Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з цивільним позовом в якому просить: встановити юридичний факт в тому, що державний акт на право приватної власності на землю, що виданий Пустомитівською РДА від 02.07.2003 року [NUMBER] належить [PERSON], яка померла [INFO]; визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. на садибний (індивідуальний) житловий будинок по [ADDRESS], загальною площею 43.9 кв.м, житловою - 27.7 кв.м., допоміжною 16.2 кв.м. визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] на земельну ділянку площею 1.2980 га., що розташована на території Дмитрівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акта на право власності на землю виданого Пустомитівською РДА 02.07.2003 року [NUMBER]; визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] на грошовий та компенсаційний вклади, що розміщені в ощадній касі №6381/013 в с.Черкаси Пустомитівського району по рахунку [NUMBER] на ім»я [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON], мешканка села Горбачі Пустомитівського району Львівської області була його сусідкою, однак визнавала його за онука. На протязі тривалого часу у зв»язку з її похилим віком позивач опікувався бабусею, доглядав її. В знак подяки за догляд [PERSON] за свого життя у Дмитрівській сільській раді Пустомитівського району Львівської області 07.11.2000р. склала заповіт на ім»я позивача, яким все своє майно заповіла саме позивачу. Станом на даний час вказаний вище заповіт не змінений і не скасований та зареєстрований у спадковому реєстрі за №42307368. Про це є запис на тексті заповіту, що вчинений уповноваженою на те особою Дмитрівської сільської ради. [PERSON] померла [INFO], що стверджується свідоцтвом про смерть, виданим Дмитрівською сільською радою, Пустомитівського району, актовий запис від 30.01.2015р. №3. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок під [ADDRESS] Про цю обставину свідчить довідка Дмитрівської сільської ради від 01.07.2016 року №602, технічний паспорт на житловий будинок, що виданий 15.04.2015р. ОКП Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки». Окрім того, на праві приватної власності [PERSON] мала земельну ділянку, площею 1.2980 га., що розташована на території Дмитрівської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Цей факт стверджується державним актом на право власності на землю, виданий Пустомитівською РДА від 02.07.2003 року, [NUMBER], а також витягами з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що видані відділом Держземкадастру 29.06.2016р. №,№ 1676 та 1677, відповідно.При виготовлені вказаних державних актів була допущена помилка у написанні графи «по-батькові», зокрема, замість вірно «[PERSON]» записано невірно «[PERSON]». З цього приводу Дмитрівською сільською радою 01.07.2016 року за №600 видана пояснююча записка в тім , що при внесенні відомостей у списки пайовиків була допущена саме така помилка. Всі інші дані Державного акта на землю збігаються з іншими правовстановлюючими документами [PERSON]. Окрім того в Ощадній касі №638/013 в с.Черкасах Пустомитівського району Львівської області по рахунку [NUMBER] був розміщений грошовий та компенсаційний вклади [PERSON], які також входять до складу спадщини згідно заповіту. Позивач стверджує, що на момент смерті спадкодавиці і по даний час, він постійно без реєстрації проживає в будинку що належав [PERSON], опікується її спадковим майном, про що свідчить довідка Дмитрівської сільської ради від 01.07.2016 року №601. Позивач вважає, що оскільки він постійно проживав разом із спадкодавицею без реєстрації на момент відкриття спадщини і про відмову від спадщини не заявляв, він, позивач у цій справі, строк відведений Законом у шість місяців для прийнятття спадщимни не пропустив, фактично прийняв спадщину ( ч.3 ст. 1268 ЦК України) та вступив в управління спадковим майном, зокрема вказаним вище житловим будинком. Позивач не може успадкувати майно в органах нотаріату через те, що для цього існують перешкоди. Даний позов підлягає до розгляду за правилами судового провадження через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок, який належав [PERSON], а вона за життя не встигла отримати такого документу, а також та обставина, що позивач проживав у будинку спадкодавиці без реєстрації. Даний порядок оформлення спадщини регулюється п.4 Гл.10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами», затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України від 22.02.2012 року №296/5. Однак, згідно ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє позивачку права на спадщину. Іншим спадкоємців а ні за законом, а ні за заповітом немає, майнового спору з цього приводу не існує. Даний факт стверджує довідка Дмитрівської сільської ради від 23.03.2016р. де відмічена, що [PERSON] була одинокою людиною. А тому у разі відсутності інших спадкоємців за заповітом чи за законом, усунення іх від права на спадщину, неприйняття ними спадщини, відповідачем у такій справі є територіальна громада, на території якого знаходиться спадкове майно що випливає з п.3 ВССУ з розгляду кримінальних і цивільних справ, розяснень «Про практику розгляду цивільних прав про спадкування». У судове засідання позивач не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач - представник сільської ради у судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений. У зв'язку з неявкою відповідача, суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, у відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, та згідно ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла спадкодавиця [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим Дмитрівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області. 07.11.2000 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла все своє майно позивачу, даний заповіт не змінено і не скасовано. [PERSON] за життя не встигла належним чином оформити право власності на належний їй житловий будинок, що унеможливлює реалізацію права позивача на спадкування через нотаріальну контору. Окрім того при виготовленні державних актів було допущена помилка у написанні по-батькові спадкодавиці замість вірно «[PERSON]» записано - «[PERSON]». У спадкоємця немає іншої можливості ніж у судовому порядку визнати право власності на спадкове майно, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок та наявна помилка у правовстановлюючому документі на земельну ділянку, тому суд, з врахуванням встановленого вважає, що позивач потребує захисту невизнаного свого прав власності на успадковане майно. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На момент смерті спадкодавця, позивач постійно проживав без реєстрації разом з нею в її житловому будинку під №133 с. Горбачі Пустомитівського району Львівської області, що підтверджується довідкою №601 від 01.07.2016 року виданою Дмитрівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області. У відповідності до положень ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Оскільки позивач постійно проживав разом з спадкодавицею, на момент відкриття спадщини і про відмову від спадщини не заявляв, він фактично прийняв спадщину та вступила в управління спадковим майном, зокрема вказаним вище житловим будинком. Статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Outcome: approved