Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, уточнивши вимоги, мотивує тим, що 07 лютого 2019 року між ним та АТ «Кредобанк» укладено кредитний договір № 21975/2019, відповідно до якого відповідачем надано кредитні кошти в національній валюті на придбання транспортного засобу автомобільної марки Nissan, модель Х-Trail в сумі 651461, 46 грн. на строк до 06.02.2022 р. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором було укладено нотаріально посвідчений договір застави майнових прав № 21975/2019, згідно з якого передано в заставу автомобіль марки Nissan, модель Х-Trail. 23.03.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Жованик Ю.А. відкрито виконавче провадження №64939734 щодо виконання виконавчого напису 292, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христиною Миколаївною від 28.01.2021 р. щодо звернення стягнення на предмет застави - автомобіля марки Nissan, модель Х-Trail, тим -Загальний легковий -Загальний універсал-В, номер шасі кузову [NUMBER] , об`єм двигуна - 1997 см. куб, колір червоний, рік випуску 2018. Вважає виконавчий напис нотаріуса незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріусу не було подано нотаріально посвідчений кредитний договір. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Від представника до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять суд позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача АТ «Кредобанк» в судове засідання не з`явився. Надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовної заяви. Посилається на те, що позовна заява є необґрунтованою, незаконною, такою, що містить в своїй основі лише припущення не підтверджені належними та допустимими доказами та суперечить дійсним обставинам справи. Треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. в судове засідання не з`явилась. Про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою суду від 07 тарвня 2021 року відрито провадження у справі, призначено судове засідання на 31 травня 2021 року . Ухвалою від 13 травня 2021 року вжито заходи забезпечення позову: зупинено стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христиною Миколаївною за реєстровим номером 292, від 28.01.2021 за виконавчим провадженням № 64939734 до набрання судовим рішенням у справі № 591/2847/21 законної сили. Розгляд справи відкладався за клопотанням предстанвика позивача про витребування документів на 17 червня 2021 року. Розгляд справи відкладався на 29.06.2021 року за клоптанням представника позивача. 25 червня 2021 року від представника позивача надійшла заява про зміну підстав позову. Справа суханням відкладена до12.08.2021 за клопотанням представника відповідача. У справі оголошено перерву до 06.09.2021 року у зв`язку з витребуванням доказів. Розгляд справи відкладено до 23.09.2021 року у зв`язку з повторним витребуванням документів. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07 лютого 2019 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 21975/2019, за умовами якого [PERSON] були надані у власність грошові кошти в розмірі 651461,46 грн. строком до 06 лютого 2022 року на споживчі цілі, а саме для здійснення оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки «Nissan», модель «Х-Trail», дата випуску 2018 рік № кузова кузову [NUMBER] , укладеного між [PERSON] та ТОВ «Прем`єра Авто» (а.с.7-9). Додатком № 1 до Кредитного договору погоджено Графік погашення заборгованості - щомісячними ануїтетними платежами. За умовами договору позивачем був придбаний автомобіль марки марки Nissan, модель Х-Trail, тим -Загальний легковий -Загальний універсал-В, номер шасі кузову [NUMBER] , об`єм двигуна - 1997 см. куб, колір червоний, рік випуску 2018. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором було укладено нотаріально посвідчений договір застави майнових прав № 21975/2019, згідно з якого передано в заставу автомобіль марки Nissan, модель Х-Trail (а.с.10-11). 28 січня 2021 року банк звернувся до приватного нотаріуса Львівського МНО Барбуляк Х.М. із заявою про вчинення виконавчого напису шляхом звернення стягнення на заставне майно автомобіль марки «Nissan», модель Х-Trail, тим -Загальний легковий -Загальний універсал-В, номер шасі кузову [NUMBER] , об`єм двигуна - 1997 см. куб, колір червоний, рік випуску 2018, державний реєстраційний номер [NUMBER] - на підставі Договору застави від 10.04.2019 року на суму заборгованості станом на 15.01.2021 року у розмірі 433929,18 гривень (а.с.182-204). 28.01.2021 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. вчинено виконавчий напис та зареєстровано в реєстрі № 292, в якому пропонується звернути стягнення на рухоме майно, а саме транспортний засіб марки «Nissan», модель «Х-Trail», тип -Загальний легковий -Загальний універсал-В, номер шасі кузову [NUMBER] , об`єм двигуна - 1997 см. куб, колір червоний, рік випуску 2018, державний реєстраційний номер [NUMBER] - на підставі Договору застави від 10.04.2019 року на суму заборгованості станом на 15.01.2021 року у розмірі 433929,18 гривень та переданий згідно з Договором застави транспортного засобу, посвідченого 10 квітня 2019 року Юрковою А.О., приватним нотаріусом Львівського МНО за реєстровим номером №220 в заставу АТ «Кредобанк». За рахунок коштів від реалізації вищевказаного рухомого майна пропонує задовольнити вимоги АТ «Кредобанк» станом на 15 січня 2021 року, за період з 07 квітня 2020 по 15 січня 2021 року включно, в тому числі: 413094,61 гривень - неповернута сума кредиту; 18834,57 гривень - прострочені відсотки; 2000,00 гривень - плата нотаріусу за вчинення виконавчого напису; що становить загальну суму 433929,18 гривень (а.с.181). 15 грудня 2020 року банком направлялася на адресу [PERSON] , зазначена у кредитному договорі, досудова вимога щодо виконання договірних зобов`язань з повідомленням, що в зв`язку з невиконанням позичальником належним чином зобов`язань за кредитним договором, станом на 15.12.2020 заборгованість за кредитним договором становить 429764,77 грн., з яких: основний боргу - 413094,61 грн., в тому числі прострочений - 118436,25 грн.; нараховані проценти - 1094,16 грн.; прострочені проценти - 15576,00 грн. Банк вимагає сплати вказаної суми в строк 30 днів з моменту отримання вказаної вимоги, але в будь-якому випадку не пізніше 35 днів з моменту надсилання вказаної вимоги. У разі невиконання даної вимоги ПАТ «Кредобанк» змушений буде звернутися до суду або здійснити звернення стягнення на предмет застави одним із способів, визначених договором застави (а.с.196). АТ «Кредобанк» пред`явив виконавчий напис до приватного виконавця Жованик Ю.А. 23.03.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Жованик Ю.А. відкрито виконавче провадження №64939734 щодо виконання виконавчого напису 292, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христиною Миколаївною від 28.01.2021 р. щодо звернення стягнення на предмет застави - автомобіля марки Nissan, модель Х-Trail, тим -Загальний легковий -Загальний універсал-В, номер шасі кузову [NUMBER] , об`єм двигуна - 1997 см. куб, колір червоний, рік випуску 2018 (а.с.12-15) 02.04.2021 року приватним виконавцем Жованик Ю.А. на підставі виконавчого документу - виконавчого напису № 292 від 28.01.2021 винесено постанову про опис та арешт майна боржника, описано та накладено арешт на вказаний транспортний засіб (а.с.31). Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 572 ЦК України). Законом України № 1255-IV«Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Пунктом 1 частини першої статті 21 Закону №1255-IV до забезпечувальних обтяжень належить застава рухомого майна згідно з параграфом 6 глави 49 ЦК України, що виникає на підставі договору. За змістом статті 22 Закону № 1255-IV обтяження може забезпечувати виконання боржником дійсної існуючої вимоги або вимоги, яка може виникнути в майбутньому. За рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає: 1) відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; 2) сплату процентів і неустойки; 3) сплату основної суми боргу; 4) відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов`язання або умов обтяження; 5) відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження. Згідно із частиною першоюстатті 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до частини першої статті 590ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом статті 20 Закону України «Про заставу» встановлено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави. У частині першій статті 23 Закону №1255-IV передбачено, що відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Статтею 26 Закону №1255-IV визначено позасудові способи звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, серед яких і реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса. Згідно із частиною першою статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Частиною першою статті 50 цього Закону визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Отже, можливість звернення стягнення на предмет застави (рухоме майно) передбачена як загальним Законом України «Про нотаріат», так і спеціальним -Законом№1255-IV. За загальним правилом статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Судом встановлено, що серед документів, наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору № 21975/2019 від 07 лютого 2019 року, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній, тому вказаний у виконавчому написі кредитний договір не може бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 28.01.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Аналогічні висновки містяться у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц , від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17, які відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Судом встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем було подано два договори - договір застави транспортного засобу та кредитний договір. При цьому укладений між банком та позивачем кредитний договір не був посвідчений нотаріально, як того вимагають наведені вище норми. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем для вчинення виконавчого напису не були надані документи, на підставі яких такий виконавчий напис може бути вчинений. А тому у приватного нотаріуса не було законних підстав для вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Як встановлено судом, між АТ «Кредобанк» та [PERSON] існують зобов`язальні правовідносини, які виникли на підставі кредитного договору, виконання якого забезпечене договором застави транспортного засобу. Через неналежне виконання позивачем обов`язків позичальника виникла заборгованість. З метою дострокового повернення кредиту АТ «Кредобанк» направив приватному нотаріусу Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. заяву від 28 січня 2021 року про вчинення виконавчого напису на суму 413094,61 грн. Правомірність своєї вимоги до позичальника відповідач стверджує досудовою вимогою на ім`я [PERSON] про наявність заборгованості на загальну суму 413094,61 грн. та докази направлення боржнику такої вимоги: (описи цінних листів про направлення даної вимоги та відомості про їх направлення); витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомового майна (реєстрація змін); роздруківку з сайту «Укрпошта» про рух відправлення; розрахунок суми заборгованості за кредитним договором; виписка по руху коштів по рахунку. Відповідно до статей12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Питання визначення судами безспірності суми заборгованості під час розгляду справ про оскарження законності вчинення нотаріусом виконавчого напису досліджене Верховним Судом України та Верховним Судом. Зокрема, у постанові Верховного Суду України від 20 травня 2015 року у справі №6-158цс15 зазначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком № 1172, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. У постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі№ 6-887цс17 міститься правовий висновок про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17). Оскільки позивач у встановленому законом порядку спростував належними і допустимими доказами те, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення, суд не погоджується з запереченнями відповідача і вважає, що позивачем надано достатньо доказів на спростування безспірності заборгованості. Щодо дотримання приватним нотаріусом інших вимог закону при вчиненні виконавчого напису 20.01.2021 року. Частинами 1, 3 статті 24 Закону №1255-IV установлено порядок звернення стягнення на предмет застави. Зокрема, звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленомузаконом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов`язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Така вимога узгоджується з частиною першою статті 27 Закону №1255-IV. Тобто законодавець визначив, що для звернення стягнення на предмет застави необхідно письмово повідомити боржника та зареєструвати в Реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Вказані вимоги є імперативними і не виконуються на розсуд стягувача. У статті 27 Закону №1255-IV передбачені вимоги до повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Це повідомлення повинне містити таку інформацію: 1) зміст порушення, вчиненого боржником; 2) загальний розмір не виконаної боржником забезпеченої обтяженням вимоги; 3) опис предмета забезпечувального обтяження; 4) посилання на право іншого обтяжувача, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, виконати порушене зобов`язання боржника до моменту реалізації предмета обтяження або до переходу права власності на нього обтяжувачу; 5) визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач; 6) вимогу до боржника виконати порушене зобов`язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом 30 днів з моменту реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. За наведеного суд приходить висновку, що оспорюваний виконавчий напис був вчинений з порушенням вимог Закону щодо порядку направлення боржнику повідомлення про звернення стягнення на майно та його змісту, які призвели до порушення прав позичальника [PERSON] , а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З урахуванням викладеного суд відхиляє аргументи відповідача про належне повідомлення позивача про звернення стягнення на заставлене майно, оскільки докази такого в матеріалах справи відсутні. Враховуючи наведене, оцінюючи подані сторонами в ході розгляду справи докази, суд дійшов висновку, що виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. від 28 січня 2021 року зареєстрований у реєстрі за № 2922 слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача АТ «Кредобанк» слід стягнути на користь держави судовий збір у сумі 5963 грн. 93 коп.

Outcome: approved