Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. У позові вказала, що вона призначена опікуном над своїми внуками, дітьми, позбавленими батьківського піклування, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON], біологічна мати дітей, позбавлена батьківських прав, зловживає спиртними напоями ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, займається бродяжництвом, вихованням своїх дітей не займається, що негативно відображається на вихованні. Матеріальної допомоги на утримання дітей вона також не надає. На даний час внуки знаходяться на її повному утриманні та вихованні. Вона ніде не працює, а займається тільки вихованням та утриманням дітей. Крім того, на утримання дітей з 14 квітня 2015 року вона отримує державну допомогу в розмірі 2500 грн. на кожного, але даних коштів на їх утримання не вистачає, що змусило її звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів. Прохає суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів доходу щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач повторно у судове засідання не з'явилась, хоча, відповідно до ст.ст. 75-78 Цивільного процесуального кодексу України, була повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомила, клопотання від відповідача про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. На підставі статті 169 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зясувавши обставини справи, заслухавши позивача, дослідивши матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, чого не виконує відповідач. У відповідності з ч.3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що позивач [PERSON], відповідно до розпорядження голови Лубенської районної державної адміністрації від 16.04.2015 року призначена опікуном над своїми внуками, дітьми, позбавленими батьківського піклування, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.8). Відповідач по справі [PERSON], біологічна мати дітей, відповідно до рішення Лубенського міськрайонного суду від 11.03.2015 року (а.с.13,14) позбавлена батьківських прав, зловживає спиртними напоями ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, займається бродяжництвом, вихованням своїх дітей не займається, що негативно відображається на вихованні. Зі слів позивача відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей також не надає. На даний час внуки знаходяться на повному утриманні та вихованні позивача. Вона ніде не працює, а займається тільки вихованням та утриманням дітей. Крім того, на утримання дітей з 14 квітня 2015 року позивач отримує державну допомогу в розмірі 2500 грн. на кожного, але даних коштів на їх утримання не вистачає, а тому вона звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач інших осіб на своєму утриманні не має, є здоровою, працездатною , суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved