Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина за законом на ? частини квартири [ADDRESS] Після смерті чоловіка вона, позивач, прийняла спадщину, однак державний нотаріус Першої Коломийської районної ДНК відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане майно оскільки частка померлого у спільній сумісній власності не виділена, про що виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії 16.11.2016 року. Вказує, що на момент відкриття спадщини була зареєстрована та проживала разом із спадкодавцем , а тому вважається такою , що прийняла спадщину. Оскільки оформити своє право на спадкове майно вона, позивач не має можливості, то змушена звернутися за захистом свого права до суду. Просить суд визнати за нею, позивачем [PERSON] право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] - ? квартири [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з явилась, подала письмову заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства, подав до суду заяву в котрій зазначив що даний позов не порушує прав та законних інтересів відповідача та просить справу розглянути без участі представника . Враховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.3 вищезгаданої статті спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі котрої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно п.11ст.346 ЦК України право власності припиняється з моменту смерті власника. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] 16 серпня 1964 року одружились, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 1417 (а.с.5) Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної,спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 11 лютого 2003 року, виданого Бюро по приватизації державного житлового фонду (а.с.6) та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Коломийським МБТІ 17 березня 2003 р. (а.с.7) Як вбачається з виписки з інвентаризаційних матеріалів, виданої ОКП «Коломийське МБТІ» вих. № 57033 від 06.10.2016 року квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] в рівних частках згідно вищезгаданого (а.с.9) [INFO] чоловік позивача [PERSON] помер про що 14 лютого 2004 року складено відповідний актовий запис №107 (а.с.4). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом на ? частини квартири [ADDRESS] На момент відкриття спадщини позивач [PERSON] була зареєстрована та проживала разом із спадкодавцем , що підтверджується довідкою № 105 від 24.11.2016 р., виданою сектором видачі довідок Відділу управління комунальним майном (а.с.10) Отже, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті її чоловіка та прийняла спадщину згідно вимог ст. 1270 ЦК України шляхом подачі заяви про прийняття спадщини за законом до нотаріуса. Встановлено, що позивач з метою оформлення спадщини зверталась до державного нотаріуса Першої Коломийської районної ДНК, у зв язку з чим нотаріусом відкрито спадкову справу 21.09.2016 року за № 159 (а.с.27), однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне майно оскільки частка померлого у спільній сумісній власності не виділена, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.11.2016 року (а.с.11). Згідно звіту про оцінку вартості квартири ТзОВ «ПрикарпатЕкспрес» від 23.11.2016 р. ринкова вартість об'єкта оцінки становить 202 300 грн., ? частина об'єкт оцінки - 101 150 грн. (а.с.13). Отже, суд прийшов до переконання, що позов [PERSON] слід задоволити та визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] : ? частки квартири [ADDRESS]. На підставі наведеного та ст. 16,328,392,1261,1268,1270 ЦК України,

Outcome: approved