Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом до якої, окрім іншого майна, увійшло право на земельну ділянку загальною площею 3.08 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області. Право власності за померлою [PERSON] на зазначену земельну ділянку площею 3,08 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області посвідчується державним актом на право приватної власності на землю серії І-КВ №006229, виданим 30.03.2001 року та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №081. Відповідно до заповіту від 17.04.2006 року, посвідченому секретарем виконкому Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області та зареєстрованому в реєстрі за №19, померла [PERSON] земельну ділянку площею 1 га, що належить їй на праві приватної власності і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (державний акт від 30.03.2001 року, виданий Колонщинською сільською радою та зареєстрований за №081) заповіла [PERSON] , а земельну ділянку площею 2,08 га, що належить їй на підставі цього ж державного акту заповіла [PERSON] . В той же час Державним актом на право приватної власності на землю серії І-КВ №006229, виданим 30.03.2001 року та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №081 посвідчується право власності померлої [PERSON] на одну земельну ділянку площею 3,08 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області. Поділ вказаної земельної ділянки відповідно до часток, визначених у заповіті, власник майна за життя не провела, правовстановлюючі документи на новосформовані земельні ділянки не отримала. Позивач спадщину за заповітом прийняв, оскільки звернувся до приватного нотаріуса Макарівського районного нотаріального округу Київської області Середюк О.П. із заявою про прийняття спадщини, за якою була заведена спадкова справа №27/2020 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем до майна померлої [PERSON] . Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом на дату звернення до суду немає. Відповідач [PERSON] у визначений законом строк заяву про прийняття спадщини до нотаріуса не подав. Проте, звернувшись до приватного нотаріуса Макарівського районного нотаріального округу Київської області Середюк О.П. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на визначене у заповіті майно, позивач [PERSON] отримав відмову у видачі свідоцтва. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.08.2020 року вих. №216/02- 31, наданої приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Середюк О.П., з Державного акту на право приватної власності на землю серії І-КВ №006229, виданого 30.03.2001 року вбачається, що він виданий на земельну ділянку площею 3,08 га, а не на земельну ділянку площею 1 га, про видачу свідоцтва про право на спадщину на яку просить заявник. Документів, які б підтверджували формування земельної ділянки площею 1 га із земельної ділянки площею 3,08 га, що належала померлій [PERSON] , заявником надано не було. Також оригінал заповіту від 17.04.2006 року, посвідчений секретарем виконкому Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області та зареєстрований в реєстрі за №19 втрачено. Окрім того державний акт на право приватної власності на землю серії І-КВ №006229 виданий на ім`я [PERSON] , тоді як померла значиться як [PERSON] . [PERSON] була заповідана частина земельної ділянки площею 1 га від земельної ділянки загальною площею 3.08 га, що складає 3247/10000 частини від загальної площі земельної ділянки. [PERSON] була заповідана частина земельної ділянки площею 2.08 га від земельної ділянки площею 3.08 га, що складає 6753/10000 частини від загальної площі земельної ділянки. Померла [PERSON] за життя не провела поділ вказаної земельної ділянки загальною площею 3.08 га відповідно до часток, визначених у заповіті, формування нових земельних ділянок (площею 1 га та 2.08 га) за життя спадкодавця не проводилося, правовстановлюючі документи на новосформовані земельні ділянки померла не отримала. Для вирішення питання про визнання права власності на спадкове майно, позивачу необхідно встановити факт належності померлій [PERSON] Державного акту на право приватної власності на землю серії І-КВ №006229, виданого 30.03.2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №081, який видано на ім`я [PERSON] . Позивач просить: - встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , державного акту на право приватної власності на землю серії І-КВ №006229, виданого 30.03.2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №081; -визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків [NUMBER] , в порядку спадкування за заповітом до майна померлої [INFO] [PERSON] право власності на 3247/10000 частини земельної ділянки площею 3.08 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області, право власності на яку посвідчується Державним актом на право приватної власності на землю серії І-КВ №006229, виданим 30.03.2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №081. Представник позивача адвокат Ганенко Р.А. надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, проти позовних вимог не заперечував. Відзиву у запропонований строк не надав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що відповідно свідоцтву про смерть серії [NUMBER] , виданому повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції у Київській області, [PERSON] померла [INFO] , у віці 88 років (а.с.10). Згідно заповіту від 17.04.2006 року, посвідченому секретарем виконкому Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області Барчук В.В., [PERSON] на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: земельну ділянку площею 1 га, що належить їй на праві приватної власності і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (державний акт від 30.03.2001 року виданий Колонщинською сільською радою та зареєстрований за №081) заповіла [PERSON] , а земельну ділянку площею 2.08 га, що належить їй на підставі цього ж державного акту заповіла [PERSON] (а.с.11). Відповідно Державному акту на право приватної власності на землю серії І-КВ №006229, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3.08 га, що розташована на території Колоншинської сільської ради та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.13). Згідно експертного висновку №056/2151-а від 09.10.2020 року, виданому Українським бюро лінгвістичних експертиз, українські записи імені по батькові [PERSON] (свідоцтво про смерть, заповіт, запис [PERSON] ) та [PERSON] (державний акт на право приватної власності на землю, запис [PERSON] ) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Українські записи прізвища [PERSON] (свідоцтво про смерть, заповіт, запис [PERSON] ) та [PERSON] (державний акт на право приватної власності на землю, запис [PERSON] ), у документах, наданих для експертизи, є ідентичними (а.с.14). Відповідно відмови у вчиненні нотаріальної дії від 31.08.2020 року, виданої приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Середюк Олександром Петровичем, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки з державного акту на право приватної власності на землю серії І-КВ №006229, виданого 30.03.2001 року Колонщинською сільською радою Макарівського району Київської області на підставі рішення Колонщинської сільської ради 12 сесії ХХІІІ скликання від 28.02.2001 року №44 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №081 вбачається, що він виданий на земельну ділянку площею 3.08 га, а не на земельну ділянку площею 1 га, про видачу свідоцтва про право на спадщину на яку просить заявник, на ім`я [PERSON] , а не на ім`я померлої [PERSON] (а.с.15-16). З матеріалів спадкової справи №27/2020 до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що спадкоємцем до майна померлої є [PERSON] (а.с.29-39). Відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Відповідно до вимог ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно вимог ч.1, 2, 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем, має право подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1279 ЦК України). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що земельна ділянка площею 3.08 га, що розташована на території Колоншинської сільської ради та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належала померлій [PERSON] , спадкоємцем якої є позивач [PERSON] .

Outcome: approved