Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , третя особа: садівниче товариство «Діброва» про визнання договору купівлі-продажу укладеним та визнання права власності на земельну ділянку і просила визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 0,0647 га на території с/т «Діброва» Любимівської сільської ради, цільове призначення - для ведення садівництва. Позивачка у судове засідання надала письмову заяву у якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з-підстав викладених у позові та проти ухвалення заочного рішення не заперечувалва. Відповідачі про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, у наданий судом строк відзив на позов не подавали, зустрічний позов не пред`являли, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Представник третьої особи до суду також не з`явився, причини неявки суду не повідомили, що не перешкоджає можливості розгляду справи без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 15.12.1997 року [PERSON] належала земельна площею 0,0647 га на території с/т «Діброва» Любимівської сільської ради, цільове призначення - для ведення садівництва. Факт належності відповідачеві вказаної земельної ділянки також підтверджується Справою по передачі земельної ділянки у приватну власність, де зазначено, що в загальну площу земельної ділянки 0,0647 га входить сади - 0,059 га та під будівлями - 0,0057 га. 22 грудня 2009 року між позивачкою [PERSON] та [PERSON] укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0647 га на території с/т «Діброва» Любимівської сільської ради, цільове призначення - для ведення садівництва. Даний договір купівлі-продажу укладено у письмовому вигляді як розписку. Згідно оформленого між сторонами Договору купівлі-продажу продавець [PERSON] отримав від покупця [PERSON] грошові кошти в сумі 16 000,00 грн. (що на момент укладення договору було еквівалентно 2 000,00 доларів США). Факт передачі коштів підтверджується розпискою [PERSON] про їх отримання. Крім того, факт наміру оформлення договору купівлі-продажу земельної ділянки також підтверджується нотаріально посвідченою згодою дружини [PERSON] - [PERSON] , на продаж земельної ділянки. Так, відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Таким чином, оскільки між позивачкою [PERSON] та [PERSON] в належній формі досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, а саме умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, то між ними фактично укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки. Також судом встановлено, що в день передачі грошових коштів [PERSON] передав позивачці оригінали правовстановлюючих документів на земельну ділянку, членську книжку та з того часу вона почала повністю здійснювати обслуговування земельної ділянки як фізично так і матеріально, зокрема відповідно до її членської книжки заборгованості за членськими внесками у неї не має. Разом з тим, в 2009 році у [PERSON] , для можливості нотаріального оформлення договору купівлі-продажу земельної ділянки, виникла необхідність зробити на неї кадастровий номер, у зв`язку з чим, вона, маючи оригінали правовстановлюючих документів на земельну ділянку, почала оформлювати технічну документацію для присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці та всі платежі з приводу даного оформлення були здійснені нею від імені саме [PERSON] . Коли вже було повністю оформлено технічну документацію та земельній ділянці присвоєно кадастровий номер, [PERSON] повинен був прийти забрати вказані документи, однак цього не зробив, оскільки станом на травень 2018 року [PERSON] помер, що унеможливлює отримання останнім технічної документації та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Таким чином, після смерті [PERSON] до його спадкоємців першої черги відносяться відповідачі по справі, дружина [PERSON] та донька [PERSON] , яким перейшли не лише права померлого, а й обов`язки, в даному випадку оформити з позивачкою Договір купівлі-продажу земельної ділянки 0,0647 га на території с/т «Діброва» Любимівської сільської ради, цільове призначення - для ведення садівництва. Проте, як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, спадкоємці, в добровільному порядку відмовляються вирішити спір стосовно вказаного майна, що фактично унеможливлює вирішення даного спору у позасудовому порядку. Згідно ст. 655 ЦК України, За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Разом з тим, статтею 664 ЦК України визначено, що моментом виконання обов`язку продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що між позивачкою [PERSON] та [PERSON] дійсно був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки та всі істотні умови даного договору сторонами були виконані, окрім його нотаріального посвідчення. Окрім того, приймаючи до уваги той факт що продавець отримав від позиваки грошові кошти за спірне майно, про що він надав відповідну розписку, тому суд вважає за доцільним визнати договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0647 га на території с/т «Діброва» Любимівської сільської ради, цільове призначення - для ведення садівництва, що був укладений 22 грудня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] дійсним, та визнати за позивачкою право власності на зазначену земельну ділянку. Відповідно до ст. 41 Конституції України «Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом». Згідно ст. 16 ЦК України «Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.» За таких обставин, суд з урахуванням обставин справи, а також приймаючи до уваги той факт, що позовні вимоги не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідачів на користь позивачки підлягає стягненню сума сплаченого нею судового збору у розмірі 1536 грн. 80 коп. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.655, 664 ЦК України,

Outcome: approved