Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Згідно позовної\~заяви позивач\~ [PERSON] \~зазначає про\~те,\~що з\~відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі, що був зареєстрований 16 листопада 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1741. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] . З відповідачем спільне життя не склалося, під час спільного проживання між ними постійно виникали суперечки, конфлікти та непорозуміння на побутовому грунті. Почуття любові та взаємоповаги між ними втрачено. З січня 2021 року з відповідачем спільно не проживають. Шлюбні відносини\~фактично припинені.\~Вважає,\~що примирення\~між ними\~та збереження\~шлюбу неможливе\~і суперечить\~її інтересам\~та інтересам\~їх дитини. Відповідач\~ [PERSON] \~фінансової допомоги\~на утримання\~дитини не\~надає. Їй відомо,\~що відповідач\~ [PERSON] \~є здоровою\~та працездатною\~особою,\~працює різноробочим\~в СП\~ТОВ «Модерн-Експо»\~та отримує\~щомісячно заробітну\~плату в\~сумі приблизно\~9000,00\~гривень. Інших утриманців не має, а тому може надавати допомогу на утримання їх неповнолітньої дитини. З вказаних підстав у позовній заяві позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , що був зареєстрований 16\~листопада 2008\~року у\~Відділі реєстрації\~актів цивільного\~стану Луцького\~міського управління\~юстиції Волинської\~області,\~ актовий запис № 1741, а після розірвання шлюбу залишити їй право іменуватися прізвищем - [PERSON] . Крім того,\~у позовній\~заяві позивач [PERSON] просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду з позовною заявою про стягнення аліментів та до досягнення дитиною повноліття. На розгляд справи позивач [PERSON] не з`явилася. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Махацький Ю.М. позовні вимоги позивача підтримав, з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] \~в судові\~засідання 19\~жовтня,\~8\~листопада та\~23\~листопада 2021\~року не\~з`явився,\~хоч про\~час та\~місце судового\~розгляду справи\~був повідомленим\~у встановленому\~порядку, шляхом надіслання судових повісток на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача та розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Частина 10 статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначає, що за адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Причини неявки в судові засідання відповідач [PERSON] не повідомив, клопотань про проведення судового розгляду справи без його участі, відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавав. За таких обставин та за наявної згоди представника позивача, суд приходить до висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом по даній цивільній справі призначалися судові засідання 19 жовтня, 8 листопада та 23 листопада 2021 року. У вказані судові засіданні відповідач та/чи його представник не з`являлися. Відповідач до суду відзиву на позовну заяву не подавав. Під час розгляду справи представник позивача заявив клопотання про долучення до матеріалів справи довідки про склад сім`ї [PERSON] та довідки про доходи [PERSON] . Таке клопотання було задоволене судом. В ході розгляду справи сторони (їх представники) інших заяв та/чи клопотань до суду не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. \~ \~ \~ \~Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6) сторони по справі зареєстрували шлюб 16 листопада 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1741. Від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] . В силу вимог ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Стаття 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачає, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України визначено, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. В судовому засіданні встановлено, що позивач не бажає зберегти шлюб, наполягає на його розірванні. Шлюбні відносини між сторонами припинені, а тому суд, на підставі статті 112 СК України, приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами, оскільки встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Розірвання шлюбу між сторонами по справі не буде суперечити інтересам відповідача та інтересам дитини сторін по справі, яка є неповнолітньою. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача [PERSON] про розірвання шлюбу. Ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача [PERSON] про розірвання\~шлюбу та залишення\~права після\~розірвання шлюбу\~надалі іменуватися\~прізвищем [PERSON] . Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). З довідки № 09-16/378, виданої Боремельською сільською радою Рівненської області 14 липня 2021 року, вбачається, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю [PERSON] (позивачем по справі). В силу вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. П. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачає, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, аліменти з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача [PERSON] , за її вибором, на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на час розгляду справи становить 1255 гривень. Із змісту довідки № 376, виданої 21 липня 2021 року Спільним українсько- польським підприємством в формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Модерн-Експо», вбачається, що відповідач [PERSON] з 6 червня 2021 року працює в СП ТОВ «Модерн-Експо» вальцювальником стана холодного прокату ІІ розряду та його дохід за період з 6 червня 2021 року по 30 червня 2021 року складав 12934,92 гривень (а.с. 43). За таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2500,00 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою та до досягнення дитиною повноліття. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд вважає, що зазначений вище розмір аліментів, не буде вважатися завищеним в нинішніх умовах проживання та не створить відповідачеві додаткових труднощів матеріального характеру. При цьому, суд враховує те, що відповідач є працездатним, отримує дохід та має можливість надавати матеріальну допомогу. Ч. 1 ст. 191 СК України визначає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. На підставі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Із дослідженої в судовому засіданні квитанції № 79 (а.с. 12) встановлено, що за надання професійної правничої допомоги позивачем [PERSON] понесено витрати в розмірі 2000,00 гривень. За таких обставин, відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК\~України, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача понесені позивачем [PERSON] витрати на надання професійної правничої допомоги в розмірі 2000,00 гривень. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судовий збір в розмірі 908,00 гривень, що був сплачений позивачем на час подання до суду позовної заяви за вирішення позовних вимог в частині розірвання шлюбу (а.с. 1). Крім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у зв?язку з розглядом цієї справи в частині вимог про стягнення аліментів в розмірі 908,00 гривень, з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року (з наступними змінами) щодо встановленого мінімального розміру судового збору за подання до суду позовів майнового характеру та того, що на час подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів позивач [PERSON] була звільнена від сплати судового збору. Підстав для\~звільнення відповідача [PERSON] від сплати судового збору не встановлено. У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалась на положення ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113, 180-182,184 СК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованими. Відповідно до ст.ст. 104, 105, 110, 112-114, 180-184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 13, 258, 259, 265, 268, 273, 280, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

Outcome: approved