Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Полтавський комбінат хлібопродуктів» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати. Просив суд задовольнити його позовні вимоги, стягнувши з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі за період з 03 травня 2019 року по 01 серпня 2019 року в сумі 27906 грн. 39 коп. Ухвалою суду від 21.08.2019 року провадження у справі відкрите за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник позивача ДП. «Полтавський комбінат хлібопродуктів» в судове засідання не з`явився, відзив на позов та будь-які клопотання, заяви до суду не надходили. 16.09.2019 року судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду даної цивільної справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Згідно зіст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст. ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно дост. 43 Конституції України, держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Статтею 115 КЗпП Українипередбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Статтею 233 КЗпП Українивстановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено, що відповідно до наказу №35-к від 03.05.2019 року позивач був прийнятий на роботу в державне підприємство «Полтавський комбінат хлібопродуктів» на посаду охоронника, що підтверджується трудовою книжкою позивача ( а.с. 6-8). Згідно довідки ДП «Полтавський комбінат хлібопродуктів» № 96 від 01 серпня 2019 року [PERSON] на даний час перебуває у трудових відносинах з ДП «Полтавський комбінат хлібопродуктів». Заборгованість по заробітній платі становить 27906 грн. 39 коп. (а.с. 4). Відповідач не надав суду відзив на позов, фактично не оспорив позовні вимоги позивача, що дає підстави суду дійти до висновку про відсутність спору щодо розміру заборгованості по заробітній платі. Також суду не надано жодного належного доказу щодо сплати відповідачем позивачу зазначеної суми боргу. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі у розмірі 27906 грн. 39 коп., в межах заявлених позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору, а отже судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави у1921 грн.

Outcome: approved