Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезгаданим позовом, в підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 25.11.2011 року між нею та відповідачем укладено шлюб, від якого [INFO] у них народилася дочка [PERSON]. Відповідач кошти на утримання дочки не надає, тим самим ставить сім»ю у важке матеріальне становище. Відповідач офіційно працевлаштований на посаді помічника бурильника третього розряду в Стрийському відділенні бурових робіт філії бурового управління «Укрбургаз», ДК «Укргазвидобування», НАК «Нафтогаз України». Їй самій важко утримувати дитину, а тому просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Позивач в судове засідання не з»явилася. Від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Просила задоволити позовні вимоги повністю. Відповідач в судове засідання також не з»явився. Подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов визнає в повному обсязі та не заперечив проти його задоволення. У відповідності до ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оглянувши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до свідоцтва про народження дитини - [PERSON], серії [NUMBER] від 22 травня 2012 року, відповідач [PERSON] є батьком даної дитини, а відповідно обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Суд переконаний, що позивачка потребує допомоги на утримання дитини, тому вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, яка виховує дітей і відповідача - платника аліментів (є працездатною особою, молодого віку, відсутність в останнього інших неповнолітніх дітей), рівність прав та обов'язків обох батьків щодо дітей, матеріальний стан позивачки та відповідача, і визначає їх в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду, на даний час буде відповідати інтересам дитини, враховуючи її вік та матеріальні потреби, можливості відповідача. Поряд з цим, суд вважає за необхідне роз'яснити, що ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, що не позбавляє позивачку чи відповідача права за наявності вказаних підстав та доказів звернутись до суду з таким позовом. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір .

Outcome: approved