Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Красноармійськвугілля» про стягнення одноразової допомоги при звільнені у зв'язку з виходом на пенсію. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 01.09.2004 р. його було звільнено за власним бажанням, згідно наказу №122к від 01.09.2004 р., у зв'язку із переходом на пенсію за віком з ВП «шахта Центральна» ДП «Красноармійськвгілля». Загалом на зазначеному підприємстві він пропрацював з 02.02.1981 р. та мав стаж роботи на час вказаного звільнення більш ніж 23 рік. Оскiльки його стаж роботи на пiдприємствi на час звiльнення складав понад 23 рік, він мав право на виплату одноразовоi допомоги в розмiрi трьох середньомiсячних заробiтних плат, що складала на час звільнення 2 567,76грн. (855,92 грн. - його середня зарплата х 3 міс). Згiдно ст. 117 КЗпП України в разi невиплати з вини власника або повноважного ним органу належних звiльненому працiвниковi сум у строки, зазначенi у ст. 116 КЗпП України, при вiдсутностi спору про їх розмiр пiдприємство повинно виплатити працiвниковi його середнiй заробiток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У зв'язку з тим, що згідно п. 12.15 Галузевої (тарифної) угоди мiж Держвуглепромом i галузевими вугiльними профспiлками я маю право на відповідну одноразову допомогу при звільненні у зв'язку з виходом на пенсію то відповідач винен мені як одноразову допомогу так і зобовязан сплатити середнiй заробiток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згiдно довідки відповідача його середньоденна заробітна плата становить 39 грн.,81 коп. Він був звiльнений 01.09.2004 року, а повний розрахунок пiдприємством не був проведений, тому загальна затримка розрахунку при звiльненi з 01.09.2004 р. по 24.12.2013 р. - 3401 календарних днiв. Отже, 3 401 календарних днiв затримки розрахунку х 39,81 грн. = 13 5393,81 грн. Загалом за затримку належних звiльненому працiвниковi сум при звiльненi вiдповiдач за перiод з 01.09.2004 р. по 24.12.2013 р. повинен виплатити загалом середнiй заробiток, невиплачену одноразову допомогу у розмiрi 137 961,57 грн. (2 567,76 грн. + 135 393,81 грн.) У зв'зку з викладеним він 05.12.2013 р. направив до суду позовну заяву про стягнення одноразової допомоги при звільнені у зв'язку з виходом на пенсію. Враховуючи, що відповідач не виплатив йому одноразову допомогу при звільнені у зв'язку з виходом на пенсію, він вважає, що має право скористуватися вимогами ч.2 ст.31 ЦПК України, а саме має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, у зв'язку з чим 15.01.2014 року направив до суду збільшені позовні вимоги у зв'язку із тим що розрахунок середнього заробітку зроблено станом на травень 2013 р. 01.09.2004 р. його було звільнено за власним бажанням, згідно наказу №122к від 01.09.2004 р., у зв'язку із переходом на пенсію за віком з ВП «шахта Центральна» ДП «Красноармійськвгілля». Загалом на зазначеному підприємстві він пропрацював з 02.02.1981 р. та мав стаж роботи на час вказаного звільнення більш ніж 23 рік. Вiдповiдно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку i провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. Вiдповiдно до ст.116 КЗпП України при звiльненнi працiвника виплата всiх сум, що належать йому вiд пiдприємства, установи, органiзацiї провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звiльненнi, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повiдомити працiвника перед виплатою зазначених сум. В порушення ст. 116 КЗпП України його не було письмово повiдомлено про виплату нарахованих менi сум при звільнені, тому він не міг знати нарахована чи не нарахована йому одноразова допомоги при звільненні у зв'язку з виходом на пенсію, передбачена п.12.15 Галузевої (тарифної) угоди мiж Держвуглепромом i галузевими вугільними профспілками від 07.08.2001 року. З метою з'ясування сум належних йому при звільнені він 27.11.2012 року звернувся до ВП «шахта Центральна» ДП «Красноармійськвугілля». Останній своєю відповіддю від 07.12.2012 р. №01-1051 йому повiдомив, що передбачена одноразова допомога при звiльненi йому не виплачено. В свою чергу вiдповiдачем не було його усно таабо письмово повiдомлено про виплату нарахованих сум при звiльненi та про те що одноразова допомога при звiльненнi у звязку з виходом на пенсiю вiдповiдачем не нарахована та не сплачена він дiзнався пiсля вручення йому вiдповiдi відповідачем. Таким чином вбачається що віг дізнався про порушення своїх прав на початку грудня 2012 р. з відповіді відповідача. За змістом ст. 238 КЗпП України при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи (стаття 235), орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким строком. Вiдповiдно до п. 12.15 Галузевої (тарифної) угоди мiж Держвуглепромом i галузевими вугiльними профспiлками працiвнику, що має право на пенсiю за вiком чи по iнвалiдностi, при виході на пенсію має право отримати одноразову допомогу, розмiр якої залежить вiд стажу роботи в галузi i середнього заробiтку, але не менше 10 рокiв - середньомiсячного заробiтку, 15 рокiв - двохмiсячного заробiтку, 20років i бiльше - трьохмiсячного. Ця допомога сплачується незалежно і без урахування вихідної допомоги, або інших компенсаційних виплат на які має право працівник згідно з чинним законодавством. В свою чергу згідно п.3.2 відповідної угоди положення угоди є обов'язковими до застосування при укладанні угод, колективних договорів а та кож під час розгляду трудових спорів. При звiльненнi у вересні 2004 року вказана допомога йому не була виплачена. Оскiльки його стаж роботи на пiдприємствi на час звiльнення складав понад 23 рік, він мав право на виплату одноразовоi допомоги в розмiрi трьох середньомiсячних заробiтних плат, що складала на час звільнення 2 567,76 грн. (855,92 грн - моя середня зарплата х 3 міс). Згiдно ст. 117 КЗпП України в разi невиплати з вини власника або повноважного ним органу належних звiльненому працiвниковi сум у строки, зазначенi у ст. 116 КЗпП України, при вiдсутностi спору про їх розмiр пiдприємство повинно виплатити працiвниковi його середнiй заробiток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У зв'язку з тим, що згідно п. 12.15 Галузевої (тарифної) угоди мiж Держвуглепромом i галузевими вугiльними профспiлками я маю право на відповідну одноразову допомогу при звільненні у зв'язку з виходом на пенсію то відповідач винен мені як одноразову допомогу так і зобовязан сплатити середнiй заробiток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згiдно довідки відповідача його середньоденна заробітна плата становить 39 грн., 81коп. Він був звiльнений 01.09.2004 року, а повний розрахунок пiдприємством не був проведений, тому загальна затримка розрахунку при звiльненi з 01.09.2004 р. по 24.12.2013 р. - 3 401 календарних днiв. Отже, 3 401 календарних днiв затримки розрахунку х 39,81 грн. = 135 393,81 грн. Загалом за затримку належних звiльненому працiвниковi сум при звiльненi вiдповiдач за перiод з 01.09.2004 р. по 24.12.2013 р. повинен виплатити загалом середнiй заробiток, невиплачену одноразову допомогу у розмiрi 137 961,57 грн. (2 567,76 грн. + 135 393,81 грн.) Вчасно не виплативши належнi йому при звiльненнi суми у встановленi законодавством строки, на думку позивача вiдповiдач спричинив йому моральну шкоду, що виражається у душевних стражданнях у зв'язку з порушенням його законного права на вчасне отримання зароблених ним грошей та матерiальних труднощах у зв'язку з цим, на протязi тривалого часу це порушує його звичний життєвий устрій, він став замкнутий, мало товариський, втратив який або iнтерес до життя. Для забезпечення нормального життєвого рiвня, йому доводилось брати у борг грошi у знайомих, товаришiв, а в зв'язку з не виплатою вiдповiдачем належних йому грошей, він не мав змоги в обумовленi строки повертати борги, що зруйнувало вiдносини з його кредиторами. Оцiнуючи характер та тривалiсть моральних страждань, вчинену менi моральну шкоду, він оцiнює у 137 961,57 грн. До судового засідання представник позивача не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, направив суду заяву про розгляд справи без його участи. Представник відповідача направив суду заяву про розгляд справи без його участи, заперечував проти задоволення позовних вимог. Cуд, вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.09.2004 р. [PERSON] було звільнено за власним бажанням, згідно наказу №122к від 01.09.2004 р., у зв'язку із переходом на пенсію за віком з ВП «шахта Центральна» ДП «Красноармійськвгілля». Загалом на зазначеному підприємстві він пропрацював з 02.02.1981 р. та мав стаж роботи на час вказаного звільнення більш ніж 23 рік. (а. с. ) Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В порушення ст.116 КЗпП України [PERSON] не було письмово повідомлено про виплату нарахованих йому сум при звільнені, тому він не міг знати нарахована чи не нарахована йому одноразова допомоги при звільненні у зв'язку з виходом на пенсію, передбачена п.12.15 Галузевої (тарифної) угоди між Держвуглепромом і галузевими вугільними профспілками від 12.02.1992 р. В зв'язку з тим, що відповідачем в порушення ст.116 КЗпП України не було його письмово повідомлено про виплату нарахованих сум при звільнені, про те що одноразова допомога при звільненні у зв'язку з виходом на пенсію відповідачем не була нарахована він дізнався після вручення йому відповіді шахти за № 01- 1051 від 07.12.2012 р. Відповідно до п. 12.15 Галузевої (тарифної) угоди між Держвуглепромом і галузевими вугільними профспілками від 12.02.1992 р. працівнику, що має право на пенсію за віком чи по інвалідності, при першому його звільненні з Підприємства (структурного підрозділу, відособленого підрозділу, філіалу, товариства і др.) (незалежно від причин звільнення крім звільнення за порушення законодавства, трудової дисципліни та правил техніки безпеки) сплачується одноразова допомога, розмір якої залежить від стажу роботи в галузі і середнього заробітку, але не менше 10 років середньомісячного заробітку, 15 років - двохмісячного заробітку, 20 і більше -трьохмісячного. Судом встановлено, що при звільненні з шахти 01.09.2004 р. вказана допомога [PERSON] не була виплачена. Оскільки його стаж роботи на підприємстві на час звільнення складав понад 20 років, він мав право на виплату одноразової допомоги в розмірі трьох середньомісячних заробітних плат, що складає відповідно довідки ВП «Шахта «Центральна» ДП «Красноармійськвугілля» 2 567,76 грн. Згiдно ст. 117 КЗпП України в разi невиплати з вини власника або повноважного ним органу належних звiльненому працiвниковi сум у строки, зазначенi у ст. 116 КЗпП України, при вiдсутностi спору про їх розмiр пiдприємство повинно виплатити працiвниковi його середнiй заробiток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У зв'язку з тим, що згідно п. 12.15 Галузевої (тарифної) угоди мiж Держвуглепромом i галузевими вугiльними профспiлками я маю право на відповідну одноразову допомогу при звільненні у зв'язку з виходом на пенсію то відповідач винен йому як одноразову допомогу так і зобов'язаний сплатити середнiй заробiток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Суд вважає, що суму, яку необхідно стягнути з відповідача за невиплачену одноразову допомогу при звільнені у зв'язку з виходом на пенсію необхідно розраховувати не з розрахунку календарних днів, як вимагає позивач за період з 01.09.2004 року по 24.12.2013 року - 3 402 календарних днiв, а з розрахунку робочих днів, яка становить 2 343 робочих дні. Отже, за 2 343 робочих днів затримки розрахунку відповідач повинен сплатити [PERSON] 93 274 грн. 83 коп. (2 343 робочих дні х 39,81 грн. середньоденної заробітної плати). Крім того, з відповідача на користь [PERSON] слід стягнути 2 567 грн. 76 коп. невиплачену одноразову допомогу при звiльненнi за власним бажанням у зв'язку iз виходом на пенсію, Щодо стягнення моральної шкоди позивачеві, суд вважає, що дана частина позову задоволенню не підлягає, так як позивачем не доведено його моральні страждання та їх наслідки. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial