Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом , в якому зазначила, що вона в 1994 році вступила в зареєстрований шлюб з відповідачем по справі [PERSON] Від даного шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO]. З 2006 року їхня сімя розпалась і шлюб було розірвано. Донька залишилась проживати з нею. В 2006 році за рішенням суду вона почала отримувати з відповідача на утримання доньки аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку до її повноліття, які відповідач і сплачував до її повноліття. На момент повноліття донька навчалась у Вищому професійному училищі № 92 м. Сєвєродонецька, тому вона зверталась до суду з позовом про стягнення аліментів на навчання доньки і рішенням Сватівського районного суду від 21 грудня 2015 року з відповідача стягненні аліменти на навчання дитини в розмрі 1/6 частини з усіх його доходів до 11 січня 2017 року. Однак їхня донька [PERSON] з 22 грудня 2016 року зарахована на ІІІ ступень навчання у ВПУ № 92 за спеціальністю «Харчові технології», строк навчання по 29 червня 2018 року з отриманням диплому «молодшого спеціаліста». Форма навчання денна, у гуртожитку студентка не проживає, доход її у вигляді стипендії складає 450-500 грн. Відповідач допомоги на навчання доньки знову не надає, працює, має постійний дохід, інших утриманців не має, тому вона просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] на період навчання щомісячно в розмірі 900 грн., починаючи з моменту подачі позову і до закінчення навчання 29 червня 2018 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] на позові наполягає з підстав, зазначених у ньому, вказавши, що її заробітної плати в розмірі 1200-1400 грн. в місяць їй не вистачає для навчання та утримання доньки, стипендія доньки складає 450-500 грн., мешкає сама в приватному будинку, підсобного господарства не має, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на навчання доньки [PERSON] у розмірі 900 грн. щомісячно починаючи з дня подачі позову до суду і до закінчення навчання донькою, тобто до 29 червня 2018 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, зазначивши, що згідний сплачувати аліменти в розмірі 500 гривень, але тільки доньці, зазначив також, що проживає із матірю, яка є пенсіонеркою, на даний час хворіє, а тому не має можливості сплачувати аліменти в тій сумі, про яку просить позивач. Суд, заслухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні надані ними докази, зясувавши обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає, що заявлені позивачем вимоги про стягнення аліментів на навчання повнолітньої доньки підлягають частковому задоволенню в звязку з наступним. Так, відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч.ч. 1-3\~ст. 212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Так судом встановлено, що відповідач [PERSON], згідно копії свідоцтва про народження є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.5). [PERSON] навчається у Вищому професійному училищі № 92, строк навчання з 22.12.2016 р. по 29.06.2018 р. за спеціальністю «Харчові технології», про що надано довідку навчальним закладом (а.с.10). Шлюб між сторонами розірвано 12.09.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.6). Повнолітня донька [PERSON] отримує стипендію про що суду надано відповідну довідку (а.с.11). Відповідно до копії її паспорта, остання зареєстрована разом з матірю за адресою: м. Сватове, вул.. Новоселівка, 16. Як було встановлено в судовому засіданні витрати на навчання доньки несе лише позивач , про що вона зазначила в позові, стверджує в судовому засіданні, що також не заперечує відповідач. Позивач зазначає, що коштів на утримання доньки, яка навчається, в неї не вистачає, інших доходів, ніж заробітна плата, вона не має. Так, згідно вимог ч.ч. 1, 2\~ст. 199 СК України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Статтею 200 СК України\~встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Зокрема, відповідно до ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, згідно із роз'ясненнями п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягненням дочкою, сином віку який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчатися; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до вищенаведеного спроможність надавати матеріальну допомогу є предметом доказування. Так, на підставі ч.1\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] є працездатним, на даний час працює сторожем у Сватівському обласному будинку-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів, отримує заробітну плату, яка згідно довідки про доходи від 23.02.2017 року за шість місяців з 01.08.2016 року по 31.01.2017 рік становить 12135,65 грн., забезпечений житлом, аліментів на інших осіб не сплачує, а тому суд приходить до висновку, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу своїй донці, яка продовжує навчання. Однак, враховуючи, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, отримує стипендію, що вбачається з довідки про її доходи від 18.01.2017 року , суд вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягнути аліменти у розмірі 600 гривень щомісячно на весь період навчання [PERSON]С у ВПУ № 95 м. Сєвєроденецька, але не більше, як до досягнення донькою 23 років. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову а відтак, вимога позивачки підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 10 лютого 2017 року. Відповідно до вимог ч. 3\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір по справі у розмірі 640 гривень, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial