Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що [INFO] року померла його мати - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами в [ADDRESS] Запорізького району Запорізької області. Іще за життя, а саме, 06.02.1995 року, [PERSON] склала заповіт, в якому вона все належне їй на час смерті майно заповідала позивачу. До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини позивач не звертався, оскільки помилково вважав, що в зв'язку з тими обставинами, що позивач на час смерті матері проживав з нею однією сім'єю, вели спільний бюджет, позивач доглядав за хворою матір'ю, лікував та поховав її за особисті кошти. Для прийняття спадщини у нотаріальній конторі позивачу необхідно в судовому порядку встановити факт проживання зі спадкодавницею за однією адресою на час відкриття спадщини, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка не з»явилася, від її представника надійшла заява, у якій вона підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити у повному обсязі, розглянути справу за їхньої відсутності. Представник відповідача - Територіальної громади в особі Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій заперечень на позовні вимоги не мали, просили розглянути справу за відсутністю представника сільради . Представник третьої особи - Запорізької районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, просив суд розглянути справу за їхньої відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін та третьої особи у справі, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, але таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим 30.04.2014 року Відділом ДРАЦС РС Запорізького РУЮ Запорізької області, актовий запис про смерть №330. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок та господарські споруди, які належать їй на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим 28.01.1995 року Запорізькою районною державною нотаріальною конторою, реєстровий № 130. Вказане свідоцтво зареєстроване в ЗМБТІ 03.02.1995 року. Відповідно до наданого суду заповіту, складеного 06.02.1995 року, [PERSON], який посвідчений секретарем Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, реєстровий №27, вбачається, що все належне на час смерті майно вона заповідала позивачу. Вищезазначений заповіт на час відкриття спадщини не змінений та не відмінений. Відповідно до Витягу з реєстру спадкових прав, наданого суду Запорізькою районною державною нотаріальною конторою, підтверджується той факт, що спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась. Таким чином, судом інших спадкоємців не встановлено. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне заяву про встановлення факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити. Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.1233 ЦК України заповіт є особистим розпорядженням фізичної особи. Згідно зі ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно мешкав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається прийнявши спадщину. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 2 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається : «якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року вбачається, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб. У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановленні факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Встановлення факту проживання позивача зі спадкодавницею за однією адресою на час відкриття спадщини має для [PERSON] юридичне значення та дозволяє йому реалізувати право на оформлення спадщини. Згідно довідки Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 28.11.2014 року [PERSON] на час смерті, [INFO] року була зареєстрована в належному їй житловому будинку та мешкала разом з сином [PERSON], за адресою : [ADDRESS], Запорізького району Запорізької області. Протягом шести місяців з часу відкриття спадщини [PERSON] не заявляв про свою відмову від спадщини, а отже, згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України він, як спадкоємець за заповітом, вважається таким, що прийняв спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. Таким чином, за наявності відповідного рішення про встановлення факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою, [PERSON] не позбавлений права звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, тому в задоволенні позовної вимоги про визнання права власності на спадковий будинок необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial