Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Красноармійськвугілля» про стягнення заборгованості по заробітній платі, одноразової допомоги при звільненні у зв'язку з виходом на пенсію та середнього заробітку за час затримки розрахунку. На обґрунтування вимог зазначив, що з 30.11.1978 року по 31.01.2015 року він перебував у трудових відносинах з ДП «Красноармійськвугілля», працюючи у відокремленому підрозділі «Шахта «Стаханова». Наказом №28 від 30.01.2015 року він був звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України. При звільненні з роботи підприємство в порушення вимог трудового законодавства не виплатило відразу належних йому до сплати сум і виплачувало їх частками на його картковий рахунок. Вказуючи на те, що на момент звернення до суду залишилась невиплаченою заборгованість з заробітної плати в сумі 6331,20 грн., позивач, посилаючись на норми ст.ст. 116, 117 КЗпП України, просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану суму та середній заробіток за час затримки виплати належних при звільненні сум, виходячи з розміру середньоденної заробітної плати, розрахованої відповідачем, в розмірі 308,45грн., який з врахуванням 42 днів затримки за період з 04.03.2015року по 30.04.2015року становить 12954,90 грн. Позивач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, до судового засідання не з'явився, надавши повноваження на участь у справі своєму представнику, який в судовому засіданні в зв'язку з виплатою заборгованості з заробітної плати в сумі 6331,20 грн. зменшив позовні вимоги і просив суд стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки виплати належних при звільненні сум в розмірі 12954,90 грн. Представником відповідача уточнені позовні вимоги про стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки виплати належних при звільненні сум в розмірі 12954,90 грн. були визнані повністю. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 30.11.1978 року по 31.01.2015 року працював в ВП «Шахта «Стаханова» ДП «Красноармійськвугілля», майстром - вибуховником з повним робочим днем у шахті. 31.01.2015 року він був звільнений за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України, що підтверджується його трудовою книжкою (арк.спр.17-21). При звільненні позивачу не була своєчасно сплачена заборгованість з належних йому до виплати сум, що знайшло своє повне підтвердження в наданій відповідачем письмовій довідці № 414 від 31.03.2015 року, згідно якої станом на 31.03.2015 року заборгованість з заробітної плати [PERSON] складала: за грудень 2014 року - 1689,48 грн., за січень 2015 року - 10117,56 грн., за лютий 2015 року - 54,67 грн. (арк.спр.11). З виписки по картковому рахунку позивача [PERSON] вбачається, що станом на 21.04.2015 року відповідач сплатив позивачу суму заборгованості в сумі 25425,55 грн. (арк.спр.4-5). Згідно пояснень представника відповідача та наданої ним суду письмової довідки станом на 03.06.2015 року заборгованість з заробітної плати позивачу сплачена повністю. Несплаченою залишилася заборгованість з компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату за грудень 2014 року та січень 2015 року в сумі 915,61 грн., на стягненні якої представник позивача не наполягає. Відповідно до статті 3 Кодексу законів про працю України Законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Згідно норм статей 116 та 117 Кодексу законів про працю України виплата при звільненні всіх сум, що належать особі від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У випадку невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, визначені законодавством, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як вбачається з наданої відповідачем довідки №413 від 31.03.2015 року за підписом директора та головного бухгалтера підприємства, заробітна плата позивача в листопаді 2014року з врахуванням 20 відпрацьованих робочих днів склала 6196,54грн., в грудні 2014року за 22 робочі дні - 6758,44грн. Середньоденний заробіток позивача складає 308,45грн. (12954,98:42дні). Період стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку позивачем визначено з 4.03.2015року по 30.04.2015року, що складає 40 робочих днів, а не 42, як помилково зазначено позивачем. Відповідно, середній заробіток, виходячи з меж заявлених позовних вимог, за затримку розрахунку має бути нарахований за 40 днів і становитиме 12338грн. (308,45х40). Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивач Як вбачається з наданої відповідачем довідки №413 від 31.03.2015 року за підписом директора та головного бухгалтера підприємства, заробітна плата позивача в листопаді 2014року з врахуванням 20 відпрацьованих робочих днів склала 6196,54грн., в грудні 2014року за 22 робочі дні - 6758,44грн. Середньоденний заробіток позивача складає 308,45грн. (12954,98:42дні). Період стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку позивачем визначено з 4.03.2015року по 30.04.2015року, що складає 40 робочих днів, а не 42, як помилково зазначено позивачем. Відповідно, розмір середнього заробітку, який має бути стягнутий з відповідача на користь позивача, має становити 12338грн., виходячи з розрахунку: 308,45грн. х 40днів=12338грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат у відповідності з нормами ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з Державного підприємства «Красноармійськвугілля» на користь УДК в м. Димитров судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial