Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення грошових коштів (аліментів) на навчання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], на період його навчання в Одеському національному університеті імені [PERSON] у розмірі 1/4 частини місячного доходу (заробітку) відповідача, на період до закінчення дитиною навчання у вказаному навчальному закладі, оскільки син потребує допомоги від батька, який має змогу таку допомогу надавати. В судовому засіданні, представник позивача [PERSON]- [PERSON] (діє на підставі договору про надання правової допомоги від 17 січня 2017 та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №1868 ) позовні вимоги позивача підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлений позивачем позов визнав частково, зокрема визнав свій обовязок утримувати сина протягом його навчання у вищому навчальному закладі, але вказав, що не має змоги сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі, який просив зменшити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані ними письмові докази, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками повнолітнього [PERSON], [INFO], що, окрім визнання сторонами, підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖД №106357, виданого 04 вересня 1997 року Пиріжнянською сільською радою Кодимського району Одеської області. З 01 вересня 2016 року [PERSON] навчається в Одеському національному університеті імені [PERSON]. Термін навчання до 31 серпня 2019 року (договір про надання освітніх послуг №30-1-041-2016). Правові відносини щодо утримання батьками своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, регулюються нормами ст.ст.199 та 200 Сімейного кодексу України. Так, відповідно до ст.199 СК України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними 23-х років, за умови, що вони (батьки) можуть надавати таку допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має сама дитина, або той з батьків, з ким ця дитина проживає. Відповідно до довідки Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області №52 від 13 січня 2017 року [PERSON] зареєстрований та проживає разом з матірю [PERSON] - позивачем у справі. Відтак, остання наділена передбаченим законом правом звернення до суду із вказаним позовом. В пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, зазначено про обовязок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обовязок) настає за обовязкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідач [PERSON] на даний час працює викладачем у державному навчальному закладі «Кодимське професійно-технічне аграрне училище», де щомісяця отримує заробітну плату, середній розмір якої у 2016 році склав близько 4000 грн. на місяць, що свідчить про його спроможність утримувати сина на період навчання. Позивач [PERSON] працює у Старокозацькій районній лікарні Дністровського району Одеської області на посаді медичної сестри та отримує заробітну плату у розмірі 2600 грн. на місяць. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину у твердій грошовій сумі або у частці від доходу платника з урахуванням стану здоровя та матеріального становища сторін, наявності на утриманні платника інших непрацездатних осіб, необхідності додаткового утримання на навчання, зокрема придбання підручників, одягу, харчування, проїзду тощо. Визначаючи розмір аліментів (грошового утримання) на навчання [PERSON], суд враховує: форму навчання дитини; його потребу у матеріальній допомозі, викликану витратами на проїзд до місця навчання, проживанням, харчуванням, придбанням одягу, книг, канцелярських предметів, тощо; обовязок позивача та відповідача утримувати вказану дитину; наявність у позивача та відповідача такої можливості; стан здоровя позивача, відповідача та дитини (останній є інвалідом ІІ групи); сплата відповідачем аліментів у розмірі 1/у частини його місячного доходу на утримання малолітньої дитини доньки [PERSON] (рішення Кодимського районного суду Одеської області від 07 грудня 2015 року, справа №503/2225/15-ц). Відтак, суд вважає необхідним визначити розмір аліментів, які підлягають сплаті відповідачем на користь позивача на навчання повнолітнього [PERSON] у частці від доходу (заробітку) відповідача, визначивши цю частку на рівні 1/6 частини місячного доходу (заробітку) відповідача [PERSON] Крім цього, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, в якій зазначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, суд покладає на відповідача витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved