Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Державного підприємства «Красноармійськвугілля» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в обґрунтування якого вказав, що з 02.10.1992р. до 15.12.2015р. він працював у відповідача та був звільнений за станом здоровя за ч.1 ст.38 КЗпП України за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію. У порушення ст.116 КЗпП України, відповідач до теперішнього часу не провів остаточного розрахунку, з урахуванням уточнених позовних вимог, станом на 02.03.2016р. заборгованість по заробітній платі складає 22340,34 грн. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України, підприємство повинно сплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку з 16.12.2015р. по 11.02.2016р. У звязку з цим просить стягнути з відповідача на свою користь, з врахуванням уточнених позовних вимог, заборгованість по заробітній платі у сумі 22340,34 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 16.12.2015р. по 11.02.2016р. Позивач та його представник до судового засідання не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, на позові наполягають. Представник відповідача до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, а також заперечення проти позову, де зазначив, що станом на 02.03.2016р. заборгованість по заробітній платі складає 22340,34 грн., а середній заробіток за спірний період складає 13627,01 грн.. Судом встановлено, що позивач з 01.02.2010р. по 15.12.2015р. знаходився у трудових відносинах з відповідачем та був звільнений за ч.1 ст.38 КЗпП України за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію за віком, що встановлено на підставі записів з трудової книжки позивача (а.с.10-15). Згідно довідки відповідача від 05.02.2016р., середньоденний заробіток позивача складає 439,61 грн. (а.с.26). Згідно довідки відповідача від 02.03.2016р., заборгованість складає 22340,34 грн., за листопад 2015р. 1064,31 грн., за грудень 2015р. 21276,03 грн. (а.с.35-36). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільнені робітника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться у день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Оскільки позивачу при звільненні не була виплачена заборгованість по заробітній платі, сума якої станом на 02.03.2016р. складає 22340,34 грн., то ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Як встановлено судом, позивач звільнився 15.12.2015р., але повний розрахунок з позивачем не здійснений до теперішнього часу. Оскільки відповідачем порушені вимоги закону, у відповідності до ст.117 КЗпП України, з відповідача належить стягнути на користь позивача його середній заробіток за весь час затримки належних їй при звільненні сум по, враховуючи позовні вимоги, 11.02.2016р. Суд вважає, що стягненню підлягає сума: 16705,18 грн. з розрахунку 439,61 грн. х 38 робочих днів за період з 16.12.2015р. по 11.02.2016р. Крім цього з відповідача на користь позивача, відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір у сумі 551,20 грн. На підставі ст.43 Конституції України, ст.ст.116, 117 КЗпП України,

Outcome: approved