Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, в обгрунтування якого вказав, що з 15.06.2013 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому у них народився син [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки з відповідачем припинені, у зв'язку з чим вони проживають окремо, дитина мешкає разом із матір'ю. Він сплачує аліменти на утримання сина у розмірі ? частки свого доходу та на утримання відповідача до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/8 частки свого доходу. З часу окремого проживання відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином. На його неодноразові прохання надати йому можливість бачитись з дитиною відповідач без жодних причин і мотивів відмовляє йому. Рішенням Димитровської міської ради № 306 від 20.08.2014 року встановлено спосіб його участі у виховання та спілкуванні з сином, а саме: систематичні зустрічі у його вихідний день один раз на тиждень з 09.00 години до 12.00 години за адресою: м.Димитров, вул.Пушкіна, б.92. Також цим рішенням встановлено, що він повинен надавати відомості щодо днів свого відпочинку з метою забезпечення систематичних зустрічей з дитиною. Однак, цим рішенням не встановлено обов'язок відповідача щодо надання можливості цих зустрічей та відповідальність відповідача щодо перешкоджання ним. Він розуміє свій батьківський обов'язок щодо прийняття участі у вихованні дитини та має до цього велике бажання. Жодних обставин, які б давали підстави вважати, що його спілкування із сином спричинять дитині шкоду, не існує. Створення перешкод відповідачем його спілкуванню із сином порушує його права та суперечить інтересам дитини. Згідно графіку робочого тижня він має два вихідних у суботу та неділю. Тому, позивач просить суд зобов'язати відповідача усунути перешкоди у його спілкуванні з сином [PERSON], [INFO], та визначити спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дитиною шляхом систематичних побачень щосуботи та щонеділі з 09.00 години до 18.00 години з відвідуванням дитиною місця проживання батька при наявності згоди дитини на зустріч з батьком. У судовому засіданні позивач [PERSON] змінив свої позовні вимоги, звернувшись до суду з проханням зобов'язати відповідача усунути перешкоди у його спілкуванні з сином [PERSON], [INFO], та визначити спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дитиною шляхом систематичних побачень у свій вихідний день один раз на тиждень з 10.00 години до 15.00 години з відвідуванням дитиною місця проживання батька за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в їх остаточній редакції. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов зі змінами визнала та погодилася на запропонований позивачем спосіб його участі в спілкуванні та вихованні сина, вказавши, що вона не заперечує, якщо позивач буде надавати графік своїх вихідних днів і заздалегідь попереджати її про день зустрічі з сином. Синові виповнилося один рік і два місяці, з урахуванням режиму дня дитини її цілком влаштовує запропонований відповідачем період часу та місце зустрічі. Нею дійсно не виконувалося у повному обсязі рішення органу опіки і піклування через те, що вона і відповідач не могли домовитися один з одним та через втручання родичів позивача у їх стосунки. Представник третьої особи відділу опіку і піклування виконавчого комітету Димитровської міської ради до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, надав письмовий висновок щодо предмету спору, згідно за яким орган опіки та піклування вважає доцільним винесене рішення виконавчого комітету Димитровської міської ради від 20.08.2014 року № 306 про встановлення способу участі позивача у вихованні та спілкуванні з сином. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 15 червня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками дитини [PERSON], [INFO]. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв по одруження, про народження дитини (а.с.8, 9). У судовому засіданні сторони повідомили, що 16.11.2014 року за рішенням Димитровського міського суду, яке набрало чинності, їх шлюб було розірвано. Згідно довідки виконавчого комітету Димитровської міської ради від 11.11.2014 року позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). У суді позивач пояснив, що за вказаною адресою проживають його батьки, він же фактично одноособово мешкає за адресою: [ADDRESS] Відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але з лютого 2014 року по теперішній час за вказаною адресою фактично не проживає, що підтверджується актом від 27.11.2014 року, складеним головою квартального комітету № 8 м.Димитров. У суді відповідач пояснила, що вона не бажає називати адресу свого перебування з дитиною в інтересах сина і своєї безпеки. За рішення виконавчого комітету Димитровської міської ради від 20.08.2014 року № 306 встановлено спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні з сином, а саме: систематичні зустрічі у вихідний день позивача один раз на тиждень з 09.00 години до 12.00 години за адресою реєстрації: м. Димитров, вул. Пушкіна, б.92, із зобов'язанням позивача заздалегідь надавати матері дитини відомості щодо днів свого відпочинку (а.с.10). Згідно графікам виходів на роботу [PERSON], працюючого електрогазозварювальником філії «Збагачувальна фабрика «Свято-Варваринська» ПрАТ «Донецьксталь» - металургійний завод», у листопаді 2014 року вихідні дні позивача становили субота та неділя, у грудні 2014 року - два дні підряд через п'ять робочих днів (а.с. 13, 32). Згідно виробничої характеристики позивач позитивно характеризується за місцем своєї роботи (а.с.34). Відповідно до довідки державного закладу «Вузлова лікарня станції Красноармійськ» ДП «Донецька залізниця» від 28.11.2014 року дитина сторін [PERSON], [INFO], перебуває на обліку дитячого лікаря через захворювання на дерматит (а.с.35). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року) батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно за ч.1 ст.151 Сімейного кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. У відповідності до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них. Згідно за ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. При наявності спору чи таких стосунків між батьками, що не уможливлюють укладення договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим із них, хто проживає окремо від дитини, у порядку ст.158 СК України за заявою мати або батька дитини орган опіки і піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. За приписами ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відповідач через конфліктні стосунки, які склалися між сторонами, обмежувала право позивача спілкуватися з дитиною в тій мірі, в якій воно необхідно для дитини і яке він може і бажає надати їй як батько в її інтересах і для її повноцінного розвитку. Враховуючи особливості розвитку однорічної дитини, її стан здоров'я, упорядкованість стосунків між сторонами, їх взаємну згоду, до якої сторони дійшли під час судового розгляду справи, суд вважає за можливе встановити відповідний день та обмежений час для спілкування дитини з батьком за місцем його проживання за участю матері дитини у спосіб, заявлений позивачем у своїх вимогах в остаточній редакції, що буде відповідати якнайкращому забезпеченню інтересів дитини і реалізації одночасно обов'язку і права батьків щодо спілкування і виховання їх сина.

Outcome: approved