overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Хустської міської ради, в якому просить визнати за ним, [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , мешканцем [ADDRESS] , право власності на нежитлову будівлю (крамницю), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позовну заяву обґрунтовує тим, що він використовує земельну ділянку, площею 0,0218 га, кадастровий номер 2110800000:01:024:0035, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , призначену для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, згідно договору оренди земельної ділянки від 18.03.2020 року. На вказаній земельній ділянці ним, було збудовано нежитлову будівлю (крамницю). Однак, до цього часу вказана будівля не є зареєстрованою у встановленому законом порядку та на неї відсутні правовстановлюючі документи. Під час побудови даної будівлі ним було дотримано всі технічні норми та не порушено прав інших осіб, що підтверджується відповідним технічним звітом спеціаліста. Вважає, що питання набуття ним права власності на вказану нежитлову будівлю необхідно вирішити у судовому порядку, оскільки іншого пособу для набуття права власності у нього на даний час немає.\~ В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. До суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача Хустської міської ради в судове засідання не з`явився. До суду надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов вимоги визнає, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~\~\~\~\~\~ Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідачі визнали позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Питання стягнення судового збору позивачкою у позові не ставиться.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Хустської міської ради, в якому просить визнати за ним, [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] та на 1/2 частину земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , яка за життя оформила заповіт та заповіла все своє майно заявнику та його колишній дружині [PERSON] . [PERSON] належав будинок у [ADDRESS] ) та земельна ділянка, призначена для його обслуговування, але правовстановлюючого документу на даний будинок та земельну ділянку не було виготовлено, що унеможливлює оформлення ним права на спадщину. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. До суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник відповідача Хустської міської ради в судове засідання не з`явився. Подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Питання повернення судового збору позивачка у позові не ставить.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Чернігівської РДА, Слабинської сільської ради, Чернігівського району Чернігівської області, в якому просить визначити для нього додатковий строк терміном в один місяць для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Зазначив, що є спадкоємцем за заповітом її спадкового майна, але у визначений законодавством термін не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки смерть матері завдала йому душевних страждань і він тривалий час перебував в тяжкому моральному стані, а згодом переніс тривале лікування, тому вважає пропущення строку звернення з поважних причин. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представники відповідачів - Чернігівської районної державної адміністрації, Слабинської сільської ради, Чернігівського району та області в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, заявлені позовні вимоги повністю визнають. Відповідно до положень ст. 197 ЦПК України, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з представленої копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] року, про що виконкомом Старобілоуської сільської ради, Чернігівського району та області в книзі реєстрації смертей зроблено запис від 04 травня 2011 року за № 13. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. До спадкового майна належать житловий будинок, що розташований в с. Слабин, Чернігівського району, Чернігівської області та грошові кошти на рахунку в ощадкасі № [NUMBER]. Згідно з повідомленням Чернігівської районної державної нотаріальної контори, спадкова справа, після померлої [INFO] року [PERSON] не заводилась. В судовому засіданні знайшло підтвердження, що позивач пропустив встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин - смерть матері завдала йому душевних страждань, а також позивач сам перебував тривалий час на лікуванні, що підтверджується копією медичної карти амбулаторного хворого (а.с.11,12). Враховуючи викладене, а також те, що спір про спадщину відсутній, суд дійшов висновку, що позивачу має бути встановлений додатковий строк терміном один місяць для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Чкалівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вказуючи на те, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Чкалівської сільської ради Новотроїцького району, право власності посвідчено державним актом серії І-ХС № 016177 від 28.09.2001 року. Позивач як спадкоємець за заповітом пропустив строк звернення до нотконтори для прийняття спадщини, оскільки йому стало відомо про наявність заповіту лише 30 серпня 2014 року. [PERSON] просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини відносяться до цивільних правовідносин і регулюються нормами цивільного законодавства: ст.ст. 1220, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до яких за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки йому стало відомо про наявність заповіту лише 30 серпня 2014 року. Суд вважає причину пропуску строку поважною відповідно до ст. 1272 ЦК України, таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і є підстави для визначення позивачеві додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, ст. 1220, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом (з урахуванням зменшених позовних вимог) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.03.2011 року близько 19:00год. по пр-т Маяковського в м.