Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій просив: - шлюб між ним [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 06.10.2012 року, розірвати. В обгрунтування своїх вимог вказав, що 06.10.2012 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], подружнє життя не склалося через відсутність почуттів та різні погляди на сімейне життя, з 28.06.2018 року разом не проживають, на примирення не згоден. Крім цього вказав, що спору про поділ спільного майна не мають та після розірвання шлюбу дитина буде проживати з матірю. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07.08.2018 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 23.08.2018 р. о 09:00 годині. Сторони по справі у судове засідання не зявилися, про час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, позивач звернувся до суду з заявою про рогляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав та на стягненні судових витрат з відповідача не наполягав, а відповідач надала заяву, згідно якої позовні вимоги визнає та просить розглянути справу у її відсутність, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Ільченко». Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з неявкою у судове засідання учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося та розгляд справи відбувся на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає приписам ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 89,\~263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.10.2012 року сторони зареєстрували шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області складено відповідний актовий запис № 318 та видано свідоцтво про шлюб серії І-КЕ № 101802. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить долучена до матеріалів справи копія свідоцтва про народження серії І-КЕ №237792 від 22.03.2016 року. Мета подальшого спільного життя подружжя та збереження родини відсутня. Стаття 21 Сімейного Кодексу України\~визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 2\~ст. 104 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3\~статті 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 Сімейного Кодексу України. Статтею 110 Сімейного Кодексу України\~передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На вимогу\~ст. 111 Сімейного Кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до\~ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2\~ст. 114 Сімейного Кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач та відповідач однією сімєю не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, суперечки щодо розподілу спільного майна подружжя у сторін на даний час не має. Суд приймає до уваги те, що позивач позов про розірвання шлюбу підтримала, а відповідач визнав позов і не заперечує проти розірвання шлюбу. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки між сторонами втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя. Таким чином, заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, а шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. На підставі викладеного і

Outcome: approved