Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 26.09.2007 року відповідач [PERSON] отримав від позивача в позику грошові кошти в сумі 1 000 дол. США із кінцевим терміном повернення до 26.11.2007 року. Відповідач добровільно у визначений термін у розписці грошові кошти не повернув, а тому позивач прохає стягнути з відповідача одним платежем борг в сумі 1 000 дол. США, а також судові витрати в розмірі 243,60 грн. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що він позичив грошові кошти відповідачу в сумі 1 000 дол. США, а також грошові кошти в сумі 2 000 грн. Відповідач добровільно повернув тільки 2 000 грн., а інші грошові кошти в сумі 1 000 дол. США не повернув, оскільки пояснив, що грошей не має. Відповідач у судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причину неявки в судове засідання суд не повідомив. За згодою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази встановив наступне. У відповідності до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 26.09.2007 року відповідач [PERSON] отримав від позивача [PERSON] в позику грошові кошти в сумі 1 000 дол. США із кінцевим терміном повернення до 26.11.2007 року, що посвідчується розпискою. (а.с. 14). Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України вбачається, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Далі судом встановлено, що відповідач добровільно позивачу у визначений термін у розписці грошові кошти в сумі 1 000 дол. США . не повернув. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] не виконав належним чином зобов'язання за договором позики, а тому з нього потрібно стягнути на користь позивача грошові кошти в сумі 1 000 дол. США. Вимога позивача про стягнення вищезазначеної суми грошових коштів одним платежем не підлягає до задоволенню, оскільки національним законодавством не передбачено стягнення грошових коштів одним платежем. Порядок виконання рішення суду покладається на відповідача, а вразі примусового виконання рішення суду щодо стягнення грошових коштів покладається на державну виконавчу службу. Відповідно до ЗУ «Про судовий збір» та з врахуванням ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судові витрати в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial