Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суд з позовом до Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування арешту на майно. В обґрунтування позову посилалась на такі обставини, [INFO] помер її чоловік [PERSON] . 02.10.2019 року державний нотаріус Лиманської районної державної нотаріальної контори Одеської області Савицька О. В., видала [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після чоловіка [PERSON] , а саме на легковий автомобіль марки «MITSUBISHI», моделі «PAJ. SPORT», 2003 року випуску, реєстраційний номеру [NUMBER] . При здійсненні державної реєстрації права власності на автомобіль позивачем було виявлено, що на автомобіль накладено арешт. Наявний арешт перешкоджає позивачеві на власний розсуд, розпорядитися належним їй майном, тому вона вимушена звернутись до суду з цим позовом для захисту своїх прав шляхом зняття арешту з майна. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області засідання не з`явився клопотань про відкладення судового розгляду до суду не надходило. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08 березня 2019 року(а.с.10). 02.10.2019 року державний нотаріус Лиманської районної державної нотаріальної контори Одеської області, Савицька О. В. , видала [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , а саме на легковий автомобіль марки «MITSUBISHI», моделі «PAJ. SPORT», 2003 року випуску, номеру шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER] , об`єму двигуна 2972 куб. cm. D, колір «ЧОРНИЙ», реєстраційного номеру [NUMBER] (а.с.11) 13.10.2019 року Перший Суворовський відділ Державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області письмовим листом відмовив [PERSON] у наданні будь якої інформації стосовно виконавчого провадження та зняття арештів з майна боржника у зв`язку з тим, що [PERSON] не є стороною виконавчого провадження, в межах якого було накладено арешт на майно, що належить [PERSON] . На підставі ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» було рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту(а.с.13) 18.10.2019 року Територіальний сервісний центр 5142 Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області письмово повідомив, що транспортний засіб марки «MITSUBISHI PAJ. SPORT», кузов № [NUMBER] , номерні знаки [NUMBER] , 2003 року випуску, свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 20.10.2006 року, який значиться зареєстрованим за [PERSON] , значиться в обмеженні розшук Суворовський ВДВС Одеського МУЮ від 26.03.2014 року(борг 1194.03 грн.; арешт Суворовський ВДВС Одеського МУЮ від 18.08.2014 року (340 грн держава). Позивач в інший спосіб, крім скасування арешту в судовому порядку захистити своє порушене право на користування та розпоряджання своїм майном не може. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Згідно із ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. За приписами ст. 1281 ЦК України: «Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. 2. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. 3. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. 4. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги». У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті зазначеного вище майна. Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. На підставі наведеного,

Outcome: approved