Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~В обґрунтування вимог зазначив, що з відповідачкою [PERSON] він перебуває в зареєстрованому шлюбі з 09 липня 1983 року. Від шлюбу мають двох дорослих дітей: доньку Наталію, [INFO], і доньку Олену, [INFO]. В 2003 році через відсутність взаєморозуміння їх стосунки з відповідачкою погіршились, і він пішов із сімї. В січні 2004 року він утворив іншу сімю, в якій проживає по теперішній час. Зазначаючи на тому, що їх сімя з відповідачкою розпалась остаточно та що їх шлюб існує лише формально, просить суд шлюб розірвати. Підставами розірвання шлюбу зазначає небажання і неможливість відновлення з відповідачкою сімейних стосунків та неможливість збереження шлюбу. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач, обґрунтовуючи свої вимоги викладеними в позовній заяві доводами, позов підтримав і вказуючи на те, що їх сімя розпалася остаточно та що більше двадцяти років він перебуває у фактичних шлюбних стосунках з іншою жінкою, просив суд шлюб розірвати. \~ \~ \~ \~Відповідачка, не спростовуючи доводів позивача щодо відсутності між ними сімейних стосунків у звязку з його тривалим проживанням з іншою жінкою, проти розірвання шлюбу заперечувала, аргументуючи свою позицію наміром зберегти шлюб та відновити сімейні стосунки. Вислухавши позиції сторін та дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.24\~Сімейного Кодексу,\~шлюб грунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка\~і не\~може суперечити\~інтересам хоча\~б одного\~з них\~або інтересам\~дітей.\~Примушування жінки\~та чоловіка\~до шлюбу\~не допускається.\~Принцип добровільності\~шлюбу зберігається\~ не\~лише на\~стадії його\~реєстрації,\~а й\~під час\~перебування в\~шлюбі. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Статтею 112 Сімейного Кодексу визначено, що підставою розірвання шлюбу є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження їх шлюбу. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 09 липня 1983 року відділом реєстрації актів громадянського стану Димитровського міського управління, але тривалий час разом не проживають і подружніх стосунків не підтримують. Як зазначено в судовому засіданні обома сторонами, сімейні стосунки були припинені у звязку з тим, що позивач пішов до іншої жінки, з якою перебуває в фактичних шлюбних стосунках та проживає однією сімєю більше десяти років. За таких обставин твердження відповідачки щодо наміру відновлення сімейних стосунків та збереження шлюбу при відсутності на це згоди і бажання позивача є недостатнім. \~ \~ \~ \~Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції з прав людини кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав і обовязків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. \~ \~ \~ \~Встановлені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, дають суду підстави для висновку про неможливість подальшого збереження шлюбу, з огляду на що позов підлягає задоволенню. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, вказували на порушення особистих та майнових прав сторін судом не встановлено. \~ \~ \~ \~На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved