Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення\~з відповідача\~ [PERSON] \~несплачені суми\~боргу за\~договором позики,\~а саме\~грошових коштів\~у розмірі\~314694,11\~грн. Свій позов він мотивує тим, що 09.09.2016 р. дав у борг відповідачу грошові кошти в сумі 4 000,0 доларів США, 1 500 євро та 170 000,00 грн. Відповідач зобов`язався повернути кошти до жовтня 2017 року, однак до теперішнього часу борг не повернув. На підтвердження укладення договору позики та його умов відповідач видав позивачу розписку, яка посвідчує передання [PERSON] та отримання ним в борг від [PERSON] суми грошових коштів - 4 000,0 доларів США, 1 500 євро та 170 000,00 грн. з покладенням на позичальника зобов`язання повернути вказані кошти у визначений сторонами строк, а саме до жовтня 2017 року. Проте відповідач борг у визначений сторонами у договорі строк не повернув, умов укладеного із позивачем договору позики, оформленого розпискою не виконав. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від відповідача на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив. Представник позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Він ствердив, що позивачем надано відповідачу в борг до жовтня 2017 року 4 000,0 доларів США, 1 500 євро та 170 000,00 грн. Відповідачем була складена розписка, в якій він зобов`язався повернути даний борг. Борг не було повернуто відповідачем. Представник позивача просила стягнути борг в гривневому еквіваленті, від стягнення судового збору за забезпечення позову відмовилася, оскільки в матеріалах справи відсутні докази його сплати. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але скерував до суду клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку із його участю в проведенні слідчих дій по кримінальному провадженні в слідчому відділі Чорнобаївського ВП та неможливістю їх відкладення. Суд вважає неповажною причину неявки представника відповідача, оскільки ним не подано жодних доказів, що підтверджували б його реальну зайнятість та неможливість з`явитися у судове засідання. У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений відповідач не з`явився в судове засідання, суд вважає за можливе, відповідно до вимог\~ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши доводи представника позивача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Статтею 207 ЦК України\~передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Судом встановлено, що 09.09.2016 року між позивачем та відповідачембуло укладено договір позики, згідно якого відповідач позичив у позивача грошові кошти в сумі 4 000,0 доларів США, 1 500 євро та 170 000,00 грн., які зобов`язався повернути до жовтня 2017 року. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Факт укладення договору та отримання грошей підтверджується оригіналом розписки від 09.09.2016р., згідно з якою [PERSON] зобов`язався повернути до жовтня 2017 року [PERSON] борг в сумі 4 000,0 доларів США, 1 500 євро та 170 000,00 грн. З врахуванням вказаних вимог закону, наявності дій по передачі кошів і їх отримання відповідачем згідно розписки між позивачем і відповідачем укладено правочин, який по суті є договором позики. Відповідно до ст.12,82\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням того, що відповідачем не надано суду належних доказів на підтвердження того, що ним було повернуто борг, то за таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачем так і не виконано зобов`язання щодо повернення позики у визначений сторонами строк. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, згідно ч.1\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Частиною 2 статті533 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Тому стягнення коштів у вигляді грошового еквівалента по відношенню до іноземної валюти не суперечить чинному законодавству та підлягає до задоволення. Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 3 146,95 грн., сплачений останнім при подачі позову.

Outcome: approved