Києві, на пішохідному переході, автомобіль ДЕУ Ланос, д/н [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON], здійснив наїзд на позивача, в результаті чого позивачу отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, тривалий час змушений лікуватися та не працювати, в зв'язку з чим втратив дохід, який міг би отримати за звичайних обставин, якби не ушкодження здоров'я, отримані внаслідок ДТП. Своїми злочинними діями відповідач завдав позивачу матеріальні збитки та спричинив моральну шкоду. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали зменшені позовні вимоги з викладених обставин які зазначені в позовній заяві, просили задовольнити та стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 406,53грн та моральну шкоду в розмірі 50000грн. Відповідач та його представник в судовому засіданні визнали лише матеріальну шкоду у розмірі 406,53грн, у відшкодуванні моральної шкоди просили відмовити, пояснювали, що [PERSON] після скоєння ДТП постійно намагався допомогти, оплатив лікування, коли позивач перебував у лікарні. Також, вважають, що позивач [PERSON] не надав суду необхідних належних до допустимих доказів на підтвердження тих обставин, які зазначені в позові щодо відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Вислухавши пояснення учасників процесу, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом і просить визнати його батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; змінити прізвища дітей з « [PERSON] » на «Мисан» та внести зміни до актових записів про народження дітей, зазначивши його дані в графі «батько». В підготовчому судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить задовольнити. Зазначив, що проживав періодично із відповідачем із 2008 року. З серпня 2018 року офіційно одружені та проживають разом. Впевнений, що є батьком [PERSON] та [PERSON] , тому бажає узаконити це. Просить сплачений ним судовий збір з відповідача не стягувати. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. Пояснила, що періодично проживала з позивачем з 2008 року. Діти [PERSON] та [PERSON] народженні від [PERSON] , однак він не записаний їх батьком, оскільки їхні відносини не були постійними і вона отримувала допомогу як одинока матір. На зараз вони офіційно одружені, проживають однією сім`єю, діти вважають позивача [PERSON] батьком. Наслідки визнання позову їй поясненні та зрозумілі. Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до наданих свідоцтв про народження батьком дітей [PERSON] та [PERSON] зазначений [PERSON] , в графі громадянство мається прочерк. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач [PERSON] позов визнала, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України. \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом і просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 06 вересня 2016 року Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (актовий запис № 1815). Свої вимоги обґрунтовує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося із-за несумісності характерів та різних поглядів на сімейні відносини. З січня 2017 року сторони припинили сумісне проживання у шлюбі. Спільне господарство не ведуть. Відповідач у добровільному порядку розірвати шлюб через органи РАЦС відмовляється. Витрати просить покласти на нього. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до суду не зявилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином в силу ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів. Судом встановлено наступне. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 вересня 2016 року Дарницьким районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1815 (свідоцтво про шлюб серії І-БК № 327229 від 06 вересня 2016 року) (а.с.19). Від сумісного проживання у шлюбі сторони дітей не мають. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини справи, чітку позицію позивача щодо розірвання шлюбу, відсутність будь-яких заперечень чи клопотань від відповідача, відсутність підстав для примирення сторін, суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї стало неможливим і збереження сімї суперечить інтересам позивача. За таких обставин позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом і просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 08 жовтня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області (актовий запис № 301). Свої вимоги обґрунтовує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося. З лютого 2017 року сторони припинили сумісне проживання у шлюбі, подружні стосунки не підтримують. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Наслідки визнання позову їй розяснені та зрозумілі. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач [PERSON] позов визнала, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом і просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 08 квітня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Переяслав-Хмельницького міськвиконкому Київської області (актовий запис № 35). Свої вимоги обґрунтовує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося із-за постійних сварок, виникнення непорозуміння. Така сімейна атмосфера негативно впливала на стан здоровя та виховання дитини. З жовтня 2016 року сторони припинили сумісне проживання у шлюбі, подружні стосунки не підтримують. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Судові витрати просить не стягувати з відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Наслідки визнання позову їй розяснені та зрозумілі. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач [PERSON] позов визнала, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved