідача на користування чужим майном (спірним житловим будинком) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень частини другої статті 406 ЦК України, а відтак позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 26 травня 2001 року він уклав шлюб з [PERSON], який зареєстрований у відділі реєстрації актів громадського стану Уманського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 168. Від цього шлюбу вони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося тому, що у них різні погляди на сімейне життя та обовязки. На підставі чого в сімї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Подальше спільне життя з відповідачкою неможливе, між ними виникають постійні непорозуміння, що призводять до сварок, негативно впливають на психіку їхніх дітей. З 12 травня на 13 травня 2017 року [PERSON] повернулася додому після 2 години ночі і влаштувала скандал, намагалася нанести йому тілесні ушкодження. Свідком даної події була їх старша дочка [PERSON]. Після цього випадку він остаточно вирішив, що збереження сімї є неможливим, це вже починає шкодити не лише його інтересам, а й інтересам їхніх дітей.Подружні відносини з 13 травня 2017 року між ними припинилися. Спільне господарство ними разом на даний час не ведеться. Примирення між ним та відповідачкою і збереження сімї вважає неможливим. За таких обставин вважає, що подальше життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. На примирення не згоден і тому вважає, що необхідно розірвати шлюб. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] В попереднє судове засідання позивач [PERSON] не зявився, на адресу суду надійшла телефонограма за вх. №23435 від 14.11.2017 про розгляд справи без його участі, сої інтереси доручає представнику [PERSON], позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В попередньому судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] В попереднє судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилась, попередньо на адресу суду надійшла заява за вх. № 22691 від 06.11.2017 про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню . На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що з відповідачем він уклав шлюб 25 липня 2003 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадського стану Уманського міського управління юстиції Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія 1-СР № 078683 від 25.07.2003. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Через різність характерів та поглядів на життя між ними тривалий час виникали непорозуміння. З 2012 року їх стосунки загострились і вони припинили шлюбні відносини та проживають окремо. Його намагання зберегти шлюб та прохання до відповідача змінити погляди до проблем сімї, позитивних результатів не дали, відповідач свого відношення до сімї не змінив. Жодна із сторін не намагається порозумітись, кожен із них живе своїм життям. При наведених обставинах він не бачить можливості до збереження сімї, а збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Вважає, що почуття між ними втрачено і їх шлюб існує формально, а тому він наполягає на його розірванні. На примирення не згідний. Про його намір розірвати шлюб відповідач знає. Спільне майно розділять в добровільному порядку, а у випадку недосягнення згоди, додатково поставлять питання про розподіл спільного майна у судовому порядку. Враховуючи ту обставину, що на даний час він проживає та працює в іншій країні та не може бути присутній в засіданні, просить розглядати справу без його участі, за участю його представника [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] В попередньому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] В попереднє судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилась, попередньо на адресу суду надійшла заява за вх. № 23252 від 13.11.2017 про розгляд справи без її участі за участю її представника [PERSON], позовні вимоги визнає, проти позову не заперечує. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню . На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся із позовом до АТ «Українська залізниця» про визнання протиправним та скасування Наказу про звільнення № 2012/ос від 30.09.2020, про поновлення на роботі на посаді головного фахівця відділу економічної безпеки та запобігання корупції Львівського регіонального управління Департаменту економічної та інформаційної безпеки AT «Укрзалізниця», стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди в розмірі 100000 грн. Відповідно до ч.6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Враховуючи складність справи та значний обсяг описової і мотивувальної частин рішення суду, виготовлення яких вимагає тривалого часу, суд проголошує вступну та резолютивну частини рішення, відклавши складання повного рішення суду до п`яти днів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся із позовом до відповідача [PERSON] про \~розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 10.09.2011 року було зареєстровано шлюб між сторонами. Від шлюбу подружжя має сина, [PERSON], [INFO]. Позивач свою позовну заяву мотивує тим, що його подальше подружнє життя з відповідачем неможливе, так, як вони утратили почуття любові, сторони спільного господарства не ведуть, проживають окремо, стосунків не підтримують, їх шлюб носить лише формальний характер, тому просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, його представник звернулася до суду з проханням слухати справу за його відсутність, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити та провести заочний розгляд справи. За письмовою згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідач у судове засідання \~не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, прични неявки суду не відомі. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.09.2011 року було зареєстровано шлюб між сторонами. Від шлюбу подружжя має сина, [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на сімейне життя. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. На даний час строни проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на положення ч.2 ст.112 СК України враховуючи особливий характер сімейних відносин, суд приходить до висновку про те, що сімя позивача та відповідача існує лише формально і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, так, і інтересам неповнолітніх дітей. Суд вважає, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, сімя розпалась остаточно, збереження сімї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність розірвати шлюб, укладений між сторонами. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112, 174 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved