Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Тишківської сільської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, в якій просила: - визнати за нею - [PERSON] , [INFO] в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай), розміром 2,73 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Тишківської сільської ради Лубенського району Полтавської області, яка належала на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого згідно розпорядження голови Лубенської РДА №114 від 06.03.1997 року, як члену колективного сільськогосподарського підприємства «Тишківське» Тишківської сільської ради Лубенського району Полтавської області [PERSON] , який помер [INFO] , право на яку було передано [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1602 від 29.10.2003 року. В обґрунтування своїх вимог вказала, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина в склад якої входила земельна частка ( пай), розміром 2,73 в умовних кадастрових гектарах, розташована на території Тишківської сільської ради Лубенського району Полтавської області, яку прийняла його дружина [PERSON] , отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом № 1602 від 29.10.2003 року. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилась спадщина, в тому числі і земельна частка ( пай), розміром 2,73 в умовних кадастрових гектарах, розташована на території Тишківської сільської ради Лубенського району Полтавської області. При зверненні спадкоємця за заповітом [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у видачі свідоцтва про право на спадщину на дану земельну частку (пай) було відмовлено, оскільки не було надано правовстановлюючих документів на неї. Представник позивача [PERSON] , адвокат Воронько О.О. у судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просила справу розглядати у її відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, згідно заяви просили слухання справи проводити у відсутність їх представника, щодо задоволення позовних вимог позивача не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося та розгляд справи відбувся на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає приписам ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Суд, всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. За частиною 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08.11.1996 року Тишківською сільською радою Лубенського району Полтавської області (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), як члену колективного сільськогосподарського підприємства «Тишківське», що розташоване на території Тишківської сільської ради Лубенського району Полтавської області на підставі розпорядження Лубенської райдержадміністрації від 06.03.1997 року № 114, розміром 2,73 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( а.с.6). Після смерті [PERSON] право на земельну частку (паю) передано його дружині [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №1602 від 29.10.2003 року. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого відділом ДРС Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області( а.с.12). Згідно копії постанови про відмову у вчинені нотаріальних дій від 14.08.2020 року, виданої державним нотаріусом Другої дніпровської державної нотаріальної контори Матвієнко В.Г., ним відкрито спадкову справу № 97/2013 після померлої [PERSON] року 25.01.2013 року. Спадщину після [PERSON] прийняла донька померлої [PERSON] шляхом подачі відповідної заяви. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) відмовлено у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на неї за спадкодавцем [PERSON] ( а.с.17). Відповідно до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON] , що підтверджується наданою копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 04.07.1966 року с. Тишки Лубенського району Полтавської області (а.с.9), тобто позивач є спадкоємцем за заповітом на майно померлої [PERSON] . Відповідно до роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Враховуючи те, що позивач позбавлений можливості оформлення нею своїх спадкових прав та отримання свідоцтва про прийняття спадщини у позасудовому порядку, її не визнане право підлягає судовому захисту у спосіб встановлений п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України. Отже, з огляду на вищевикладене,

Outcome: approved