Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

\~\~\~\~\~\~ Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Красноармійськвугілля» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати. Вимоги обґрунтував тим, що з 22.07.2014 року до 24.10.2016 року він працював на ДП «Красноармійськвугілля» (ВП «Шахта «Стаханова») прохідником 5-го розряду з повним робочим днем у шахті на дільниці ПР-1, був звільнений за власним бажанням за ч. 1 ст. 38 КЗпП України. При звільненні підприємство не виплатило йому заробітну плату за період з серпня по жовтень 2016 року, яка залишається частково невиплаченою й нині. Так, за довідкою ДП «Красноармійськвугілля» (ВП «Шахта «Стаханова») заборгованість по заробітній платі станом на 24.10.2016 року позивачу складає: за серпень 2016 року 3034,06 гривень, за вересень 2016 року 1368,97 гривень, за жовтень 2016 року 12297,20 гривень, всього 16700,23 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, підприємство повинно виплатити робітнику його середній заробіток за весь час затримки розрахунку до дня фактичного розрахунку. Період затримки розрахунку з часу звільнення до дня подання позовної заяви 12.12.2016 року становить 35 днів, середньоденний заробіток позивача складає 453,06 гривень, заборгованість за прострочення виплати становить 15857,10 гривень. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі у сумі 16700,23 гривень, середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 15857,10 гривень, а також судові витрати. Представником позивача під час розгляду справи двічі змінювались позовні вимоги, вперше просив суд стягнути на користь [PERSON] з відповідача заборгованість по заробітній платі у сумі 16700,23 гривень, середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 24465,24 гривень з розрахунку вже 54 робочих днів прострочення розрахунку, та судові витрати. В судовому засіданні 23.01.2017 року представник позивача остаточно уточнив позовні вимоги і просив стягнути з відповідача на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в сумі 21293,82 гривень, судові витрати, а вимогу про стягнення заробітної плати залишити без розгляду. Пояснив, що заборгованість по заробітній платі остаточна погашена 28.12.2016 року, тому строк затримки розрахунку обчислюється з 24.10.2016 року по 28.12.2016 року і складає 47 робочих днів. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутності за участю його представника, в заяві зазначив про підтримання позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Згідно з наданою ним заявою, з позовними вимогами [PERSON] відповідач не згодний повністю, просить справу розглянути без участі представника. Крім того, в заяві зазначено, що 29.12.2016 року розрахунок з позивачем щодо слати заборгованості по заробітній платі був здійснений остаточно. Порушення з боку роботодавця строків розрахунку при звільненні відповідач не заперечує, але зазначає, що адміністрація шахти не мала змоги розрахуватися з позивачем у звязку з відсутністю коштів. Вислухавши представника позивача, дослідивши і оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з такого. Так, [PERSON] з 22.07.2014 року по 24.10.2016 року знаходився у трудових відносинах з відповідачем та був звільнений за ч. 1 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, що встановлено на підставі записів з трудової книжки позивача АВ №652499 (а.с. 7-10). Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільнені робітника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться у день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В той самий час, в порушення вказаної норми Закону, при звільненні з [PERSON] не був здійснений повних розрахунок, заробітна плата виплачена не була. Так, згідно з довідкою ДП «Красноармійськвугілля» (ВП «Шахта «Стаханова») №1048, заборгованість по заробітній позивача станом на 24.10.2016 року складала: за серпень 2016 року 3034,06 гривень, за вересень 2016 року 1368,97 гривень, за жовтень 2016 року 12\~297,30 гривень, а всього 16700,23 гривень (а.с. 12). Вказана заборгованість була остаточно погашена відповідачем 28.12.2016 року, що не заперечене сторонами і підтверджено як довідкою ВП «Шахта «Стаханова» ДП «Красноармійськвугілля» № 21 від 11.01.2017 року (а.с 33), так і випискою банку по картковому рахунку [PERSON] (а.с. 26-27). Оскільки відповідачем порушені вимоги закону щодо своєчасного розрахунку зі звільненим працівником, у відповідності до положень ст. 117 КЗпП України з ДП «Красноармійськвугілля» належить стягнути на користь [PERSON] його середній заробіток за весь час затримки належних йому при звільненні сум. Згідно з довідкою ДП «Красноармійськвугілля» (ВП «Шахта «Стаханова») №1049 від 24.10.2016 року, середньоденний заробіток позивача складає 453,06 гривень (а.с.13). Отже, стягненню підлягає сума 21293,82 гривень із розрахунку 453,06 гривень середньоденного заробітку, помножених на 47 робочих днів (5 у жовтні, 22 в листопаді і 20 в грудні 2016 року) за період прострочення з з 24.10.2016 року по 28.12.2016 року. Крім цього з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір у сумі 551,20 гривень. Вимогу позивача [PERSON] про стягнення з Державного підприємства «Красноармійськвугілля» заборгованості по заробітній платі слід залишити без розгляду з огляду на положення п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України. На підставі ст. 43 Конституції України, ст.ст. 116, 117 КЗпП України,

Outcome: approved