Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду із позовом, у якому просить: -звільнити з-під арешту земельну ділянку, що належить [PERSON] , розташовану за адресою: [ADDRESS] , та припинили державну реєстрацію обтяження нерухомого майна (вид обтяження: арешт нерухомого майна; номер: запису про обтяження 1678322 (спеціальний розділ); зареєстровано: 16.07.2013р. 18:49:28 за №1678322; державний реєстратор-Радіонов Олександр Сергійович, Харківське районне управління юстиції, Харківської області; об`єкт обтяження: земельна ділянка, для будівництва обслуговування житлового будинку, адреса: [ADDRESS] , що накладено на підставі постанови про арешт майна оголошення заборони на його відчуження, ВП №37878256, видана 07.05.2013 видавник Відділ державної виконавчої служби Люботинського міського управління юстиції Харківської області; -розподілити судові витрати між сторонами; Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником житлового будинку за адерсою: [ADDRESS] . В січні 2020 року ним було виявлено, що він не може на власний розсуд розпоряджатися належним йому майном, оскільки у відповідному реєстрі наявні заборони на відчуження усього належного йому майна. При перевірці підстав наявності такої заборони, за результатами звернення до приватного нотаріуса, було виявлено, що арешт на належне йому майно було накладено на підставі постанови ВП № 37878256 від 07.05.2013 по арешт майна. Оскільки його права порушуються, так як він не має можливості належним чином, на власний розсуд, розпорядитися належним йому майном через наявність арешту на це майно, за відсутності підстав для арешту, тому він вимушений звернутись до суду з цим позовом для захисту своїх прав шляхом зняття арешту з майна. Позивач, представник позивача у судове засідання не з`явились, представник позивача подав заяву, у якій просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та просив розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщалася судом завчасно та належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався судом завчасно та належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями. Під час судового розгляду встановлено наступне. Позивач є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі № 135 від 31.01.2004 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2889007 від 20.02.2004. Відповідно до рішення V сесії Люботинської міської ради Харківської області № 73 від 23.02.2016 вулицю Постишева в місті Люботин Харківської області перейменовано на вулицю Досягнень. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 10.01.2020 року, арешт на майно накладався за постановою від 07.05.2013 ВП №37878256, номер запису про обтяження 1678322, державним реєстратором Радіоновим Олексанром Сергійовичем був накладений арешт на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] . Водночас, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 37878256 від 07.05.2013 було накладено арешт на все майно, що належить боржнику- [PERSON] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] на підставі виконавчого листа № 2-135/2009, що виданий Люботинським міським судом Харківської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості у розмірі 36098,00 грн. Згідно з постановою про закінчення виконавчого провадження ВП № 37878256 від 10.09.2018, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-135/2009 закінчено. Крім того, відповідно до інформації наданої з Єдиного реєстру боржників від 14.04.2020, [PERSON] в реєстрі не значиться. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника (ч. 2 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження). Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до абз. 1 п. 11 Постанови Племуну Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016, при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно додержуючись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів (статті 58, 59 ЦПК). Таким чином, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Outcome: approved