Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] про визнання права власності на обов»зкову частку у спадщині померлого чоловіка - [PERSON], який помер [INFO], незалежно від змісту його заповіту як непрацездатній вдові, а саме на ? частину усього спадкового майна і зокрема на ? частину квартири [ADDRESS]. Позивач просить визнати свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 164 від 04.07.2013 р., видане [PERSON] приватним нотаріусом [PERSON] частково недійсним в частині, яка складає належну обов»язкову частку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 17.05.2000 р. уклала шлюб з [PERSON]. В січні 2003 р. стала пенсіонером, а у 2010 р. була визнана інвалідом, з 2003 р. є непрацездатною. 26.03.2003 р. [PERSON] була приватизована квартира [ADDRESS], що підтверджується розпорядженням органу приватизації № 29237 від 26.03.2003 р. та свідоцтвом про право власності на житло від 26.03.2003 р. [INFO] чоловік [PERSON] помер в Німеччині. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої увійшла квартира [ADDRESS]. В жовтні 2012 р. в межах встановленого ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячного строку, звернулась до Дев»ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 30.10.2013 р. та 06.11.2013 р.зверталась до Дев»ятої Київської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтво про право на спадщину, однак було відмовлено, в зв»язку з тим, що 04.07.2013 р. спадщину отримав [PERSON]. Виявилось, що чоловіком [PERSON] було залишено заповіт від 16.11.2007 р., яким він все своє майно заповів своєму онуку [PERSON]. На час відкриття спадщини, серед спадкоємців першої черги була донька [PERSON] - відповідач [PERSON]. Однак, незважаючи на наявність вказаного заповіту, в силу ст.1241 ЦК України має право на належну обов»язкову частку у спадщині незалежно від змісту цього заповіту, як непрацездатна вдова померлого [PERSON], а саме на половину частки, яка належала б у разі спадкування за законом. В даному випадку на ? частину від усього майна [PERSON] і зокрема на ? частину квартири [ADDRESS]. Приватний нотаріус [PERSON] не здійснила належної перевірки повного кола спадкоємців, у т.ч. тих, що мають право на обов»язкову частку у спадщині згідно ст.1241 ЦК України та видала [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Згідно ст.1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав наведених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти вимог про визнання за позивачем права на обов»язкову частку у спадщині померлого [PERSON] та пояснив, що [PERSON] складено заповіт 16.11.2007 р., яким він все своє майно заповів своєму онуку [PERSON]. В установлений законом шестимісячний строк [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про прийняття спадщини. Була заведена спадкова справа. 04.07.2013 р. [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом: квартиру [ADDRESS]. Не було відомо, що дружина померлого звернулась з заявою про прийняття спадщини до Дев»ятої Київської нотаріальної контори. Зазначив, що існує заборгованість по сплаті комунальних послуг та утриманню квартири [ADDRESS]. Квартира знаходиться в незадовільному стані. Сума заборгованості повинна бути врахована при визначенні частки на спадкове майно. Третя особа - Головне управління юстиції в м. Києві, свого представника в судове засідання не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], помер [INFO] Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS], загальною площею 52,5 кв.м., що належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації державного житла Солом»янської районної в м. Києві державної адміністрації 26.03.2003 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17.05.2000 р., що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданим 17.05.2000 р. Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва. 16.10.2012 р. державним нотаріусом Дев»ятої Київської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу № 1002/2012 р. до майна померлого [PERSON] за заявою дружини [PERSON] від 16.10.2012 р. 15.01.2013 р. до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за заповітом щодо майна померлого [PERSON] звернувся - [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що 16.11.2007 р. [PERSON] заповідав все своє майно в Україні, в тому числі рухоме й нерухоме майно, у тому числі права на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], всі гроші, що знаходяться на рахунках в банках в Україні онукові [PERSON]. 04.07.2013 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на підставі заповіту, посвідченого 16.11.2007 р. Спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], [INFO], який помер [INFO] є громадянин [PERSON]. Спадщина на яку видано свідоцтво, складається з квартири під [ADDRESS]. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м.Києва [PERSON] на адресу суду було надіслано письмове пояснення, в яких нотаріус зазначив, що 15.01.2013 р. відкрита спадкова справа за заявою [PERSON], після померлого [INFO] [PERSON]. Все майно померлий заповітом заповідав [PERSON]. 15.01.2013 р. була отримана інформаційна довідка зі Спадкового реєстру щодо заведених спадкових справ за параметрами «[PERSON]» Інформація була відсутня. Впродовж 6 місяців інші спадкоємці не звертались, тому 04.07.2013 р. було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належну спадкодавцеві квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] на ім»я спадкоємця [PERSON]. 07.11.2013 р. звернулась [PERSON] і виявилось, що Дев»ятою Київською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа 1002/12 після померлого «[PERSON]». У свідоцтві про смерть наданого нотаріусу прізвище померлого [PERSON]. Відповідно до ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов»язкова частка). Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після смерті, той з поружжя, який його пережив, та батьки. В судовому засіданні встановлено, що спадкоємцями 1 черги, щодо майна померлого є його дружина [PERSON] та дочка [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що на день смерті чоловіка [PERSON] - [PERSON], [INFO] була непрацездатною, з 01.02.2010 р. рівень інвалідності становить 70 відсотків. [PERSON], як непрацездатна вдова має право на обов»язкову частку, яка в даному випадку становить ? частину від усього майна [PERSON] і зокрема на ? частину квартири [ADDRESS]. Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач, як непрацездатна вдова померлого має право на обов»язкову частку у спадщині в розмірі ? частини квартири [ADDRESS]. Оскільки положеннями ст. 1301 ЦК України передбачено можливість визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, з огляду на те, що свідоцтво про право на спадщину 04.07.2013 р. було видано [PERSON] з порушенням прав позивача, без урахування обов»язкової частки у спадщини, водночас Свідоцтво про право на спадщину за заповітом в повному обсязі видано лише на ім'я [PERSON], судом вбачаються підстави для визнання частково недійсним Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.07.2013 року, яке видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстроване в реєстрі під № 164, в частині спадкування 1/4 частини квартири [ADDRESS]. Стосовно позовних вимог про визнання права власності на ? частину усього майна спадкодавця [PERSON] і зокрема на ? частину квартири [ADDRESS], суд приходить до висновку, що за позивачем необхідно визнати право власності на ? частину квартири [ADDRESS], оскільки позивачем не надано доказів про інше майно спадкодавця. Враховуючи викладене,

Outcome: partial