Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті свого брата [PERSON], [INFO], смерть якого сталася [INFO] року. В позові зазначено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради народних депутатів № 141 від 24.04.1987 року [PERSON], як члену ЖБК № 310 «Машинобудівник-27», було видано ордер № 131 від 20.03.1987 року про право заняття жилого приміщення, а саме квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки виданої ЖБК № 310 «Машинобудівник-27» вищезазначена квартира належить на праві приватної власності [PERSON], оскільки пайові внески за квартиру були повністю виплачені в 1993 році. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про власність», який був чинний на момент повної сплати [PERSON] пайових внесків за квартиру, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Законодавство, котре було чинне на той час не вимагало державної реєстрації нерухомості. [INFO] року, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Заповіту померлий за своє життя не складав. Відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. З урахуванням того, що дружини та дітей [PERSON] не мав, відповідно до ст. 1262 Цивільного кодексу України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. 09 вересня 2017 року, у межах встановленого законом шестимісячного строку позивач звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кузьміної Ольги Володимирівни із заявою про прийняття спадщини. Цього ж дня сестра померлого [PERSON] - третя особа по справі [PERSON], [INFO] звернулась до приватного нотаріуса Кузьміної Ольги Володимирівни із заявою про відмову від спадщини. 14.02.2018 року позивач отримав постанову приватного нотаріуса Кузьміної Ольги Володимирівни про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої було вирішено відмовити [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], після смерті [INFO] року брата - [PERSON]. Таке рішення було прийнято нотаріусом через відсутність документу, що посвідчує право власності на вищезазначений об'єкт нерухомого майна, оскільки відповідно до п. 4.15 гл. 10 роз. 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України: «Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна». Посилаючись на ст. ст. 328, 384, 1216, 1218 Цивільного кодексу України позивач зазначає, що іншої можливості захистити свої права, окрім як у судовому поряду в нього не має та саме це і спонукало його звернутися до суду із позовом про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом. В межах розгляду цивільної справи судом у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кузьміної Ольги Володимирівни були витребувані матеріали спадкової справи заведеної після смерті [PERSON], [INFO] Обставини про які зазначено у позовній заяві повною мірою знайшли своє підтвердження у наданих позивачем документах. Окрім того позивачем було надано в судове засідання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.01.2018 року по цивільній справі № 336/6330/17 (провадження № 2-о/336/19/2018), яким було встановлено факт того, що [PERSON], [INFO], смерть якого сталася [INFO] року, доводиться рідним братом [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] наполягає на заявленому позові. Відповідач та треті особи по справі належним чином були повідомлені про дату та час розгляду справи у судове засідання не з'явились, надали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та наявних доказів. Судом встановлено, що спадкоємців, які відносяться до першої черги після смерті [PERSON] не має. Єдиними спадкоємця другої черги є брат померлого - позивач по справі [PERSON] та сестра померлого - третя особа по справі [PERSON], яка відмовилась від прийняття спадщини після смерті свого брата. [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кузьміної Ольги Володимирівни із заявою про прийняття спадщини після смерті свого рідного брата [PERSON], але нотаріус у видачі свідоцтва відмовила через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно. За положеннями ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв на момент набуття спадкодавцем права на житло, член житлово-будівельного кооперативу, що повністю сплатив свій пайовий внесок за квартиру, отримує на неї право власності. Оскільки [PERSON] повністю сплатив свій пайовий внесок, він на законних підставах набув право власності на вказану квартиру з моменту внесення ним пайового внеску. Як роз'яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як передбачено ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); до складу спадщини входять всі права та обов'язки, які належали спадкоємцю на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 3 ст. 384 Цивільного кодексу України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Окрім того, як роз'яснив Верховний Суд України в п. 8 постанови Пленуму № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок. Аналізуючи вищенаведене, можна дійти висновку, що після повного внесення пайового внеску у 1993 році спадкодавцем [PERSON], до складу спадкового майна після його смерті входить квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Зазначені вище обставини перешкоджають позивачу захистити свої спадкові права в позасудовий спосіб і є підставою для визнання за ним права власності на квартиру, що відповідає приписам ст. 16 Цивільного кодексу України про право на захист особою свого цивільного права шляхом визнання за ним права власності на майно.

Outcome: approved