Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно договору № 991/27 про користування електричною енергією за адресою будинок [ADDRESS] позивач є споживачем послуг з енергопостачання. 12.04.2016 року ПАТ «Київобленерго» здійснено відключення домоволодіння [PERSON] за адресою [ADDRESS] за несплату, станом на 14.03.2016 року сума боргу 729,75 грн. Позивач, вважаючи такі дії незаконними, звернувся з відповідним позовом до суду, за результатами розгляду якого 27.06.2019 року Києво-Святошинським районним судом Київської області по справі № 370/1221/18 прийнято рішення, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 27.11.2019 року, яким визнано незаконними дії Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» по відключенню 12.04.2016 року домоволодіння за адресою [ADDRESS] та зобов`язано Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» відновити електропостачання домоволодіння за адресою [ADDRESS] . За час, коли було відсутнє електропостачання, позивач вимушений був користуватися електрогенератором, на роботу якого витрачав кошти для придбання паливно-мастильних матеріалів на суму 12 944,64 грн. Крім того, у зв`язку із незаконними діями відповідача, позивач також зазначає про завдання йому та його сім`ї моральних страждань, насамперед, що пов`язано із змінами в житті, з хворобою, лікуванням та смертю своєї дружини [PERSON] . Тому просить суд також стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 12 944,64 грн. та моральну шкоду в розмірі 500 000,00 грн.. У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити. У судове засідання представник відповідача не з`явився, повідомлявся належним чином про розгляд справи, причини неявки не повідомив. У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши дійсні обставини та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.11.1988 року між [PERSON] та [PERSON] (прізвище після шлюбу [PERSON] ) укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 12.11.1988 року. 29.06.2000 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 991/27 про користування електричною енергією за адресою будинок [ADDRESS] . 12.02.2016 року відповідачем вручено позивачу попередження № 8223415533 (адреса 08023, Лисиця, 27) про суму заборгованості. 12.04.2016 року ПАТ «Київобленерго» здійснено відключення домоволодіння [PERSON] за адресою [ADDRESS] за несплату, станом на 14.03.2016 року сума боргу становить 729,75 грн.. 27.06.2019 року Києво-Святошинським районним судом Київської області по справі № 370/1221/18 прийнято рішення, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 27.11.2019 року, яким визнано незаконними дії Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» по відключенню 12.04.2016 року домоволодіння за адресою [ADDRESS] та зобов`язано Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» відновити електропостачання домоволодіння за адресою [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 16.11.2017 року. Згідно Довідки № 249 від 03.10.2017 року вказано про те, що [PERSON] проживала без реєстрації в будинку, який знаходиться в [ADDRESS] , яка померла [INFO] . Разом з нею в будинку проживали без реєстрації [PERSON] (чоловік), [PERSON] (донька). Згідно Акту № 8, складеного депутатом Радомишльської міської ради Київської області, за словами свідків [PERSON] , [PERSON] , то з квітня 2016 року за адресою [ADDRESS] у домоволодінні [PERSON] працівниками енергопостачальної компанії припинено енергопостачання. З того часу до моменту підключення цього домоволодіння [PERSON] користувався електрогенератором для забезпечення свого домоволодіння електроенергією. Позивачем витрачено 12944,64 грн. на паливно-мастильні матеріали для роботи електрогенератором, що підтверджується відповідними фіскальними чеками, наявними в справі. Суд зазначає, що до моменту відключення позивача від електропостачання, то останній не використовував електрогенератор для забезпечення будинку електроенергією, а використання електрогенератора було пов`язано саме з відключенням відповідачем будинку від електроенергії. Відповідно до ст. 22 ЦК України Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). За ст. 1166 ЦК України Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ст. 1192 ЦК України Якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 12 944,64 грн.. За ст. 23 ЦК України Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно ст. 1167 ЦК України Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.3.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»: П. 5 Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Враховуючи те, що правовідносини сторін виникли з договірних зобов`язань, де моральна шкода не передбачена до стягнення, а також враховуючи те, що позивачем не доведено перед судом причинно-наслідкового зв`язку між діями та наслідками, не доведено вини відповідача у завданні моральної шкоди, суд відмовляє в задоволенні цих позовних вимог. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно вимог ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Outcome: partial