Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкування з дитиною батьком, який проживає окремо від неї. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 26.08.2016 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 29.01.2019 року. Від даного шлюбу вони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, після розірвання шлюбу дитина стала проживати разом з відповідачем. З самого моменту розлучення між ним та відповідачем почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні дочки, її відвідуванні. Відповідач стала створювати штучні перешкоди його нормальному спілкуванню з донькою. Всі його спроби мирним шляхом врегулювати спір призводять лише до конфліктів. На даний час він добровільно бере участь у матеріальному забезпеченні повноцінного життя дитини, бажає виконувати свій батьківський обов`язок в повній мірі, брати участь у вихованні дитини, спілкуватись з нею, проявляти свою батьківську любов особисто. Посилаючись на викладені обставини, а також на небажання відповідача врегулювати спір мирним шляхом, позивач просить задовольнити його вимоги, а саме: 1.Визначити йому наступний спосіб у вихованні та спілкуванні з дитиною шляхом надання можливості на побачення та спілкування з донькою: -безперешкодно відвідувати доньку в дошкільних та в подальшому учбових закладах та інших установах, на всіляких заходах, в яких безпосередньо бере участь дитина; -щотижня з 10.00 год. суботи до 19.00 год. неділі з можливістю відвідування дитиною його місця проживання за адресою: [ADDRESS] , з урахуванням режиму дня дитини та стану її здоров`я без присутності матері дитини, у подальшому з правом забирати дитину з дошкільного навчального закладу (після вступу дитини в шкільний навчальний заклад з правом забирати дитину зі шкільного навчального закладу); -у день народження дитини [INFO] або на наступний день після дня народження кожного року з 10.00 год. до 19.00 год. з місцем зустрічей без обмежень з можливістю відвідування дитиною його місця проживання за адресою: [ADDRESS] , з урахуванням режиму дня дитини та стану її здоров`я без присутності матері дитини, у подальшому з правом забирати дитину з дошкільного навчального закладу (після вступу дитини в шкільний навчальний заклад з правом забирати дитину зі шкільного навчального закладу); -у день народження позивача або на наступний день після його дня народження кожного року з 16.30 год. до 20.00 год. у будній день та з 10.00 год. до 19.00 год. у вихідний день з місцем зустрічей без обмежень з можливістю відвідування дитиною його місця проживання за адресою: [ADDRESS] , з урахуванням режиму дня дитини та стану її здоров`я без присутності матері дитини; -у свята щороку 01 січня або 02 січня, 07 січня або у інші офіційні святкові дні з 10.00 год. до 19.00 год. з місцем зустрічей без обмежень з можливістю відвідування дитиною його місця проживання за адресою: [ADDRESS] , з урахуванням режиму дня дитини та стану її здоров`я без присутності матері дитини; -у літній період з 01 червня по 31 серпня кожного року тривалістю 14 календарних днів для спільного відпочинку з дитиною з правом виїзду за кордон та в межах України для її оздоровлення, з урахуванням режиму дня дитини та стану її здоров`я без присутності матері дитини за попередньою домовленістю з матір`ю дитини з повідомленням матері дитини про місцезнаходження дитини; -забирати дитину два рази на тиждень з дошкільного навчального закладу (після вступу дитини в шкільний навчальний заклад з правом забирати дитину зі шкільного начального закладу) з повідомленням матері; -в день побачення з дитиною надати право забирати дочку з дому для побачення особисто з повідомленням матері дитини про місцезнаходження дитини. 2.Зобов`язати відповідача не чинити йому перешкод у спілкуванні з дочкою, в т.ч. шляхом телефонного та інтернет зв`язку. 3.Зобов`язати відповідача надавати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дочки, в т.ч. в разі настання таких змін повідомляти його особи на наступний день з дня настання таких обставин. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 30.04.2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 10.12.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала, вказуючи на те, що вона не чинить жодних перешкод позивачу у спілкуванні з донькою. Відповідач також не погодилась із запропонованим позивачем способом участі батька у вихованні дитини, зокрема щодо надання відпочинку протягом 14 днів. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, у своєму листі просить розглядати справу в його відсутність. Враховуючи обставини справи, з урахуванням положень ст.19 СК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника третьої особи. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, повно та всебічно дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.08.2016 року, який розірвано рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 29.01.2019 року (а.с.12, 14-15). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Сторони в судовому засіданні підтвердили, що малолітня дитина сторін проживає разом з відповідачем і спору між ними з цього приводу немає. Згідно висновку Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування від 27.08.2020 року № 102/02/37-5867, адміністрація вважає за доцільне визначити способи участі у вихованні та спілкуванні позивачу з малолітньою дитиною наступним чином: -перші та треті вихідні місяця з 10.00 год. суботи до 19.00 год. неділі; -28 липня (наступний день після дня народження дитини) з 10.00 год. до 19.00 год.; -03 вересня (день народження батька) з 16.30 год. до 20.00 год. у будній день та з 10.00 год. до 19.00 год. у вихідний день; -святкові дні за домовленістю між батьками. Зустрічі проводити, враховуючи інтереси, стан здоров`я та бажання дитини (а.с.35-36). У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація) 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому випадку, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.9 Конвенції, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращім інтересам дитини. У ст.7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Згідно статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх заміняють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до частин першої та другої статті 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Як визначено ст.ст.150, 151 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини та право обирати форми та методи виховання, крім тих які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Статтею 153 СК України встановлено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування. Відповідно ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкодити тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. У п. 54 рішення ЕСПЛ « Хант проти України» ( від 07.12.2006 року), суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі Olsson v. Sweden, від 27 листопада 1992 року) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78.) Практика ЕСПЛ встановлює акценти, відповідно до яких при розгляді сімейного спору пріоритет мають інтереси дитини над інтересами батьків; діти, народжені у шлюбі, і діти, народжені поза шлюбом, є рівними у своїх правах; будь-яке обмеження, накладене на особисте спілкування у відносинах між батьками та дітьми, повинне ґрунтуватися на належних до справи та обґрунтованих причинах, висунутих для захисту інтересів дитини і для подальшого об`єднання сім`ї. (Справа «Савіни проти України» від 18 грудня 2008р., «МакМайкл проти Сполученого Королівства» від 24 лютого 1995 року). Визначаючи конкретний порядок участі позивача у вихованні дитини, суд враховує те, що форми й методи виховання дитини не повинні суперечити Конституції України (стаття 52), Конвенції про права дитини від 2 листопада 1989 року ( статті 8,12, 16, 19, 28, 31, 32, 34, 36, 37), Декларації прав дитини, ЗУ України «Про охорону дитинства» та приймає до уваги те, що позивач бажає брати участь у вихованні рідної дочки, і таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правих норм, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, оскільки судом встановлено, що між сторонами не досягнуто згоди щодо виховання дитини, що призводить до непорозумінь та свідчить про наявність перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною. Також, з урахуванням наведених правових норм, суд приходить до висновку про те, що підстави для усунення батька від спілкування з дитиною відсутні, а тому, враховуючи відсутність згоди між сторонами щодо участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею, такий порядок підлягає встановленню в судовому порядку, а також позивачу мають бути усунуті перешкоди у спілкуванні з донькою. Визначаючи конкретний порядок участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею, суд виходить також з положень ст.ст.12, 13 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відтак, враховуючи висновок Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, наданий на виконання ст.19 СК України, суд вважає можливим визначити наступний спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні з донькою: -перші та треті вихідні кожного місяця з 10-00 год. суботи до 19-00 год. неділі без присутності матері, з урахуванням стану здоров`я дитини; -28 липня щороку (наступний день після народження дитини) з 10-00 год. до 19-00 год. без присутності матері, з урахуванням стану здоров`я дитини; -03 вересня щороку (день народження батька) з 16-30 год. до 20-00 год., якщо припадає на будній день та з 10-00 год. до 19-00 год., якщо припадає на вихідний день, з урахуванням стану здоров`я дитини; -02 січня та 07 січня щороку з 10-00 год. до 19-00 год. без присутності матері, з урахуванням стану здоров`я дитини; -в літній період щороку за попередньою домовленістю з матір`ю дитини протягом 14 календарних дні для спільного відпочинку з дитиною за наявності згоди дитини та враховуючи стан її здоров`я, без присутності матері дитини. При визначенні такого порядку участі батька у спілкуванні та вихованні дитини, суд враховує вік дитини, її права та інтереси, а також баланс прав та обов`язків батьків щодо дитини. Такий порядок забезпечить належну участь батька у вихованні дитини на даному етапі її життя без порушень звичайного порядку життя дитини. Суд звертає увагу і на те, що у разі зміни обставин, пов`язаних із віком дитини, при наявності спору між батьками, позивач не позбавлений можливості згідно вимог статі 158 СК України звернутись до органу опіки та піклування для встановлення способів участі у вихованні дитини або згідно статті 159 СК України звернутись до суду про визначення іншого способу його участі у вихованні дитини. Інші доводи сторін на висновки суду не впливають і підстав для задоволення позову в повному обсязі або ж відмови у задоволенні позову не дають. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial