Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду\~ з позовом, в якому зазначила, що з 19.09.2002 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Починаючи з вересня 2015 року між ними припинені шлюбні стосунки, вони не ведуть спільне господарство, мешкають окремо. Причиною розпаду сімї стала відсутність між ними взаєморозуміння, довіри, кохання, постійні сварки. Вважає, що збереження шлюбу неможливе та суперечитиме їхнім інтересам. До того ж з вересня 2015 року відповідач жодної матеріальної допомоги не надає на утримання їхньої дитини. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, вона вимушена звертатися до суду з позовом про стягнення аліментів. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 19.09.2002 року у Молодогвардійській міській раді Луганської області, актовий запис № 116. Після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишити [PERSON]. Стягнути щомісячно з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], ідентифікаційний код [NUMBER] на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі даної позовної заяви до досягнення дитиною повноліття, тобто до 20.01.2021 р. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву в якій просить суд розглядати справу без її участі, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] також до суду не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на розірвання шлюбу та сплату аліментів згоден (а.с.20). У звязку з розглядом справи за відсутністю осіб, які беруть участь, судове засідання проводиться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності з ч.2\~ст.197 ЦПК України.\~\~\~\~\~\~\~\~ Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19 вересня 2002 року. Шлюб було зареєстровано Молодогвардійською міською радою Луганської області, актовий запис № 116. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Спору про спільне майно не заявлено. Сімейні стосунки припинені з вересня 2015 року. Подальше збереження шлюбу сторін суперечить їх інтересам. Відповідно до ст.. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, їх шлюб набув формального характеру, спільне господарство не ведуть, не мають ніякого наміру зберегти сімю, що згідно до ст. 112 СК України, є підставою розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Крім того, відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. За приписами ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено судом, відповідач є працездатним, згідно поданої суду заяви згоден сплачувати аліменти, а тому повинен надавати матеріальну допомогу своїй дитині, однак добровільно її не надає. Таким чином, суд врахувавши встановлені обставини, досліджені матеріали справи, матеріальне становище сторін у справі та інші істотні обставини, вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду та до повноліття дитини. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, та за позовні вимоги в частині стягнення аліментів, в звязку з тим, що позивач звільнена від сплати судових витрат - з відповідача належить стягнути на рахунок спеціального фонду державного бюджету України судовий збір у розмірі 640,00 гривень. \~ \~ \~ \~ На підставі ст.ст. 110-114, ст.ст. 180-183 СК України,

Outcome: approved