Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд зі вказаним позовом до відповідача [PERSON] У ньому просить стягувати з останнього по 2'000 гривень аліментів, щомісячно, на сина [PERSON], а також додаткові витрати в сумі 1'540,65 гривень, щомісячно. В обґрунтування цих вимог зазначає, що відповідач ухиляється від виконання свого обовязку утримувати дитину, а тому з нього слід стягувати аліменти. Також [PERSON] вказує на те, що дитина потребує додаткових коштів на лікування, належне харчування та проведення лікувальних процедур. Такого роду витрати позивач вважає додатковими. Їх місячний розмір складає 1'540,65 грн., виходячи з середньої вартості аналогічних товарів та послуг у місцевості де проживає відповідач. [PERSON] відзив не подав. У судове засідання позивач не зявилась, подавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності у якій зазначає, що позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов частково визнав. Вказав, що готовий сплачувати аліменти у мінімальному розмірі, визначеному законом. Щодо стягнення додаткових витрат, то він заперечив її мотивуючи це неможливістю проконтролювати цільове використання таких виплат. Зазначає, що на даний момент він вдруге одружився, має мінливий дохід. В літню пору він складає від трьох до чотирьох тисяч гривень за місяць. Суд, заслухавши пояснення відповідача , всесторонньо, повно та об'єктивно дослідивши докази у справі, прийшов до переконання, що позов слід задовольнити частково з огляду на таке: суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, або витребуваний судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України). 11 листопада 2010 року в сторін народився син [PERSON]. Вказане підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-АП № 197284; актовий запис № 26, здійснений у Александрівській сільській раді Червоногвардійського району Автономної Республіки Крим. Дитина проживає разом із матір'ю. Ні позивачем, ні відповідачем не надано документів, за допомогою яких можна було б охарактеризувати їхнє фінансове (матеріальне ) становище. Незважаючи на це, відповідно до частини 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 181 Сімейного кодексу\~України передбачено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Однак такої домовленості між позивачем та відповідачем не досягнуто, тому слід врегулювати ці відносини рішенням суду та стягувати з останнього аліменти на утримання дитини. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частини 1 ст. 183 Сімейного кодексу України). Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суми прожиткового мінімуму на 2019 рік встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23 листопада 2018 року\~№ 2629-VIII. Відповідно до цього закону, прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років, у період з 01 січня 30 червня 2019 року, становить 2'027 грн. Згідно вимог частин 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову <…>. За таких обставин, враховуючи приписи статті 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial