Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Київського районного суду міста [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON], про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому просить суд визнати за нею право власності на 71/1000 частину домоволодіння №144, по вулиці Дача Ковалевського, в місті Одесі, яка складається з приміщень: 4-1 коридор, 4-2 житлова, 4-3 житлова, 4-4 кухня, 4-5 санвузол, підвал ІІІ, ІV; 2/3 підвалу І, житловою площею 26,0 кв.м., загальною площею 62,0 кв.м., у житловому будинку під літерою «А», в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 22 серпня 2013 року. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 22 серпня 2012 року помер її чоловік [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті [PERSON] міського управління юстиції 22.08.2012 року, актовий запис №8155. Після смерті чоловіка залишилось спадкове майно - 71/1000 частина домоволодіння №144 по вулиці Дача Ковалевського місті Одесі; автомобіль марки «ОРЕl», модель «ZAFIRA», 2007 року випуску; реєстраційний номер [NUMBER]; грошовий вклад у банківський установі у розмірі 1264 гривні 85 копійок. У строк передбачений законом позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON], на автомобіль марки «ОРЕl», модель «ZAFIRA», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та на грошовий вклад у банківській установі в розмірі 1264 гривні 85 копійок. Втім, право на спадщину за законом на 71/1000 частку домоволодіння №144 по вулиці Дача Ковалевського місті Одесі нотаріусом не було оформлено у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на вказану частину домоволодіння за спадкодавцем, а саме за її чоловіком [PERSON]. Разом з тим, позивач стверджує, що її чоловік за життя набув права власності на вищевказану частину домоволодіння, що підтверджується рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26.08.2009 року, справа №2-3508/09 відповідно до якого за [PERSON] визнане право власності на 71/1000 частину домоволодіння №144 по вул. Дача Ковалевського в м. Одесі, яка складається з приміщень 4-1- коридор, 4-2 житлова, 4-3 житлова, 4-4 кухня, 4-5 санвузол, підвал ІІІ; IV; 2/3 підвалу І, житловою площею 26,0 кв.м., загальною площею 62,0 кв.м. у житловому будинку під літерою «А». У звязку з чим, позивач була вимушена звернутись до суду з відповідним позовом. Позивач у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, розгляд справи провести за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином, надала до суду заяву в якій позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечує, просила суд розгляд справи провести за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином, надала до суду заяву в якій позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечує, просила суд розгляд справи провести за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 лютого 1971 року між [PERSON] та [PERSON], Ленінським відділом ЗАГСу м. Одеси був зареєстрований шлюб, актовий запис №86, у звязку з чим [PERSON] змінила прізвище на «Мельникова» (а.с.7). 22 серпня 2012 року у віці 65 років помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №314628, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті [PERSON] міського управління юстиції, актовий запис №8155 (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому за час життя майно, а саме: 71/1000 частина домоволодіння №144 по вулиці Дача Ковалевського місті Одесі; автомобіль марки «ОРЕl», модель «ZAFIRA», 2007 року випуску; реєстраційний номер [NUMBER]; грошовий вклад у банківський установі у розмірі 1264 гривні 85 копійок. Судом під час розгляду справи була витребувана копія спадкової справи за №170/2013 до майна померлого 22.08.2012 року [PERSON], з якої вбачається, що 19 лютого 2013 року [PERSON] звернулась до Четвертої [PERSON] державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, після смерті її чоловіка [PERSON] померлого 22.08.2012 року (а.с.74). 19 лютого 2013 року до Четвертої [PERSON] державної нотаріальної контори звернулась [PERSON] з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON] померлого 22.08.2012 року, на користь [PERSON] (а.с.75). 19 лютого 2013 року до Четвертої [PERSON] державної нотаріальної контори звернулась [PERSON] з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON] померлого 22.08.2012 року, на користь [PERSON] (а.с.75). Згідно з ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. 06 квітня 2013 року державним нотаріусом Четвертої [PERSON] державної нотаріальної контори було посвідчено свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно з яким [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] померлого 22.08.2012 року, отримала право на спадщину - автомобіль марки «ОРЕl», модель «ZAFIRA», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.89). 06 квітня 2013 року державним нотаріусом Четвертої [PERSON] державної нотаріальної контори було посвідчено свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно з яким [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] померлого 22.08.2012 року, отримала право на спадщину - грошовий вклад у банківській установі у загальному розмірі 1264 гривні 85 копійок (а.с.91). Також державним нотаріусом Четвертої [PERSON] державної нотаріальної контори 05 квітня 2016 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено [PERSON], у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 71/1000 частку домоволодіння під № 144 по вулиці Дача Ковалевського місті Одесі, належної спадкодавцю [PERSON], [INFO], у звязку з тим, що згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно п.4.15 гл. 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. за № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів, які підтверджують належність цього майна спадкодавцеві та відповідної реєстрації права власності. Оригінал правовстановлюючого документа на вказане нерухоме майно на ім'я спадкодавця з відповідною реєстрацією права власності спадкоємцем не надано. Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду міста [PERSON] від 26 серпня 2009 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Виділено з домоволодіння №144 по вул. Дача Ковалевського у м. Одесі в натурі - частку у розмірі 8/100 частин домоволодіння, що складається з: житлового будинку під літ. «Г», житловою площею 8,3 кв.м, загальною площею 16,2 кв.м,, житлового будинку під літ «Б» житловою площею 10,1 кв.м, загальною площею 20,3 кв.м., житлового будинку під літ «К» (колишня «Н») житловою площею 12,3 кв.м, загальною площею 20,1 кв:мь гаражу літ, «Л», вбиральні літ. «н1», що належить [PERSON] та припинити її право частковий власності на вказану частку. Визнати за [PERSON] право власності на житлові будинки: під літ. «Г», житловою площею 8,3 кв.м., загальною площею 16,2 кв.м., по вулиці Дача Ковалевського, 144-Ж, в місті Одесі, житловий будинок під літ. «Б», житловою площею 10,1 кв.м., загальною площею 20,3 кв.м., по вулиці Дача Ковалевського, 144-Д, в місті Одесі, житловий будинок під літ. «К» (колишня «Н») житловою площею 12,3 кв.м., загальною площею 20,1 кв.м., гараж під літ. «Л» та вбиральню під літ. «н1» по вулиці Дача Ковалевського, 144-К, в місті Одесі. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] - задоволено. Визнано за [PERSON] право власності, на 71/1000 частину домоволодіння №144 по вулиці Дача Ковалевського, в місті Одесі, яка складається з приміщень: 4-1 коридор, 4-2 житлова, 4-3 житлова, 4-4 кухня, 4-5 санвузол, підвал ІІІ, ІV; 2/3 підвалу І, житловою площею 26,0 кв.м., загальною площею 62,0 кв.м., у житловому будинку під літерою «А». Рішення суду набрало законної сили 07.09.2009 року. Вищевказаним судовим рішенням, також встановлено, що на підставі рішення Київського районного суду міста [PERSON] від 27 жовтня 2005 року, зареєстрованого в ОМБТІ та РОН, реєстраційний №1482 в книзі 129 пр-135 05 грудня 2005 року, [PERSON] і [PERSON] є власниками в рівних частках 1/10 частини домоволодіння №144 по вулиці Дача Ковалевського, в місті Одесі. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У звязку з тим, що [PERSON] не було зареєстровано своє право власності на 71/1000 частину домоволодіння №144 по вулиці Дача Ковалевського, в місті Одесі, яка складається з приміщень: 4-1 коридор, 4-2 житлова, 4-3 житлова, 4-4 кухня, 4-5 санвузол, підвал ІІІ, ІV; 2/3 підвалу І, житловою площею 26,0 кв.м., загальною площею 62,0 кв.м., у житловому будинку під літерою «А», на підставі рішення Київського районного суду міста [PERSON] від 26 серпня 2009 року, позивач вимушена можливості прийняти в порядку спадкування вказану частину майна після смерті свого чоловіка. Згідно\~зі ст. 1 ЦПК України,\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1\~ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1\~ст. 15 ЦК України,\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1\~ст. 16 ЦК України,\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог\~ст.11 ЦПК України,\~суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Враховуючи те, що листом від 16.05.2013р. № 24-753/04-13 «Про судову практику розгляду цивільних і кримінальних справ про спадкування» Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ\~\~роз'яснено наступне: При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (\~ст. 1297 ЦК України) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину ( ст. 1299ЦК України), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Крім того суд зазначає, що відповідно до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що звернення позивача до суду з цим позовом є його єдиним способом захисту прав та інтересів, а також суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved