Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вимогою про стягнення з відповідача грошових коштів за договором позики, процентів за користування коштами по день ухвалення рішення та судові витрати на розгляд справи, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на такі обставини. 29 червня 2011 року позивач [PERSON] позичив відповідачу [PERSON] грошову суму в розмірі 5000,0 доларів США. Сторони при цьому домовились, що позичальник прийняв на себе зобов'язання повернути одержану позику готівкою шляхом передачі позикодавцю грошової суми позики протягом двох місяців від дня пред'явлення вимоги про повернення, а також позичальник прийняв на себе зобов'язання сплачувати 3% від загальної суми за кожен місяць користування коштами. Факт передачі грошових коштів у сумі 5000,0 доларів США відповідачу та його обов'язок повернути їх підтверджується розпискою від 29 червня 2011 року. 28 лютого 2013 року відповідачу був направлений лист про повернення боргу у сумі 8150,0 доларів США з урахуванням процентів до 13 травня 2013 року. Однак, у порушення прийнятих на себе зобов'язань до 13 травня 2013 року відповідач не повернув суми позики, посилаючись на скрутне становище. У порушення прийнятих на себе зобов'язань до 13 травня 2013 року відповідач не повернув суми позики. На вимогу позивача про повернення позики відповідач відповідав йому відмовою, мотивуючи це тимчасовою відсутністю грошей та не можливістю повернути суму позики. У зв'язку з відмовою відповідача повернути суму боргу позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Після неодноразового уточнення своїх позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача суму боргу у сумі 86192,77 грн. та судові витрати у сумі 591,26 грн., посилаючись на те, що грошові взаємовідносини між позивачем та відповідачем були у доларах США на час звернення до суду вартість долара США складала 8,116 грн. На сьогоднішній час відповідно до офіціального курсу Національного Банку України вартість долара США складає 1057,58 грн. При цьому умовою позики було сплата відповідачем 3% у місяць від суми боргу. На сьогоднішній день обов'язок повернути гроші та сплатити відсотки відповідачем не виконаний, тому позивач вважає за доцільним збільшити період заборгованості та розмір боргу відповідно до курсу долара США. Тобто, кількість несплачених відсотків за період з 01.07.2012 року по 01.03.2014 року становить 21 місяць. Отже 21 х 3 = 63% х 5000 = 3150,00 доларів США. Тобто 5000 доларів США (борг) + 3150 доларів США (відсотки) х 1057,58 (курс долара США) = 86192,77 грн. Представник позивача надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання з'явився, позов визнав частково, вказуючи на те, що він визнає основну суму боргу, але не визнає боргу за відсотками, оскільки платив відсотки по листопад 2012 року, проте в нього відсутні письмові докази цього. В подальшому відповідач в судове засідання не з'явився. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторони, представлених письмових доказів. 29 червня 2011 року позивач [PERSON] позичив відповідачу [PERSON] грошову суму в розмірі 5000,0 доларів США. Сторони при цьому домовились, що позичальник прийняв на себе зобов'язання повернути одержану позику готівкою шляхом передачі позикодавцю грошової суми позики протягом двох місяців від дня пред'явлення вимоги про повернення, а також позичальник прийняв на себе зобов'язання сплачувати 3% від загальної суми за кожен місяць користування коштами. Факт передачі грошових коштів у сумі 5000,0 доларів США відповідачу та його обов'язок повернути їх підтверджується розпискою від 29 червня 2011 року. 28 лютого 2013 року відповідачу був направлений лист про повернення боргу у сумі 8150,0 доларів США з урахуванням процентів до 13 травня 2013 року. Однак, у порушення прийнятих на себе зобов'язань до 13 травня 2013 року відповідач не повернув суми позики, посилаючись на скрутне становище. У порушення прийнятих на себе зобов'язань до 13 травня 2013 року відповідач не повернув суми позики. На вимогу позивача про повернення позики відповідач відповідав йому відмовою, мотивуючи це тимчасовою відсутністю грошей та не можливістю повернути суму позики. Таким чином, відповідач суми боргу не повернув, що підтверджується фактом пред'явлення суду позивачем оригіналу розписки від 29 червня 2011 року без відмітки про повернення суми боргу. За правилом ч. ч. 2 та 3 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Таким чином наявність боргового документ у кредитора без відповідної помітки про виконання зобов'язання свідчить про невиконання останнього. Стосовно сплати відсотків суд виходить з того, що жодного письмового доказу сплати відсотків відповідачем по листопад 2012 року до суду не надано. Стороною позивача визнано, що відповідач сплачував відсотки до липня 2012 року, після цього відмовився їх сплачувати. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України). Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Таким чином, відсотки за користування коштами із відсотковою ставкою 3% від загальної суми за кожен місяць користування коштами за період з 01.07.2012 року по 01.03.2014 року становить 21 місяць. Отже 21 х 3 = 63% х 5000,0 = 3150,00 доларів США. Тобто 5000,0 доларів США (борг) + 3150,0 доларів США (відсотки) х 1057,58 (курс долара США) = 86192,77 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлено договором. При цьому боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За викладених обставин суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти за договором позики в сумі 86192,77 грн., судові витрати на суму 776,16 грн. (661,46 грн. - судовий збір за подачу позову + 114,70 грн. судовий збір за забезпечення позову), та на користь держави судовий збір в сумі 206,38 грн. (867,84 грн. - судовий збір, що підлягає сплаті, - 661,46 грн. - сплачений судовий збір = 206,38 грн.). На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином згідно умов договору й вимог ЦК України. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Outcome: approved