Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем [PERSON] він проживав однією сім`єю без державної реєстрації шлюбу з 2014 року у с. Корінецьке Талалаївського району, відповідач була внутрішньо переміщеною особою з Луганської області. Під час спільного проживання [INFO] відповідачка народила дитину - сина [PERSON] . Стосунки позивача і відповідачки фактично припинились у березні 2018 року, дитина залишилась на утриманні позивача, а місце проживання відповідачки йому невідоме, вона виїхала з села і де знаходиться на даний час, позивачу невідомо. Сторони офіційно в шлюбі не перебували, під час реєстрації народження дитини спільну заяву до органів державної реєстрації не подавали, тому реєстрація народження дитини здійснена за ч.1 ст. 135 СК України за вказівкою матері. Позивач звертався до відповідача з проханням визнати його батьківство, адже він являється біологічним бать ком дитини , але вона відмовлялась, але не дивлячись на це позивач вважає себе батьком дитини і тому просить суд визнати його батьком [PERSON] . [INFO] . В судове засідання по справі позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують і просять задовольнити. Представники третіх осіб - Талалаївського районного відділу ДРАЦС, служби у справах дітей Талалаївської РДА - в судове засідання не з`явились, через канцелярію суду надали заяву про розгляд справи без їх участі, у вирішенні позову покладаються на розсуд суду. Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач [PERSON] в судове за сідання не з`явилась, про дату час і місце судового розгляду повідомлена через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене 25 лютого 2020 року, тому у відповідності до положень ч.11 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Судом вживались всі заходи, передбачені ЦПК України для належного повідомлення відповідача [PERSON] про час і місце судового розгляду - встановлено місце його реєстрації, місце проживання його та його матері, але судові повістки поверталися до суду не врученими. Суд, за згодою позивача, ухвалив провести розгляд справи на підставі доказів, що містяться у справі, з винесенням заочного рішення по справі, що відповідає положенню ст. 280 ЦПК України, коли у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, заперечення на позов не подав, позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування даних умов. Тобто судом справа розглянута у відповідності до ч.10 ст. 130 ЦПК України після надходження до суду відомостей щодо її виклику до суду в порядку, визначеному ЦПК. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Разом з позовною заявою представником позивача подавались клопотання про відстрочення від сплати судового збору, виклик свідків, клопотання про витребування доказів, а саме - із відділу ДРАЦС повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження дитини із зазначенням відомостей про батька згідно ст. 135 СК України, із Управління соціального захисту населення Талалаївської РДА відомості про [PERSON] як внутрішньо переміщену особу, та клопотання про призначення судової генетичної експертизи. Всі клопотання задоволені судом під час підготовчих судових засідань. Ухвалою від 19 травня 2019 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, згідно якого відповідач [PERSON] на території Корінецького старостинського округу не зареєстрована та фактично не проживає, було відкрито загальне позовне провадження у справі відповідно до ч.9 ст. 28 ЦПК України, призначено підготовче засідання на 04 вересня 2019 року, яке було відкладено на 16 червня 2019 року за клопотанням представника позивача. Ухвалою підготовчого судового засіданні від 16 вересня 2019 року позивачу [PERSON] відстрочено сплату судового збору на строк до винесення рішення. Ухвалою підготовчого судового засідання від 16 вересня 20219 року закрите підготовче провадження та призначена справа до судового розгляду по суті на 18 жовтня 2019 року, в порядку підготовки справи до судового розгляду витребувано докази. Ухвалою судового засідання від 18 жовтня 2019 року по справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського міського бюро судово-медичної експертизи, провадження по справі на час проведення експертизи зупинене. 25 лютого 2010 року до суду надійшов висновок експерта від 07 лютого 2020 року. Ухвалою від 25 лютого 2020 року відновлено провадження по справі, призначено судове засідання на 17 березня 2020 року, відповідача [PERSON] повідомлено шляхом поміщення оголошення на сайті Судової влади України. Судом під час розгляду справи по суті встановлені фактичні обставини справи, та зміст спірних правовідносин, які підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні і на підставі яких встановлені відповідні обставини. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] народився [INFO] , в графі «Батько» зазначено - [PERSON] , в графі «Мати» - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.11.2016 р. (а.с. 7). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 1356 Сімейного кодексу України від 18.10.2019 року, щодо актового запису про народження [PERSON] відомості про батька - [PERSON] - записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с.103-103 зв.). Згідно довідки Корінецького старостинського округу Талалаївської селищної ради від 22.05.2019 року [PERSON] проживає в [ADDRESS] , разом з ним, зокрема, проживає син [PERSON] (а.с.8). Згідно довідки Корінецького старостинського округу Талалаївської селищної ради від 22.05.2019 року на утриманні [PERSON] знаходиться його син [PERSON] , (а.с.9). Згідно повідомлення управління соціального захисту населення Талалаївської РДА від 20.09.2019 року [PERSON] взята на облік як внутрішньо переміщена особа згідно довідки від 25.11.2015 року. (а.с.99). Згідно копії довідки від 25.11.2015 року № 0000045720 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Луганськ, зареєстроване місце проживання - [ADDRESS] , фактичне місце проживання - [ADDRESS] (а.с.100). Згідно висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 103-390-2019 від 07.02.2020 року молекулярно-генетичним дослідженням встановлено, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99, 9 %, біологічне батьківство вважається доведеним (а.с.113-116). Оцінивши надані учасниками справи докази, подані на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку, що між учасниками справи склались правовідносини з приводу реєстрації народження дитини та визнання батьківства, утримання дітей, які регулюються як загальними нормами Цивільного кодексу України, так і спеціальними нормами Сімейного Кодексу України та підзаконними нормативно-правовими актами. Розглядаючи позовну вимогу [PERSON] про визнання батьківства, суд виходить з наступного. За положеннями ч. 2 ст.125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно ч. 1ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. При цьому позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1ст. 135 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Пунктами 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст.128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема, дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України). Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства( материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved