Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Черкаської обласної державної адміністрації (під час розгляду справи замінено на належну третю особу: Служба у справах дітей Черкаської міської ради) про надання дозволу на виїзд дитини за кордон на навчання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 25.05.2000р. між сторонами було зареєстровано шлюб, про що свідчить актовий запис №427. 10.10.2014р. шлюб між сторонами розірваний на підставі рішення Придніпровського райсуду м. Черкаси. Від даного шлюбу народились діти: [PERSON], [INFO] народження та [PERSON], [INFO]. народження. Позивач вказує, що він приймає активну участь у вихованні та утриманні дітей, піклується про їхнє здоров»я, фізичний, духовний та моральний розвиток, має бажання та можливість виїзду за кордон, де може забезпечити відпочинок та оздоровлення дітей. За час окремого проживання із відповідачем, позивач багато часу працює і відпочиває за кордоном і кожного разу бере свого сина [PERSON] разом із собою для забезпечення інтересів сина, створення йому належних матеріально-побутових та психологічних умов для виховання, відпочину, оздоровлення і навчання. Так, вони протягом 2016-2017р.р. відвідали: Грецію, Францію, Велику Британію, Швейцарію, Німечиину. На даний час син [PERSON] проживає та навчається в Англії, а [PERSON] - проживає з ним (батьком) у м. Києві, де навчається у міжнародній школі «Меридіан». Також зазначено, що останнім часом відповідач, зловживаючи своїми правами, ігноруючи інтереси сина, відмовляється від надання згоди на виїзд дитини за кордон, не обгрунтовуючи причини відмови. Така поведінка відповідача не дозволяє йому в повній мірі піклуватися про здоров»я сина, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Так, 27.03.2017р. відповідачеві було направлено листа з пропозицією надати дозвіл на виїзд дитини за кордон у супроводі батька без супроводу матері, для чого пропонувалось узгодити час та місце звернення до приватного нотаріуса для оформлення відповідних документів. Між тим, відповідач не відреагувала на листа-пропозицію. Крім того, син [PERSON] виявив бажання навчатись у школі Шерборн Інтернешнл, що у Великобританії. 10.05.2017р. позивач отримав листа про підтвердження зарахування [PERSON] до школи Шерборн Інтернешнл, терміном навчання з 05.09.2017р. по червень 2019р. Першому навчальному семестру передуватимуть мовні курси при вказаній школі, на які [PERSON] такої зарахований і, які почнуться 15.08.2017р. і закінчаться на початку вересня ц.р. Проте, відповідач без поважних причин відмовляється від надання згоди на виїзд [PERSON] за кордон для вказаної мети. Отже, позивач вважає, що відповідач або створює перешкоди у наданні дозволу на виїзд дитини за кордон, або взагалі ігнорує пропозиції такий дозвіл надати, а тому, посилаючись на ст.. 33 Конституції України, ст.. 313 ч.2 ЦК, ЗУ «Про порядок виїзду з України і в»їзд в Україну громадян України», Правила перетинання державного кордону громадянами України, затвердж. постановою КМУ від 27.01.1995р. №57, ст. 155 СК України, Конвенцію про права дитини, ЗУ «Про охорону дитинства», позивач просить суд, - надати [PERSON] дозвіл на тимчасовий виїзд (вивезення) за межі території України гр.-на України [PERSON], [INFO]. народження без згоди та супроводу його матері [PERSON], починаючи з 14.08.2017р. по червень 2019р. з метою отримання освіти в школі Шерборн Інтернешнл (Шерборн Інтернешнл, Ньюелл, Шерборн, Дорсет, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії). В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] повністю підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити. Уточнив, що мовні курси починаються з 16.08.2017р., а просить дозвіл на виїзд з 14.08.2017р., з врахуванням часу на дорогу до пункту призначення. Оплата за навчання здійснена за перший рік навчання та за інтенсивні курси. Зазначив, що відповідач згоди на виїзд сина не надає, хоч він звертався до неї і усно, і письмово. Судові витрати позивач залишає за собою. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позовні вимоги не визнали і просили відмовити у їх задоволенні. Надані письмові заперечення. Крім того, відповідач зазначила, що в разі виїзду [PERSON] за кордон на навчання, буде втрачено за ним контроль, йому слід залишитись в Україні, навчатись тут і здобути тут освіту, син ще не готовий до самостійного життя, за станом здоров»я, - син є здоровим хлопцем, жодних вад немає, на обліку у лікаря, в т.ч. психо-, нарко- не перебуває. Пояснила, що останній рік, [PERSON] проживає в м. Києві з батьком; лише кілька місяців потому вона дізналась, в якій школі навчається син; батько дитини перешкоджає їй спілкуватися із сином, але вона до служби у справах дітей ні м. Черкаси, ні м. Києва не зверталась щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення способу та порядку такого спілкування. В судовому засіданні, будучи допитаним в порядку ст.. 182 ЦПК України, неповнолітній [PERSON] пояснив, що він позитивно здав тестові завдання і був зарахований до школи Шерборн. Він відвідував цей заклад, познайомився із вчителями, оглянув помешкання, де має намір проживати, у столовій харчувався і йому приготована їжа сподобалась. Крім того, в цій школі навчався його старший брат [PERSON], який неодноразово розповідав йому про свої навчання та проживання, про досягнуті позитивні результати. [PERSON] заявив, що бажає навчатись у цій школі, а через два роки перейти до школи вищого рівня, і таким чином, - підвищувати свій рівень освіти. З мамою не спілкується, але одного разу їй повідомив про свої наміри навчатись у Великобританії, на що вона йому відмовила, не пояснивши причини відмови. З батьком в нього добрі, дружні стосунки, він ним піклується, цікавиться його життям, за останні два роки вони багато подорожували, в т.ч. за кордоном. Заявив, що жодного тиску на нього ні батько, ні сторонні особи не чинили, він особисто прийняв рішення навчатися за кордоном. Крім того, займається спортом, вивчає англійську мову. В судовому засіданні представник третьої особи Служби у справах дітей ЧМР за довіреністю [PERSON] не заперечувала проти задоволення позовних вимог, враховуючи думку [PERSON]. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення за таких підстав: встановлено, що батьками [PERSON], [INFO]. народження є: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про народження серія [NUMBER] (актовий запис №159). Шлюб між сторонами розірвано 10.10.2014р. на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси (справа №711/6934/14ц), що також вбачається з даних паспорту [PERSON] (серія [NUMBER]) та паспорту [PERSON] (серія [NUMBER]). Відповідно до даних довідки №91 від 04.04.2017р., виданої директором міжнародної школи «Меридіан», [PERSON], 2003р. народження навчається в 8-А класі загальноосвітнього навчального закладу міжнародної шкоди І-ІІІ ступенів «Меридіан» м. Києва і в період навчання проживає із своїм батьком. В судовому засіданні встановлено, що на час розгляду справи [PERSON] закінчив навчальний рік восьмого класу та переведений до наступного дев»ятого класу. Як вбачається з листа від 10.05.2017р. підтверджено факт прийняття [PERSON] на навчання до Шерборн Інтернешнл та отримання реєстраційного внеску, реєстраційної застави та плати за навчання за 2017/2018 навчальний рік. Місце у школі зарезервовано для [PERSON] у школі на дворічний курс, починаючи з 05 вересня 2017р. та до екзаменів у червні 2019 року. [PERSON] навчатиметься у групі, яка відповідає 10-му році навчання, згідно його рівня англійської мови та навчальних здібностей. Плата за навчання у 2017/2018 навчальному році здійснюється посеместрово (сплачується авансом до першого дня кожного семестру). Крім того, за даними листа від 01.06.2017р. Шернборнської міжнародної школи, підтверджено, що [PERSON], 2003р. народження зарахований до шкоди Шернборн на дворічний курс для здобуття міжнародного свідоцтва про повну загальну освіту (10/11 роки навчання, ключовий етап 4), який триватиме з 05.09.2017р. по 30.06.2019р. Це денний курс навчання, оплату здійснено за перший рік навчання. Ця школа - незалежна школа-інтернат для юнаків та дівчат з навчальним планом широкого обсягу, яка готує учнів віком до 17 років до вступу до незалежних шкір і коледжів Великобританії. Листом від 01.06.2017р. повідомлено, що [PERSON], 2003р. народження зареєстрований на підготовчий інтенсивний курс англійської мови в шкоді Шерборн з 16 по 30 серпня 2017р., курс навчання оплачений в повному обсязі. Також, листом від 23.06.2017р. повідомлено, що [PERSON], директор команії «Краун Гардіанз (Бат) Лтд», призначений представляти інтереси [PERSON] від імені його батьків, починаючи з вересня 2017р., коли він почне навчання в школі Шернборн. Зазначено, що [PERSON] буде забезпечений житлом під час шкільних канікул, йому буде надаватися фінансове забезпечення і будь-яка допомога в разі потреби. Як передбачено ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України). Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини , іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 7 ст. 7 СК України). Частинами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно з принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом частин 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом (ч. 1 ст. 33 Конституції України). Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Правила перетинання державного кордону громадянами України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 p. № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16- річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. На виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Статтею 18 Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Таким чином, діючим законодавством не встановлені обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлюється певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Врахувавши, вищенаведені обставини, думку неповнолітньої дитини, суд встановив, що тимчасовий виїзд [PERSON], 2003р. народження за межі України на навчання до Великобританії повністю відповідає інтересам дитини, жодних обставин, які б свідчили про можливе порушення його прав, судом не встановлено. Відповідачем та його представником не надано до суду будь-яких належних, допустимих та переконливих доказів в обґрунтування заперечень проти позову. Між тим, на думку суду, позовні вимоги слід задовольнити частково - не на період навчання з 05.09.2017р. по червень 2019р. включно, а протягом 2017/2018 навчального року, оскільки такі обставини підтверджені належними та допустимими доказами. Що стосується перебування [PERSON] за кордоном протягом 2018/2019 навчального року, то на даний час за ним лише зарезервовано місце у вказаному навчальному закладі, що не дає підстав для задоволення позову в цій частині. Крім того, слід задовольнити вимоги щодо можливості виїзду [PERSON] за межі України з 14.08.2017р., враховуючи, що інтенсивні курси з вивчення англійської мови починаються з 16.08.2017р., і відповідно потрібен час для прибуття до місця призначення та благоустрою. Також, батьком доведено факт проживання з ним сина [PERSON], наявність між ними спільного порозуміння, поваги та документів, що дають право на виїзд за межі України, а тому на думку суду, слід задовольнити вимоги щодо супроводу дитини батьком [PERSON] без згоди та супроводу матері [PERSON] Що стосується вирішення питання про судові витрати, то судові витрати позивач залишає за собою. На підставі викладеного та,

Outcome: partial