Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) про зняття арешту з майна та просив скасувати арешт, накладений ДВС Ленінського району м. Вінниці 03.08.2000 року, реєстраційний номер обтяження - 5417574, підставою якого є повідомлення ДВ-5-Л від 03.08.2000 року, з його нерухомого майна, а саме з належної йому на праві власності квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , мотивуючи позовні вимоги тим, що арешт на спірну квартиру на даний час є безпідставним, у зв`язку з чим порушуються та обмежуються права позивача як її власника. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.02.2020 року було витребувано від Державного нотаріального архіву Вінницької області усі наявні відомості щодо арешту на квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , зареєстрованого Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 02.08.2007 року за № 5417574 на підставі повідомлення ДВ-5-Л від 03.08.2000 року ДВС Ленінського району; витребувано від Першої вінницької державної нотаріальної контори усі наявні відомості щодо арешту на квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , зареєстрованого Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 02.08.2007 року за № 5417574 на підставі повідомлення ДВ-5-Л від 03.08.2000 року ДВС Ленінського району. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити; проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача - Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) - у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 21.06.2019 року № 171256191 (а.с. 10-12) вбачається, що на належну [PERSON] квартиру [ADDRESS] накладено арешт, зареєстрований Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 02 серпня 2007 року за № 5417574 на підставі повідомлення ДВС Ленінського району ДВ-5-Л від 03.08.2000 року; архівна дата 14.08.2000 року; дата виникнення 08.08.2000 року; № реєстра 10-463; внутр. № 4A01152F29F1252D484E). Однак, відповідно до повідомлення Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 26.07.2019 року № 6588/15.26-25/14, відсутнє виконавче провадження щодо стягнення з [PERSON] , в зв`язку з чим зняти арешт немає можливості (а.с. 9). Таким чином, позивач [PERSON] у зв`язку з накладеним на спірну квартиру арештом, який на даний час є безпідставним, невзмозі володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Аналогічні положення містяться і у ст. 317, 321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право. Враховуючи те, що накладення арешту на спірну квартиру на даний час є безпідставним, порушує та обмежує права позивача [PERSON] як її власника, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судові витрати позивач просив залишити за ним, у тому суд не розподіляє судові витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved