Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд: 1. Визнати межі земельних ділянок [ADDRESS], що встановлені Актом встановлення меж земельної ділянки, що передається у власність [PERSON] від 27.08.2007р.; 2. Визнати за позивачем право на одержання Державного Акта на право власності на земельну ділянку без узгодження меж земельної ділянки з відповідачем [PERSON]; 3. Зобов'язати Дніпродзержинську міську раду Дніпропетровської області видати позивачу Державний Акт на право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], кадастровий № 1210400000:02:026:0106; 4. Усунути перешкоди у користуванні земельної ділянкою за адресою: [ADDRESS], шляхом зобов'язання [PERSON] знести гараж, побудований самовільно на межі земельної ділянки позивача, а також знести огорожу між земельними ділянками [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, на підставі Свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 14.04.2003р. він є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Водночас він є користувачем земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS]. З метою отримання Державного акту на право власності на вказану земельну ділянку, 25.07.2007р. він звернувся до ТОВ «Землеустрій», яким було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують його право на вказану земельну ділянку. Рішенням Дніпродзержинської міської ради від 30.09.2008р. №474/26/V йому було передано у власність земельну ділянку площею 0,0617 га по вул.С.Ковалевської, та, на виконання вказаного рішення спеціалістом ТОВ «Землеустрій» 28.07.2007 року було складено Акт встановлення меж земельної ділянки, що передається у власність позивача. При цьому, суміжний землекористувач - відповідач [PERSON] відмовився погодити межі земельної ділянки та підписати вказаний Акт від 28.07.2007 року, що позбавляє позивача можливості отримати Акт на право власності на вказану земельну ділянку. При цьому, для вирішення питання приватизації вищевказаної земельної ділянки, він двічі звертався до Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради із заявами про затвердження меж земельних ділянок на підставі наданої ним технічної документації, виконаної ТОВ «Землеустрій». Однак, у порушення ст.158 ЗК України, листами від 09.08.2012р. та 28.09.2012р. йому було рекомендовано звернутись до суду із посиланням на некомпетентність органів місцевого самоврядування у питаннях втручання у відносини суміжних землекористувачів. Враховуючи, що, відповідач [PERSON] відмовляється погодити межі належної позивачу земельної ділянки, просить суд визнати межі земельних ділянок [ADDRESS], що встановлені Актом встановлення меж земельної ділянки, що передається у власність [PERSON] від 27.08.2007р. Крім того, на підставі зазначеного просить суд визнати за ним право одержати Акт без узгодження із відповідачем [PERSON] та зобов'язати Дніпродзержинську міську раду видати Державний акт на право власності на земельну ділянку. Водночас, враховуючи те, що, на межі його земельної ділянки відповідачем [PERSON] було збудовано паркан і гараж із порушенням будівельних норм і стандартів, просить суд усунути перешкоди у користуванні ним належною йому земельною ділянкою, та зобов'язати відповідача [PERSON] знести гараж та огорожу. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] (кожен) підтримали позов у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позову у повному обсязі, посилаючись на те, що, межі земельної ділянки, визначені в Акті ТОВ «Землеустрій» від 28.07.2007 року, не відповідають дійсності та є спірними, з огляду на те, що, були визначені ТОВ «Землеустрій» без урахування меж, зазначених в Технічному паспорті від 11.01.1978р. його домоволодіння, сусіднього з позивачем. Крім того, враховуючи, що, позовні вимоги позивача щодо знесення огорожі та паркану були раніше розглянуті по суті Заводським районним судом м. Дніпродзержинська, просить відмовити у їх задоволенні. Водночас, відповідач [PERSON] надав суду письмову заяву, у якій, посилаючись на те, що, про порушення свого права позивач дізнався під час відмови відповідача підписати Акт ТОВ «Землеустрій» від 28.07.2007 року, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, застосувавши наслідки спливу позовної давності. В судове засідання представник відповідача - Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області не з'явився, надав суду письмові пояснення, у яких просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в частині зобов'язання Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області видати позивачу Державний Акт на право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], з огляду на те, що, Дніпродзержинська міська рада не чинить перешкод позивачеві в отриманні ним Державного Акту на право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS]. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом в ході розгляду справи, позивач, маючи намір у встановленому законом порядку отримати правовстановлюючий документ на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS], звернувся до ТОВ «Землеустрій», яке виготовило технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право позивача на земельну ділянку. Згідно Висновку щодо погодження технічної документації із землеустрою, 07.02.2008р. Управління Держкомзему у м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області погодило технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право позивача на земельну ділянку [ADDRESS]. Рішенням Дніпродзержинської міської ради від 30.09.2008р. позивачу передано у власність земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Разом з цим, отримавши рішення органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність, позивач був позбавлений можливості отримати Державний акт на право власності на земельну ділянку через відмову суміжного власника - відповідача [PERSON] погодити межі земельної ділянки позивача та підписати Акт від 28.08.2007р., складений спеціалістом ТОВ «Землеустрій» про встановлення меж земельної ділянки, що передається у власність позивача. Згідно п. 3.1. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах N 43 від 04.05.1999р. (чинної на час отримання позивачем рішення органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність), Державні акти на право власності на земельну ділянку видавались структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України. Згідно п.1.4 вищевказаної Інструкції, Державний акт на право власності на земельну ділянку видавався на підставі рішення Кабінету Міністрів України, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських, міської, селищної, сільської ради, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій. Згідно п.1.12 вищевказаної Інструкції, складання державного акта на право власності на земельну ділянку або право постійного користування земельною ділянкою при передачі або наданні земельних ділянок громадянам, підприємствам, установам, організаціям та об'єднанням громадян всіх видів проводилось після перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим в установленому порядку проектом відведення цієї ділянки. Згідно п.1.16. вищевказаної Інструкції, технічна документація зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою включала: - виписку з рішення відповідної ради або державної адміністрації про надання у постійне користування, передачу у власність або продаж земельної ділянки, договір відчуження земельної ділянки (договір купівлі-продажу, дарування, міни, інші цивільно-правові угоди), рішення суду; - заяву власника землі або землекористувача про складання державного акта; - технічне завдання на розробку технічної документації зі складання державного акта; - висновок державного органу земельних ресурсів Держкомзему України про наявні обмеження на використання земельної ділянки (крім випадків відчуження земельної ділянки із земель приватної власності); - висновок органу у справах будівництва і архітектури про наявні обмеження на використання земельної ділянки (крім випадків відчуження земельної ділянки із земель приватної власності); - журнал польових вимірювань (крім випадків відчуження земельної ділянки із земель приватної власності); - кадастровий план земельної ділянки, складений за результатами зйомки; - збірний кадастровий план суміжних землевласників і землекористувачів; - відомість обчислення площі земельної ділянки; - відомість обробки теодолітного ходу та вирахування координат поворотних точок меж земельної ділянки; - експлікація земельних угідь згідно з формою 6-зем. Згідно п.2.1 вищевказаної Інструкції, роботи зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою виконувались в такій послідовності: - підготовчі роботи; - встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та меж обмежень на використання земельної ділянки; - складання кадастрового плану земельної ділянки; - заповнення бланка державного акта. При цьому, згідно ст.198 ЗК України, кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає, між іншим: б) погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами. Як встановлено судом, будучи суміжним землекористувачем, відповідач [PERSON] відмовився погодити межі земельної ділянки позивача, що змусило останнього звернутися до суду, та просити суд визнати межі земельних ділянок позивача та відповідача, що визначені Актом встановлення меж земельної ділянки, виконаним ТОВ «Землеустрій» 27.08.2007р., а також визнати за ним право на одержання Державного Акта на право власності на земельну ділянку без узгодження меж земельної ділянки з відповідачем [PERSON], та зобов'язати Дніпродзержинську міську раду Дніпропетровської області видати позивачу Державний Акт на право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. При цьому, відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у спосіб, визначений законами України. Згідно ст.152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст.2 ЗУ «Про землеустрій» N 858-IV від 22.05.2003р., землеустрій, між іншим, забезпечує: в) встановлення і закріплення на місцевості меж адміністративно-територіальних одиниць, територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, меж земельних ділянок власників і землекористувачів. Згідно ст.19 ЗУ «Про землеустрій» N 858-IV від 22.05.2003р., до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать: а) організація і здійснення землеустрою; б) здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою; в) координація здійснення землеустрою та контролю за використанням і охороною земель комунальної власності; г) інформування населення про заходи, передбачені землеустроєм; ґ) вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону. Згідно ст.21 ЗУ «Про землеустрій» N 858-IV від 22.05.2003р., організацію і планування землеустрою на загальнодержавному і місцевому рівнях здійснюють Верховна Рада України, Кабінет Міністрів України, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, встановлених Конституцією України, Земельним кодексом України, цим Законом та іншими законами України. Згідно роз'яснень, наданих у п.7 Постанови Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» N 7 від 16.04.2004р., суд не може вирішувати питання, віднесені до компетенції органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, зокрема про передачу земельних ділянок у постійне користування, оренду, укладення чи поновлення договору оренди земельної ділянки, зміну цільового призначення землі тощо. Як встановлено судом, на час виникнення спірних відносин між позивачем та відповідачем [PERSON], Державні акти на право власності на земельну ділянку видавались структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України, що, в свою чергу свідчить про те, що, позовні вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача - Дніпродзержинську міську раду Дніпропетровської області видати позивачу Державний Акт на право власності на земельну ділянку є необґрунтованими, та такими, що задоволенню не підлягають. Крім того, з вищевикладених обставин суд вбачає, що, між позивачем та відповідачем [PERSON] виник спір з приводу визначення меж суміжних земельних ділянок сторін, який, в свою чергу, потребує відповідних технічних знань, і не є питанням, що входить до компетенції суду. Водночас, у своїх позовних вимогах в частині визнання судом меж земельної ділянки; визнання за позивачем права на одержання Державного Акта на право власності на земельну ділянку без узгодження меж земельної ділянки з відповідачем [PERSON], позивач просить суд вирішити питання, віднесене до компетенції органів місцевого самоврядування, що дає підстави суду дійти висновку, що, вказані позовні вимоги є такими, що задоволенню не підлягають. При цьому, приймаючи до уваги, що, на підтвердження розміру належної позивачу земельної ділянки, останній не надав суду жодного належного та допустимого доказу, суд приходить до висновку, що, позовні вимоги позивача в частині усунення перешкод у користуванні його земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] шляхом зобов'язання відповідача [PERSON] знести гараж, побудований самовільно на межі земельної ділянки позивача, та огорожі між земельними ділянками [ADDRESS] - є передчасними, та задоволенню не підлягають. Крім того, відмовляючи у задоволенні позову в повному обсязі, суд вважає необхідним покласти судові витрати на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed