Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт безперервного проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Ларжанка, вул. Матросова, 2 в період часу з січня 2000 року по 17 грудня 2007 року та визнати за позивачем, як спадкоємицею за законом першої черги, право власності на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 3,05 га, яка розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON], померлій 17.12.2007 року, мотивуючи тим, що державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку із тим, що відсутній витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку площею 3,05 га, розташовану на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та наполягає на їх задоволенні. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 3,05 га, яка розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 456841, виданого 10.02.2003 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10 09 - 432. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 106076 від 18.12.2007 року, виданого Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла 17.12.2007 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 3,05 га, яка розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 37965145 від 24.07.2014 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлої 17.12.2007 року відсутня. Згідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - чоловік [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про одруження серії VІ УР № 384858, виданим 29.12.1964 року Кирничанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області; - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-АГ № 651047, виданим 31.10.1970 року Новонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про одруження серії І ЖД № 050098, виданим 16.11.1996 року, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «Іванова»; - син [PERSON]. Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на час відкриття спадщини мешкала разом із спадкодавцем, що підтверджено довідкою № 853 від 31.07.2014 року, наданою виконавчим комітетом Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та показаннями допитаного в якості свідка [PERSON], тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Судом було встановлено, що чоловік спадкодавця [PERSON] від спадщини відмовляється на користь доньки. В судовому засіданні було встановлено, що син спадкодавця [PERSON] разом із спадкодавцем не проживав та з заявою про прийняття спадщини не звертався, тобто вважається таким, який фактично не прийняв спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори [PERSON] від 04.07.2014 року за № 1551/02-14 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що відсутній витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку площею 3,05 га, розташовану на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved