Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з вересня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття - до [INFO] року, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком дитини - [PERSON], [INFO]. На теперішній час дитина проживає разом із позивачкою і знаходиться на її повному утриманні. Відповідач добровільно допомогу на утримання сина не надає з вересня 2011 року, при цьому є працездатною особою та може надавати допомогу дитині, на теперішній час проживає у м.Києві. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений, судова повістка, направлена на останню відому суду адресу реєстрації місця проживання відповідача, була повернена поштовим відділенням у зв'язку із закінченням терміну зберігання, відповідач вважається повідомленим належним чином про час і місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи у його відсутність суду не надходило. Зі згоди уповноваженого представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції міста Харкова 17.06.2004 року, [PERSON] народився [INFO] року. Батьками є [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається із позовної заяви [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181, ч.2 ст.182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, але мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом із тим, вимоги позивача про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини, починаючи з вересня 2011 року, не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Разом із цим, ані до позовної заяви, ані під час розгляду справи в суді позивач належних та допустимих доказів того, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, до суду не надала. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини починаючи з моменту пред'явлення позову до суду. При цьому суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення по справі. Позовні вимогі щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини за минулий час є необґрунтованими і тому задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 180-182, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial