Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Державного підприємства «Мирноградвугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позовних вимог вказав, що в період з 31.01.2018 року по 30.06.2020 року він працював прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем у шахті на ДП «Мирноградвугілля». 30.06.2020 року його було звільнено за п.2 ст.40 Кодексу законів про працю України у зв`язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров`я. При звільненні відповідач нарахував йому заробітну плату, компенсацію за невикористану відпустку, одноразову допомогу згідно стану здоров`я, одноразову допомогу при звільненні у зв`язку з виходом на пенсію, разом 75153,68 грн. Відповідач своєчасно не провів з ним повний розрахунок, чим порушив вимоги ст.ст.47, 116 КЗпП України щодо повного розрахунку в день звільнення. В день звільнення він не працював, однак він неодноразово звертався до відповідача за виплатою належних йому сум при звільненні, як в усній формі, так і подавав письмову заяву, але не зважаючи на його звернення відповідач здійснив з ним повний розрахунок тільки 27.08.2020 року. Його середньоденний заробіток за час затримки розрахунку при звільненні складає 734 грн., яку він розрахував на підставі розрахункових листів, оскільки відповідач не надав йому довідку про розмір його середньоденного заробітку. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, відповідач повинен виплатити йому його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином відповідач повинен йому сплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку за перод з 30.06.2020 року по 27.08.2020 року у розмірі 22020 грн. із розрахунку: 734 грн. х 40 робочих днів за час затримки розрахунку з часу звільнення до повного розрахунку. Просить суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 22020,00 грн. та понесені ним судові витрати. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Згідно п.8 Постанови КМУ від 8 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів (годин). Згідно довідки відповідача № 01-706 від 22.09.2020 року середньоденна заробітна плата позивача складає 378,72грн., а не 734,00грн., як зазначає відповідач. Вважають, що розрахунок стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні повинен розраховуватись виходячи із робочих, а не календарних днів, якби позивач працював на підприємстві. Згідно ст. 116 КЗпП України виплата працівникові всіх сум, що належать йому від підприємства мають бути виплачені в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відтак 30.06.2020 року є останнім днем роботи у Позивача та в цей день Позивач не працював, був вихідним днем, що також не заперечує позивач. Позивач звернувся до ВП «Шахта «Центральна» з заявою про надання довідок про розмір заробітної плати та про суми нараховані при звільненні 17.08.2020р., згідно поданої заяви Позивачу були надані довідки, в тому числі про нараховані суми та дати їх виплат при звільненні. Як вбачається з довідки № 01-707 від 22.09.2020року повний розрахунок з позивачем був проведений 27.08.2020р., а позивач звернувся до підприємства з заявою 17.08.2020р. Тому вважають, що в задоволенні вимог позивача щодо стягнення середнього заробітку за затримку виплати належних сум при звільненні за період з 30.06.2020р. по 27.08.2020р. слід відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач з 31.01.2018 року по 30.06.2020 року знаходився у трудових відносинах з відповідачем, працював прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем у шахті, був звільнений за станом здоров`я згідно п.2 ст.40 КЗпП України (а.с. 7-16). Згідно довідки відповідача від 22.09.2020 заробітна плата у сумі 20720,20 грн. була перерахована на картку позивачу 25.08.2020 року, одноразова допомога при звільненні у зв`язку з виходом на пенсію у сумі 20720,20 перерахована на картку 27.08.2020 року, тобто повний розрахунок з позивачем був здійснений 27.08.2020 року (а.с. 28). Позивачем 17.08.2020 була подана заява відповідачу з вимогою виплатити йому всі належні при звільненні суми (а.с. 19). Згідно довідок відповідача, середньоденна заробітна плата позивача становить 378,72 грн., яка розрахована відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, виходячи із тарифної ставки позивача, оскільки з 18.09.2019 року по день звільнення 30.06.2020 позивач не працював - у період з 18.09.2019 року по 06.05.2020 року він знаходився на лікарняному, з 07.05.2020 року по 29.06.2020 року знаходився у черговій відпустці, а 30.06.2020 року згідно графіку виходів у нього був вихідний день (а.с. 27, 39, 40). Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, враховуючи, що в день звільнення позивач не працював та звернувся до відповідача з вимогою про розрахунок 17.08.2020 і повний розрахунок з позивачем було проведено відповідачем 27.08.2020, тому за період з 17.08.2020 по 27.08.2020 позивач має право на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 3408,48 грн., виходячи із розрахунку: 378,72 грн. х 9 робочих днів за період з 17.08.2020 по 27.08.2020 = 3408,48 грн. Крім цього, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору щодо позовних вимог про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 130,15грн. (3408,48грн. х 840,80грн. : 22020грн. = 130,15грн.). На підставі ст.ст.116, 117 КЗпП України,

Outcome: partial