Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що з [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі до 04 січня 2013 року. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Вказує, що відповідач не надає допомоги на утримання неповнолітньої дитини. Син проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. Зазначає, що відповідач, який є здоровим та працездатним, ухиляється від обов'язку утримувати неповнолітню дитину, жодної допомоги на її утримання не надає. Просила стягувати з відповідача в її користь аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі ? частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01 травня 2014 року. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав, викладених у ньому, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів у мінімальному розмірі, передбаченого законом. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб (а.с. 3), свідоцтва про народження дитини (а.с. 4), сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, а [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні, відповідач свого обов'язку утримувати неповнолітню дитину не виконує. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом також встановлено, що [PERSON] офіційно працевлаштований, має регулярний заробіток, а відтак, як того вимагає ст. 183 СК України повинен сплачувати аліменти у частці від його заробітку. Частина заробітку (доходу) матері, батька, як передбачає ст. 183 СК України, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення [PERSON] повноліття. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, стягувача аліментів, а також те, що у відповідача на утриманні інших осіб немає. Вимога позивача про стягнення аліментів, починаючи з 01 травня 2014 року до задоволення не підлягає. Відповідно до ч.2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. В порушення вищезазначеної норми Закону позивачем не подано доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов'язкового негайного виконання. З відповідача слід стягнути в доход держави 243 гривні 60 копійок судового збору.

Outcome: partial