Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою 24 липня 2020 року, в обґрунтування якої посилається на те, що відповідно до анкети №092500025577, заяви-договору №0925\\063971-PR від 14 січня 2015 року про надання банківських послуг для клієнтів-фізичних осіб в ПАТ «Укрсоцбанк», згідно якого [PERSON] надано ПАТ «Укрсоцбанк» кредитну картку, картковий рахунок на кредитні кошти в сумі 250 000,00 грн, з процентною ставкою до 15 числа місяця наступного за місяцем формування щомісячної Виписки 0.10% річних, з 15 числа наступного за місяцем формування щомісячної Виписки 28.00% річних. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною виданий виконавчий напис №5833 від 19.10.2018 року, про стягнення заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування для клієнтів-фізичних осіб в АТ «Укрсоцбанк» №0925\\063971-PR від 14.01.2015 року на користь ПАТ «Укрсоцбанк» в сумі 52507,11 грн. грн., з яких: 19 824,66 грн. - заборгованість за тілом кредиту по Кредитному договору; 31 682,45 грн. - заборгованість за відсотками, які були нараховані за користування Кредитними коштами у період з моменту укладення Кредитного договору по 21.06.2018 року; 1000,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною. 05.11.2018 року відповідно до постанови Приватного виконавця Чернівецького обласного виконавчого округу Кондрюка К.О. було відкрито виконавче провадження №57595071 за заявою АТ «Укрсоцбанк» на виконання виконавчого напису нотаріуса №5833 виданого 19.10.2018 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною від 19.10.2018 року, щодо стягнення з [PERSON] на користь АТ «Укрсоцбанк», заборгованості за кредитним договором 52507,11 грн. На думку позивача, виконавчий напис №5833 виданий 19.10.2018 року, про стягнення заборгованості, вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне відкриття провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про стягнення заборгованості, так як нотаріусом не перевірено чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення виконавчого напису. Окрім цього, такий вчинений із порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій так як останній рух коштів мав місце у 2015 років, а тому відповідачем пропущено трьохрічний строк протягом якого міг звернутися із заявою про вчинення виконавчого напису. Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №5833 виданий 19.10.2018 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною від 19.10.2018 року, щодо стягнення на користь АТ «Укрсоцбанк», заборгованості за кредитним договором 52507,11грн. та стягнути з АТ «Альфа-Банк» на її користь сплачений судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. Позивач на призначені судові засідання не з`явився, однак представник позивача адвокат Мар`ян І.С. подав заяву про розгляд справи у його відсутності та просив задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач АТ «Альфа-банк» був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, на призначене судове засідання свого представника не направляв, про причини неявки суд не повідомив, до суду відзиви на позовну заяву на наххїодили, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. в судове засідання не з`явилась, жодних заяв, у яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність, до суду не надходили. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до анкети №092500025577, заяви-договору №0925\\063971-PR від 14 січня 2015 року про надання банківських послуг для клієнтів-фізичних осіб в ПАТ «Укрсоцбанк», згідно якого [PERSON] надано ПАТ «Укрсоцбанк» кредитну картку, картковий рахунок на кредитні кошти в сумі 250 000,00 грн, з процентною ставкою до 15 числа місяця наступного за місяцем формування щомісячної Виписки 0.10% річних, з 15 числа наступного за місяцем формування щомісячної Виписки 28.00% річних. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною виданий виконавчий напис №5833 від 19.10.2018 року, про стягнення заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування для клієнтів-фізичних осіб в АТ «Укрсоцбанк» №0925\\063971-PR від 14.01.2015 року на користь ПАТ «Укрсоцбанк» в сумі 52507,11 грн. грн., з яких: 19 824,66 грн. - заборгованість за тілом кредиту по Кредитному договору; 31 682,45 грн. - заборгованість за відсотками, які були нараховані за користування Кредитними коштами у період з моменту укладення Кредитного договору по 21.06.2018 року; 1000,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною. 05.11.2018 року відповідно до постанови Приватного виконавця Чернівецького обласного виконавчого округу Кондрюка К.О. було відкрито виконавче провадження №57595071 за заявою АТ «Укрсоцбанк» на виконання виконавчого напису нотаріуса №5833 виданого 19.10.2018 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною від 19.10.2018 року, щодо стягнення з [PERSON] на користь АТ «Укрсоцбанк», заборгованості за кредитним договором 52507,11 грн. Даючи законну та правову оцінку доказам по справі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по Справі № 826/20084/14, яку ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, залишено без змін, визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24 листопада 2017 року № 92. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року відмовлено. При вчиненні виконавчого напису №5833 від 19.10.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., не було враховано та не перевірено факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим було порушено вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором №0925\\063971-PR, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом у виконавчому напису зроблено АТ «Укрсоцбанк» одноособово, та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками банку, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків АТ «Укрсоцбанк» і не може бути доказом безспірності грошових вимог АТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] Кредитний договір №0925\\063971-PR, укладався на підставі договору оферти розробленої банком. Умови договору повинні бути чіткими і зрозумілими для споживача таких послуг. У заявці та анкеті відсутні умови щодо процентної ставки та відповідальності за прострочення платежів, відсутня інформація, що позичальник ознайомилася з цими умовами. Банк не підтвердив, які ж конкретні умови він запропонував позичальнику при підписанні анкети-заявці. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Таким чином проценти та штрафні санкцій за користування кредитним коштами не застосовуються, адже, позичальник не підписав жодного документу, який би обумовлював порядок та умови нарахування і сплати таких платежів. В такому випадку банк має право на повернення виданих коштів та стягнення процентів передбачених положеннями статей 625 та 1048 ЦК України. До такого висновку 03.07.2019 року прийшла і Велика Палата Верховного Суду у справі справа № 342/180/17. Отже, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. при вчиненні оспорюваного виконавчого напису №5833 від 19.10.2018 року не враховано тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів, вже не чинні та стягнуто заборгованість за межами строку позовної давності. Відповідно до п. п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно з пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Отже, на момент вчинення виконавчого напису набрало чинності судове рішення, яким визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України, №662 від 26.11.2014 року, якою доповнено Перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Така обставина дає змогу дійти висновку про те, що вчинений виконавчий напис для стягнення боргу з позивача вчинений на правочині, що не передбачає звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів, оскільки на момент його вчинення зміни до Переліку, якими було запроваджено можливість вчинення виконавчих написів по стягненню заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин були визнано нечинними судовим рішенням. За таких обставин, виконавчий напис нотаріуса, здійснений 19 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за №5833 про стягнення з [PERSON] на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРСОЦБАНК» 52507, 11 грн. (п`ятдесят дві тисячі п`ятсот сім гривень одинадцять копійок) слід визнати таким, що не підлягає виконанню. 10 вересня 2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». Згідно Рішення №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме - з 15 жовтня 2019 року. Протоколом №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15 жовтня 2019 року було вирішено затвердити Передавальний акт (п. 2.1. протоколу). Таким чином, 15 жовтня 2019 року відповідно до підпункту «г» пункту 11 частини 4 статті 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», пунктів 3.1, 5.3, Постанови Правління НБУ № 189 від 27 червня 2008 року «Про затвердження положення про особливості реорганізації банку за рішенням його власників», було затверджено Передавальний акт у відповідності до якого АТ «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів. Згідно п. 1 Передавального акту від 15 жовтня 2019 року, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження цього Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме з 15 жовтня 2019 року. Згідно ч. 1 ст. 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Згідно п. 2 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі в розмірі 840,80 грн., які підлягають стягненню з АТ «Альфа-Банк» як правонаступника АТ «Укрсоцбанк» та співвідповідача по справі.

Outcome: approved