Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 20.07.2012 р. сторони зареєстрували свій шлюб. Від шлюбу не мають дітей. Спільне життя з відповідачем не склалось з причин розбіжності характерів, втрати почуття любові і поваги один до одного. Шлюбні і сімейні відносини припинилися з 2016 р. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю, немає. Позивач просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 20.07.2012 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №263, та змінити шлюбне прізвище. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, до початку розгляду справи до суду надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розірвати шлюб з відповідачем. Не заперечувала проти винесення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час і місце судового засідання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався, а тому у суду нема підстав сумніватися у доводах викладених позивачем, як підставах для розірвання шлюбу. У звязку з неявкою в судове засідання учасників справи, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Позивач [PERSON] у письмовій заяві не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у звязку з чим судом 22.12.2017 р. на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Згідно із ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.. Судом встановлено, що 20.07.2012 р. сторони зареєстрували свій шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЕД №151843, виданого 20.07.2012 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №263. Позивач посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, подальше спільне життя і збереження сімї неможливе, просить розірвати шлюб з відповідачем. Таким чином, судом встановлено, що сімя фактично розпалася, спільне господарство тривалий час не ведеться, примирення сторін не можливе і позивач не бажає цього. За таких обставин, враховуючи, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141, п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 640 грн. 00 коп., у звязку з їх документальним підтвердженням. На підставі викладеного,

Outcome: approved