Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому після уточнення та доповнення вимог просила визнати недійсними договір купівлі-продажу квартири № 20 по пр.. [PERSON],150-Б в м. Харкові, посвідчений 30.04.2013 ПН ХМНО [PERSON], реєстровий № 1805, та договір купівлі-продажу квартири № 20 по пр.. [PERSON],150Б в м. Харкові, посвідчений 04.11.2013 ПН ХМНО [PERSON], реєстровий № 2969; витребувати спірну квартиру з незаконного володіння [PERSON], скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на вказану квартиру та виселити його з жилого приміщення; визнати з [PERSON] право власності на дану квартиру. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] посилалась на те, що їй належить квартира № 20 по пр.. [PERSON],150-Б в м. Харкові, усі оригінали правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно перебувають у неї. При цьому їй стало відомо, що 30.04.2013 між ПАТ КБ «Надра», якому надано право продавця рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.09.2010 у справі № 2-1815/2010, та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений ПН ХМНО [PERSON] Однак судовим рішенням ПАТ КБ «Надра» надано лише право на відчуження, що не є достатнім для проведення відчуження квартири належним чином. ПН ХМНО [PERSON] було посвідчено договір іпотеки, накладено заборону відчуження, а тому саме цій нотаріус, а не ПН ХМНО [PERSON], повинна була зняти заборону відчуження спірної квартири для оформлення правочину купівлі-продажу квартири. До того ж важливим та обовязковим є у разі зняття заборони щодо відчуження квартири є направлення нотаріусом повідомлення про зняття заборони сторонам правочину. Однак жодних повідомлень ПН ХМНО [PERSON] не направлялося. Враховуючи порушення ПН ХМНО [PERSON] норм чинного законодавства щодо повідомлення [PERSON] про вибуття з володіння останньої спірної квартири, суд має визнати цей договір недійсним. Оскільки нерухоме майно, яке було передано у звязку із виконанням іпотечного договору, відчужено поза волею власника, а тому набувач не вважається добросовісним і це майно може бути в нього витребуване. Водночас визнання недійсним договору купівлі-продажу від 30.04.2013 є підставою на визнання наступних договорів недійсними, а саме договору купівлі-продажу від 04.11.2013, посвідченого ПН ХМНО [PERSON] Позивач вважає, що її право власності на нерухоме майно порушено та виражається у перешкоджанні користування ним, а тому є підстави витребувати квартиру, поновити її право користування та вселити її, зобовязавши [PERSON] не чинити перешкод у користуванні спірною квартирою. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] підтримала доводи уточненої позовної заяви, просили позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти заявлених позовних вимог в повному обсязі за підстав, викладених у письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи. Просила при ухваленні рішення вирішити питання щодо зняття заходів забезпечення позову у справі. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти заявлених позовних вимог в повному обсязі за підстав, викладених у письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи. Просила при ухваленні рішення вирішити питання щодо зняття заходів забезпечення позову у справі. Представник відповідача ПАТ КБ «Надра» у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав. Від третіх осіб ПН ХМНО [PERSON] та ПН ХМНО [PERSON] до суду надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа ПН ХМНО [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомляла. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 30 квітня 2013 року ПН ХМНО [PERSON] посвідчено договір купівлі-продажу квартири, за умовами якого ПАТ КБ «Надра», що є Іпотекодержателем за Іпотечним договором, укладеним ним з [PERSON], посвідченим ПН ХМНО [PERSON] 17.01.2008, передав у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Право продажу нерухомого майна від імені [PERSON] надано ПАТ КБ «Надра» заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.09.2010, ухваленим у цивільній справі № 2-1815/2010 за позовом ПАТ КБ «Надра» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. 04 листопада 2013 року ПН ХМНО [PERSON] посвідчено договір купівлі-продажу квартири, за умовами якого [PERSON] передав у власність [PERSON] квартиру № 20 по пр.. [PERSON],150-Б в м. Харкові. Представник позивача стверджує, що ПН ХМНО [PERSON] при оформленні документів та посвідченні договору купівлі-продажу були порушені вимоги Закону України «Про нотаріат», а тому даний договір має бути визнаний судом недійсним. Статтею 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5,6 ст. 203 ЦК України. Недійсним є також правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Однак вважати оспорюваний правочин недійсним з підстав, наведених представником позивача, не можна. На час укладення правочину був чинний Наказ МінЮсту від 14.12.2012 за № 1844/5, яким затверджено Порядок використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, а тому ПН ХМНО [PERSON], виконуючи функції державного реєстратора, при розгляді заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до якої державній реєстрації підлягає припинення обтяження речового права на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в Державно реєстрі прав, в разі, коли встановлено наявність запису про таке обтяження в Реєстрах, перенесла відомості запису про таке обтяження до спеціального розділу Державного реєстру прав, після чого на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію припинення обтяження речового права внесла запис при припинення такого обтяження до Державного реєстру прав. Підстав вважати, що при посвідченні оспорюваного правочину не надані усі необхідні документи, у суду не має; в даній справі заявлені вимоги щодо недійсності правочину, а не оскарження дій нотаріуса. Відповідно до положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Водночас ч. 2 ст. 388 ЦК України встановлено, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продану у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Статті 10, 60 Цивільно-процесуального кодексу України передбачають, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Представником позивача не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON], а тому відсутні підстави вважати і послідуючий договір недійсним. Також відсутні правові підстави вважати, що право власності [PERSON] на квартиру № 20 по пр.. [PERSON],150-Б в м. Харкові порушено діями ПАТ КБ «Надра», [PERSON] чи [PERSON] Частиною 1 ст. 214 ЦПК України встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Враховуючи викладене, суд вважає заявлені [PERSON] позовні вимоги неправомірними та такими, що задоволенню не підлягають, а тому і наявні підстави скасувати заходи забезпечення позову, накладені у вигляді встановлення заборони відчуження спірної квартири, оскільки наявність даної заборони порушує права добросовісного набувача [PERSON] на розпорядження належним йому майном. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed