Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], яка померла 30.11.1999 року, на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Краснобірське», що належала спадкодавцю згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) від 04.04.1997 серії ЖТ № 0231032. [PERSON] зазначає, що він являється єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], але, в звязку із пошкодженням відсутністю Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0231032, позивач не має можливості оформити право на спадщину в нотаріальному порядку, що і стало підставою його звернення до суду за захистом своїх прав. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просить суд їх задовольнити. Відповідач надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності його представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У відповідності до ст. 197 ЦПК України в звязку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. З матеріалів справи вбачається, що спадщина відкрилась у 1999 році, тобто до 1 січня 2004 року, тому правовідносини сторін урегульовані нормами\~ЦК УРСР\~1963 року. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився 08.03.1965 у с. Краснобірка Радомишльського району Житомирської області, у Свідоцтві про народження від 18.03.1965 серії V-УР № 0276309 його батьками вказані: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с.5,7). Батько позивача [PERSON] помер 17.05.2005 у віці 65 років у с. Краснобірка Радомишльського району Житомирської області, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть від 18.05.2005 серії І-ТП № 009521 (а.с.9,26). Мати позивача [PERSON] померла 30.11.1999 у віці 57 років у с. Краснобірка Радомишльського району Житомирської області, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть від 30.11.1999 серії І-ТП № 121486 (а.с.23). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої серед іншого входить земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Краснобірське», що належала спадкодавцю згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) від 04.04.1997 серії ЖТ № 0231032 (а.с.6,22). Згідно ст. ст. 1, 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є, зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). На час відкриття спадщини в період чинності\~ЦК УРСР\~його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Згідно із статтею 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняв [PERSON] (а.с.8). Відповідно до Листа від 11.11.2017 № 1100/01-16, який надійшов від Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області, спадкова справа до майна [PERSON] не заводилась. Згідно розяснень, наданих Радомишльською державною нотаріальною конторою Житомирської області, отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно спадкоємець не має можливості, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу, що і стало причиною звернення до суду. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на спадкове майно, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved