Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «КУР`ЄР ВІЗА» про захист прав споживача, зобов`язання прийняти відмову від договору про надання послуг з працевлаштування, повернення сплачених коштів та відшкодування завданих збитків і свої вимоги мотивує тим, що між ним та ТОВ «КУР`ЄР ВІЗА», як професійним надавачем фінансових послуг з основним видом господарської діяльності «Діяльність агентств працевлаштування», 07.05.2018 року було укладено договір. Відповідно до пункту 1.1. вказаного договору, замовник доручає, а виконавець бере на себе обов`язки з консультування та/або надання інформації щодо працевлаштування в Україні та/або за кордоном. Зазначає, що при укладенні цього договору в усній формі було обумовлено, що предметом договору є безпосереднє працевлаштування позивача у одній із країн Європейського Союзу, а не в Україні. Безпосередньо ціна у договорі сторонами не встановлена, але у момент його укладення Виконавець повідомив, що на першому етапі позивач сплачує 6222 грн., що еквівалентно 200 Євро, а на другому етапі вже безпосередньо закордонній фірмі, яка буде виступати з боку роботодавця 600 Євро: 315 Євро в момент укладення договору, а решту, вже після працевлаштування за кордоном. 11.05.2018 року позивач сплатив на користь відповідача обумовлену суму коштів у розмірі 6222 грн., після цього відповідач через електронну пошту надав договір з компанією «DG Consulting» LTD, країна Болгарія, який було підписано та сплачено на рахунок компанії за пропозицією відповідача 315 Євро, що було еквівалентно 9799,65 грн.. Протягом 10 місяців на постійні запитання, коли ж виходити на роботу у Болгарію, відповідач запевняв, що скоро. Розуміючи, що договір у розумні строки не буде виконано, 15.02.2019 року позивач відмовився від договору та направив у адресу відповідача заяву про повернення сплачених коштів, але до даного часу кошти не повернені, а позивач не працевлаштований відповідачем. Відповідач запевняє, що його підвела закордонна компанія, а тому він не може виконати умови договору. Інші пропозиції про працевлаштування у одній з країн Європейського союзу від відповідача не надходили. А тому вважає, що він має право відмовитися від договору та йому підлягають відшкодуванню, в порядку визначеному Законом України «Про захист прав споживачів», сплачені на користь відповідача кошти. Просить зобов`язати відповідача прийняти його відмову від договору про надання послуг з працевлаштування від 07.05.2018 року, зобов`язати повернути сплачені по договору кошти в сумі 6222 грн. та стягнути завдані збитки у сумі 9799 грн. 65 коп., судові витрати покласти на відповідача. Позивач [PERSON] у письмовій заяві позов підтримав повністю, просить суд слухати справу у його відсутність. Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «КУР`ЄР ВІЗА» про день та час слухання справи повідомлялося належним чином, представник до суду не з`явився. Одночасно також відповідач повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Ухвалою від 03.05.2019 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду на 11.07.2019 року, справа відкладалася у зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю даних про його належне сповіщення. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом встановлено, що 07.05.2018 року між [PERSON] та ТОВ «КУР`ЄР ВІЗА» було укладено договір (а.с.10-14). Відповідно до пункту 1.1. вказаного договору, замовник доручає, а виконавець бере на себе обов`язки з консультування та/або надання інформації щодо працевлаштування в Україні та/або за кордоном. Відповідно до п. 4.1 вказаного договору, вартість інформаційно-консультативних послуг складає 200 Євро. Також, в усній формі сторонами договору було обумовлено, що предметом договору є безпосереднє працевлаштування позивача у одній із країн Європейського Союзу, а не в Україні. Крім цього, 11.05.2018 року було укладено договір №997 між компанією BG Consulting Ltd. та [PERSON] (а.с.15), предметом якого є зобов`язання компанії надати послуги з працевлаштування клієнта в Норвегії, а клієнт зобов`язується прийняти та оплатити в подальшому послуги. Відповідно до квитанції від 11.05.2018 року за №1250286 [PERSON] було перераховано ТОВ «КУР`ЄР ВІЗА» кошти за надання інформаційно-консультативних послуг в сумі 6222 грн. (а.с.16), що еквівалентно 200 Євро. Також відповідно до квитанції від 11.05.2018 року [PERSON] також було перераховано 315 євро. На даний час [PERSON] залишається не працевлаштованим. 15.02.2019 року [PERSON] звертався до відповідача з заявою про повернення сплачених ним коштів у сумі 6222 грн. у зв`язку з невиконанням умов договору (а.с.18). Кошти повернуті не були. Відповідач ухиляється від виконання умов договору. На правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем поширюється норми Закону України «Про захист прав споживачів». Статтею 22 України «Про захист прав споживачів» передбачено що, споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Так, згідно статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Положеннями ч. 1 ст. 906 ЦК України встановлено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору (стаття 902 ЦК України). Враховуючи вкладене позов підлягає задоволенню. Крім того, при зверненні до суду позивач був звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір за вимоги майнового характеру підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved