Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СК «Провідна», в якому просив стягнути з відповідача додаткову суму страхового відшкодування в розмірі 1000 грн., пеню в розмірі 4696 грн. 73 коп., інфляційні втрати в розмірі 5296 грн. 50 коп. та 3 % річних у розмірі 499 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 грн. та судовий збір у розмірі 551,21 грн. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 01.02.2014 відбулась ДТП на пр. Червоної Калини, 61 у м. Львові, за участю транспортних засобів марки «Рено Трафік», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], що належить [PERSON], та марки «ГАЗ 33», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], який належить Львівській філії ТОВ «Торговий дім карпатські мінеральні води». Відповідно до спільно складеного водіями повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколу), винуватцем настання ДТП є водій [PERSON] Оскільки цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна» згідно зі страховим полісом серії АС/0513213 від 07.03.2013, обов'язок щодо відшкодування завданої позивачу шкоди покладається на відповідача як страховика. Позивачем було подано відповідачу всі необхідні документи для одержання страхового відшкодування, однак, у встановлений ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 90-денний термін з дня отримання заяви про страхове відшкодування, виплату страхового відшкодування відповідачем позивачу не здійснено. У зв'язку з чим, був змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Під час судового розгляду, 04.07.2014 відповідач частково виконав свої зобов'язання, сплативши 8544,18 грн. страхового відшкодування. Проте, відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №3194 від 26.12.2014 вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Рено Трафік», д.н.з. [NUMBER], внаслідок ДТП 01.02.2014 становить 14988,23 грн. Відтак, страховиком було не доплачено 6444,05 грн. страхового відшкодування. Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 23.02.2015, залишеного ухвалами апеляційного суду Львівської області від 03.12.2015 та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 25.04.2016 без змін, стягнуто з відповідача невиплачену частину страхового відшкодування в розмірі 6444,05 грн., пеню в розмірі 1585 грн. та 2210,40 грн. судових витрат. Проте, рішення суду відповідачем виконано лише 14.09.2016, оскільки саме тоді кошти фактично перераховано на його картковий рахунок. Відповідач, розуміючи нестабільну економічну ситуацію у державі та тенденцію росту цін, яка пов'язана з знеціненням національної валюти - гривні, всіляко затримував виплату коштів для проведення відновлювального ремонту його автомобіля, що в кінцевому результаті призвело до того, що вартість відновлювального ремонту суттєво збільшилась (приблизно на 15988,23 грн.) і коштів, сплачених відповідачем, виявилось недостатньо. Оскільки його вини у виконанні рішення суду після зростання цін і тарифів немає, відтак, існують підстави для стягнення з відповідача різниці між вартістю відновлювального ремонту з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством станом на 14.09.2016, та виплаченим страховим відшкодуванням, відтак, з відповідача підлягає стягненню додаткова сума страхового відшкодування у розмірі 1000 грн. (15988,23 грн. - 8544,18 грн. - 6444,05 грн.). Крім цього, рішенням суду стягнуто пеню з період з 05.05.2014 до 23.02.2015, фактично дані кошти позивач отримав лише 14.09.2016, відтак, з відповідача підлягає стягненню пеня за період з 24.02.2016 до 13.09.2016 у розмірі 4696,73 грн., а також інфляційні втрати в розмірі 4883,13 грн. та 3% річних у розмірі 457 грн. за період з 05.05.2014 до 13.09.2016. Також, оскільки частину страхового відшкодування у розмірі 8544,18 грн. страховик повинен був виплатити до 04.04.2014, однак, виплатив лише 04.07.2014, то за період з 05.05.2014 до 04.07.2014 відповідач повинен сплати інфляційні втрати у розмірі 413,37 грн. та 3% річних у розмірі 42 грн. Крім цього, з метою захисту свого порушеного права звертався до ТзОВ «Автопоміч» за правовою допомогою, вартість наданих послуг склала 3000 грн., що підлягають стягненню з відповідача. Представник позивача Мелех Д.О. у судовому засіданні від 17.11.2016 надав пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. У судове засідання від 07.02.2016 не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за відсутності представника до суду не надходило, а тому, згідно з ст. 224 ЦПК України, суд вирішив здійснювати заочний розгляд справи за відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів. Разом з тим, до суду надійшли письмові заперечення, відповідно до яких позовні вимоги щодо стягнення штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки відповідачем у повному обсязі виконано зобов'язання з виплати страхового відшкодування. Підстави для доплати страхового відшкодування виникли лише під час судового розгляду, за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи, відтак, покликання позивача на прострочення виплати страхового відшкодування з вини відповідача є безпідставними. Крім цього, вважає помилковою позицію сторони позивача щодо можливості застування до спірних правовідносин положень ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат, оскільки їх застосування можливе лише при порушенні страховиком своїх зобов'язань перед страхувальником за договором добровільного страхування, та не застосовуються до деліктних правовідносин, що виникли між потерпілим і страховою компанією. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 23.02.2015, залишеного ухвалами апеляційного суду Львівської області від 03.12.2015 та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 25.04.2016 без змін, стягнуто з ПрАТ «СК «Провідна» в користь [PERSON] 6444,05 грн. страхового відшкодування, пеню в розмірі 1585 грн. та 2210,40 грн. судових витрат (а.с. 6-7, 8-9, 10-11). Судовими рішеннями встановлено, що 01.02.2014 на пр. Червоної Калини, 61 у м. Львові відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів марки «Рено Трафік», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], що належить [PERSON], та марки «ГАЗ 33», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], який належить Львівській філії ТОВ «Торговий дім карпатські мінеральні води». Вказана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини [PERSON], який в порушення п. 10.9 Правил дорожнього руху України, здійснював рух заднім ходом, не переконавшись, що це буде безпечно, про що учасниками складено повідомлення про ДТП (європотокол). Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи від 26.12.2014 № 3194, вартість майнових збитків, завданих власнику транспортного засобу марки «Рено Трафік», д.н.з. [NUMBER], внаслідок ДТП становила 14 988,23 грн. Крім цього, судовими рішеннями встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «ГАЗ 33», д.н.з. [NUMBER], на момент ДТП була застрахована у ПАТ «СК «Провідна». 03.02.2014 позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, долучивши необхідні документи, проте у визначений законом строк відповідач виплату страхового відшкодування не здійснив. 04.07.2014 ПрАТ «СК «Провідна» сплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 8 544,18 грн. На підставі ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що відповідачем виплату страхового відшкодування за рішенням суду проведено 14.09.2016, про що свідчить виписка по картці/рахунку [PERSON] від 16.09.2016 (а.с. 12). Відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що регулює дані відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, зокрема ст. 36 передбачає прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) страховиком та порядок його виплати. Так, п. 36.1 ст. 36 цього Закону передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial