Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], Третя особа - Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Адміністрації Південного району Кам'янської міської ради про усунення перешкод у здійсненні прав власника шляхом скасування реєстрації місця проживання, посилаючись на те, що йому належить ? частина житлового будинку [ADDRESS] житловою площею 45,6 кв. метра, загальною площею 92.8 кв. метрів з господарськими будівлями та спорудами, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 16.09.2000 року посвідченого державним нотаріусом Другої Дніпродзержинської нотаріальної контори Ісаковою Л.В. після померлої [INFO] [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №3390, який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності, відповідно до якого йому належить ? частина житлового будинку в реєстровій книзі №95, запис 17989. Згідно довідки про реєстрацію та склад сім'ї №11/10 від 03.08.2017 року виданої квартальним комітетом №10 за адресою: [ADDRESS], крім нього та дружини і доньки, також зареєстровано - [PERSON],[INFO]. Позивач в судове засідання з'явився. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили факт не проживання відповідача, оскільки ніколи його не бачили в будинку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суду не повідомив. Представник Третьої особи в судове засідання не з'явився. Надав заяву з проханням справу розглядати за їх відсутності. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що пред'явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що позивачу належить ? частина житлового будинку [ADDRESS] житловою площею 45,6 кв. метра, загальною площею 92,8 кв. метрів з господарськими будівлями та спорудами, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 16.09.2000 року. Відповідно до довідки №11/10 від 03.08.2017 року, виданої квартальним комітетом №10 за адресою: [ADDRESS], крім позивача, його дружини і доньки, також зареєстрован відповідач - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 383 Цивільного кодексу України (далі ЦК) власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно зі статтею 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження цим майном. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У відповідності зі статтею 156 Житлового кодексу України члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За правилами, встановленими частиною другою статті 405 ЦК, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач не є членом сім'ї позивача, не мешкає у будинку, що належить позивачу на праві власності, не сплачує за комунальні послуги, отже згідно з приведеною нормою втратив право користування житлом за місцем реєстрації. При цьому домовленості між сторонами з приводу строку відсутності відповідача не існує. Таким чином, факт реєстрації відповідача [PERSON] у спірному будинку сам по собі підтверджує наявність перешкод для позивача у користуванні власністю, отже позов необхідно задовольнити.

Outcome: approved