Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом в якому зазначила, що 29 квітня 2011 року між нею та кредитною сілкою «Українська народна каса «Сватова - Лучка» укладений договір № 91 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Згідно умов договору, вона внесла на депозитний рахунок даної фінансової установи грошовий вклад в сумі 40000 грн. на умовах строковості, платності та зворотності на строк з 29 квітня 2011 р. по 29 квітня 2012 року включно, з процентною ставкою по вкладу у розмірі 20 % річних. У відповідності з п. 2.6 Договору, відповідач зобов'язувався повернути суму внеску, а також сплатити нараховані на внесок проценти день, визначений п. 1.1 Договору, тобто 29 квітня 2012 року. Таким чином, кредитна спілка зобов'язана була виконати зобов'язання по договору і повернути основну суму внеску - 40000 грн. та нараховані проценти у розмірі 7487,67 грн. Загальна сума нарахованих процентів підтверджується графіком розрахунку, який являється невід'ємною частиною договору. Але ні в установлені строки, ні до теперішнього часу відповідач не виконав договірних зобов'язань. Даний факт підтверджується листом голови правління Кредитної спілки за № 454 від 09.12.201 р. із якого слідує, що відповідач повністю визнає боргові зобов'язання, але при цьому посилається на неможливість їх виконання, із-за необхідності збільшення статутного капіталу та залучення коштів по простроченим кредитам. Вважає, що діями відповідача, який не виконав зобов'язання, порушується її право власності. Так, згідно ч.1, ч. 2 ст. 23 ЗУ «Про кредитні спілки» внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нараховані на ці кошти та пайові внески проценти належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожен член кредитної спілки має право отримати, належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, в порядку та строки, які визначені у відповідності до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеним з членом кредитної спілки договором. Із норми ч. 7 ст. 10 Закону слідує, що повернення внесків проводиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого договором. Згідно ст.. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі, обумовленому в договорі. Так, відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків являються: договори та інші угоди. Згідно ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються в межах, встановлених договором. Із норми ст.. 526 ЦК України слідує, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог даного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.. 629 ЦК України, договір являється обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, відповідач зобов'язаний виплатити по невиконаному зобов'язанню 47487, 67 грн. (розмір внеску 40000 грн.+ проценти по внеску 7487,67 грн). Крім того, згідно умов п. 7.1 договору, договір набирає силу з моменту його підписання обома Сторонами і діє до повного виконання Сторонами особистих зобов'язань у відповідності з цим договором. Згідно ст.. 1048 ЦК України, позикодавець має право на отримання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок отримання процентів встановлюється договором. Із цього слідує, що відповідач зобов'язаний сплатити по діючому договору відсоткову ставку у розмірі 20 % річних, у відповідності з п.п 2.2 договору, за період з дати закінчення строку виплати внеску, а саме з 30 квітня 2012 року і по день пред'явлення нею позовних вимог - 19 грудня 2013 року. Період прострочення повернення внеску складає 569 днів. Виходячи із суми внеску - 40000 грн., процентної ставки по внеску 20 % річних та періоду користування грошовими коштами - 569 днів, розмір суми по процентам складає 12471,23 грн. (40000 грн.x 20:100):365 дн. х 569 дн.). Крім цього, у відповідності з ч. 1 ст. 265 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В цій частині, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Тому вважає, що відповідач зобов'язаний сплатити суму внеску 40000 грн. з врахуванням індексу інфляції, починаючи з травня 2012 року і по день пред'явлення позову.Сума грошового зобов'язання з врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення складає 40482,28 грн. (розрахунок додається до позову). У відповідності з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник зобов'язаний сплатити 3 % річних від простроченої суми, якщо інший процент не встановлений договором. Оскільки проценти за прострочення платежу між сторонами в Договорі не встановлено, то вона має право на стягнення тільки 3 % річних, що в даному випадку складає період з 30 квітня 2012 року і по день пред'явлення нею позовних вимог - 19 грудня 2013 року, тобто 569 днів, і в грошовому вигляді сума процентів складає 1870,68 грн. (40000 грн. x 3:100): 365 дн. х 569 дн.) Загальна сума, яка підлягає стягненню з Кредитної спілки «Українська народна каса «Сватова - Лучка», в розмірі неповерненого внеску з врахуванням індексу інфляції, процентів по залученню внеску, процентів за прострочення виконання грошового зобов'язання складає 62311,86 грн. (40482,28 грн. + 7487,67 грн. + 12471,23 грн. + 1870,68 грн.). Просить суд стягнути з відповідача на її користь грошовий внесок (вклад) з врахуванням індексу інфляції в розмірі 40482,28 грн., нараховані по ньому проценти в сумі 19958,90 грн., та проценти за прострочення виконання грошового зобов'язання 1870,68 грн., а всього на загальну суму 62311,86 грн. В судовому засідання позивач [PERSON] наполягаючи на заявлених позовних вимогах, суду вказала що до цього часу відповідач з нею розрахунок по укладеному договору не провів , кошти вона не отримувала , ніяких заяв про переведення коштів на інші рахунки вона не писала. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні вказав , що оскільки до цього часу умови укладеного між сторонами договору про залучення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок зі сторони відповідача щодо повернення внесеного позивачем вкладу разом з нарахованими процентами не виконано , позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Представник відповідача , Пустовий С.І., який є головою правління КС «Сватова-Лучка» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказавши що позивачем кошти , які дійсно знаходились на депозитному рахунку, вже переведено на додатковий пайовий внесок , про що свідчать видаткові та прибутковий касові ордери від 29 травня 2012 року з підписами позивача . Проте заяв на переведення цих коштів позивач не писала , за її усною згодою ці кошти було переведено з депозитного на додатковий пайовий внесок. Порядок повернення коштів з додаткового пайового вкладу інший, а саме лише після виходу із членів кредитної спілки , тому до припинення членства кошти не можуть бути виплачені позивачу. Від позивача заяв про вихід із кредитної спілки не надходило. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що працює головним бухгалтером кредитної спілки «Сватова-Лучка». З позивачем було укладено договір по залучення внеску на депозитний рахунок, термін дії якого закінчився в кінці травня 2012 року. На той час кредитна спілка не мала можливості розрахуватись з позивачем через відсутність коштів . Тому позивачу було запропоновано покласти кошти на додатковий пайовий внесок в сумі 40 000 грн. основної суми та 7487 грн. нарахованих процентів. За згодою позивача було переведено 45 000 грв. на пайовий внесок, а 2487 грн. вона отримала в касі. Суд, заслухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні матеріали справи, надані докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. 29 квітня 2011 року сторони уклали договір № 91 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок (а.с.5), згідно якого член КС ([PERSON]) вносить внесок (вклад) члена кредитної спілки на депозитний рахунок до Спілки, а Спілка приймає Внесок на умовах строковості, зворотності та платності в сумі, що не перевищує 40 000 грн. на строк, початком якого є дата внесення Внеску, а закінченням - 29 травня 2012 року. Сума нарахованих процентів по вказаному договору становить 7487, 67 грн, що підтверджується графіком розрахунків до договору ( а.с.6). Оскільки згідно п. 2.8 вказаного договору передбачено, що всі виплати на користь Члена КС здійснюються Спілкою в національній валюті через касу Спілки , або шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок Члена КС за письмовою заявою останнього , а позивач ніяких заяв про переведення коштів з депозитного рахунку не писала, що підтвердили сторони в судовому засіданні, доводи відповідача про перебування коштів позивача на додатковому пайовому внеску , є безпідставними та суд їх до уваги не бере. А отже виконанню підлягають умови укладеного сторонами зазначеного договору від 29.04.2011 р., термін дії якого закінчився та умови щодо сплати коштів за яким щодо позивача не виконано. Відповідно до ст.. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У відповідності з п. 2.6 Договору, відповідач зобов'язувався повернути суму внеску, а також сплатити нараховані на внесок проценти в день, визначений п. 1.1 Договору, тобто 29 квітня 2012 року. Згідно ч.1, ч. 2 ст. 23 ЗУ «Про кредитні спілки» внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нараховані на ці кошти та пайові внески проценти належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожен член кредитної спілки має право отримати, належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, в порядку та строки, які визначені у відповідності до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеним з членом кредитної спілки договором. Згідно ч. 1 ст. 265 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. На підставі зазначених норм законодавства відповідач зобов'язаний сплатити суму внеску 40000 грн. з врахуванням індексу інфляції, починаючи з травня 2012 року і по день пред'явлення позову. Сума грошового зобов'язання з врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення згідно наданого розрахунку становить 40482,28 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. . У відповідності з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник зобов'язаний сплатити 3 % річних від простроченої суми, якщо інший процент не встановлений договором. Оскільки проценти за прострочення платежу між сторонами в Договорі не встановлено, то позивач має право на стягнення 3 % річних, що в даному випадку складає за період з 30 квітня 2012 року і по день пред'явлення позову до суду - 17 грудня 2013 року, тобто 567 днів, і в грошовому вигляді сума відсотків складає 1864,11 грн. (40000 грн. x 3:100): 365 дн. х 567 дн.) . Проте позовні вимоги [PERSON] про стягнення процентів за договором позики не підлягають задоволенню, оскільки укладений між сторонами договір від 29 квітня 2011 року не є договором позики , а є договором залучення внеску члена кредитної спілки, правові наслідки порушення зобов'язань за яким регулюються нормами законодавства України про кредитні спілки та гл.51 Цивільного кодексу України. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України встановлено якщо позивача , на користь якого ухвалено рішення , звільнено від сплати судового збору , він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial