Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАО Чорноморський суднобудівний завод про припинення правовідношення, яке виникло 10.08.1960 року, між [PERSON] та Чорноморський суднобудівний завод та скасувати запис (обтяження) у Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна №3453401, зареєстрований 12.07.2006 року на підставі листа б/н від 10.08.1960 року, Чорноморський суднобудівний завод, п/я 6. В позові позивач зазначив, що він є спадкоємцем за законом після смерті його батька [PERSON], який помер 09.07.2009 року та після смерті якого відкрилась спадщина у виді житлового будинку №7 по вул. Мічуріна в м. Миколаєві, яке належало померлому на підставі договору дарування від 10.07.1980 року у виді ? частки будинку та на підставі договору дарування від 19.11.1992 року у виді ? частки вказаного будинку. Спадкова справа відкрилась 07.12.2009 року. Але до теперішнього часу він не має можливості оформити право власності на спадкове майно, у звязку з тим, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна 12.07.2006 року за реєстраційним №3453401 зареєстрована заборона на підставі листа б/н Чорноморського суднобудівного заводу, п/я 6, згідно додаткових даних дата виникнення архівного запису 10.08.1960 року. Вважає ,що [PERSON] було належним чином виконано забовязання від 10.08.1960 року, оскільки к разі його невиконання та наявності заборони на відчуження нерухомого майна, укладення в подальшому договорів дарування від 1980 року і 1992 року було б неможливо. При цьому, спадкодавець помер 09.07.2009 року, а кредитор відповідач по справі, протягом року з дня настання строку вимоги не предявив вимоги до нього щодо зобовязання яке виникло у 1960 році, то відповідач, в розумінні ст. 1281 ЦК України, втратив право вимоги до спадкодавця. В судове засідання позивач не зявився, надав до суд заяву, просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення, надав згоду на ухвалення заочного рішення. В судове засідання представник відповідача не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Як встановлено судом, 09.07.2009 року помер батько позивача - [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина у виді житлового будинку №7 по вул. Мічуріна в м. Миколаєві, яке належало померлому [PERSON] на підставі договору дарування від 10.07.1980 року у виді ? частки будинку та на підставі договору дарування від 19.11.1992 року у виді ? частки вказаного будинку. Після смерті [PERSON], позивач, як спадкоємець першої черги за законом, у встановлений законом строк, звернувся до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори з завою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті батька [PERSON], спадкова справа відкрита 07.12.2009 року, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №22343528 від 07.12.2009 року. Проте, до теперішнього часу позивач не має можливості оформити право власності на спадкове майно, у звязку з тим, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна 12.07.2006 року за реєстраційним №3453401 зареєстрована заборона на підставі листа б/н Чорноморського суднобудівного заводу, п/я 6, згідно додаткових даних дата виникнення архівного запису 10.08.1960 року. Відповідно до ст. 608 ч.1 ЦК України зобовязання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно повязаним з його особою і у звязку з цим не може бути виконане іншою особою. Статтею 1281 ч.1 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах варстості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Згідно ч.2 ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Частиною 3 вищевказаної статті передбачено, що якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Згідно ч.4 ст. 1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою ст. 1281 ЦК України, позбавляється права вимоги. Таким чином, суд приходить до переконання, що у [PERSON], після виникнення зобовязання 10.08.1960 року та наявності заборони на відчуження нерухомого майна, а саме: житлового будинку №7 по вул. Мічуріна в м. Миколаєві, виникло право власності на спірне нерухоме майно на підставі договору дарування від 10.07.1980 року у виді ? частки будинку, право власності на яке зареєстровано в ММБТІ 22.07.1980 року за №2169 та на підставі договору дарування від 19.11.1992 року у виді ? частки вказаного будинку право власності на яке зареєстровано в ММБТІ 11.12.1992 року за №2169, що свідчить про фактичне виконання зобовязання, яке виникло 10.08.1960 року. Крім того, спадкодавець [PERSON] помер 09.07.2009 року, а кредитор відповідач по справі, протягом року з дня настання строку вимоги не предявив вимоги до нього щодо зобовязання яке виникло у 1960 році, тому відповідач, в розумінні ст. 1281 ЦК України, втратив право вимоги до спадкодавця. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved