Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу в липні 2018 року. В підтвердження пред'явлених позовних вимог посилається на те, що в 1981 році він з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей немає. Спільне життя подружжя не склалося, сторони не проживають разом близько 10 років, сімя розпалася остаточно, примирення та спільне проживання є неможливим, оскільки кожен створив нову сімю. В звязку з вищевикладеним просить позовні вимоги задовольнити. В підготовче судове засідання позивач не зявився, проте надав на адресу суду заяву в якій просив розгляд справи провести у його відсутність. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в підготовче судове засідання\~ не з'явився, проте також надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Оскільки в судове засідання сторони не зявились, суд відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Ч.4 ст. 206 ЦПК України визначено, що у випадку якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 29.08.1981 року сторони зареєстрували шлюб у районному відділі реєстрації актів цивільного стану м.Новий Буг Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 166 що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ФП № 366291 ( а.с.4). Шлюбні відносини на момент розгляду справи в суді сторони не підтримують, проживають окремо. Відповідно до ст.ст.\~110-112\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109\~СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Таким чином судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~Сімейного кодексу\~України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до\~ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В письмовій заяві відповідач [PERSON] виявила бажання залишити їй прізвище набуте у шлюбі «Лушнікова», що є її правом. Вирішуючи питання\~про судові\~витрати в\~справі,\~суд керується\~положеннями ст.\~141\~та 142\~ЦПК України,\~згідно яких судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з цим у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті позивачу повертається з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 50% сплаченого при зверненні з позовом до суду судового збору, що становить 352,00 грн., а 50\~відсотків судового\~збору повертається позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved