Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у суд з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] на підставі судового наказу Балаклійського районного суду Харківської області від 28.08.2018 року з 1/4 до 1/8 частини від його заробітку, щомісячно та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначає, що відповідно до постанови Харківського апеляційного суду від 01.02.2019 року з нього на користь відповідача на її утримання стягуються аліменти розмірі 1/8 частини від усіх його видів заробітку (доходу), до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трирічного віку. Крім того, 26.10.2019 року він уклав шлюб з [PERSON] від якого [INFO] у них народився син [PERSON] . Страждає на декілька хронічних захворювань та потребує лікування. Таким чином, вважає що його майновий та сімейний стан змінився, що стало підставою для звернення до суду із даною позовною заявою. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справ за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 28.08.2018 року судовим наказом Балаклійського районного суду Харківської області із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 26.06.2018 року до повноліття дитини (а.с.14). Постановою Харківського апеляційного суду від 01.02.2019 року, рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 19.10.2018 року було змінено, чим стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку доходу, починаючи з 26.06.2018 року та до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку (а.с. 15-16). 26.10.2019 року позивач [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , від якого у них народився син - [PERSON] , [INFO] (а.с. 17,18). Відповідно до довідки про доходи виданої Структурним підрозділом «Служба сигналізації та зв`язку» регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» 19.08.2020р. загальна сума доходу [PERSON] за період з лютого 2020 по липень 2020р. без урахування аліментів становить 46295,88 грн. (а.с. 19). Позивач [PERSON] страждає на декілька хронічних захворювань, що підтверджується відповідною медичною документацією. (а.с. 21-28). За змістом ст.ст. 180, 182 СК України, батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Але при вирішенні питання про стягнення аліментів суд має враховувати матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Разом з тим, 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, а саме: матеріальне становище сторін, стан здоров`я позивача, змінився сімейний стан позивача, суд вважає, що розмір стягуваних за рішенням суду аліментів на утримання малолітньої дитини відповідача повинен бути зменшений до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття. Тому враховуючи наведене, суд вважає за необхідне зменшити розмір аліментів стягуваних з позивача на користь відповідача до 1/6 частини на дитину, що на думку суду, є обґрунтованим.

Outcome: partial