Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 04.09.2010р. між ним та відповідачкою [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Тщенецькою сільською радою Мостиського району Львівської області, про що зроблено актовий запис за №6. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], 14.05.2013р.н. та дочка [PERSON], 25.06.2016р.н. Зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося через протилежні погляди на шлюб та сімю. З ініціативи відповідачки, яка постійно нехтувала сімейними цінностями, між ними виникали сварки, які і стали причиною розпаду їхньої сімї . Стверджує, що більше року проживають окремо, не підтримують з відповідачкою подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що примирення між ними неможливе, а їх шлюб існує лише формально. З огляду на наведені обставини, просить суд розірвати шлюб між ним, позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій позовні вимоги підтримує та просить суд справу слухати у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала заяву, в якій зазначила, що позов визнає, після розірвання шлюбу бажає і надалі іменуватись прізвищем «Юрга» та просить справу слухати у її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони перебувають у шлюбі з 04 вересня 2010 року, який зареєстрований Тщенецькою сільською радою Мостиського району Львівської області, про що зроблено актовий запис за №06. Від даного шлюбу в сторін народилося двоє дітей: [PERSON], 14.05.2013р.н. та дочка [PERSON], 25.06.2016р.н. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. У відповідності до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні відносини, постійно виникають непорозуміння та сварки через протилежні погляди на шлюб, сімейні цінності та уклад в сімї, відсутнє взаєморозуміння, а також відсутні почуття любові та взаємоповаги. Окрім цього, встановлено, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, їх шлюб існує формально, збереження сім'ї неможливе, сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються протягом тривалого часу. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про шлюб серії І-СГ №139146 від 04.09.2010 року, копіями свідоцтв про народження дітей [PERSON]І та [PERSON], іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, примирення між сторонами неможливе, їхня сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, що має істотне значення.

Outcome: approved