Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та вказав, що сторони є подружжям з 12 серпня 2017 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. Шлюбні відносини остаточно припинені з листопада 2017 року у звязку з неприязненими стосунками, відповідач добровільно шлюб розривати не бажає. Спору про поділ майна. Позивач вважає, що сімя не може бути відновлена та просить розірвати шлюб. Позивач в підготовчому судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в підготовче судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, надала заяву, в якій позов визнала у повному обсязі, справу просила розглянути за її відсутності. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обовязків, визначених у\~статті 43\~цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Ч.ч. 3,4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207\~цього Кодексу. Згідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За наявності визнання позову відповідачем суд вважає за можливе розглянути справу в підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін та постановити рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають у шлюбі з 12 серпня 2017 року, який зареєстрований Кремінським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 65, свідоцтво І-ЕД № 228275(а.с. 4). Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно до ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Як вбачається зі ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо, втратили взаємну повагу та довіру один до одного, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач в свою чергу позов визнала у повному обсязі. Тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них, що має істотне значення, шлюб є добровільним, отже позов підлягає повному задоволенню. Прізвище особи, яка змінила його у звязку з реєстрацією шлюбу, - Водолазська - не змінювати. Питання щодо стягнення судового збору позивачем не ставилося. На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105 ч. 3, 110 ч. 1, 111, 112, 113 СК України та

Outcome: approved