Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] листопада 1979 року та зареєстрований Бабаївською селищною радою Харківського району Харківської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що сторони перебували у шлюбі, від якого народилися дочка [PERSON] та син [PERSON], які на теперішній час є повнолітніми. Сімя розпалась через втрату взаєморозуміння, у звязку чим між сторонами виникали сварки та скандали. З серпня 2014 року шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться,подальше збереження шлю позивач вважає неможливим. Відповідач [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом, яким з урахуванням уточнень, просить поділити майно подружжя, а саме поділити в натурі набутий під час шлюбу житловий будинок з надвірними будівлями по вїзду [PERSON], 7 в смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області та земельну ділянку, на якій він розташований. В обґрунтування зустрічних позовних вимог відповідач зазначила, що земельна ділянка за вищевказаною адресою була надана позивачу у приватну власність на підставі рішення Безлюдівської сільської ради від 10.01.1995 року. За час шлюбу сторонами було збудовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за вищевказаною адресою, право власності на вказанийбудинокзареєстровано 07.06.2016 року. У звязку з тим, що вказаний житловий будинок є спільною власністю подружжя, відповідач просить поділити його в натурі, визнавши за відповідачем право власності на частку цього будинку, а також поділити земельну ділянку, на якій розташований спірний будинок. Сторони в судове засідання не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Крім того, позивач у своїй заяві підтримав первісні позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити, а також визнав зустрічні позовні вимоги. Позивач не заперечував проти розподілу житлового будинку з надвірними будівлями за ІІ варіантом висновку будівельно-технічної експертизи № 2309/10308/10309/10310, виділивши йому частину будинку з відповідною частиною надвірних будівель як для І власника, а відповідачці як для ІІ власника. Також, позивач не заперечував проти розподілу земельної ділянки за ІІ варіантом вказаної експертизи, виділивши йому у власність частину земельної ділянки як для І власника, а відповідачці як для ІІ власника.Просить покласти судові витрати на обидві сторони порівну. Відповідач в своїй заяві визнала первісні позовні вимоги та підтримала зустрічні позовні вимоги. Просила розділити житловий будинок з надвірними будівлями за ІІ варіантом висновку будівельно-технічної експертизи № 2309/10308/10309/10310, виділивши їй частину будинку з відповідною частиною надвірних будівель як для ІІ власника. Також, відповідач просила розділити земельну ділянку за ІІ варіантом вказаної експертизи, виділивши їй у власність частину земельної ділянки як для ІІ власника. Просить покласти судові витрати на обидві сторони порівну. Враховуючи, щорозглядсправивідбувався у відсутністьсторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогоюзвукозаписувальноготехнічногозасобу не здійснювалось. Суд, дослідившинаданідокази у їхсукупності, вважаєпервісну та зустрічну позовні заяви такими, щопідлягаютьзадоволенню з наступнихпідстав. 03 листопада 1979 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Бабаївською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 105, що підтверджується свідоцтвом про шлюб № ВЛ 729267. Під час державної реєстрації шлюбу дошлюбне прізвище позивача «Штейман» було змінено на «Локтєв». Як встановлено у ході розгляду справи, неповнолітніх дітей від шлюбу немає, причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння, що приводило до конфліктів. Сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини серпня 2014 року, з цього ж часу не ведуть спільного господарства. Позивач вважає,що подальше збереження шлюбу суперечить йог оінтересам. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї неможливим. При таких обставинах, суд вважає,що шлюб підлягає розірванню. У звязку з відсутністю з боку позивача вимоги про зміну прізвище на дошлюне, суд вважає за доцільне прізвище позивача «Локтєв» залишити без змін. Судом встановлено, що на підставі рішення Безлюдівської селищної ради №10 від 10.01.1995 року [PERSON] безоплатно передано земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), що підтверджуєтьсядержавним актом на право приватної власності на землю серія ХР 25-61 №20073, зареєстрованим Безлюдівською селищною радою № 135 від 22 лютого 1995 року. Вказана земельна ділянка має кадастровий № 6325155600:00:032:0155. Під час шлюбу на вказаній земельній ділянці сторонами було збудовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Відповідно до положень статей 6, 17 ЗК України 1992 року, Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15 «Про приватизацію земельних ділянок», Порядку передачі земельних ділянок у приватну власність громадян (затверджений наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15 лютого 1993 року № 10) і ст. 22 КпШС України, які були чинними на час приватизації позивачем спірної земельної ділянки, земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку й господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства, садівництва, дачного і гаражного будівництва, є його власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку у земельному фонді. Разом з тим, виходячи зі ст. 30 ЗК України 1992 року, згідно з якою при переході права власності на будівлю і споруди разом з цими обєктами переходить і право власності на земельну ділянку без зміни її цільового призначення, у разі будівництва подружжям на земельній ділянці будівель і споруд право власності на земельну ділянку відповідно виникає й в учасників спільної власності на ці будівлі та споруди. Аналогічне право в учасників спільної власності на будівлі і споруди виникає при приватизації земельних ділянок, на яких останні знаходяться. Станом на час розгляду справи, за відомостями технічного паспорту, за вищевказаною адресою розташовані наступні будівлі та споруди: житловий будинок літ. «А-1», тамбур літ. «а», ганок літ. «а1», гараж літ. «Б», лазня літ. «В», прибудова літ. «В1», басейн літ. «в», сарай літ. «Г», вбиральня літ. «Д», літній душ літ. «Е», вигрібна яма літ. «Ж», льох літ. «З», фундамент літ. «И», ворота № 1, паркан № 2, колонка № 3. Державна реєстрація права власності на житловий будинок № 7, в-д. [PERSON], смт. Безлюдівка, Харківський район, Харківська області була проведена 07.06.2016 року, що підтверджується довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.06.2016 року. У відповідності з ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю . Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частиною 2 ст. 60 СК України встановлено, що вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч. 1 ст. 61 СК України обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При таких обставинах, суд вважає спірний житловий будинок спільною сумісною власністю подружжя та виходиться з рівності їх часток у праві власності. Як вбачається з технічного паспорту, станом на 02 липня 2014 року спірне домоволодіння складається з наступного: -Житловий будинок літ. «А-1» з прибудовою літ. «А1-1», тамбуром літ. «а1», льохом літ. «а2», ганком літ. «а3»; -Сараї літ. «Б», «Г», «Д»; -Вбиральня літ. «В»; -огорожа № 1; -ворота з хвірткою № 2; -огорожа № 3 Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. У ході судового розгляду справи було встановлено, що сторони не дійшли згоди щодо порядку користування житловим будинком з надвірними будівлями та земельною ділянкою, на якій вони розташовані. Згідно із ч. 1\~ст. 364 ЦК України\~співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Виходячи з положень ст.ст.\~183,\~367 ЦК України\~виділ частки в натурі може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній зі сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідатиме розміру їх часток у домоволодінні, та можливості переобладнати будинок в ізольовані квартири з улаштуванням у кожній частині будинку окремих систем водопостачання, каналізації, опалення та газопостачання, оскільки поділ будинку на частини передбачає користування кожним із співвласників цих послуг окремо. Крім того, у п. 6\~постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»\~розяснено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. Відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦК України,у разі поділу майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Для визначення можливості та варіантів розподілу житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки в натурі, по справі було проведено судову будівельно-технічну експертизу № 2309/10308/10309/10310, висновок за результатами якої складений 30.06.2017 року. Суд вважає вказаний висновок належним доказом по справі, оскільки він ґрунтується на технічному огляді домоволодіння, проведенні необхідних розрахунків, на підставі технічної документації на житловий будинок, виготовленої станом на час проведення експертного дослідження, даних кадастрового плану земельної ділянки, виготовленому сертифікованим інженером-землевпорядником, спеціальної літератури та нормативних актів та з урахуванням інвентаризаційної вартості в цінах станом на час розгляду справи. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи, ринкова вартість житлового будинку, надвірних будівель по в-ду [PERSON], 7 в смт.Безлюдівка Харківського району Харківської області, в цінах червня 2017 року складає 421352. Ринкова вартість земельної ділянки за вказаною адресою в цінах того ж періоду складає 280900 гривень. На розгляд суду запропоновано три варіанти розподілу спірного житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки, на якій він розташований. У ході судового розгляду сторони дійшли згоди щодо найбільш прийнятного для них ІІ варіанту розподілу житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки. За варіантом № ІІ співвласнику І виділяється кв. № 1, що складається з наступних приміщень житлового будинку літ. «А-1»: частина коридору № 1-1 площею 4,5 кв.м.; житлова кімната № 1-3 площею 15,7 кв.м., ванна № 1-4 площею 6,8 кв.м., житлова кімната № 1-5 площею 13,9 кв.м., а всього приміщень на суму 135667 гривень. По надвірним будівлями І співвласнику виділяється частина фундаменту літ. «И», гараж літ. «Б», частина лазні літ. «В», частина прибудови літ. «В1», басейн літ. «в», вигрібна яма літ. «Ж», частина забору № 2, а всього надвірних будівель на суму 146280,5 гривень. Співвласнику ІІ виділяється кВ. № 2, що складається з наступних приміщень житлового будинку літ. «А-1»: частина коридору № 1-1 площею 10,6 кв.м., кухня № 1-2 площею 12,6 кв.м., житлова кімната № 1-6 площею 17,0 кв.м., а всього приміщень на суму 133344 гривень. По надвірним будівлям співвласнику ІІ виділяється тамбур літ. «а», ганок літ. «а1», частина фундаменту літ. «И», сарай літ. «Г», льох літ. «З», вбиральня літ. «Д», літній душ літ. «Е», частина лазні літ. «В», частина прибудови літ. «В1», колонка № 3, ворота № 1, частина забору № 2. Для здійснення пропонованого варіанта розділу необхідно провести наступні переобладнання: 1.В приміщенні 1-1 улаштувати перегородку, переобладнавши таким чином у приміщення: коридор площею 6,0 кв.м., ванна площею 4,6 кв.м., коридор площею 4,5 кв.м. 2.В приміщенні 1-5 улаштувати віконний проріз. 3.Для виходу із частини житлового будинку в приміщенні 1-5 переобладнати віконний проріз в дверний з установкою подвійної двері. 4.Обладнати квартири самостійними системами опалювання та електропостачання. 5.Улаштувати дверний проріз між будівлями літ. «Б» та літ. «В». 6.Демонтувати дверний проріз між будівлями літ. «В1» та літ. «В». За варіантом ІІ частка І співвласника у праві спільної власності становитиме 52/100 часто замість ?, частки ІІ співвласника 48/100 часток замість ? частки. Грошову компенсацію необхідно виплатити І співвласнику на користь ІІ співвласника у розмірі 9580 гривень. Згідно ІІ варіанту розподілу земельної ділянки, частина земельної ділянки площею 20,0 кв.м. залишається в загальному користуванні співвласників. І співвласнику на ? частину без урахування земельної ділянки загального користування, виділяється земельна ділянка площею 740 кв.м., ІІ співвласнику на ? частину без урахування земельної ділянки загального користування, виділяється земельна ділянка площею 740 кв.м. Границя розподілу земельної ділянки поділяє земельну ділянку на ділянки: Від лінії забудови по вїзду [PERSON], розділивши огорожу на відрізки з розмірами 6,70 м, 10,40 м. і 1,40 м. далі по прямій потім по лінії розподілу житлового будинку, далі по прямій лінії довжиною 2,0 м, потім повернув направо по прямій лінії довжиною 6,0 м, далі повернув наліво по прямій лінії до границі земельної ділянки, розділивши огорожу на відрізки з розмірами 12,50 м. і 12,50 м. Суд, враховуючи погодження між сторонами варіанту розподілу житлового будинку та земельної ділянки, вважає за можливе задовольнити зустрічні позовні вимоги у повному обсязі. Суд вважає за доцільне перерозподілити ідеальні частки співвласників, а також припинити спільну часткову власність сторін на спірне домоволодіння, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦК України. Позивачем по справі при предявленні позовної заяви про розірвання шлюбу сплачено судовий збір у сумі 551,20 гривень Відповідачем при предявленні позовної заяви сплачено судовий збір у сумі 551,20 гривень, крім того відповідачем оплачено витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи в сумі 8913,60 гривень. Відповідно до ч. 3 ст. 79 ЦПК України, судовий збір та витрати по оплаті вартості проведення судової експертизи відносяться до судовий витрат. Вищевказані витрати документально підтверджені. Враховуючі клопотання сторін про розподіл судових витрат між ними у рівних частках, суд вважає за доцільне стягнути з позивача на користь відповідача 50 % вартості проведення судової будівельної експертизи у сумі 4456,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved