Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, обгрунтовує їх доводами викладеними у заяві та пояснила, що шлюб між нею та відповідачем було розірвано ще в 1997 році, однак вони з 2005 року продовжували спільно проживати однією сімєю та вели спільне господарство, спільну підприємницьку діяльність по вересень 2009 року. За цей час, ними спільно було придбано нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю (тракторну бригаду), яка розташована за адресою: Тернопільська область Підгаєцький район с. Мужилів вул. Лесі Українки, 6; нежитлову будівлю (склад запчастин), яка розташована за адресою: Тернопільська область Підгаєцький район с. Мужилів вул. Лесі Українки, 6а; приміщення кафе з торговим магазином з мезоніном, мансардами і підвалом, загальною площею 1410 кв.м. за адресою: Тернопільська область Тернопільський район с. Петриків вул. Обїзна, 12/12а та земельну ділянку, загальною площею 0,0439 га., що розташована за тією ж адресою. Так як між ними не досягнуто добровільної згоди про поділ вищевказаного майна, тому вона була змушена звернутись з даним позовом до суду. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечує щодо їх задоволення. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнала повністю та пояснила, що її довіритель незаперечує того факту, що вони спільно із позивачкою проживаючи однією сімєю без реєстрації шлюбу, придбали зазначене у позовній заяві нерухоме майно, право власності на яке оформлялось на відповідача. На даний час відповідач визнає позовні вимоги повністю та погоджується із запропонованим позивачкою варіантом поділу спільно нажитого майна подружжя. Суд, заслухавши пояснення сторін, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав. Відповідно до ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8\~цього Кодексу. В силу ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною 1 ст.70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічна правова норма міститься у ч.2 ст.372 ЦК України. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано 03 червня 1997 року, що вбачається із копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ИД №044602 від 10 грудня 2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Підгаєцького районного управління юстиції у Тернопільській області. Після розірвання шлюбу сторони з 2005 року продовжували проживати як чоловік та жінка однією сімєю без реєстрації шлюбу до вересня 2009 року, вели спільне господарство та підприємницьку діяльність, придбали ряд обєктів нерухомості, а саме: нежитлову будівлю (тракторну бригаду), яка розташована за адресою: Тернопільська область Підгаєцький район с. Мужилів вул. Лесі Українки, 6; нежитлову будівлю (склад запчастин), яка розташована за адресою: Тернопільська область Підгаєцький район с. Мужилів вул. Лесі Українки, 6а; приміщення кафе з торговим магазином з мезоніном, мансардами і підвалом, загальною площею 1410 кв.м. за адресою: Тернопільська область Тернопільський район с. Петриків вул. Обїзна, 12/12а та земельну ділянку, загальною площею 0,0439 га., що розташована за тією ж адресою, що підтверджено в судовому засіданні позивачкою, повністю визнано відповідачем, а також вбачається із свідоцтв про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18 липня 2007 року виданих Підгаєцьким районним бюро технічної інвентаризації, свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03 квітня 2008 року видане Петриківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно, договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04 липня 2008 року та державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №302696 від 16 вересня 2008 року. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підставний, а тому підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved