Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки про розділ спільного майна подружжя. Позов обґрунтовує тим, що з 27.12.2005 року по 20.02.2014 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. За період спільного життя з відповідачкою ними у 2008 року був придбаний автомобіль марки Chevrolet Laceti, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Зазначений автомобіль знаходиться у користуванні відповідачки, та остання його приховує. Просить суд винести рішення, яким визнати за [PERSON] право власності на автомобіль Chevrolet Laceti, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Передати автомобіль марки Chevrolet Laceti, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] Зобов'язати відповідача передати позивачу ключі від автомобілю марки Chevrolet Laceti, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], документи на вказаний автомобіль та сам автомобіль. Судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача. У подальшому представник позивача неодноразово уточнював позовні вимоги та остаточно просив суду визнати автомобіль Chevrolet Laceti, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та стягнути з відповідача на користь позивача ? частки автомобіля Chevrolet Laceti, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], у сумі 40 000 грн. та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним в уточнених позовних вимогах та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та суду пояснила, що оскільки спірний автомобіль було придбано та відчужено у період шлюбу між сторонами, то вважає, що предмет спору відсутній. Спірний автомобіль у користуванні відповідача та у його власності не перебуває. Тому вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 68 ч. 1 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно ст. 69 ч. 1 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст. 70 ч. 1 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Судом встановлено, що позивач та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.12.2005 року. Рішенням Краматорського міського суду від 20.02.2014 року, яке набрало законної сили 04.03.2014 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 8). 09.08.2014 року відповідачка зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище після державної реєстрації шлюбу на [PERSON] (а.с. 33) У час перебування сторонами по справі у шлюбі - 08.02.2014 року було відчужено згідно довідки - рахунку автомобіль Chevrolet Laceti, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 57) Згідно відповіді із Центру НППВАЗ з обслуговування м. Краматорська та м. Дружківка при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області автомобіль Chevrolet Laceti, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], знятий з обліку 07.02.2014 року та станом на 08.12.2014 року знаходиться на обліку у Центрі Дніпродзержинськ, власником автомобіля є [PERSON] (а.с. 55 - 56) Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пп. 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Сторони у судовому засіданні не заперечували, що спірний автомобіль на час розгляду справи не перебуває у власності та користуванні відповідачки [PERSON] У судовому засіданні встановлено, що автомобіль Chevrolet Laceti, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], був придбаний за час шлюбу між сторонами, спірний автомобіль було відчужено також у період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі. Автомобіль Chevrolet Laceti, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], не входить до складу майна, що підлягає поділу, оскільки на час розгляду справи у власності сторін по справі спірний автомобіль не перебуває, а зареєстрований за іншої особи. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання автомобіля Chevrolet Laceti, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Оскільки інші вимоги позивача є похідними від вимог позивача щодо визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, то у задоволенні інших позовних необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed