Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Запорізького районного суду Запорізької області з позовом до Державного навчально-виробничого закладу авіаційного профілю «Запорізький центр льотної підготовки ім.\~Маршала авіації [PERSON]» про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, компенсації за порушення строків виплати заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовано наступним. З 04 жовтня 2010 року позивач працювала на посаді лаборанта ТЕЧ в [PERSON] навчально-виробничому закладі авіаційного профілю «Запорізький центр льотної підготовки ім.\~Маршала авіації [PERSON]». 17 грудня 2014 року позивач звільнилась з Державного навчально-виробничого закладу авіаційного профілю «Запорізький центр льотної підготовки ім.\~Маршала авіації [PERSON]» на підставі статті 38 КЗпП України. В порушення вимог діючого законодавства України в момент звільнення позивачу відповідачем не було виплачено заробітну плату за період з червня по грудень 2014 року та компенсацію за невикористану відпустку. Станом на момент розгляду справи в суді відповідач так і не сплатив позивачу заборгованість із заробітної плати, тому позивач просила стягнути на його користь з відповідача компенсацію за порушення строків виплати заробітної плати та суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Оскільки протиправною невиплатою з боку відповідача позивачу було завдано моральну шкоду, позивач також просила стягнути з Державного навчально-виробничого закладу авіаційного профілю «Запорізький центр льотної підготовки ім.\~Маршала авіації [PERSON] 5000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги, змінивши суму, яка підлягала стягненню. Предмет та підстава позову, при цьому, не змінювались. Уточнені позовні вимоги представник позивача підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача уточнений позов визнав частково на суму заборгованості із заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку. Надав свій контррозрахунок сум компенсації за порушення строків виплати заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. У задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди представник відповідача просив відмовити у повному обсязі. Суд, вислухавши представників сторін та дослідивши подані докази, прийшов до наступних висновків. Як вбачається з копії трудової книжки БТ-ІІ № 4262675 на імя [PERSON], з 04 жовтня 2010 року по 17 грудня 2014 року вона перебувала в трудових відносинах з відповідачем [PERSON] навчально-виробничим закладом авіаційного профілю «Запорізький центр льотної підготовки ім.\~Маршала авіації [PERSON] на посадах лаборанта та завідуючої складом (а.с. 7). Відповідно до довідки № 5 від 18.02.2016 року заборгованість відповідача із заробітної плати перед позивачем становить 6556,84 гривень, а заборгованість з компенсації за невикористану [PERSON] відпустку 1079,81 гривень (а.с.\~6). У відповідності до ч. 2 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116\~цього Кодексу. Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Права та гарантії працівника на отримання винагороди за працю визначено також Розділом ІV Закону України «Про оплату праці». За вказаних обставин та з урахуванням визнання позову в цій частині відповідачем, частина позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 6556,84 гривень заборгованості з заробітної плати та 1079,81 грн. компенсації за невикористану відпустку є повністю обґрунтованою та підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів в звязку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Заборгованість відповідача із заробітної плати перед позивачем виникла з червня по грудень 2014 року. При цьому, як вбачається з зазначеної вище довідки (а.с. 6), заборгованість за місяцями становить: за червень 2014 року 1515,14 гривень; за липень 2014 року 1699,35 гривень; за серпень 2014 року 519,99 гривень; за вересень 2014 року 1343,02 гривні; за жовтень 2014 року 1146,40 гривень; за листопад 2014 року 0 гривень; за грудень 2014 року 332,94 гривні. Таким чином, обрахунок [PERSON] компенсації за червень 2014 року здійснюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого доходу за червень 2014 року на індекс інфляції за період з липня по грудень 2014 року; за липень 2014 року шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого доходу за липень 2014 року на індекс інфляції за період з серпня по грудень 2014 року і т.д. Індекс інфляції за певний період, при цьому, розраховується на підставі даних Державної служби статистики про інфляцію кожного окремого місяця та з урахуванням «Рекомендацій відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ», які викладені в листі Верховного Суду України № 62-97р від 03 квітня 1997 року. Заборгованість із заробітної плати перед [PERSON] за червень 2014 року становить 1515,14 гривень. Сукупний індекс інфляції з липня по грудень 2014 року 111,92 %. Таким чином, сума компенсації за червень 2014 року становить: 1515,14 гривень * 111,92 % = 180,60 гривень. Заборгованість із заробітної плати перед [PERSON] за липень 2014 року становить 1699,35 гривень. Сукупний індекс інфляції з серпня по грудень 2014 року 111,48 %. Таким чином, сума компенсації за липень 2014 року становить: 1699,35 гривень * 111,48 % = 195,09 гривень. Заборгованість із заробітної плати перед [PERSON] за серпень 2014 року становить 519,99 гривень. Сукупний індекс інфляції з вересня по грудень 2014 року 110,59 %. Таким чином, сума компенсації за серпень 2014 року становить: 519,99 гривень * 110,59 % = 55,07 гривень. Заборгованість із заробітної плати перед [PERSON] за вересень 2014 року становить 1343,02 гривень. Сукупний індекс інфляції з жовтня по грудень 2014 року - 107,48 %. Таким чином, сума компенсації за вересень 2014 року становить: 1343,02 гривень * 107,48 % = 100,46 гривень. Заборгованість із заробітної плати перед [PERSON] за жовтень 2014 року становить 1146,40 грн. Сукупний індекс інфляції з листопада по грудень 2014 року - 104,96 %. Таким чином, сума компенсації за жовтень 2014 року становить: 1146,40 гривень * 104,96 % = 56,86 гривень. Враховуючи той факт, що заборгованість відповідача перед позивачем із заробітної плати за листопад 2014 року відсутня, компенсація за цей період не нараховується. В грудні 2014 року позивача було звільнено. Таким чином, загальна сума компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату за 2014 рік становить: 180,60 грн. + 195,09 грн. + 55,07 грн. + 100,46 грн. + 56,86 грн. = 588,08 грн. Сукупний індекс інфляції за період з січня по грудень 2015 року становить 143,3 %. Сума компенсації [PERSON] за несвоєчасну виплату заробітної плати за 2015 рік становить: 6556,84 гривень * 143,3 % = 2839,11 гривень. Сукупний індекс інфляції за період з січня по квітень 2016 року становить 105,05 %. Таким чином, сума компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати за цей період становить: 6556,84 грн. * 105,05 % = 331,12 грн. Загальна сума компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить: 588,08 грн. + 2839,11 грн. + 331,12 грн. = 3758,31 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Частиною першою статті 27 Закону України «Про оплату праці встановлено», що порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. В пункті 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999 р. зазначено, що: «При визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 (з наступними змінами і доповненнями). Цей нормативний акт не застосовується лише тоді, коли середня заробітна плата визначається для відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, та призначення пенсії». Як вбачається з копії трудової книжки позивача, 22 грудня 2015 року вона була прийнята на роботу до іншого підприємства. Таким чином, розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні проводиться з урахуванням робочих днів за період з дня звільнення [PERSON] з Державного навчально-виробничого закладу авіаційного профілю «Запорізький центр льотної підготовки ім.\~Маршала авіації [PERSON] і по день її працевлаштування до іншого підприємства. Відповідно до п. 1 «Порядку обчислення середньої заробітної плати» (далі Порядок), який введено в дію постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року, він застосовується у випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати. Абз. 3 п. 2 Порядку встановлено, що у всіх інших (окрім оплати часу відпусток, як це встановлено абз. 1-2 п. 2 Порядку) випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати п. 5 Порядку. У відповідності до п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У відповідності до листа Міністерства соціальної політики України від 09 вересня 2014 року № 10196/0/14-14/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік», в січні 2015 року позивач відпрацювала би 20 робочих днів. В лютому 2015 року було 20 робочих днів. В березні 2015 року був 21 робочий день. В квітні 2015 року був 21 робочий день. В травні 2015 року було 18 робочих днів. В червні 2015 року 20 робочих днів. В липні 2015 року 23 робочий дня. В серпні 2015 року 20 робочих днів. В вересні 2015 року 22 робочих дня. В жовтні 2015 року 22 робочих дня. В листопаді 2015 року 21 робочий день. В грудні 2016 року, з урахуванням працевлаштування позивача 15 робочих днів. Загальна кількість робочих днів затримки розрахунку при звільненні [PERSON] становить 243 робочих дня. Як зазначено в зазначеній довідці № 5 від 18.02.2016 року (а.с. 6), в вересні 2014 року [PERSON] було нараховано заробітну плату в розмірі 1343,02 грн., а в жовтні 2014 року 1146,40 гривень. В листопаді 2014 року, при цьому, [PERSON] не працювала, оскільки перебувала на лікуванні в звязку з тимчасовою непрацездатністю, про що свідчить копія табелю обліку робочого часу за цей місяць (а.с. 84, зворот). Загальна сума нарахованої за вересень та жовтень 2014 року заробітної плати [PERSON] становить 1343,02 грн. + 1146,40 грн. = 2489,42 грн. Середньоденна заробітна плата [PERSON] за вересень-жовтень 2014 року, з урахуванням кількості робочих днів в цих місяцях відповідно 13 та 14 (а.с. 83зв, 84), становить: 2489,42\~грн.\~/\~27 днів = 92,20 грн./день. Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, який підлягає стягненню з Державного навчально-виробничого закладу авіаційного профілю «Запорізький центр льотної підготовки ім.\~Маршала авіації [PERSON]» на користь [PERSON] становить: 92,20 гривень/день * 243 дня = 22404,60 гривень. З урахуванням вищенаведеного, вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Стосовно позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 23 Цивільного кодексу України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати в: фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку зі знищенням чи пошкодженням її майна та у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи - ч.\~2 ст. 23 ЦК України. Позивачем до матеріалів справи додано ряд медичних документів на підтвердження наявності моральної шкоди, завданої їй протиправною невиплатою відповідачем заробітної плати (а.с. 55-60). Крім того, в судовому засіданні представник позивача зазначила, що відповідач через невиплату їй позивачем заробітної плати була вимушена позичати гроші. Дослідивши зазначені документи, суд не вбачає з них наявності будь-якого причинно-наслідкового звязку між протиправними діями відповідача (які дійсно мали місце) та тими захворюваннями які наявні у [PERSON] згідно до вказаних документів. Факт позичання позивачем грошових коштів матеріалами справи не підтверджується. Вказане, з урахуванням основних вимог до доказування, визначених Главою 5 ЦПК України, призводить суд до висновку про недоведеність позовних вимог в цій частині. Судовий збір, у відповідності до положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

Outcome: partial