Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому зазначив, що з відповідачем [PERSON] вони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 10.12.2018 року шлюб розірвано, малолітнього сина [PERSON] на подальше проживання залишено із матір`ю. \~ \~ \~ \~За наслідком звернення відповідача [PERSON] до Служби у справах дітей Житомирської міської ради рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 17.12.2019 року [PERSON] встановлено порядок участі у вихованні та побаченні із дитиною. Позивач зауважує, що наведений порядок порушує його право на повноцінну участь у вихованні дитини, а з боку відповідача чиняться перешкоди, направлені на обмеження можливості спілкуватись із сином. Посилаючись на вказані обставини, особа просить зобов`язати відповідача не чинити перешкоди у вихованні та спілкуванні з сином, визначити способи участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні доньки шляхом зустрічей: -щочетверга з 08.00 год. до 20.00 год. без присутності матері; -кожного місяця останні вихідні, після досягнення дитиною трирічного віку, забирати сина [PERSON] до місця проживання позивача з 9.00 год. суботи до 20.00 год. неділі наступного дня; -необмежене спілкування з сином [PERSON] особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку; -у разі, якщо святкові дні припадають на день побачення позивача з сином або цей день передує дню побачення, або є наступним після нього, то такі дні син проводить із батьком; -на святкові дні такі як: Новий рік, Різдво, День народження сина за дозволом матері забирати сина з дошкільного навчального закладу до 20.00 год. наступного дня; -забирати сина на Дні народження позивача та його батьків, а саме: 30 жовтня щороку, 31січня та 22 листопада без участі матері та інших осіб до 22.00 год. наступного дня; -забирати дитину з гуртків, інших занять та дитячого садка може тільки батько з обов`язковим повідомлення про це матір дитини по телефону; -після досягнення дитиною трирічного віку надавати батьку можливість забирати сина на один місяць влітку та взимку для відпочинку та оздоровлення дитини на території України; -після досягнення дитиною 10-ти років один місяць влітку та два тижня взимку під час канікул до досягнення дитиною повноліття (за домовленістю з матері`ю. дитини). Ухвалою суду від 10.04.2020 року вищевказаний позов [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи органу опіки та піклування Житомирської міської ради, про визначення способу участі батька у вихованні дитини, об`єднано в одне провадження із позовом [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи органу опіки та піклування Житомирської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з онуком. Так, позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом, в якому вказала, що є бабою малолітнього [PERSON] , [INFO] . Після виникнення конфліктів між її сином [PERSON] батьком дитини, та [PERSON] матір`ю, останньою чиняться перешкоди у спілкуванні позивача з онуком. [PERSON] просить зобов`язати відповідача [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні з онуком, визначити їй та дідові онука [PERSON] , [INFO] , спосіб участі у вихованні та спілкуванні шляхом: -необмежена можливість спілкуватись з дитиною засобами телефонного зв`язку через Інтернет та допомогою програм; -мати побачення з онуком в навчальному закладі під час проведення свят, організованих вихователями або адміністрацією цього закладу, не покидаючи при цьому дошкільний навчальний заклад; -на святкові дні такі як: Новий рік, Різдво, День народження сина, день народження позивача та діда забирати онука до 20.00 год. наступного дня; -щоп`ятниці забирати онука з 14.00 год. до 20.00 год. наступного дня за фактичним місцем проживання позивача; -кожен вівторок забирати онука з 14.00 год. з навчального закладу для проведення дозвілля та придбання дитині необхідний речей; -після досягнення дитиною 6-ти років надавати можливість бабі, за бажанням онука, забирати останнього на відпочинок за межами міста Житомира. Відповідачем надано відзив із запереченнями щодо заявлених вимог, в якому вказано на те, що позивач [PERSON] не є працевлаштованим, не має власного житла. Вказані позивачами відомості про наявність будинку в с. Довжик Житомирського району інформацією з реєстру прав власності не підтверджується. Сторона також звертає увагу на поведінці позивача, яка проявляється у самовільному забиранні дитини із дошкільного навчального закладу, що спричиняє нервовість дитини та провокує виникнення хвороб. Крім наведеного, у відзиві звернуто увагу на відсутності будь-яких порушених прав позивача [PERSON] . В судовому засіданні позивачі, їх представник підтримали наведені вимоги. Відповідач, представник відповідача просили відмовити у задоволенні позову, зауваживши на відповідності інтересам дитини попередньо наданого органом опіки та піклування рішення про участь позивача у спілкуванні та вихованні дитини. Представник просив звернути увагу на тому, що спілкування без присутності матері за умови неприязних стосунків між сторонами може призвести до нав`язування дитині непритаманних для неї думок. Сторона заперечувала можливість зустрічі із дитиною без присутності матері. Представник органу опіки та піклування надав суду висновок про розв`язання спору, просив справу розглянути у його відсутності. Судом встановлено наступні обставини. Позивач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , позивач [PERSON] бабою вказаної дитини. Між вказаними особами та відповідачем [PERSON] матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , виникає спір щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. У відповідності до ст. 153 цього Кодексу мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків коли таке право обмежене законом. У відповідності до ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Згідно зі ст. 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до\~статті 159\~цього Кодексу. За змістом ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За положеннями ч.ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 03.09.2020 року № 1046 затверджено висновок органу опіки та піклування, згідно якого є доцільним визначити [PERSON] спосіб участі у вихованні сина шляхом зустрічей: перша, третя неділя місяця з 10.00 год. до 12.00 год. у присутності матері дитини, у разі згоди обох батьків може бути визначений додатковий порядок участі у вихованні та побачень батька з дитиною. На думку суду, висновок органу опіки та піклування у визначенні періодичності побачень позивача із дитиною не в повній мірі враховує особливість характеру та ставлень батька до сина, рівня усвідомлення такою особою обов`язку з виховання дитини. В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження жодні обставини щодо протиправної поведінки позивача відносно дитини, іншого негативного впливу особистого спілкування позивача з малолітнім або небажання дитини мати вільні зустрічі з батьком. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 8 Конвенції про права дитини не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Йогансен\~проти Норвегії»\~\~від 07 серпня 1996 року, § 78). У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Про можливість зустрічі дитини із батьком без присутності матері, за умови відповідності інтересам дитини, неодноразово наголошував Верховний Суд у своїх постановах (в т.ч. справа № 753/15487/18). По вказаній справі суд вважає, що спілкування позивачів особисто із дитиною у відсутності інших осіб виявляє нормальну та звичайну атмосферу взаємодії батька (баби) із дитиною (онуком), а зустрічі у присутності матері, з якою позивачі перебувають у неприязних стосунках, може негативно відбиватись на морально спокійному середовищі оточення дитини. Будь-яка можлива загроза інтересам дитини, в тому числі у зв`язку з порушенням психологічного розвитку, при таких зустрічах під час розгляду справи не встановлена. Суд звертає увагу на особливому бажанні осіб приймати участь у вихованні дитини, спілкуватись із нею. Необхідно зазначити, що органом опіки та піклування за наслідком обстеження умов проживання позивача [PERSON] , яке одночасно є місцем проживання позивача [PERSON] , з`ясовано, що будинок за адресою: [ADDRESS] , побудований за сучасними технологіями, повністю обладнаний для перебування, в тому числі сну та відпочинку, дитини. Необхідно підкреслити, що положення ч.2 ст. 159 СК України вказують на можливість суду обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи лише в окремих випадках, що розуміється як нетипові або виключні обставини. Існування таких обставин не підтверджене. Суд відхиляє доводи представника відповідача щодо неправомірності прийняття органом опіки та піклування відомостей про умови проживання позивача при складенні висновку внаслідок відсутності державної реєстрації на відповідне майно, оскільки відповідно до ст. 182 ЦК України державна реєстрація на нерухоме майно вказує лише на визнання права, що не може спростовувати обставин фактичного проживання учасників у помешканні, які вони вважають житлом. Суд визнає встановлені органом опіки та піклування періодичність та часи побачення з малолітнім невідповідними інтересам дитини на взаємодію із кожним членом сім`ї, кореспондуючим таким інтересам правам осіб на участь у вихованні та спілкування, та вважає за можливе задовольнити позови частково: визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні сина [PERSON] , [INFO] , шляхом встановлення періодичних побачень: кожного четверга з 15 год. до 20 год. без обов`язкової присутності матері, кожну першу та третю неділю місяця з 10 год. до 20 год. без обов`язкової присутності матері з правом відвідування дитиною місця проживання батька [PERSON] , побачень у періоди з 20 год. 31 грудня по 20 год. 1 січня через кожен рік, починаючи з грудня 2021 року як року із правом зустрічі із дитиною, з правом відвідування дитиною місця проживання батька [PERSON] , встановлення можливості спільного відпочинку [PERSON] із сином [PERSON] , [INFO] , на протязі одного тижня літнього періоду без обов`язкової присутності матері; визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні онука [PERSON] , [INFO] , шляхом встановлення побачень: кожної середи з 17 год. по 20 год. без обов`язкової присутності матері, кожну другу та четверту суботу місяця з 12 год. по 20 год. без обов`язкової присутності матері з правом відвідування дитиною місця проживання [PERSON] , а також шляхом встановлення можливості спільного відпочинку [PERSON] із онуком [PERSON] , [INFO] , після досягнення останнім шестирічного віку, на протязі одного тижня літнього періоду (який не співпадає з періодом відпочинку позивача [PERSON] із сином) без обов`язкової присутності матері. У задоволенні\~інших вимог\~позивачів,\~які виявляють\~надмірну деталізацію\~зустрічей,\~ суд\~відмовляє. У відповідності до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до положень статей\~55 та\~124 Конституції України,\~статті 13\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. З наведеного слідує, що вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Задоволення позову у вищевказаному обсязі забезпечує реалізацію позивачами прав на безперешкодне спілкування, а судове рішення вбачає ефективність, прогнозованість та підконтрольність при виконанні. Позов в частині встановлення порядку участі діда у вихованні онука до задоволення не підлягає у зв`язку з фактичною відсутністю з боку даної особи пред`явлених вимог та підтверджуючих відомостей про існування спору.

Outcome: partial