Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який уточнив та яким просив встановити факт спільного проживання [PERSON] разом з матір'ю - [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме на [INFO] та визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 5,80 га, розташовану на території Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 21.12.2005 року, кадастровий номер - [NUMBER], що належала померлій [INFO] [PERSON], мотивуючи тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із тим, що позивачу необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини і заява позивач не була подана. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою уточнені позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що згідно державного акта на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 21.12.2005 року, виданого на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації від 17 травня 2005 року № 268/А-2005, зареєстрованого в Книзі записів державних актів, на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.03.521.00394, [PERSON] належала земельна ділянка площею 5,80 га, розташована на території Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] від 07.02.2006 року, виданого виконавчим комітетом Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO] Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 5,80 га, розташована на території Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 40454846 від 21.05.2015 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] ,відсутня. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є: - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження [NUMBER] від 08.05.1961 року, виданим виконавчим комітетом Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області; - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження [NUMBER] від 07.04.2009 року, повторно виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області. Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як було встановлено судом відповідач [PERSON] на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем [PERSON] не проживав та до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, тобто вважається таким, що фактично спадщину не прийняв відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України. Відповідно до довідки від 08 квітня 2016 року за № 680, наданої виконавчим комітетом Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно даних Саф`янської сільської ради мати [PERSON] яка померла [INFO], дійсно проживала з ним без реєстрації з жовтня місяця 2005 року по день смерті за адресою:[ADDRESS]. Тобто на підставі викладеного позивач вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача [PERSON] неможливо, суд вважає за можливе встановити факт спільного проживання [PERSON] разом з матір'ю [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме на [INFO] і визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], право власності на земельну ділянку площею 5,80 га, розташовану на території Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 21.12.2005 року, кадастровий номер - [NUMBER]. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved