Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на будинковолодіння, що знаходиться по вул. Січових Стірльців, 3, в с. Красне Рожнятівського району Івано-Франківської області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 20 червня 2016 року. В обгрунтування позовних вимог позивач [PERSON] покликається на те, що 20 червня 2016 року померла його мати [PERSON]. Остання, ще за життя склала заповіт, яким заповіла йому все належне їй на день смерті майно. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на будинковолодіння, яке знаходиться по вул. Січових Стрільців, 3, в с. Красне. Він є єдиним спадкоємцем за заповітом, іншим можливим спадкоємцем щодо спадкового майна є його сестра [PERSON], однак при наявності заповіту вона позбавлена права на спадщину. З метою оформлення спадщини він звернувся до нотаріальної контори, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документа власності на спадкове майно. За таких обставин він не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися спадковим майном, а тому змушений звернутися до суду із даним позовом. Просить позов задоволити. Позивач [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом в якому просить ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на 1/2 частину будинковолодіння, яке знаходиться по вул. Січових Стрільців, 3 у с. Красне, Рожнятівського району Івано-Франківської області. В обгрунтування позовних вимог позивач за зустрічним позовом [PERSON], покликається на те, що 20 червня 2016 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на будинковолодіння, яке знаходиться по вул. Січових Стрільців, 3, в с. Красне. Вона являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON], а тому має право на 1/2 частину вищезазначеного спадкового майна, оскільки ще за життя мати також складала на її користь заповіт. В судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] позов підтримав повністю, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просив визнати за ним право власності на спадкове домоволодіння, яке залишилося після смерті матері [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. Проти зустрічного позову заперечив, пояснив, що мати за життя склала заповіт, відповідно до якого все майно заповіла йому так як він постійно проживав із матір'ю, піклувався про неї, доглядав за господарством, здійснив її поховання. Натомість відповідачка протягом багатьох років проживала окремо, не відвідувала матір, жодним чином їй не допомалага і на похорон матері не прибула. Вважає, що своїм заповітом його матір висловила бажання залишити спадкове майно саме йому, а тому таким чином відмінила попередній заповіт від 1996 року складений на відповідачку. Просить у зустрічному позові відмовити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] проти первісного позову заперечила, пояснила, що їй нічого не було відомо про складений заповіт на позивача. Вважає, що матір не могла вчинити такий заповіт, оскільки раніше у 1996 році склала заповіт на неї заповівши їй все майно. Оскільки її заповіт складений раніше, тому вона має першочергове право на спадкове майно. Крім цього, заповіт складений на [PERSON] вважає недійсним, так як в той час мати не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними. Заявлений зустрічний позов підтримала у повному обсязі, покликаючись на викладені у ньому обставини. Вважає, що їй з відповідачем по закону після смерті матері належить по 1/2 частці спадкового майна, а тому за нею слід визнати право власності на 1/2 частину будинковолодіння по вул. Січових Стрільців, 3 у с. Красне, Рожнятівського району Івано-Франківської області. Представник відповідача [PERSON] сільської ради у судове засідання не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає повністю, не заперечує проти визнання за позивачем [PERSON] права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті його матері [PERSON] Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що первісний позов підлягає до задоволення, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити виходячи з наступного. В селі Красне по вул. Січових Стрільців, 3, Рожнятівського району Івано-Франківської області знаходиться будинковолодіння, яке складається з житлового будинку з підвалом, верандою і тамбуром «А, А1»-«а, а1», стайні «Б», стодоли «В», сараю «Г», криниці «N1», огорожі «N2», що підтверджується копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданий ПП «ОЛВІ Р» 25 квітня 2017 року (а.с.9-12). Зазначене домоволодіння належало спадкодавцеві [PERSON], що підтверджується копією довідки № 823 виданої [PERSON] сільською радою 15 листопада 2016 року (а.с.13). [PERSON] померла 20 червня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НМ №230649 від 22 червня 2016 року (а.с. 8). Ще за життя, [PERSON] все своє майно заповіла своєму синові [PERSON], що підтверджується копією заповіту, складеного спадкодавцем 05 квітня 2016 року (а.с.7). Як вбачається з листа [PERSON] сільської ради № 309/02-26 від 10 листопада 2017 року, [PERSON] з лютого 2013 року і до дня смерті матері [PERSON] здійснював догляд за нею, за що отримував допомогу по догляду в управлінні соціального захисту населення Рожнятівської РДА. Вказане також підтверджується довідкою УСЗН Рожнятівської РДА № 3516 від 08 листопада 2017 року. (а.с. 46-47). Із вищевказаного листа [PERSON] сільської ради № 309/02-26 від 10 листопада 2017 року вбачається, що у період 1983-2017 років [PERSON] на території села Красне Рожнятівського району не проживала та не була зареєстрована. Крім цього, не має жодних відомостей, що остання здійснювала догляд за своєю покійною матір'ю. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на будинковолодіння, яке знаходиться в с. Красне по вул. Січових Стрільців, 3, Рожнятівського району, Івано-Франківської області. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері, позивачу [PERSON] відмовлено, через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно, що підтверджується листом нотаріуса Першої Рожнятівської державної нотаріальної контори № 336/02-14 від 18 квітня 2017 року (а.с. 6). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування за заповітом мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який обчислюється з часу відкриття спадщини. За змістом ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Аналізуючи докази по справі судом встановлено, що спадкодавцеві [PERSON] за життя належало будинковолодіння у с. Красне по вул. Січових Стрільців, 3, Рожнятівського району, Івано-Франківської області. 23.08.1996 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла своїй дочці [PERSON] Однак, 05.04.2016 року [PERSON] склала новий заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла своєму синові [PERSON] Позивач [PERSON] на час смерті матері проживав разом з нею у вищевказаному будинковолодінні, та у встановлений законом строк звернувся в нотарільну контору з заявою про прийняття спадщини, а тому відповідно до ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідач [PERSON] втратила право на спадкове майно, оскільки новий заповіт, який складений 05.04.2016 року на [PERSON] скасував попередній, який складений 23.08.1996 року. Посилання відповідача [PERSON] на те, що їй в порядку спадкування за законом після смерті матері належить право на 1/2 частину будинковолодіння у с. Красне по вул. Січових Стрільців, 3, суд вважає помилковим, оскільки відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування за заповітом мають особи, визначені у заповіті. Як зазначалось вище, [PERSON] своє волевиявлення здійснила склавши заповіт від 05.04.2016 року на [PERSON], таким чином скасувавши попередній заповіт від 23.08.1996 року повністю. Крім цього, посилання відповідача [PERSON] на те, що заповіт від 05.04.2016 року вважається недійсним, так як в той час мати не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки жодних належних та допустимих доказів на підтвердження таких відповідач не надала. Таким чином суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає до задоволення та за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 20 червня 2016 року, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Outcome: dismissed