Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 30.09.2006 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб, від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] \~ дитину та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя, почуття поваги та взаєморозуміння між ними втрачено. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивачка вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам. Вважає, що примирення між сторонами неможливе, просить шлюб з відповідачкою розірвати. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 15.04.2021 року провадження у зазначеній цивільній справі прийнято до розгляду та відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначене судове засідання. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та слухати справу у його відсутність. В судове засідання відповідачка\~ [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнає та просить суд слухати справу у її відсутність. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.09.2006\~ року, згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом\~ реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції\~ Донецької області. Від шлюбу подружжя мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 202; [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій\~ області. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме інтересам позивачки, оскільки сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільне господарство. Примушування жінки або чоловіка до шлюбу забороняється. Відповідачка не надала суду заперечень, які б спростовували обставини, викладені позивачем. За таких обставин, враховуючи, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу; згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved