Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] [PERSON] про стягнення боргу, посилаючись на те, що 21.09.2009 між ним., в якості позикодавця і відповідачкою [PERSON], в якості позичальника, укладений договір позики, про що [PERSON] було надано гарантійний лист - розписку. Зі змісту розписки від 21.09.2009 вбачається, що відповідачка [PERSON] отримала в борг від позивача кошти в сумі 65 000 грн. і зобов'язалася їх повернути поетапно по 20 000,00 грн. до 31.12.2009. З метою забезпечення виконання зобов'язань боржника за договором позики, 21.09.2009 між ним та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки, згідно п.1.1 якого поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором за виконання боржником [PERSON] своїх зобов'язань, що виникли за договором позики від 21.09.2009 , укладеним між кредитором і боржником. Строк виконання відповідачкою свого зобов'язання, вказаного в розписці (31.12.2009 року) минув, але позичених коштів до цього часу він не отримав.. Також вказує, що він має право надавати позику з одержанням від позичальника [PERSON] процентів від суми позики. Розмір процентів становить: облікова ставка НБУ - 7,75 %; період нарахування відсотків - три місяці (з 21.09.2009 по 31.12.2009); розмір процентів від суми позики в місяць - 65 000 грн. * 7,75%/100% = 5 037,50 грн. Загальний розмір процентів за три міс. = 5 037,50 грн.* З міс. = 15 112,50 грн. Таким чином, суми боргу з врахуванням індексу інфляції становить: сума основного боргу - 65 000,00 грн. Період прострочення - з 01.01.2010 по 27.02.2012; коефіцієнт інфляції = 109,1 % (за 2010 рік) * 104,6 % (за 2011 рік) * 100,2 (за січень 2012) = 114,34 %; сума основного боргу з врахуванням індексу інфляції = 65 000,00 грн. * 114,34/100 = 74321,00 грн.; три відсотки річних від простроченої суми: сума основного боргу - 65 000,00 грн.; період прострочення - з 01.01.2010 по 27.02.2012 = 787 дні.; три відсотки річних = 65 000,00 грн. *0,03/365 *787 дні = 4 204,52 грн. Тому просив стягнути солідарно з відповідачів суму основного боргу з врахуванням індексу інфляції в розмірі 74 321; проценти від суми позики в розмірі 15 112,50 грн.; три відсотки річних в розмірі 4 204,52 грн.; та судові витрати. В подальшому в ході розгляду справи позивач змінив свої позовні вимоги, та просив стягнути борг з відповідачки. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив стягнути з відповідачки суму боргу також судові витрати. Представник відповідачки позов не визнав, оскільки ніяких грошей відповідачка від позивача не отримувала. Написання гарантійного листа пов»язане з відносинами позивача з бувшим чоловіком відповідачки [PERSON] Суд вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи , свідків, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з таких підстав: Судом встановлено, що 21.09.2009 між сторонами укладений договір позики, що підтверджується гарантійним листом з якого вбачається, що відповідачка отримала в борг від позивача кошти в сумі 65 000 грн. і зобов'язалася їх повернути поетапно по 20 000 грн. до 31.12.2009. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Факт отримання відповідачкою від позивача в позики коштів в сумі 65000 грн. підтверджується гарантійним листом відповідачки від 21.09.2009 року. Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання відпозичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Розмір процентів згідно ст.1048 ЦК України становить: облікова ставка НБУ - 7,75 %; період нарахування відсотків - три місяці (з 21.09.2009 по 31.12.2009); розмір процентів від суми позики в місяць - 65 000 грн. * 7,75%/100% = 5 037,50 грн. Загальний розмір процентів за три міс. = 5 037,50 грн.* З міс. = 15 112,50 грн. Крім того, відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Відповідно до ст.625 ЦК України ч.2, боржник, який прострочив виконання, ш вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних ви простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суми боргу з врахуванням індексу інфляції становить: сума основного боргу - 65 000,00 грн. Період прострочення - з 01.01.2010 по 27.02.2012. Коефіцієнт інфляції = 109,1 % (за 2010 рік) * 104,6 % (за 2011 рік) * 100,2 (за січень 2012) = 114,34 %. Сума основного боргу з врахуванням індексу інфляції = 65 000,00 грн. * 114,34/100 = 74321,00 грн. Три відсотки річних від простроченої суми: сума основного боргу - 65 000,00 грн.; період прострочення - з 01.01.2010 по 27.02.2012 = 787 дні; три відсотки річних = 65 000,00 грн. *0,03/365 *787 дні = 4 204,52 грн. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Посилаючись на пояснення свідків [PERSON] [PERSON] , не визнаючи позов в повному обсязі, представник відповідачки наголошував, що відповідачка не отримувала грошей від позивача, що спростували допитані в судовому засіданні свідок [PERSON] який пояснив, що гроші, які вказані в гарантійному листі були отримані, але частину грошей в розмірі 20000 гр. було повернуто позивачу, а допитана в якості свідка відповідачка , пояснила, що було повернуто 5000 гр. , що свідчить про існування між сторонами договірних відносин, які регулюються главою 71 ЦК України. За правилами ст.. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у менший кількості ніж встановлено договором. Але як зазначено в абз. 2 цієї статті, якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі , рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не булим одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості ніж встановлено договором. Тобто представник відповідачки не довів тих обставин на які посилався як на підставу своїх заперечень, не надав докази в обґрунтування заперечень, не спростував тих обставин, на які посилається представник позивача в обґрунтування позовних вимог, що є його обов»язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.. 10 ЦПК України . При цьому суд створив всі умови для змагального процесу , роз»яснював представнику відповідачки його права та обов»язки. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.ст.57-59 ЦПК України. Згідно ст.. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідачку. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved