Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона є власником трикімнатної квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. В зазначеній квартирі зареєстровані її син [PERSON], невістка [PERSON] та онук [PERSON] Квартиру позивач набула у власність ще задовго до одруження відповідачки з її сином, а саме 07.11.2009 р. Після одруження у вересні 2010 р. зазначені особи з її дозволу проживали у спірній квартирі, але у грудні 2014 р. фактично припинили шлюбні відносини, і відповідачка [PERSON] разом з онуком [PERSON] виїхала з квартири і стала проживати в іншому місці. У січні 2015 р. шлюб між відповідачкою [PERSON] та сином позивача [PERSON] було розірвано. 05.09.2015 р. [PERSON] одружився із [PERSON], яка стала мешкати разом з ним. Відповідачка з дитиною не мешкають за вищевказаною адресою більше року, вона не сплачує комунальні послуги, не отримує кореспонденцію, газети, листи, в квартирі немає їх речей, тому позивач вважає, що [PERSON] та [PERSON] втратили право користування житловим приміщенням. До теперішнього часу позивач самостійно змушена сплачувати комунальні послуги за себе та відповідачів. Реєстрація відповідачів порушує її права, оскільки вона вимушена нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг та позбавлена права оформити субсидію. Просить, визнати [PERSON], [PERSON], такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що спірна квартира належить їй на праві приватної власності. В цій квартирі, зареєстрований її син, а також колишня невістка та її онук. З вересня 2010 р. вони всі разом проживали у спірній квартирі, але потім відносини між її сином та невісткою не склалися і у грудні 2014 р. відповідачка забрала свої особисті речі і з цього часу разом з малолітнім сином в квартирі не проживають без поважних причин. Також позивач пояснила, що вона не згодна, щоб малолітній [PERSON] був зареєстрований у її квартирі, вважає, що дитина проживає з матір'ю і повинна бути зареєстрована за місцем проживання матері. Її син [PERSON] також не згодний, щоб син був зареєстрований за його місцем проживання. Просить визнати їх такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила, що вона з вересня 2010 р. знаходилася у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], вони разом проживали в спірній квартирі. З грудня 2014 р. вона в спірній квартирі не проживає, так як між ними не склалися відносини, зараз вона проживає в квартирі своєї бабусі, іншого житла у неї не має, вона не заперечує проти зняття її з реєстрації, але вважає, що підстав для визнання втратившим право користування на дану квартиру малолітнього сина не має і він повинен бути зареєстрованим разом з батьком, оскільки у неї не має іншого житла де можна зареєструвати дитину. Представник третьої особи служби у справах дітей Сєвєродонецької міської ради Терьошин С.С. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вважає що [PERSON] дійсно не проживає в спірній квартирі з грудня 2014 р. і може бути визнаною такою, що втратила право користування квартирою, але підстав для визнання втратившим права користування на житло малолітнього [PERSON] він не вбачає, вважає, що дитина повинна бути зареєстрована за місцем реєстрації батька, оскільки іншого житла не має. Вивчивши письмові матеріали справи, вислухавши сторони, суд встановив наступне. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно положень ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 07.11.2009 р. за р. № 2623, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 54-55). Відповідно до копії довідки № 2244 від 21.07.2015 р., виданої КП «Єдиний розрахунковий центр» (а.с.6) та копії будинкової книги (а.с. 47-49) [PERSON] та [PERSON] значаться зареєстрованими в квартирі за адресою: [ADDRESS]. Факт не проживання відповідача [PERSON] у спірній квартирі з грудня 2014 р., визнається сторонами, які беруть участь у справі та не підлягає доказуванню відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або за місцезнаходженням навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Відповідно до ст. ст. 141, 160 СК України мати, батько мають рівні права та обв'язки щодо дитини. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Малолітня дитина [PERSON] з 2011 р. зареєстрована за місцем проживання свого батька, з грудня 2014 р. за місцем реєстрації не проживає, так як мешкає разом зі своєю матір'ю відповідачкою [PERSON], яка підтверджує той факт, що вони з грудня 2014 р. не мешкають у спірній квартирі. Крім того, факт не проживання в спірній квартирі відповідачів [PERSON] та [PERSON] з грудня 2014 р. по теперішній час, підтверджується актом КП «Єдиний розрахунковий центр» від 16.07.2015 р. та копією акту КП «Єдиний розрахунковий центр» від 28.01.2016 р. (а.с.7). Таким чином, судом встановлено, що відповідачі не проживають у квартирі за адресою: [ADDRESS] без поважних причин понад передбачені законодавством строки, а тому можуть бути визнані такими, що втратили право на вказане жиле приміщення.

Outcome: approved