Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, відповідно до якого просить встановити факт проживання позивача однією сім`єю із [PERSON] , 1957 року народження, з 1999 року до часу відкриття спадщини, тобто до [INFO] , та позивач просить визнати її спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , мотивуючи свої вимоги тим, що з 1999 року позивач [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] , разом оплачували житлово-комунальні послуги, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, тобто перебували у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] [PERSON] помер, та організацією і фінансуванням його похованням займалась позивач. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , яку позивач прийняла та продовжує сплачувати комунальні послуги за вказаною адресою. Інші співвласники квартири [PERSON] та [PERSON] ще з 90-х років в квартирі не проживають, оскільки виїхали за межі України. 13.09.2019 року позивач звернулась до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, з підстав відсутності документів, які підтверджують родинні відносини позивача із спадкодавцем [PERSON] , тому позивач вимушена звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 лютого 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за [PERSON] до Територіальної громади в особі Київської міської ради, третя особа: Одинадцята Київська державна нотаріальна контора, про визнання спадкоємцем четвертої черги за законом, та постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 березня 2021 року підготовче засідання закрито та справу за позовом призначено до розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, що містить зміст позовної заяви. Представник відповідача Територіальної громади в особі Київської міської ради в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, надав до суду письмові пояснення, відповідно до яких просить провести розгляд справи за відсутності третьої особи, пояснив, що нотаріусом встановлено, що позивач [PERSON] за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , на даний час шлюб не розірваний, тому позивач не може знаходитись одночасно з зареєстрованому шлюбі та перебувати в інших шлюбних стосунках. (а.с. 69) Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Як роз`яснено у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.09.1997 року квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15) За даними Заяви на вступ до «Клуб семейного досуга» від 08.12.2010 року, заяви та виписок із медичної карти КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 Дніпровського району м. Києва» [PERSON] обслуговується в Поліклініці з 11.08.2006 року, зазначила у Заявах адресою свого фактичного проживання: [ADDRESS] ; у даній Поліклініці обслуговувався [PERSON] з 1998 року. (а.с. 20, 22, 23, 28) За даними виписок АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] здійснювала оплату житлово-комунальних послуг за адресою [ADDRESS] з листопада 2015 року. (а.с. 29-53) Згідно свідоцтва про смерть, виданого Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві 18.03.2019 року, актовий запис № 4920, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . (а.с. 12) За даними Договору-замовлення на організацію та проведення поховання від 19.03.2019 року, чеків та Довідки на одержання праху [PERSON] від 29.03.2019 року, організацією та оплату поховання [PERSON] здійснено [PERSON] (а.с. 17, 18, 19) Постановою від 25.09.2019 року нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії про право на спадщину на 1/3 частину квартири за адресою: [ADDRESS] , з підстав відсутності документів, які підтверджують родинні відносини [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] (а.с. 11) Разом з тим, згідно паспортних даних позивача [PERSON] , [INFO] , останньою 27.05.1994 року зареєстровано шлюб в Центральному відділі ЗАГС Державного Центру розвитку сім'ї м. Києва із [PERSON] (а.с. 54 зв.) Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08 квітня 2020 року у справі № 754/14281/19 розірвано шлюб, актовий запис № 796, вчинений Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві, який уклали 27.05.1994 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , яка змінювала прізвище на підставі свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові. (а.с. 71) Згідно ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. В порядку ч. 4 вказаної статті сім`я створюється не тільки на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а й на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі (Сімейного кодексу України). Відповідно до ч. 6 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. При цьому,в порядку ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок смерті одного з подружжя або оголошення його померлим, а також у разі його розірвання. Положеннями ст. 74 Сімейного кодексу України, врегульовані майнові права осіб, що проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою. Дані положення є виключенням, а отже особи, що проживали без реєстрації шлюбу інших прав, ніж визначені ст. 74 СК України, не набувають. Крім того, як вбачається із тексту вказаної статті умовами набуття майнових прав на спільне майно є проживання жінка та чоловік однією сім`єю без реєстрації шлюбу, за умови якщо вони не перебувають в будь-якому іншому шлюбі. Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави стверджувати, що законодавець визначив пріоритетність зареєстрованого шлюбу, також визначений принцип одношлюбності і заборони на укладання шлюбу з особою, яка вже перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 Цивільного кодексу України ). Відповідно до статті 74 Цивільного кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Аналіз указаних норм дозволяє зробити висновок про те, що для застосування положень цієї статті необхідною умовою є, зокрема, встановлення факту неперебування осіб у будь-якому іншому шлюбі. (постанова Верховного Суду від 25 квітня 2019 року у справі № 759/4596/18) Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: dismissed