Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій вказує, що він є власником квартири [ADDRESS] . Зареєстрована у вказаній квартирі відповідач по справі [PERSON] , яка не є власником цієї квартири, починаючи з червня 2019 року не проживає у ній, не користується нею та не бере участі в оплаті комунальних платежів, що, в свою чергу, перешкоджає позивачеві здійснювати свої права власника. В зв`язку з цим, [PERSON] просить суд заявлені ним позовні вимоги задовольнити та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Позивач [PERSON] та його представник адвокат Бондаренко Д.В., який діє на підставі ордеру серії ДН № 133002 від 12 жовтня 2020 року, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, проте надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, у яких заявлені позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити та не заперечували проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, шляхом відправлення їй поштою повідомлення про виклик до суду за її зареєстрованим місцем проживання, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить переконання, що дана позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так, з договору купівлі-продажу квартири від 09 березня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Бігун В.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1114, Витягу з Державного реєстру правочинів № 9655299 від 10 березня 2011 року, Витягу Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» м. Слов`янськ «Про державну реєстрацію прав» № 29248967 від 10 березня 2011 року слідує, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . В той же час, довідка Комунального підприємства Слов`янської міської ради «Керуюча компанія № 4» № 3419 від 05 жовтня 2020 року, а також надіслана на запит суду відповідь Відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської ради № 22-15/4764 від 21 жовтня 2020 року свідчать, що у належній позивачу квартирі [ADDRESS] , зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] . Поряд з цим, згідно акту, складеного та підписаного 05 жовтня 2020 року комісією у складі майстра Комунального підприємства Слов`янської міської ради «Керуюча компанія № 4» Бородіної А.П., та сусідів-свідків [PERSON] , проживаючої за адресою: [ADDRESS] , та [PERSON] , проживаючої за адресою: [ADDRESS] , відповідач [PERSON] у вищевказаній квартирі починаючи з червня 2019 року не проживає. Отже враховуючи, що відповідач [PERSON] не є ані власником спірної квартири, ані членом сім`ї позивача в розумінні ч. 2 ст. 3 СК України та ч. 1 ст. 405 ЦК України, суд доходить переконання, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження, в зв`язку з чим підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved