Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що він 29.08.1993 року уклав шлюб з відповідачем, який був зареєстрований в [INFO] за актовим записом №10. В шлюбі у них 11.01.1997 року народилась донька [PERSON], яка на даний час повнолітня та проживає окремо від них. Позивач посилається на те, що за час спільного подружнього життя зрозумів, що одруження з відповідачем було помилкою. Спочатку вони жили нормально, проте згодом їх сімейне життя стало погіршуватись. Близько 13 років назад відповідач покинула сімю та поїхала на заробітки в Італію. З того часу вона періодично телефонує до нього та говорить проте щоб він забирався з її життя, її господарства. Протягом всього часу перебування відповідача за кордоном він підтримував господарство в належному стані, виховував та утримував доньку. Таким чином протягом тривалого часу вони не підтримують шлюбних відносини. Позивач вказує, що втратив до відповідача почуття поваги та любові та не бажає більше з нею перебувати у шлюбі. З цих підстав вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просив його розірвати. Позивач [PERSON]І в судове засідання не зявився, направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлялася судовою повісткою, однак до суду повернувся конверт, з відміткою Укрпошти проте, що вона перебуває за межами України. З відповіді на запит в адресно-довідковий підрозділ ГУДМС УДМС В Чернівецькій області стосовно місця реєстрації відповідача №1222/16-вх (а.с. 10) видно, що відповідач [PERSON], зареєстрована в [INFO]. Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди позивача [PERSON] суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов доведений та обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29.08.1993 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-МИ №447287 від 29.08.1993 року (а.с.8). Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Причиною розпаду сімї є те, що спільне життя сторін не склалось. Близько 13 років назад відповідач покинула сімю та поїхала на заробітки в Італію. Протягом всього часу перебування відповідача за кордоном позивач підтримував господарство в належному стані, виховував та утримував доньку. Таким чином протягом тривалого часу сторони не підтримують шлюбних відносини. Враховуючи відсутність у позивача бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З свідоцтва про шлюб серії І-МИ №447287 від 29.08.1993 року (а.с.8) видно, що після реєстрації шлюбу відповідач [PERSON] змінила своє прізвище «Дутчак» на прізвище - «Кетрой», однак враховуючи, що від останньої клопотань про залишення даного прізвища чи відновлення дошлюбного прізвища не надходило, то суд це питання не вирішує. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved