Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до відповідача [PERSON], відповідно до якого просить стягнути з відповідача на його користь 85 000 гривень як відшкодування заподіяної моральної шкоди. Позов мотивованний тим, що 02 листопада 2012 року, близько 21-ї години, по вулиці Карла Маркса у місті Хмільнику Вінницької області трапилась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої позивачу, [PERSON], було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження. Дорожньо-транспортна пригода виникла по вині водія [PERSON], який рухався на автомобілі «ВМW 524», державний реєстраційний номер [NUMBER], належному йому на праві приватної власності. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивачу було завдано тяжких тілесних ушкоджень, у зв'язку із чим він з 02 листопада 2012 року по 26 листопада 2012 року знаходився на лікуванні спочатку в реанімаційному, а згодом у неврологічному відділенні Хмільницької ЦРЛ. У позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, виникли наступні ушкодження: тяжкі тілесні ушкодження у вигляді ВЧМТ, забій головного мозку важкого ступеню, забійні рани та садна голови, що ускладнились церебральною комою, лівобічним геміпарезом, моторною афазією. Хоча з моменту скоєння злочину, тобто з 02 листопада 2012 року, минуло вже більше восьми місяців, негативні наслідки для здоров'я позивач відчуває до даного часу. Зазначеним злочином [PERSON] було заподіяно матеріальні збитки, що виражалися у витратах, понесених ним на лікування, та які були відшкодовані [PERSON] до винесення вироку по кримінальній справі. Дорожньо-транспортна пригода призвела до втрати соціальних зв'язків, оскільки значно погіршились його відносини з оточуючими людьми та дружиною. Він не може вести повноцінний спосіб життя, нормально спілкуватися з рідними, друзями, колишніми колегами по роботі. Усвідомлення того факту, що через нього близькі та рідні вимушені змінити уклад свого житія постійно пригнічувало і продовжує пригнічувати позивача. Особиста вимушена бездіяльність та безпомічність також спричиняють моральні страждання, оскільки за складом характеру і стилем життя [PERSON] був активною людиною, а в результаті дорожньо-транспортної пригоди вимушений був припинити активний спосіб життя та повністю втратив можливість забезпечувати сім'ю. До теперішнього часу, стан його здоров'я продовжує погіршуватися. У нього частішають дуже сильні напади головного болю, слабкість, у зв'язку із чим він був вимушений звільнитися з роботи. [PERSON] не може довго концентруватися на виконанні тривалих дій, позбавлений можливості працювати по своїй професії за станом здоров'я, безповоротно втратив можливість отримати високооплачувану роботу. Внаслідок аварії він став інвалідом ІІ-Ї групи і отримую лише пенсію. Психологічний стрес, викликаний небажанням відповідача добровільно відшкодовувати раніше обіцяну ним моральну шкоду, призвів позивача до фізичного та нервового виснаження, а відчуття безсилля нагнітає стурбованість і роздратування, яке ще більш посилює наявну і викликає додаткову гостру біль. По суті [PERSON] ввів позивача в оману, пообіцявши через місяць після закінчення кримінальної справи відшкодувати завдану моральну шкоду, однак по даний час цього не зробив. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить суд їх задовольнити, наполягавши на тому, що його моральна шкода полягає в тому, що у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою позивач залишився сам та залишив свою багатодітну сім'ю без засобів існування. Не може користуватись власним автомобілем, що негативно впливає на його соціальне обслуговування. Також він втратив можливість використовувати автомобіль в повсякденному житті та сімейних цілях, йому доводиться докладати зусилля при пересуванні, а саме: в будь-якому транспортному засобі з'являється запаморочення, шум у вухах, нудота; він страждає безсонням; ускладнено його пересування пішим кроком; не може перебувати тривалий час в одному і тому ж положенні. Відповідач в судовому засідані позовні вимоги не визнав, надав до суду заперечення, в якому зазначив, що вказаний позов безпідставний та такий, що не підлягає до задоволення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про ухвалення рішення виходячи з наступного: Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Так, оскільки згідно вироку Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 21 березня 2012 року по кримінальній справі по обвинуваченню [PERSON] за ч. 2 ст. 286 КК України, його визнано винним у скоєнні вказаного злочину та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 року, на підставі ст. 75 КК України звільненний від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.. Відповідно до положень ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, є обов'язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, тому суд, з урахуванням того, що моральна шкода, пов'язана з неправомірними діями особи, яка її завдала, вважає доказаним факт заподіяння відповідачем моральної шкоди. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, тому суд виходить з того, що задоволення позовних вимог повинно відповідати як заподіяній моральній шкоді, так і критерію справедливості. Таким чином розмір відшкодування, підтриманий позивачем в судовому засіданні, становить 85 000 грн., при цьому суд враховує те, що розмір заявленої до відшкодування моральної шкоди відповідає реально заподіяній моральній шкоді. Тому відповідно до ст. 1166 ЦК України, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу, що потерпів від його протиправних дій, заподіяну моральну шкоду, яка становить 85 000 грн., та підлягає стягненню з останнього на користь позивача. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості, а також майнового стану цивільного відповідача. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди у даному конкретному випадку, суд враховує моральні страждання позивача [PERSON], який в наслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав тяжкі тілесні ушкодження. Відповідно до ст. 1177, 1195 ч. 1 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивачем доведено заподіяння йому відповідачем моральної шкоди. Що ж стосується розміру морального відшкодування, то з урахуванням ступеня вини відповідача, обставин за яких вчинено злочин, тривалості фізичних і моральних страждань позивача та негативних наслідків, які настали для позивача у зв'язку із вчиненням по відношенню до нього злочинних дій, суд вважає, що 85 000 грн., про стягнення яких просить позивач, є достатнім розміром для відшкодування заподіяної йому моральної шкоди. Позивач при подачі позовної заяви до суду звільнений від сплати судового збору, тому суд на підставі ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 850 грн. 00 коп.

Outcome: approved