Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини з позивачем, мотивуючи тим, що відносини в сім'ї не склались, відсутнє взаємопорозуміння, сторони шлюбних стосунків не підтримують, а тому позивач вважає, що сім'я розпалася і зберегти її неможливо, має твердий намір розірвати шлюб. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач, будучи належно повідомленим про розгляд справи, що стверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, в судове засідання повторно не зявився, причин неявки не повідомив, заперечень за позовом та заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Відповідно до ст.ст.224, 225 ЦПК України суд здійснює заочний розгляд справи на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.169 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ТП № 024918, виконкомом Зарічанської сільської ради Орвуцького району 24.04.2007 року зроблено актовий запис № 2 про реєстрацію шлюбу між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтв про народження серії I-ТП № 030375. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони окремо не проживають, однак не підтримують подружніх стосунків, позивач не погоджуються на примирення та бажає розірвати шлюб. Дитина сторін проживає з батьками, що видно з довідки виконкому Зарічанської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 19.06.2015 року № 962. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання та підтримання подружніх стосунків сторін стало не можливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюбу не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Малолітню дитину [PERSON], [INFO], позивач просить залишити залишити на проживання з нею. Відповідно до ст.15 ЦПК України суд розглядає в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Оскільки сторони не проживають окремо, спір в частині визначення місця проживання дитини не підлягає розгляду і провадження у справі в цій частині позову слід закрити. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне також розяснити сторонам, що згідно з абз.2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 243,60 грн. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути частину судового збору в сумі 121,80 грн.

Outcome: approved