Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовом до військової частини [NUMBER] про скасування рішення житлової комісії, в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії військової частини [NUMBER] , оформлене протоколом № 184 від 30.11.2018 року в частині зняття його з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов та зобов`язати військову частину [NUMBER] поновити його на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов із збереженням попередньої дати зарахування на облік. Також, просить звільнити його від сплати судового збору. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] Збройних Сил України на посаді артиста вищої категорії оркестру. У зв`язку з відсутністю житла, житловою комісією військової частини [NUMBER] його було зараховано на квартирний облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов. Наказом командира військової частини [NUMBER] від 31.07.2018 року № 24-РС старшого прапорщика [PERSON] звільнено у запас за п. „к, у зв`язку з закінченням строку контракту, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України „Про військовий обов`язок та військову службу. Зазначає, що відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] № 181 від 14.08.2018 року його календарна вислуга років становить 25 років, 5 місяців, 18 днів. Рішенням житлової комісії військової частини [NUMBER] позивача виключено з квартирного обліку у зв`язку із звільненням з військової служби. Вважає таке рішення незаконним, а тому звернувся з даним позовом до суду. Ухвалою від 29.09.2020 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Відповідачем у встановлений законом строк до суду подано відзив на позовну заяву. Вважають, що у [PERSON] відсутні підстави для залишення на обліку осіб військової частини [NUMBER] , які потребують поліпшення житлових умов, оскільки звільнений з військової служби у зв`язку з закінченням строку дії контракту, тобто з підстави, не зазначеної в законі. Крім цього, зазначено, що підставою для зняття з обліку осіб військової частини [NUMBER] , які потребують поліпшення житлових умов, є наказ командира військової частини [NUMBER] , яким оголошено рішення житлової комісії, а не сааме рішення, оформлене протоколом. Тобто, вважають, що без скасування наказау командира відсутні підстави для зобоі=в`язання військової частини поновити [PERSON] на обліку осіб, які потребують полепшення житлових умов. Також подано клопотання про залишення позовної заяви без руху, у зв`язку з несплатою судового збору. Відповідно до ч. 5\~ст.\~279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що на підставі наказу командира військової частини [NUMBER] від 31.07.2018 року № 24- РС відповідно до „Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України від 10.12.2008 року № 1153/2008 та підпункту 2 частини 5 статті 26 Закону України „Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ прапорщика [PERSON] , артиста вищої категорії оркестру звільнено з військової служби у запас за підпунктом „к, як військовослужбовця, який проходить військову службу за контрактом, дію якого було продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та який вислужив не менш 18 місяців з дати продовження дії контракту, якого він не висловив бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду з правом носіння військової форми одягу. Відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] м. Дрогобич від 14.08.2018 року № 181, [PERSON] з 14.08.2018 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Згідно даного наказу загальна вислуга років позивача у Збройних силах України становить 25 років 09 місяців 16 днів (а/с 7). Згідно витягу з протоколу № 184 засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] від 30 листопада 2018 року постановлено виключити [PERSON] з квартирного обліку військової частини, як такого, що втратив право перебування на квартирному обліку військової частини у зв`язку із звільненням з лав ЗСУ (а/с 8). Відповідно ч. 1 ст. 2 Закону України „Про військовий обов`язок і військову службу військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Частиною 1 ст. 12 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей передбачено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами. Військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла (ч. 9 ст. 12 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей). Відповідно до ст. 37 ЖК України, громадяни, які потребують поліпшення житлових умов та залишили роботу на підприємствах, в установах та організаціях у зв`язку з виходом на пенсію беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов нарівні з працюючими на цих підприємствах, в установах, організаціях громадянами. Порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, згідно ст. 38 ЖК України встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Відповідно ч. 1 ст. 40 ЖК України громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Згідно ч. 2, 4, 5 ст. 40 ЖК України громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку; 2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік. Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік. Відповідно до п. 22 розділу 5 „Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями затвердженою Наказом Міністерства оборони України 31 липня 2018 року № 380 зняття військовослужбовців з обліку проводиться у разі: поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; в інших випадках, передбачених законодавством. Відповідно до п. 1 розділу 6 „Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями затвердженою Наказом Міністерства оборони України 31 липня 2018 року № 380 житловими приміщеннями для постійного проживання забезпечуються військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до вимог статті 12 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей набули права та не забезпечувалися постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, зареєстровані в населеному пункті дислокації військової частини, в якій військовослужбовець проходить службу та перебуває на відповідному обліку. Крім того, статтею 3 Закону України „Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист, держава гарантує кожному ветерану військової служби, серед іншого, реалізації цільових програм поліпшення житлових умов. Пункт 7 ч. 1 ст. 6 вищевказаного Закону гарантує ветеранам військової служби першочергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов. Тобто, для того, щоб позивач міг реалізувати своє гарантоване право на отримання від Міністерства оборони України постійного житла на підставі Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей він має перебувати на квартирному обліку. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного суду від 08.04.2020 у справі 683/2197/18. Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно ч.1 ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. В рішеннях по справах „Полторацький проти України та „Михайлюк та Петров проти України ЄСПЛ нагадує, що вираз „згідно із законом насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві; він також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права. Принцип верховенства права вимагає дотримання вимог „якості закону, яким передбачається втручання у права особи основоположні свободи. З урахуванням зазначених норм права та обставин справи про те, що [PERSON] має вислугу на військовій службі 25 років 09 місяців 16 днів, звільнений із військової служби в запас у зв`язку із закінченням строку контракту, під час проходження військової служби до звільнення перебував на квартирному обліку для поліпшення житлових умов у військовій частині [NUMBER] , постійним житлом не забезпечувався, що дає йому право на залишення на квартирному обліку у військовій частині і після звільнення з військової служби. А тому, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії військової частини [NUMBER] оформлене протоколом № 184 від 30.11.2018 в частині виключення позивача з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов та зобов`язати військову частину [NUMBER] поновити позивача [PERSON] обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов із збереженням попередньої дати зарахування на облік. Щодо клопотання відповідача про залишення позовної заяви без руху у зв`язку з несплатою позивачем судового збору, то суд вважає його таким, що не підлягає до задоволення у зв`язку з тим, що спір між [PERSON] та військовою частиною [NUMBER] є таким, що пов`язаний з проходженням військової служби, а відтак на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України на відповідача покладаються судові витрати, які стягуються на користь держави відповідно до вимог Закону України „ Про судовий збір.

Outcome: approved