Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулась до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області з позовом до приватного підприємства «Агрофірма «Перлина», в якому просять стягнути з відповідача заборгованість по виплаті орендної плати за 2018 та 2019 рік в розмірі 13941 гривня 34 копійки та суму пені за несвоєчасну сплату орендної плати в розмірі 14867 гривень 79 копійок. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю Серії І-КР №01691, виданого Шпаківскою сільською радою, Новомиргородського району, Кіровоградської області від 29 березня 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №5451 [PERSON] є власником земельної ділянки з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,36 га, яка розташована на території Шпаківської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області. Відповідно до Договору оренди землі від 23 травня 2008 року, Позивачем вищезазначена земельна ділянка була передана в оренду приватному підприємству «Агрофірма «Перлина». Відповідно до пункту 9 договору оренди землі від 23 травня 2008 року орендна плата вноситься відповідачем у формі та розмірі 2 235,84 (Дві тисячі двісті тридцять п`ять грн. 84 коп.) за рік, тобто 3% від нормативної оцінки земельної ділянки, яка діє на час проведення фактичного розрахунку. Проте, відповідач неналежним чином виконував свої договірні зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість по виплаті орендної плати за 2018 рік в розмірі 6970 гривень 67 копійок та за 2019 рік в розмірі 6970 гривень 67 копійок. Крім того, відповідно до п. 14 договору оренди землі у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, нараховується пеня в розмірі 0,25 % несплаченої суми за кожен день прострочення, що при сумі основного боргу 13941 гривня 34 копійки станом на 01.09.2020 року складає 14867 гривень 79 копійок.\~ \~Договір оренди землі від 23 травня 2008 припинив свою дію 26.10.2019 року. 28 жовтня 2020 року до суду від відповідача надійшов відзив в якому сторона відповідача позовні вимоги частково не визнає посилаючись на положення Цивільно-процесуального кодексу України та Податкового кодексу України, аргументуючи це тим, що виходячи з умов укладеного договору оренди землі та положень чинного податкового законодавства України, належною до виплати позивачці суми орендної плати є 10192 гривні 74 копійки. Відповідно, враховуючи, що позивачкою невірно визначено суму заборгованості по виплаті орендної плати, слідує, що розрахунки пені, також, є необгрунтованими, а тому від суми 10192 грн. розмір пені становить суму 7900 гривень 99 копійок. Окрім цього, просив застосувати строк спеціальної позовної давності передбачений ст. 258 ЦПК України. Позивач в судове засідання не з`явилася. До суду направила письмову заяву у відповідності до якої просила суд розглянути справу без її участі та задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надав. Безпосередньо дослідивши\~докази в\~справі:\~ознайомившись з\~письмовими доказами\~та іншими\~матеріалами справи,\~суд вважає\~за необхідне\~позовну заяву\~задовольнити частково із таких міркувань. Стаття 41\~Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно із статтями\~12,\~13 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16\~ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В процесі розгляду даної цивільної справи безспірно з`ясовано, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю Серії І-КР №01691, виданого Шпаківскою сільською радою, Новомиргородського району, Кіровоградської області від 29 березня 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №5451 [PERSON] є власником земельної ділянки з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,36 га, з кадастровим номером земельної ділянки - 3523880400:02:000:0113, яка розташована на території Шпаківської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу - 187312466, дата формування витягу - 04.11.2019р. 23 травня 2008 року між [PERSON] та приватним підприємством «Агрофірма «Перлина» було укладено договір оренди землі б/н, яким останньому передано в платне строкове користування земельну ділянку з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,36 га, яка розташована на території Шпаківської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, що зареєстровано у Новомиргородському відділі Кіровоградської регіональної філії Центру Державного кадастру №04.09.377.000 47 від 26 жовтня 2009 року, що підтверджується копією договору оренди землі від 23.05.2008 року. У відповідності до п. 8 договору оренди землі б/н від 23.05.2008р., строк дії цього договору встановлено на 10 років, тобто до 26.10.2019 року, з врахуванням дати державної реєстрації. Договір має виконуватися належним чином відповідно до його умов та вимог закону. Так, спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини з оренди земельних ділянок, є\~Закон України «Про оренду землі». Згідно зі\~ст.1 вказаного закону\~оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до положень\~ст.2 Закону України «Про оренду землі»\~\~відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються\~Земельним кодексом України,\~Цивільним кодексом України, цим законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі\~ст.13 Закону України «Про оренду землі»\~\~договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом\~ст. 21 Закону України «Про оренду землі»\~\~розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному законодавству на час укладення договору оренди. Відповідно до п. «д» ч.1\~ст.141 ЗК України\~підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно п.9 даного договору оренди землі орендар, тобто відповідач зобов`язаний виплачувати позивачу орендну плату у розмірі не менше 3% від нормативної оцінки земельної ділянки, яка діє на час проведення фактичного розрахунку. Відповідно п.11 вказаного договору оренди землі орендна плата сплачується не пізніше 31 грудня кожного орендного року. Оскільки в договорі встановлений строк (термін), то за умовами договору орендар зобов`язався виплачувати власнику земельної ділянки у повному обсязі орендну плату за користування земельною ділянкою щороку. Згідно з ч.1\~ст. 251 ЦК України\~строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Таким чином, у даному випадку невиконання відповідачем обов`язку сплатити орендну плату у строк, визначений умовами договору, і є несплатою орендної плати в розумінні п. «д» ч.1\~ст.141 ЗК України. З метою вирішення справи у позасудовому порядку позивачем було направлено відповідачу листи звернення з вимогою сплатити вказані кошти від 31.01.2019 року, від 27.05.2019 року, від 11.07.2019 року, від 30.09.2019 року та 27.02.2020 року, що підтверджується копіями даних звернень. Відповіді на жодний лист звернення про виплату грошових коштів за земельну ділянку позивач не отримала. Тобто, внаслідок невиплати відповідачем орендної плати позивач значною мірою позбавлений того, на що розраховувала при укладенні договору оренди землі, а саме, можливості своєчасно щорічно отримати орендну плату за користування земельною ділянкою, чим істотно порушені її права своєчасно розпорядитися належною їй орендною платою, оскільки обов`язок орендаря щодо своєчасної виплати орендної плати кореспондується з правом орендодавця своєчасно отримати орендну плату\~\~\~\~(пункт 28 договору оренди землі,\~ст.24 Закону України «Про оренду землі»\~та відповідно до ч.1\~ст.27 Закону України «Про оренду землі»\~орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону). Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем зазначено заборгованість по орендній платі за використання земельної ділянки за 2018 рік в розмірі 6970 гривень 67 копійок та за 2019 рік в розмірі 6970 гривень 67 копійок, всього 13941 гривня 34 копійки, проте позивачем не враховано, що у відповідності п. 170.1.1. ч. 170.1. ст. 170 Податкового кодексу України, податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. При цьому об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі, а ставка податку становить 18 відсотків від об`єкту оподаткування (ч. 167.1. ст. 167 Податкового кодексу України). Крім того, п. 161 Підрозділу 10 „Інші перехідні положення Податкового кодексу України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлено військовий збір, ставка якого становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування (п.п. 1.3. п. 161 Підрозділу 10 „Інші перехідні положення Податкового кодексу України.). Виходячи з умов укладеного договору оренди землі та вищеозначених положень податкового законодавства, розрахунок належної до виплати позивачці суми орендної плати є наступним: сума орендної плати належної до виплати позивачці = розмір орендної плати встановлений договором 18% (податок на доходи фізичних осіб) 1,5% (військовий збір). Таким чином, розрахунок суми орендної плати належної до виплати позивачці за 2018 рік буде наступним: 5611,39 гривень = 6970,67 гривень 1254,72 гривні 104,56 гривень. Водночас, необхідно відмітити, що дія договору припинилась 26.10.2019 року, відтак, за 2019 рік до виплати належить не повний річний розмір орендної плати, а пропорційний до періоду користування, тобто суму орендної плати за 2019 рік необхідно розділити на 365 днів та помножити на 298 днів (період між 01.01.2019 року та 26.10.2019 року). Отже, розрахунок суми орендної плати належної до виплати позивачці за 2019 рік буде слідуючим: 4581,35 гривень = (6970,67 гривень 1254,72 гривні 104,56 гривень) / 365 днів х 298 днів. Пунктами 11 та 31 договору оренди землі встановлено обов`язок відповідача своєчасно сплачувати оренду плату, тобто до 31 грудня поточного орендного року. В зв`язку з цим, прострочення виплати орендної плати за користування земельною ділянкою в 2018 та 2019 роках, є невиконанням обов`язків відповідачем, передбачених договором оренди землі. Загальною умовою виконання цивільно - правових зобов`язань, відповідно до ст. 526 ЦК України, встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Як вже було зазначено, умовами розрахунків по договору оренди землі, укладеним між позивачем та відповідачем було визначено виплату орендної плати в строк до 31 грудня кожного року. Отже, порушення строків виплати орендної плати за користування земельною ділянкою в 2018 та 2019 роках є порушенням ст. 526 ЦК України, що відповідно до ст. 611 ЦК України є підставою для стягнення неустойки. Згідно до п.. 14 договору оренди землі у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, нараховується пеня в розмірі 0,25 % несплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідачем у відзиві заявлено про застосування строків позовної давності, що визначені статтею 258 ЦПК України. Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За ст. 261 ЦПК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Так, положеннями ст. 258 ЦПК України встановлено спеціальну позовну давність в один рік, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Оскільки, у відповідності до копії письмового звернення позивачки на адресу відповідача від 31.01.2019 року датою з якої позивачу стало відомо про порушення її прав є 31.01.2019 року. Датою звернення до суду з позовною заявою позивачки є 28.09.2020 року. В такому випадку, суд приходить до висновку про застосування строків спеціальної позовної давності передбаченої ст.258 ЦПК України до вимоги про стягнення суми пені нарахованої за прострочення виплати орендної плати. Отже, виходячи з умов укладеного договору оренди землі та вищеозначених положень цивільного законодавства, сума належної до виплати позивачці пені буде складати 3\~870 гривень. Згідно до\~ст. 58 ЦПК України, належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до приватного підприємства «Агрофірма «Перлина» про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою слід задовольнити частково.

Outcome: partial