Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що йому, на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , в якій, крім нього, є зареєстрованим також колишній власник - відповідач [PERSON] . Тривалий час, а саме з жовтня 2018 року відповідач у вищевказаній квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, житлом не цікавиться, але, при цьому, відмовляється добровільно знятись з реєстраційного обліку за вказаною адресою, що змушує позивача звернутись до суду для вирішення даного питання у судовому порядку. В судове засідання позивач не з`явився, надав суду письмову заяву, у якій зазначив, що підтримує позов у повному обсязі; просить суд провести розгляд справи за його відсутності, та, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому ЦПК України порядку, причину неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не надав, що дозволило суду визнати його неявку в судове засідання з неповажних причин та, за згодою позивача, відповідно до ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом в ході розгляду справи, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.10.2018р., позивачу, на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки, наданої 10.10.2018р. ЖБК №25, в квартирі за адресою: [ADDRESS] , є зареєстрованими: власник - позивач [PERSON] , [INFO] ; та колишній власник - відповідач [PERSON] , [INFO] . Згідно Акту від 10.10.2018р., складеного головою ЖБК №25, відповідач [PERSON] , [INFO] , з 2016 року за місцем реєстрації не проживає. Поважних причин не проживання відповідача у спірній квартирі - судом не встановлено. Вказані обставини, встановлені судом, свідчать про те, що, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються наступними нормами права. Частиною 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Згідно ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, та підтверджено наявними у справі доказами, що, відповідач, будучи зареєстрованим в квартирі як колишній власник даного житла, відмовляється у добровільному порядку знятись з реєстраційного обліку за вказаною адресою, чим, в свою чергу, порушує права власника вказаного нерухомого майна, який, відповідно до ст. 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи вищевикладене, суд, вимоги позивача щодо усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням спірної квартири, вважає обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, задовольняючи позов, суд, при розподілі судових витрат вважає необхідним, на підставі ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім, та, документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір, сплачений позивачем у розмірі 704,80 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved