Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить стягнути з ТОВ «Аеропорт Паркінг Сервіс» на його користь безпідставно стягнену з нього плату за паркування в сумі 7350 грн. та моральну шкоду завдану неправомірними діями щодо спонукання його до безпідставної сплати за паркування в сумі 7350 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 28.11.2015 р. у звязку з поїздкою за кордон він залишив належний йому автомобіль [NUMBER] на паркувальному майданчику ТОВ «Аеропорт Паркінг Сервіс», який розташований біля терміналу «D» аеропорту Бориспіль. Після повернення в Україну 08.12.2015 р. паркувальник перешкодив його виїзду та не відкрив шлагбаум, вимагаючи від нього сплатити за 10 днів паркування його автомобіля 7\~350 грн. Він предявив паркувальнику технічний паспорт на автомобіль, посвідчення інваліда армії 2 групи та Свідоцтво про хворобу, яке підтверджує вади його опорно-рухового апарату та вказав, що має пільгу на безосплатне паркування. У звязку з тим, що паркувальник не прийняв до уваги його доводи та перешкоджав його виїзду з парковки до сплати паркування ним була викликана поліція, яка відібрала наші пояснення та мені було запропоновано вирішити цей спір в суді, як цивільно правовий. У звязку з тим, що автомобіль було примусово заблоковано на парковці, а без нього він не може обходитись із-за фізичного стану, позивач був змушений сплатити нараховану йому до сплати суму за паркування в розмірі 7350 грн. Вважає вказані дії посадових осіб підприємства відповідача незаконними, а фактично стягнені з нього кошти підлягають поверненню. Крім того, відповідач повинен відшкодувати моральну шкоду, яка завдана його незаконними діями у вигляді примусу його до здійснення на користь відповідача не передбаченого законодавством платежу, шляхом притримання на парковці його автомобіля. Позивач та його представник надали до суду заяву з проханням розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримали. Представник відповідача до суду повторно не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки до суду не повідомив. В наданому раніше відзиві на позовну заяву проти позовних вимог заперечував з посиланням на їх необгрунтованість. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.11.2015 р. у звязку з поїздкою за кордон позивач [PERSON] залишив належний йому автомобіль [NUMBER] на паркувальному майданчику ТОВ «Аеропорт Паркінг Сервіс», який розташований біля терміналу «D» аеропорту Бориспіль, що підтверджується наданим до справи фіскальним чеком, поясненнями сторін та довідкою відділення поліції. Після повернення в Україну 08.12.2015 р. паркувальник перешкодив його виїзду та не відкрив шлагбаум, вимагаючи оплати паркування за 10 днів. Позивач предявив паркувальнику технічний паспорт на його імя на автомобіль та пенсійне посвідчення в якому зазначена інформація про інвалідність позивача та вказав, що має пільгу на безоплатне паркування. Але, надані позивачем документи і доводи до уваги прийняті не були і позивач був примушений до сплати паркування за вказаний період 10 діб в сумі 7350 грн., що підтверджується відповідним фіскальним чеком та поясненнями сторін від 08.12.2015 р. адресоване до відділення поліції в аеропорту «Бориспіль». У звязку з цією подією, та що наявне у позивача посвідчення не завжди може сприйматись як переконливий доказ його права на пільгу паркування, позивач надав до суду Витяг з протоколу засідання ВЛК Північного регіону № 86 від 29.02.2016 р., який підтверджує його вади опорно-рухового апарату. Відповідно до наданої довідки МСЕК від 03.06.2105 р. позивач має 2 групу інвалідності, яка повязана з проходженням військової служби. Судом оглянуто пенсійне посвідчення № [NUMBER], з якого вбачається, що він являється інвалідом 2 групи, інвалід армії. Суд приймає до уваги те, що зміст визначених чинним законодавством документів (пенсійного посвідчення та довідки МСЕК) не передбачають внесення до них діагнозу захворювання та дійшов висновку про обгрунтованість вимоги позивача щодо повернення сплачених ним за паркування коштів. Відповідно до ч. 2 Порядку надання пільг інвалідам, членам їх сімей, законним представникам інвалідів, підприємствам, установам, організаціям громадських організацій інвалідів та сфери соціального захисту населення на безоплатне паркування і зберігання транспортних засобів, затвердженого Постановою КМУ № 585 від 25.05.2011 р. (Постанова), право на безоплатне паркування і зберігання транспортних засобів, зокрема, надається інвалідам з ураженням опорно-рухового апарату, які є власниками транспортних засобів або користуються ними за довіреністю. Відповідно ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. В даному випадку інше (обовязок надати послугу безоплатно) встановлено вказаною Постановою КМУ № 585 від 25.05.2011 р. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди то наданими доказами спричинення позивачу моральної шкоди не підтверджено та не обгрунтовано.

Outcome: partial