Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.\~ В обґрунтування позову позивач зазначив, що він є власником житлового будинку за адресою: м. Дружківка, вул. І.Белякова (Котовського), 93, на підставі договору дарування житлового будинку. Зазначає, що у вказаному будинку зареєстровані його доньки [PERSON] та [PERSON] Доньки фактично не мешкають в будинку понад 8 років, оскільки проживають у Російській Федерації. Факт реєстрації в будинку відповідачів заважає позивачу вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, змушує безпідставно сплачувати зайві кошти за комунальні послуги. Відповідачі добровільно знятися з реєстрації не можуть, що змусило позивача звернутися до суду з вказаним позовом. В супереч вимогам ст. 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом надати відзив на позовну заяву у встановлений судом строк. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, проте надав заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позовні вимоги. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду повідомлялась належним чином та своєчасно, проте надали до суду заяви в яких просять розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги визнють в повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [PERSON]\~ є власником житлового будинку, розташованого в місті Дружківка по вулиці Котовського, 93 на підставі договору дарування житлового будинку від 19 липня 2012 року зареєстровано в реєстрі за № 3004 приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] З домової книги вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO]. З акту від 15.08.2018 року підписаного головою територіального комітету мікрорайону № 16 *Яківлівка 2* вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані, але фактично протягом 8 років не проживають за адресою: [INFO] (Котовського), 93. Конституція України\~у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Статтею 72 ЖК України встановлено\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст.\~379,\~382 ЦК України). Права власника житлового будинку (квартири) визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Окрім цього, відповідно до ч. 1\~ст. 156 ЖК України, з урахуванням положень\~ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Члени сім`ї власника житла втрачають право на користування житловим приміщенням у разі відсутності їх без поважних причини понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Проте відповідачі [PERSON] та [PERSON], які є доньками позивача в будинку не мешкають більше року, перешкод їм в цьому не чиниться, витрат по утриманню житла [PERSON] та [PERSON] не несуть, позивач заперечує проти реєстрації відповідачів у його житлі, суд вважає, що відповідачів слід визнати такими, що втратили право на користування житлом позивача. \~ Враховуючи,\~що\~визнання\~позову\~відповідачами\~не\~суперечить\~закону\~та\~не\~порушує\~права,\~ свободи \~чи \~інтереси\~ інших \~осіб, \~суд \~знаходить \~всі \~підстави \~для \~ухвалення\~ рішення\~ про\~задоволення\~позову в повному обсязі. Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовною заяву сплачений судовий збір у сумі 704,80 гривень, враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі, сума судового збору, підлягає стягненню в солідарному порядку з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача.

Outcome: approved