Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом і остаточно уточнивши позовні вимоги про стягнення боргу за комунальні послуги в порядку регресу і просив стягнути з відповідача на його користь сплачені комунальні послуги за період з серпня 2013 року по квітень 2016 року у сумі 478 грн. 74 коп. та судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп. посилаючись на те, що йому та відповідачу встановлено порядок користування квартирою згідно рішення Зарічного районного суду м. Суми від 06 квітня 2014 року. Спільного господарства сторони не ведуть. За вищевказаний період він сплачував за себе та відповідачку комунальні послуги. Відповідачка комунальні послуги не сплачує і понесені витрати йому компенсувати в добровільному порядку відмовляється. Позивач [PERSON] в письмовій заяві уточнені позовні вимоги підтримав повністю, просить суд їх задоволити, слухати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, до суду не з»явилася. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. 12.08.2016 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми було відкрито провадження у справі і призначено до судового розгляду на 05.10.2016 року. Справа слуханням неодноразово відкладалася з різних причин. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом при розгляді справи встановлено, що у 1989 році [PERSON] була надана у користування двокімнатна квартира [ADDRESS]. У [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті в квартирі залишилися проживати її діти: [PERSON] зі своєю сім»єю та його рідна сестра: [PERSON], з сім»єю, чого не оспорювали сторони по справі. Рішенням Зарічного районнного суду м. Суми від 06 квітня 2014 року змінено договір найму житлового приміщення між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та встановлено порядок користування квартирою [ADDRESS]. Виділено [PERSON], [PERSON] у користування житлову кімнату площею 11,7 кв.м., а [PERSON], [PERSON], [PERSON] житлову кімнату площею 17,3 кв.м., а інші приміщення: ванну кімнату, туалет, кухню, коридор залишити в загальному користуванні, що підтверджується копією рішення (а.с.29). На теперішній час в квартирі зареєстровані сторони, що підтверджується довідкою (а.с. 6). [PERSON] 22 липня 2016 року зареєструвала шлюб з [PERSON] і її прізвище після державної реєстраціїї шлюбу стало [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб(а.с.40). Починаючи з 2009 року всі наймачі сплачували плату за корстування комунальними послугами. Окремий рахунок по сплаті послуг за електроенергію відкритий не був через те, що квартира має один лічильник і електроенергію сплачували солідарно в рівних чсастках: 50% на 50%. В серпні 2013 року відповідач [PERSON] припинила вносити плату за електроенергію і квартира через заборгованість була відключена від електропостачання. В зв»язку з чим була необхідність здійснити оплату цих послуг, які і сплатив позивач [PERSON], що підтверджується копіями наданих квитанцій та фіскальних чеків. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ч. 1 ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобовязані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний та капітальний ремонт, утримувати в порядку при домову територію. З наведених положень ЖК України випливає, що сторони по справі несуть спільну солідарну відповідальність за схоронність квартири, власниками та наймачем якої вони є. Діючим законодавством на них покладено спільний обовязок щодо проведення за власний рахунок поточного та капітального ремонту квартири, в якій зареєстровано їхнє місце проживання, та оплату комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обовязок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Позивач повністю сплачував нараховані платежі, в тому числі сплачував і частку, яка була нарахована і на відповідача, в розмірі 478 грн.74 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в порядку регресу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн.21 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved