Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом, який, з урахуванням уточнень від 05.10.2016 року, обґрунтувала тим, що після смерті її батька [PERSON], який помер 29.03.2008 року, відкрилась спадщина, зокрема, на нерухоме майно житловий будинок, надвірні будівлі і споруди, що знаходbться за адресою: вул.Молодіжна, 18, с.Миловань Любомльського району Волинської області. Інших спадкоємців, окрім позивача, після смерті [PERSON] немає. Спадщину після смерті батька позивач прийняла шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори у встановлений ст.1270 ЦК України строк, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, у звязку з відсутністю державної реєстрації за спадкодавцем вищевказаного нерухомого майна, про що нотаріусом було винесено відповідну постанову про відмову у вчиненні такої нотаріальної дії. З викладених підстав, позивач просила визнати за нею право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яке знаходиться в селі Миловань, вул.Молодіжна, 18, Любомльського району Волинської області. Сторони в судове засідання не зявились. Позивач [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи без її участі. Від представника відповідача Гущанської сільської ради Любомльського району Волинської області в канцелярію суду надійшло повідомлення, датоване 04.10.2016 року за вих.№297/02-16, у якому сільський голова вказав, що Гущанська сільська рада позовну заяву [PERSON] визнає повністю та просить справу розглядати у відсутності представника сільської ради. За таких обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. З копії свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №059576, виданого Гущанською сільською радою Любомльського району Волинської області 01.04.2008 року, встановлено, що [PERSON] помер 29.03.2008 року в с.Миловань Любомльського району Волинської області (а.с.6). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Витягом з погосподарської книги №5 за 2008 рік Гущанської сільської ради Любомльського району від 09.09.2016 року за №272/02-16 та довідкою цієї ж сільської ради від 09.09.2016 року за №561 стверджено, що будинок з надвірними будівлями і спорудами, 1956 року побудови, який знаходиться по вул.Молодіжна, 18, в селі Миловань Любомльського району Волинської області, по особовому рахунку №378 належав [PERSON] (а.с.3, 4). Згідно витягу від 09.09.2016 року за №271/02-16, виданого Гущанською сільською радою Любомльського району, з архівної копії рішення цієї ж сільської ради від 27.12.1996 року №8/1, [PERSON] передано безкоштовно у приватну власність земельні ділянки: для ведення підсобного господарства, площею 0,23 га, та для обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га (а.с.5). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як встановлено з вищевказаної довідки від 09.09.2016 року за вих.№561, заповіт від імені [PERSON] Гущанською сільською радою Любомльського району не посвідчувався (а.с.3). Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, а у відповідності до вимог ч.1 ст. 1261 ЦК України, першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, ....той з подружжя, який його пережив, та батьки. З матеріалів справи встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дочка позивач [PERSON], що доводиться копіями наступних документів: свідоцтва про народження серії І-УР №705885, виданого Гущанською сільською радою Любомльського району Волинської області 14.10.1959 року; свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЕГ №270727, виданого Любомльським райвідділом ЗАГСу Волинської області 14.05.1980 року; витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 09.09.2016 року №00017083153; свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕГ №325784, виданого Любомльським райвідділом ЗАГСу Волинської області 18.10.1980 року (а.с.7-10). Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З довідки Гущанської сільської ради Любомльського району від 09.09.2016 року за №561 встановлено, що спадкодавець [PERSON] до дня смерті був зареєстрований та проживав сам за адресою: с.Миловань, вул.Молодіжна, 18, Любомльського району (а.с.3). Позивач [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняла в порядку та строки, передбачені ст.ст.1269, 1270 ЦК України, що підтверджується копією матеріалів спадкової справи №620/2008 до майна померлого 29.03.2008 року [PERSON], зокрема наявною у ній заявою позивача про прийняття спадщини від 29.08.2008 року, яка зареєстрована в Любомльській державній нотаріальній конторі Волинської області 29.08.2008 року за №841 (а.с.29-41). З копії матеріалів вказаної спадкової справи також вбачається, що, окрім позивача, заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у встановленому порядку ніхто не подавав, та спадкоємців, які відповідно до ст.1241 ЦК України мають право на обовязкову частку у спадковому майні, немає. Таким чином, судом встановлено, що єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач [PERSON], яка прийняла спадщину у встановленому порядку. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину за законом (заповітом) на майно, яке підлягає реєстрації, здійснюється нотаріусом після подання правовстановлюючого документа та інформації про реєстрацію в електронному реєстрі житлового будинку. Якщо не подані такі відомості (інформація) та документи, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії. Постановою Любомльської державної нотаріальної контори Волинської області від 07.09.2016 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: с.Миловань, вул.Молодіжна, 18, Любомльського району Волинської області, після смерті [PERSON], у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно (а.с.11). Приналежність спадкодавцю [PERSON] вказаного нерухомого майна підтверджується вищенаведеними доказами, а саме: витягом з погосподарської книги №5 за 2008 рік Гущанської сільської ради Любомльського району від 09.09.2016 року за №272/02-16 та довідкою цієї ж сільської ради від 09.09.2016 року за №561 (а.с.3-4). Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 04.10.2016 року за №69709855, підтверджено відсутність записів щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: Волинська область, Любомльський район, с.Миловань, вул.Молодіжна, 18, зокрема, щодо реєстрації його права власності, іпотеки, заборони відчуження (а.с.42). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Комплексним висновком відповідності державним будівельним, санітарним, протипожежним нормам, містобудівній документації, правилам забудови, земельному та природоохоронному законодавству стверджено факт відповідності нерухомого майна: житлового будинку, веранди, літньої кухні, двох сараїв, погріба та колодязя, які знаходяться в с.Миловань по вул.Молодіжна, 18, Любомльського району Волинської області, та їх придатність до експлуатації, а будинку - для проживання. Рішенням комісії рекомендовано узаконити вказане спадкове нерухоме майно за позивачем [PERSON] (а.с.15-19). Статтею 392 ЦК України установлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В порядку ч.1 ст.61 ЦПК України фактичні обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, у звязку із визнанням позову, суд вважає доведеними. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, зясовані по справі обставини свідчать, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по вул.Молодіжна, 18, в с.Миловань Любомльського району Волинської області, в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON]

Outcome: approved