Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, у якому просить з урахуванням уточнених позовних вимог, скасувати (зняти) заборону відчуження з нерухомого майна: житлового будинку і земельної ділянки з кадастровим номером: 7425586600:016000:0138, площею 0,1555 га, які йому належать, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , накладену без зазначення підстави, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: № 3730364, що зареєстрована: 14 вересня 2006 року 10:03:17 за № 3730364 реєстратором: Друга чернігівська державна нотаріальна контора; об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно; архівний номер: 4927СНЕRNIGOV1, архівна дата: 03.06.1998, дата виникнення: 01.01.1990, № реєстру: Б/Н-1, внутр. № 3801062427ЕF402D592Е, шляхом вилучення відповідного запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та припинення обтяження речових прав позивача. \~ \~ \~ \~Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,1555 га з кадастровим номером 7425586600:016000:0138, на якій дане домоволодіння розташоване. Зазначив, що у листопаді 2020 року звернувся до приватного нотаріуса з метою оформити договір дарування, проте, нотаріус повідомила, що не зможе посвідчити договір дарування будинку та земельної ділянки, оскільки згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на все майно позивача Другою чернігівською державною нотаріальною конторою накладено обтяження, реєстраційний номер обтяження: 3730364. Зазначена обставина порушує його законні права та інтереси як власника майна, в тому числі і стосовно права вільного розпорядження належним йому майном. Вважає, що державна реєстрація обтяження майна здійснена з порушенням діючого законодавства, без зазначення підстави обтяження, даних про обтяжувача, ідентифікаційного номера боржника згідно з Державним реєстром фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів, дати та місця народження та проживання боржника, даних документа, що посвідчує особу та інших відомостей, які б давали змогу ідентифікувати особу боржника. Особисто він ніколи не мав жодних боргів, в тому числі, в період з 1985 по 1990 роки і не має боргів на даний час. Вважає. що заборона відчуження нерухомого майна стосується не його, а іншої особи, що має однакове з ним прізвище, ім`я та по-батькові. Зазначає, що на даний час зняти арешт в позасудовому порядку він не має можливості, тому змушений звернуться до суду за захистом свої прав. Ухвалою судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 15 грудня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 05 березня 2021 року від Другої чернігівської державної нотаріальної контори до суду надійшло заперечення, з яких вбачається, що датою виникнення обтяження є 01 січня 1990 року (архівна дата 03.06.1998 рік), що вбачається з Державного реєстру речових прав, а саме, з Реєстру до 2013 року по номеру обтяження 3730364 та що вищевказане обтяження було внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі повідомлення Першої чернігівської державної нотаріальної контори, що підтверджується індексом обтяження БН-1. Другою чернігівською державною нотаріальною конторою при внесенні арештів до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна проставлявся індекс «2». Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 27 травня 1997 року № 41/5 та наказу Чернігівського обласного управління юстиції № 67/ від 03 серпня 1998 року була введена в дію автоматизована комп`ютерна система Єдиного реєстру для реєстрації заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, створеної підприємством «Держінформюст». Наказом Чернігівського обласного управління юстиції № 67/1, реєструючим органом по Чернігівському міському нотаріальному округу була визначена Друга чернігівська державна нотаріальна контора. В день накладення (зняття) заборони до реєструючого органу нотаріусами надсилались відповідні повідомлення про зняття або накладення заборони. Індекс 1 - свідчить про те, що ця заборона була накладена в Перший чернігівській державній нотаріальній конторі, яка на той час була визнана реєстратором заборон до введення в дію Єдиного реєстру заборон. Завідувачем Першої чернігівської державної нотаріальної контри [PERSON] надано відзив на позовну заяву, у якому вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог, вважає, що Першу чернігівську районну державну нотаріальну контору безпідставно залучено у якості відповідача, оскільки вона не була ініціатором накладення заборони, а виконувала лише виключно функцію реєстратора. Посилається на редакцію Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 січня 2013 року, якою змінено порядок накладення та зняття заборон. На сьогоднішній день Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державний реєстр прав власності на нерухоме майно є невід`ємною архівною складовою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у якому відбувається реєстрація припинення обтяження речових прав, а не скасування чи їх вилучення. На підставі чого доступ до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та повноваження по реєстрації обтяжень у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Першій Чернігівській державній нотаріальній конторі припинено з 31 грудня 2012 року, а доступ до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно не надано. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 березня 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача адвокат Дроботущенко Т.О. позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та просила їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача Першої чернігівської державної нотаріальної контори Підгайна О.І. заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність. Представники відповідачів Другої чернігівської державної нотаріальної контори та Державного нотаріального архіву Чернігівської області у судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами та земельна ділянка площею 0,1555 га з кадастровим номером 7425586600:016000:0138, що розташовані по [ADDRESS] , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18 січня 2006 року, Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 11 травня 2013 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.05.2013 року (а.с.10-11,13). Згідно Відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухоммого майна накладена заборона відчуження нерухомого майна [PERSON] (архівний запис): зареєстрована (внесена) до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 14.09.2006; реєстратором: Друга чернігівська державна нотаріальна контора, реєстраційний номер обтяження: 3730364; реєстратор: Друга чернігівська державна нотаріальна контора, 14017, м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, 19, (0462) 674-249, 651-597; підстава: не вказано; об`єкт обтяження: невизначене майно; боржник: [PERSON] ; додаткові дані: 4927СНЕRNIGOV1, архівна дата: 03 червня 1998 року, дата виникнення: 01 січня 1990 року, № реєстра: № реєстру: Б/Н-1, внутр. № 3801062427ЕР4020592Е. (а.с.12). За повідомленням Державного нотаріального архіву Чернігіської області від 24 грудня 2020 року надати копії документів, на підставі яких Другою чернігівською державною нотаріальною конторою накладено заборону на майно [PERSON] , не має можливості, оскільки справа «Розпорядження по накладанню і зняттю заборон (арештів) відчуження об`єктів нерухомого майна» за 1990 рік Другою чернігівською державною нотаріальною конторою до Державного нотаріального архіву Чернігівської області на зберігання не передавалася. Реєстр для реєстрації заборон відчуження жилих будинків /частин будинків/, а також арештів, які накладені на будинки судовими чи слідчими органами та алфавітна книга обліку заборон відчуження жилих будинків і арештів, накладених на жилі будинки Другою чернігівською державною нотаріальною конторою ведуться з 1995 року. У реєстрі для реєстрації заборон відчуження жилих будинків /частин будинків/, а також арештів, які накладені на будинки судовими та слідчими органами Першої чернігівської державної нотаріальної контори за 1990 рік запис про накладання заборони відчуження на майно [PERSON] відсутній. Запис про накладання заборони відчуження на майно [PERSON] міститься лише в алфавітній книзі обліку заборон відчуження нерухомого майна, а також арештів, накладених на таке майно судами, слідчими органами та органами виконавчої служби Першої чернігівської державної нотаріальної контори за 1990 рік (а.с.35). \~ \~ \~ \~За повідомленням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 січня 2021 року, Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 лютого 2021 року та Святошинського районного суду м. Києва від 08 лютого 2021 року, в провадженні цих судів цивільні, кримінальні справи та справи про адміністративні правопорушення відносно [PERSON] , [INFO] , не перебували та судом не розглядались (а.с.66-68). За повідомленням Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції (м.\~Суми) при перевірці автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у районних, міськрайонних, міжрайонних відділах державної виконавчої служби та відділах державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), а також у відділі примусового виконання рішень Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на даний час не перебувають виконавчі документи щодо заборгованості перед юридичними чи фізичними особами з боку громадянина [PERSON] . Перевірити чи перебували на виконанні виконавчі документи відносно [PERSON] за період з 1985 року по 01 січня 1990 року не має можливості у зв`язку з відсутністю інформаційних даних за вказаний період, оскільки строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, становить три роки (крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік). Після спливу цього строку, виконавчі провадження підлягають знищенню (а.с. 69). \~ \~ \~ \~Статтею 41 Конституції України\~та статтею\~1\~Першого\~протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 статті 317 та ч. 1 статті 319 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Відповідно до ч. 2 статті 26 цього Закону запис про скасування державної реєстрації прав до державного реєстру прав вноситься у разі скасування на підставі рішення суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. Згідно із статтею 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06.1999 р. за № 364/3657, реєстр заборон-це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон. Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство Інформаційний центр Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю. Відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат» нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позик (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотеко держателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Пунктом 2.3 Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що затвердженого наказом Міністерства юстиції України 09.06.1999 р. № 31/5, встановлено, що реєстратор відмовляє у внесенні відомостей до Реєстру заборон, якщо в заяві або постанові відсутні або вказані не повністю, не чітко або нерозбірливо відомості, передбачені пунктами 2.6.1-2.6.3 цього Положення, щодо підстави виникнення обтяження (назви документа, його номера та дати, повного найменування органу, що накладає обтяження); даних про обтяжувача та про особу (осіб), щодо майна якої (яких) встановлено обтяження: для фізичних осіб - громадян України - прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності останнього), ідентифікаційний номер згідно з Державним реєстром фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів (за наявності) та, за наявності, дати та місця народження, місце проживання, дані документа, що посвідчує особу (номер та серія, ким виданий), також даних про об`єкт обтяження: ідентифікаційні номери об`єкта нерухомого майна та відомості про його місцезнаходження. Відповідно до пунктів 74, 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб. У даному випадку відсутні підстави виникнення обтяження, дані про обтяжувача, достатні дані про особу, щодо майна якої встановлено обтяження, вказано лише прізвище, ім`я та по-батькові особи, причому відсутній ідентифікаційний код цієї особи, дата та місце її народження, місце проживання, дані документа, що посвідчує особу (номер та серія, ким виданий). Співпадає лише прізвище, ім`я та по-батькові особи, щодо якої виникло обтяження 01.01.1990 р., яке й було зареєстровано відповідачем, а тому відсутні підстави стверджувати, що заборона відчуження нерухомого майна та запис про це в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна стосується саме позивача [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] . Згідно п.5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІУ із послідуючими змінами, Державна реєстрація припинення обтяження речових прав у результаті зняття нотаріусом заборони на відчуження нерухомого майна відповідно до Закону України «Про нотаріат» проводиться нотаріусом, яким знято відповідну заборону на відчуження нерухомого майна, одночасно з її зняттям. Згідно вимог\~ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визначено, що суб`єктами, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав є: Міністерство юстиції України та його територіальні органи; суб`єкти державної реєстрації прав. \~ \~ \~ \~ Згідно\~ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав, вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Звертаючись до суду із позовом, позивач ставить перед судом вимогу про скасування ( зняття) арешту на відчуження житлового будинку та земельної ділянки, що належить йому на праві власності, оскільки наявність заборони відчуження на невизначене майно [PERSON] порушує право власності позивача, внаслідок чого позивач позбавлений можливості в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, а тому, враховуючи зазначені обставини, відсутність даних, що накладена заборона стосується позивача, порушені права позивача підлягають захисту відповідно до положень ст.\~319,\~321,\~391 ЦК України. \~ \~ \~ \~Враховуючи наведене, приймаючи до уваги неможливість скасування арешту в позасудовому порядку, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а права власника щодо розпорядження своїм майном підлягають поновленню шляхом зняття арешту з житлового будинку та земельної ділянки у [ADDRESS] , які належать на праві власності [PERSON] , оскільки порушується право власності позивача. В іншій частині у задоволенні позовних вимог позивачу слід відмовити.

Outcome: partial