Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просив суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь різницю між фактичним розміром збитків і виплаченим страховим відшкодуванням в розмірі 9784 грн. 20 коп., 350 грн. витрат пов»язаних з евакуацією пошкодженого транспортного засобу, 800 грн. за проведення авто-товарознавчого дослідження, та понесені судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що він - [PERSON]є власником автомобіля «Тойота» д/н [NUMBER], 01.07.2013 р. о 10 год. 15 хв. на вул..Г.Наумова 1 в м.Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Тата» д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Тойота» д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Тойта» отримав значні механічні пошкодження, а тому він - позивач вимушений був скористатись послугами евакуатора, за що ним було сплачено 350 грн. Постановою Святошинського районного суду м.Києва від 12.07.2013 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст..ст. 122-4, 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Тата» д/н [NUMBER] застрахована відповідно до полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС / 2373072 укладеним з ПрАТ «Український страховий дім» за вказаним договором ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майн потерпілих складає 50000 грн., розмір франшизи відповідно до даного полісу визначено в 500 грн. Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Тойота» д/н [NUMBER] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди № С-13-763 від 30.07.2013 р. вартість матеріального збитку складає 59284 грн. 20 коп. вартість даного дослідження складає 800 грн. З урахуванням викладеного страховою компанією виплачено на його - позивача користь 49500 грн. Таким чином, посилаючись на ст..ст. 16, 22, 1166,1187, 1194 ЦК України, ст.ст.6, 12, 22, 29, 36 ЗУ « Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просив стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром збитків і виплаченим страховим відшкодуванням в розмірі 9784 грн. 20 коп., 350 грн. витрат пов»язаних з евакуацією пошкодженого транспортного засобу, 800 грн. за проведення авто-товарознавчого дослідження, та понесені судові витрати. Позивач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду свого представника з належним чином, оформленими повноваженнями, тому можливо розглянути справу в його відсутності. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення заявлених позовних вимог, вказуючи на те, що на час виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди відповідач перебував в трудових відносинах з ТОВ «Експрес-Т», а тому підстав щодо стягнення даних коштів з відповідача не вбачається, також зазначали, що власником даного транспортного засобу є [PERSON], доказів щодо трудових відносин між [PERSON] та ТОВ надати не могли, оскільки відповідач за тиждень до ДТП приступив до стажування на посаді водія даного ТОВ, а 01.07.2013 р. отримавши документи на даний евакуатор, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, виїжджав а замовлення де і виникла дана дорожньо-транспортна пригода, а 02.07.2013 р. коли він дізнався про дане ДТП, повернув документи на машину в товариство, більше там робіт не виконував. Судом залучено до участі в справі в якості третіх осіб Товариство з обмеженою відповідальністю «Експрес-Т», [PERSON]. Представник третьої особи ТОВ «Експрес-Т», в судовому засіданні при вирішенні питання щодо заявлених позовних вимог покладався на розсуду суду, зазначав, що відповідач жодного дня не працював в даному товаристві, товариство не є власником транспортного засобу «ТАТА» д/н [NUMBER], надати документи щодо належності даного транспортного засобу ТОВ можливості немає. Третя особа [PERSON] в судові засіданні не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає можливим розглянути справу в його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представників відповідача та третьої особи ТОВ «Експрес-Т», дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власником транспортного засобу «Тойота» д/н [NUMBER] ( а.с. 7). Відповідно до постанови Святошинського районного суду м.Києва від 12.07.2013 р. вбачається, що [PERSON] 01.07.2013 р. керуючи транспортним засобом, автомобілем «ТАТА» д/н [NUMBER], по вул.Генерала Наумова 1 в м.Києві не дотримався безпечного бокового інтервалу внаслідок чого здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем «Тойота» д/н [NUMBER], своїми діями порушив п. 13.1 ПДР, крім цього органи внутрішніх справ про вчинення ДТП не повідомив, місце ДТП залишив чим порушив п.2.10 ПДР. Враховуючи наведене [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. ( а.с. 10), постанова суду набула законної сили. Як вбачається з даної постанови та пояснень водія [PERSON] які ним були надані співробітникам ДАІ, останній вказував що працює в ТОВ «Експрес-Т» водієм, крім пояснень відповідача даний факт жодними доказами не доведено, як вказував відповідач ні трудового договору, ні шляхових листів, ні трудової книжки з відповідними записами надати суду він не може. Вказував суду на те, що на евакуаторі яким він керував в момент ДТП містилась реклама з адресою та номерами телефонів даного товариства. Відповідно до матеріалів справи відповідальність водія автомобіля «Тата» д/н [NUMBER] застрахована відповідно до полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС / 2373072 укладеним з ПрАТ «Український страховий дім» за вказаним договором ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майн потерпілих складає 50000 грн., розмір франшизи відповідно до даного полісу визначено в 500 грн. ( а.с. 11). Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Крім того, пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Як вбачається відповідно до телеграми від 19.07.2013 р. [PERSON] особисто був повідомлений про проведення 24.07.2013 р. огляду автомобіля «Тойота» для проведення авто товарознавчого дослідження ( а.с. 13). Вартість даного дослідження відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №8 становить 800 грн. та сплачена [PERSON] ( а.с. 14). Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Тойота» д/н [NUMBER] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди № С-13-763 від 30.07.2013 р. вартість відновлювального ремонту «Тойота» визначена за витратним підходом та складає 59284 грн. 20 коп. ( а.с. 15-51). Відповідно до довідки УДАІ ГУ МВС України в м.Києві від 26.12.2013 р. вбачається, що автомобіль «Тата» д/н [NUMBER] зареєстровано за власником [PERSON] ( а.с. 84, 85). Згідно до відповіді ТОВ «Експрес-Т» від 04.02.2013 р. вбачається, що [PERSON] у трудових відносинах з ТОВ «Експрес-Т» ніколи не перебував, товариство не є власником транспортного засобу «Тата» д/н [NUMBER] ( а.с. 92). Положенням ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) встановлено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. При цьому, згідно п. 36.2 ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Крім того, відповідно до ч. 18 ст. 9 Закону України «Про страхування» встановлено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно п. 12.1 ст. 12 Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. У відповідності до вимог п. 36.6. ст.. 36 Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Враховуючи наведене, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 500 грн. франшизи. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем не надано суду жодних доказів, щодо заявлених ним в судовому засіданні заперечень, а саме доказів, що на момент дорожньо-транспортної пригоди він-Євтушок В.В. перебував в трудових відносинах з ТОВ «Експрес-Т». З врахуванням зазначених обставин, суд вважає доцільним стягнення з відповідача на користь позивача 500 грн. франшизи, 9284 грн. 20 коп. різниці між розміром завданої матеріальної шкоди та коштами які має виплатити страхова компанія відповідно до полісу страхування (59284.20-49500-500), витрати пов»язані з проведенням дослідження по визначенню вартості завданої ДТП шкоди. Щодо витрат по авто евакуації транспортного засобу після ДТП - 300 грн. суд вважає дані витрати належним чином позивачем не обґрунтовано, оскільки квитанція ( а.с.12) на вказані послуги взагалі не містить прізвища особи якою дані кошти було сплачено, а тому у суду немає підстав вважати що дані витрати понесені позивачем за даною ДТП. Також відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: partial