Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Черкаського державного технологічного університету, третя особа: [PERSON] про визнання незаконним рішення, скасування результатів конкурсу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він працював на посаді старшого викладача кафедри суспільних дисциплін і права ЧДТУ за контрактом №101 від 02.09.2013р. терміном з 02.09.2013р. по 31.08.2014р. 02.06.2014р. він отримав повідомлення про те, що 31.08.14р. буде звільнений з вказаної посади за закінченням терміну дії контракту. 19.08.2014р. наказом №252-к позивач був звільнений з 31.08.2014р. з роботи у зв»язку з закінченням строку контракту за п.2 ст. 36 КЗпП України. 20.08.2014р. він подав у відділ кадрів ЧДТУ заяву про участь у конкурсі на зміщення посади старшого викладача новоствореної кафедри історії України і суспільних дисциплін, оголошення про який було розміщено 24.07.2014р. в газеті «Нова доба». Резолюція посадової особи на його заяві від 20.08.14р. свідчить про те, що позивач був допущений до участі у конкурсі на заміщення посади старшого викладача кафедри історії України та суспільних дисциплін. Проте, трудовий договір з ним укладено не було, а згодом він дізнався, що на посаді старшого викладача кафедри історії України та суспільних дисциплін працює інший претендент із тих, хто, як і він, подавав документи про участь у конкурсі [PERSON] При цьому, відповідач не надав позивачеві відповіді про результати розгляду його кандидатури під час проведення конкурсу не було надано рішення Вченої ради факультету економіки та управління про відмову у обранні позивача на посаду старшого викладача кафедри історії України та суспільних дисциплін. Єдиним документом, який свідчив би про розгляд його кандидатури, як претендента на посаду науково-педагогічного працівника є витяг з протоколу №2 засідання конкурсної комісії від 27.08.2014р., рішення якої він оскаржив до суду. 20.03.2015р. під час судового засідання у Придніпровському райсуді м. Черкаси по справі №711/12066/14ц представником ЧДТУ було надано ксерокопію протоколу №1 засідання Вченої ради факультету економіки та управління ЧДТУ від 28.08.14р. (неповний текст), з якої йому стало відомо, що йому було відмовлено у обранні на посаду старшого викладача кафедри історії України та суспільних дисциплін рішенням Вченої ради факультету економіки та управління від 28.08.14р. Ознайомившись із вказаним протоколом №1 засідання Вченої ради ФЕУ від 28.08.14р., який містить рішення: «не рекомендувати ректору прийняти [PERSON] на посаду старшого викладача кафедри історії України та суспільних дисциплін», ним було виявлено, що Вченою радою ФЕУ, під час розгляду питання про обрання його на посаду старшого викладача кафедри історії України та суспільних дисциплін, було допущено грубі порушення законодавства, які визначають порядок обрання на посади науково-педагогічних працівників, а саме: п. 6 Положення про обрання та прийняття на роботу науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів кандидатури претендентів на заміщення посад, в т.ч. старшого викладача, попередньо обговорюються на відповідній кафедрі в їх присутності. Аналогічна норма визначена у п.3.6 Положення про конкурсну комісію щодо порядку заміщення посад науково-педагогічних працівників ЧДТУ. При цьому, на засіданні кафедри історії України та суспільних дисциплін, на якому обговорювалася його кандидатура на посаду старшого викладача позивача, як вказує, ніхто не запрошував і про проведення такого засідання йому до цього часу нічого не відомо; за положеннями п.7 Положення про обрання та прийняття на роботу науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів претенденти мають бути ознайомлені з висновками кафедри до засідання Вченої ради. Норму про ознайомлення претендентів з висновками кафедри містить і Положення про конкурсну комісію щодо порядку заміщення посад науково-педагогічних працівників ЧДТУ (п.3.8). Між тим, про існування таких висновків позивачеві, як зазначає, нічого не відомо; відповідно до п.8 Положення про обрання та прийняття на роботу науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів обрання науково-педагогічних працівників Вченою радою ВНЗ (факультету) проводиться таємним голосуванням, а обговорення кандидатур проводиться в їх присутності. Аналогічна норма міститься в п.3.13 Положення про конкурсну комісію щодо порядку заміщення посад науково-педагогічних працівників ЧДТУ. Але, як вбачається з протоколу №1 засідання Вченої ради ФЕУ від 28.08.14р. до участі у конкурсі на посаду ст. викладача кафедри історії України та суспільних дисциплін було допущено декілька кандидатур, в т.ч. позивача, але обговорення кандидатур претендентів, в т.ч. і його, не здійснювалось. Про засідання Вченої ради ФЕУ, позивача, як вказує, не було повідомлено і, відповідно, він не був на ньому присутній. Крім того, як вбачається з протоколу №1 від 28.08.14р., в порушення порядку обрання на посаду, який визначений п.8 Положення про обрання…. та п.3.13 Положення про конкурсну комісію…. : «прізвища всіх претендентів на займання відповідної посади вносяться до одного бюлетеня для таємного голосування», за кожного з претендентів на посаду ст. викладача кафедри історії України та суспільних дисциплін голосування відбувалось по окремих бюлетенях. Таким чином, позивач вважає, що рішення Вченої ради ФЕУ від 28.08.14р., яким його не було рекомендовано на посаду ст. викладача є незаконним, оскільки Вченою радою було порушено процедуру обрання, внаслідок чого порушені трудові права позивача, тобто він був позбавлений можливості укласти трудовий договір з ЧДТУ Крім того, посилаючись на ст. 233 КЗпП, позивач вважає, що строки звернення до суду ним не порушені, оскільки лише 20 березня 2015р. під час судового засідання в Придніпровському райсуді м. Черкаси він ознайомився з копією протоколу №1 від 28.08.14р. Таким чином, позивач просить суд визнати незаконним рішення Вченої ради факультету економіки та управління Черкаського державного технологічного університету, оформлене протоколом №1 від 28.08.2014р. про відмову в обранні його на посаду старшого викладача кафедри історії та суспільних дисциплін; скасувати результати конкурсу, який був оголошений 24.07.2014р. у газеті «Нова доба» щодо обрання на посаду старшого викладача кафедри історії України та суспільних дисциплін Черкаського державного технологічного університету [PERSON]; судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] повністю підтримали заявлені позовні вимоги і просили їх задовольнити. Крім того, вважають, що строки звернення до суду, передбачені ст. 233 КЗпП, позивачем не порушені. В судовому засіданні представник відповідача ЧДТУ за довіреністю [PERSON] позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні, про що надано письмові заперечення. Крім того, вважає, що позивач пропустив строки звернення до суду, передбачені ст. 233 КЗпП без поважних причин. В судове засідання третя особа: [PERSON] не з»явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Про причини неявки не повідомив. Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав: встановлено, що [PERSON] працював на посаді старшого викладача кафедри суспільних дисциплін і права ЧДТУ (Статут затверджений Міністерством освіти і науки, молоді та спорту України 17.09.2012р. №1023) за контрактом №101 від 02.09.2013р. терміном з 02.09.2013р. по 31.08.2014р. 02.06.2014р. він отримав повідомлення про те, що 31.08.14р. буде звільнений з вказаної посади за закінченням терміну дії контракту. 19.08.2014р. наказом №252-к позивач був звільнений з 31.08.2014р. з роботи у зв»язку з закінченням строку контракту за п.2 ст. 36 КЗпП України. Дані обставини підтверджуються записами у трудовій книжці БТ-ІІ №4256645 і не оспорюються сторонами. 20.08.2014р. [PERSON] подав до адміністрації ЧДТУ заяву про бажання брати участь у конкурсі на зміщення посади старшого викладача кафедри історії України і суспільних дисциплін, оголошення про який було розміщено 24.07.2014р. в газеті «Нова доба». За резолюцією посадової особи на його заяві від 20.08.14р. вбачається, що позивач був допущений до участі у конкурсі на заміщення посади старшого викладача кафедри історії України та суспільних дисциплін. Дані обставини визнані відповідачем. Відповідно до даних [PERSON] з протоколу від 27.08.2014р. №2 засідання конкурсної комісії ЧДТУ, прийнято рішення не рекомендувати ректору прийняти [PERSON] на посаду ст. викладача кафедри історії України та суспільних дисциплін. Рішенням Придніпровського райсуду м. Черкаси від 31.03.2015р. (справа №711/12066/14ц) , яке набрало законної сили, - визнано вище вказане рішення від 27.08.14р. в частині, що стосується [PERSON] незаконним. Рішенням, викладеним у протоколі №1 засідання Вченої ради ФЕУ ЧДТУ від 28.08.14р. відмовлено в обранні [PERSON] на посаду ст.викладача кафедри історії України та суспільних дисциплін та рекомендовано ректору прийняти [PERSON] на посаду професора , завідувача кафедри історії України та суспільних дисциплін на умовах контракту терміном на 1 рік. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України та КЗпП України. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України). Відповідно до ст. 34 Закону України «Про вищу освіту» та п. 4.7 Статуту ЧДТУ в ред., що діяла станом на серпень 2014р., обрання на посаду старшого викладача кафедри належить до компетенції Вченої ради факультету, до складу якого входить кафедра. За положеннями ст. 48 ЗУ «Про вищу освіту», посада старшого викладача, на яку претендував [PERSON], належить до виборних посад. Як визначено п.9 Положення про обрання та прийняття на роботу науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів третього і четвертого рівнів акредитації, затвердж. наказом Міністерства освіти і науки України №744 від 24.12.2002р., рішення Вченої ради факультету про обрання претендента на посаду науково-педагогічного працівника є підставою для укладання трудового договору та видання ректором наказу про прийняття на роботу. Процедура прийняття Вченою радою факультету рішення про обрання на посаду науково-педагогічного працівника, в т.ч. і на посаду старшого викладача, визначена п.8 вказаного Положення. Відповідно до п.6 Положення, кандидатури претендентів на заміщення посад, в т.ч. старшого викладача попередньо обговорюються на відповідній кафедрі в їх присутності. При цьому, п.7 визначено, що висновки кафедри про професійні та особисті якості претендентів та відповідні рекомендації передаються на розгляд Вченої ради навчального закладу (факультету). Претенденти мають бути ознайомлені з висновками кафедри до засідання Вченої ради ВНЗ (факультету). Обрання науково-педагогічних працівників Вченою радою ВНЗ (факультету) проводиться таємним голосуванням. Перед голосуванням щодо кожної кандидатури претендентів на відповідну посаду оголошується висновок кафедри і проводиться обговорення в їх присутності. Прізвища всіх претендентів на займання відповідної посади вносяться до одного бюлетеня для таємного голосування. Кожен член Вченої ради має право голосувати лише за одну кандидатуру претендентів. При всіх інших варіантах голосування бюлетені вважаються недійсними (п.8 Положення). Під час розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] не був належним чином повідомлений про час, дату проведення засідання Вченої ради, яке фактично відбулось 28.08.2014р. Сам [PERSON] заперечує факти ознайомлення його з датою призначення засідання та його участь на засіданні, а відповідачем не надано до суду жодних підтверджень про повідомлення позивача про засідання Вченої ради. Як вбачається з протоколу №1 засідання Вченої ради факультету економіки та управління ЧДТУ від 28.08.2014р., наданого до суду відповідачем, і з яким погодився позивач, - він, тобто [PERSON] не значиться як таким, що був присутній на цьому засіданні. На думку суду, не знайшли свого підтвердження доводи відповідача про те, що [PERSON] не дотримався строків (тримісячний строк) звернення до суду з даним позовом, які визначені ст. 233 КЗпП України. Так, позивач вказує на те, що про засідання Вченої ради від 28.08.14р. та про прийняті на ньому відносно нього рішення, - він дізнався, ознайомившись з витягом з протоколу №1 від 28.08.14р., копію якого було надано представником ЧДТУ під час розгляду Придніпровським райсудом м. Черкаси цивільної справи №711/12066/14ц, рішення за результатами розгляду якого постановлено 31.03.2015р. Крім того, встановлено і не заперечується відповідачем, що безпосередньо на цьому засіданні [PERSON] присутній не був. Такі обставини, під час розгляду даної справи відповідачем спростовані не були. Враховуючи, дані обставини, а також той факт, що позовна заява подана до суду 17.06.2015р., - суд вважає, що [PERSON] не порушив строки звернення до суду. Також, аналізуючи з»ясовані обставини справи та наявні докази, судом встановлено і це теж не заперечується відповідачем, що на засіданні Вченої ради ФЕУ ЧДТУ від 28.08.2014р. (протокол №1) обговорення кандидатур претендентів на посаду старшого викладача кафедри історії України та суспільних дисциплін не проводилось, незважаючи на те, що їх було декілька [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Крім того, з протоколу №1 від 28.08.14р. вбачається, що при вирішенні питань щодо обрання науково-педагогічного працівника на посаду ст. викладача кафедри історії України та суспільних дисциплін з числа вказаних кандидатів, було виготовлено не один бюлетень для голосування з визначенням всіх кандидатів, а виготовлено бюлетені на кожного кандидата окремо і голосування здійснювалось по кожній кандидатурі за окремим бюлетенем. Дані обставини підтвердила й свідок [PERSON], допитана під час розгляду справи, яка була присутня на засіданні 28.08.14р. і виконувала обов»язки секретаря Вченої ради. Вирішуючи даний спір, що виник між сторонами, суд вважає, що підлягають до задоволення і вимоги щодо скасування результатів конкурсу, який був оголошений 24.07.14р.. Отже, в судовому засіданні доведено факт порушення відповідачем ЧДТУ трудових прав позивача [PERSON], а тому його позовні вимоги необхідно задовольнити, а саме: визнати незаконним рішення вченої ради факультету економіки та управління Черкаського державного технологічного університету, оформлене протоколом №1 від 28.08.2014р. про відмову в обранні [PERSON] на посаду старшого викладача кафедри історії та суспільних дисциплін; скасувати результати конкурсу, який був оголошений 24.07.2014р. у газеті «Нова доба» щодо обрання на посаду старшого викладача кафедри історії України та суспільних дисциплін Черкаського державного технологічного університету [PERSON] Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, необхідно з відповідача ЧДТУ стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 243грн. 60коп., під сплати якого при подачі позову позивач [PERSON] був звільнений. На підставі викладеного та

Outcome: approved