Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 12.08.2005 р. він з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від данного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними були припинені більш ніж два роки потому, через втрату почуттів любові та поваги один до одного. З вказаного часу вони мешкають окремо і примиритися не намагались. Крім того, він і відповідачка в теперешній час вже утворили нові сім'ї, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому є підстави вважати, що збереження їх сім'ї є неможливим, шлюб існує формально і може бути розірваний судом. Просить шлюб зареєстрований 12.08.2005 року в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1008, між [PERSON] (дошлюбне прізвище Мельниковою) [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] розірвати, після розірвання шлюбу залишити відповідачці прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] надав суду заяву про розгляд даної цивільної справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] надала суду заяву про розгляд даної цивільної справи без її участі, позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12.08.2005 року, який зареєстрований у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1008, свідоцтво про шлюб серії 1-НО № 022692, видане 12.08.2005 року (а.с. 8). Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Шлюбні відносини припинені більш ніж два роки потому, з цього ж часу мешкають окремо. Відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. ч. 3,4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст.110, ч. 2 ст. 112 СК України, за позовом одного з подружжя суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~У відповідності до вимог\~ст. 200 ч.3 ЦПК\~\~ України, за результатами підготовчого провадження суд\~\~ухвалює рішення у випадку\~\~визнання позову\~\~відповідачем. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що на теперішній час шлюб вказаний існує формально, оскільки позивач та відповідач не пов'язані спільним побутом та проживанням, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки та дітей, і є неможливим, а сім'я сторін розпалася остаточно, відповідач позов визнав, в звязку з чим позовні вимоги задовольняє та постановляє рішення про розірвання укладеного між сторонами шлюбу. Згідно зі\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У звязку із тим, що відповідачка не зверталась до суду з клопотанням про зміну свого прізвища, суд приходить до висновку залишити їй прізвище «Аксютіна». На підставі ст. 24, 56, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved