Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до прокуратури Харківської області, Державної казначейської служби України, в якому просить стягнути з державного бюджету України на його користь 512000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, спричиненої йому злочинною бездіяльністю посадових осіб прокуратури Харківської області при проведенні перевірки в рамках кримінального провадження № 42016220000000830 за період з 14.09.2016 року по 14.07.2017 року та зобов'язати Державну казначейську службу України перерахувати вказану суму на відповідний рахунок. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, 26.12.2012 року прокуратурою Харківської області внесені відомості про кримінальне провадження до ЄРДР за № 12012220030000010 за фактом незаконного звільнення [PERSON] Слідчим в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області [PERSON] неодноразово виносились постанови про закриття вищевказаного кримінального провадження, які були скасовані ухвалами слідчих суддів Червонозаводського районного суду м.Харкова та апеляційного суду Харківської області. Позивач зазначає, що [PERSON] не проводились необхідні слідчі дії. Крім того, в ході ознайомлення з матеріалами вищевказаного кримінального провадження позивачем було виявлено відсутність в них постанови прокурора про скасування винесеної [PERSON] постанови від 26.09.2014 року. За вищевказаним фактом 14.09.2016 року були внесені відомості до ЄРДР за № 42016220000000830. 31.10.2016 року прокуратурою Харківської області було винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження, яка була скасована ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 23.12.2016 року. Позивач вважає, що прокуратурою Харківської області більше 10 місяців умисно не виконуються вимоги діючого законодавства, що спричиняє йому моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 512000 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, подавши при цьому заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача прокуратури Харківської області в судове засідання не з'явився, подавши при цьому заяву про розгляд справи за відсутності. В матеріалах справи містяться заперечення проти позову, в яких зазначено про те, що 28.02.2017 року прокуратурою Харківської області було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 42016220000000830 та порушень розумних строків під час проведення досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні не було допущено. Представник відповідача Державної казначейської служба України та треті особи в судове засідання не з'явились. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 14.09.2016 року прокуратурою Харківської області до ЄРДР за № 42016220000000830 були внесені відомості про кримінальне правопорушення з наступною фабулою «Неналежне виконання службових обов'язків слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області [PERSON] під час розслідування кримінального провадження № 12012220030000010». Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб'єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу). Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі ст. 1174 ЦК України. Відповідно до цієї норми обов'язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу. Умовою застосування судом цивільно-правової відповідальності за вказаною правовою нормою, яка поширюється на недоговірні зобов'язання, що виникають із правопорушень (деліктні) правовідносини, є встановлення факту неправомірності рішення, дії чи бездіяльності службової або посадової особи зазначених органів. Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими правомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. В той же час, у своїй позовній заяві позивач посилається на те, що посадовими особами прокуратури Харківської області протягом 10 місяців умисно не виконуються вимоги діючого законодавства та належним чином не здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42016220000000830. Вказані доводи позивача не підтверджуються матеріалами справи, оскільки вказане кримінальне правопорушення було внесено до ЄРДР 14.09.2016 року, а постановою слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області [PERSON] від 28.02.2017 року вказане кримінальне провадження було закрите на підставі п.2 ст.284 КК України, тобто за відсутністю в діях слідчого [PERSON]. складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України. Постанова про закриття кримінального провадження мотивна тим, що в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12012220030000010 слідчим [PERSON]. було здійснено всі необхідні заходи для перевірки доводів [PERSON] Доводи [PERSON] щодо відсутності в матеріалах кримінального провадження № 12012220030000010 постанови не знайшло свого підтвердження в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42016220000000830. Слід звернути увагу на те, що [PERSON] як на підставу своїх позовний вимог та підтвердження порушення строків досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42016220000000830 посилається на ухвалу Червонозводського районного суду м.Харкова від 23.12.2016 року, якою було скасовано попередню постанову про закриття кримінального провадження від 31.10.2016 року. В той же час, вказана постанова була скасована слідчим суддею лише з тих підстав, що не був допитаний заявник [PERSON] щодо фактів, викладених ним у заяві про злочин, не конкретизовано на відсутність якої саме постанови у заяві від 12.07.2016 року посилається заявник та стосовно обставин ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 42012220030000010, що свідчить про те, що сама заява про злочин містила не конкретні відомості про обставини його вчинення та не є підтвердженням винних дій посадових осіб прокуратури Харківської області. При цьому, відомостей про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 28.02.2017 року матеріали кримінального провадження не містять. Крім того, в своїх заперечення представником прокуратури Харківської області було зазначено, що вказана постанова є чинною. Таким чином, суд приходить до висновку, що прокуратурою Харківської області не було порушені строки проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні. Крім того, у своєму позові [PERSON] посилається на ухвали слідчих суддів Червонозаводського районного суду м.Харкова від 20.10.2015 року, 10.12.2015 року та 12.01.2016 року, які стосувалися клопотань про проведення необхідних слідчий дій у кримінальному провадженні № 12012220030000010. При цьому, рішенням Червонозводського районного суду м.Харкова від 25.03.2016 року у справі № 646/9109/15-ц було задоволено позов [PERSON] до прокуратури Харківської області, Державної казначейської служби України та стягнуто на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10000 грн. Вказаним рішенням суду дії посадових осіб прокуратури Харківської області в рамках кримінального провадження № 12012220030000010 були визнанні такими, що заподіли маральної шкоди [PERSON] Таким чином посилання позивача на бездіяльність прокуратури Харківської області у кримінальному провадженні № 12012220030000010 як на підставу спричинення йому моральної шкоди є безпідставною, оскільки вказане питання було предметом розгляду у цивільній справі № 646/9109/15-ц. При цьому, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. У зв'язку з вищевикладеним, з урахуванням вищевказаних правових норм, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову [PERSON] за недоведеності спричинення йому моральної шкоди в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42016220000000830. На підставі враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed