Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з повною заявою, в якій просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], 2008 року народження, в розмірі 5000,00 грн., але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 23.03.2018 року і до повноліття дитини. Обґрунтовуючи вказаний позов позивач вказувала на те, що починаючи з 2007 року, проживає разом з [PERSON], 1977 року народження, фактично перебуваючи з останнім у шлюбних відносинах. 15.08.2008 року від вказаних стосунків у сторін народилась неповнолітня дитина: [PERSON], 2008 року народження. 05.09.2014 року позивач уклала шлюб з [PERSON], який було зареєстровано 05.09.2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблений актовий запис №1691. З початку 2017 року шлюбне життя не склалось, і позивач з чоловіком проживають окремо, хоча і знаходяться у зареєстрованому шлюбі. Дитина проживає разом з позивачем. Усі обов'язки щодо утримання та виховання доньки позивач несе самостійно. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримання дитини.Позивачем неодноразово пропонувалось відповідачу досудове врегулювання спору шляхом укладення угоди про добровільну сплату аліментів, але порозуміння з цього питання між сторонами не досягнуто. На даний час стан здоровя та матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати свою малолітню дитину.Відповідач, останній рік не бере участі у вихованні та утриманні спільної дитини.Дитина постійно відвідує додаткові заняття з англійської мови та регулярно бере урок танців «Dance Family». Вартість даних факультативних занять складає 400,00 грн. на місяць уроки танців, 430,00 грн. на місяць вартість курсів англійської мови. На даний час відповідач звільнений з посади директора ТОВ «Марлтранс», має нерегулярний дохід більшість якого отримує в натурі. При сплаті позивачем аліментів у сумі 5000,00 грн. забезпечується рівність сторін при несенні обов'язку утримання дитини. Ухвалою суду від 18.06.2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвала про відкриття провадження по справі, матеріали позовної заяви з додатками були направлені відповідачу на зазначену в позовній заяві адресу. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вказаний конверт отримано 25.06.2018 року. Однак, не зважаючи на вищевикладене відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи суддя вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з таких підстав. Як убачається із матеріалів справи учасники мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві від 28.08.2008 року, актовий запис №1606, яка проживає разом із позивачем та знаходяться на повному її утриманні. З початку 2017 року шлюбне життя не склалось, і позивач з відповідачем проживають окремо, хоча і знаходяться у зареєстрованому шлюбі. Усі обов'язки щодо утримання та виховання доньки позивач несе самостійно. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримання дитини. Стан здоровя та матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати свою малолітню дитину. Згідно статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 грн., з 1 липня - 1944 грн., з 1 грудня - 2027 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 ст. 184 СК України). Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Приймаючи до уваги викладене, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], суд вважає, що виходячи з того, що дитина сторін проживає разом із позивачкою, у зв'язку з чим цілодобовий обов'язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дитини, працездатний вік відповідача, відсутність у відповідача аліментних зобовязань стосовно інших осіб, необхідно визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Отже, таким чином, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 704,80 грн. На підставі викладено та

Outcome: approved