Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно набутого в процесі реалізації права на майновий пай. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначив, що відповідно до Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЗК №001366, виданого Косоньською сільською радою 05.08.2013 року, позивачу належить право на пайовий фонд СТзОВ «Берег-Косонь». За рахунок майнового паю позивачу виділено нерухоме майно в натурі, а саме: корівник літнього табору, розташований за адресою вул. Урочище, №16 в с. Косонь, Берегівського району. При зверненні до державного реєстратора прав на нерухоме майно, позивачу було відмовлено у державній реєстрації права на вказане нерухоме майно, з підстав відсутності будь-якого нормативного акту, який регулює оформлення права власності на обєкт нерухомого майна на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай. Оскільки позивач позбавлений можливості оформити реєстрацію нежитлової будівлі корівника, тому вимушений звернувся з позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак згідно поданої заяви просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав зазначених у позові. Представник СТзОВ «Берег-Косонь» в судове засідання не зявився, однак згідно поданої заяви просив суд розглянути справу за його відсутності, позов визнає повністю та просить такий задовольнити. Суд, перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного. Частиною 1 ст.61 ЦПК України установлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.174 ЦПК України). Відповідно до норм процесуального закону, за відсутності будь-якого застереження, факт, визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст.61 ЦПК України, є обов'язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Як не заперечується сторонами процесу та підтверджується матеріалами справи, позивачу у справі належить право на пайовий фонд майна СТзОВ «Берег-Косонь», що доводиться Свідоцтвом про право власності на майновий пай серії ЗК №001366, виданого Косоньською сільською радою 05.08.2013 року. В рахунок майнового паю, позивачу, на підставі протоколу засідання загальних зборів СТзОВ «Берег-Косонь» від 07.08.2013 року, виділено в натурі нерухоме майно корівник літнього табору, за адресою: вул. Урочище, №16 в с. Косонь, Берегівського району. Актом приймання-передачі майна позивачу передане виділене в натурі нерухоме майно - нежитлову будівлю - корівник літнього табору, за адресою вул. Урочище, №16 в с. Косонь, Берегівського району. Ч.1 ст. 328 ЦК України, передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», у разі виходу з колективного сільськогосподарського підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі. Згідно із Постановою КМ України за №177 від 28.02.2001р. «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки», підставами для оформлення права власності на виділене в натурі майно, власникам майнових паїв визнаються: Свідоцтво про право власності на майновий пай, рішення підприємства-правонаступника (користувача майна) та акт приймання-передавання майна. Технічним паспортом виготовленим КП «БТІ Берегівської районної ради» підтверджено, що вказана будівля самочинно побудованою не була та не суперечить державним нормам та правилам. За цих обставин, судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, а заявлені позовні вимоги відповідають наведеним законодавчим положенням, оскільки позивачу у справі дійсно належить право на майновий пай, а відтак і право на виділене в рахунок цього паю нерухоме майно, що підтверджується належними та допустимими доказами. Зважаючи на вищевикладене та

Outcome: approved