Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом до Мисайлівської сільської ради Богуславського району Київської області, просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частку житлового будинку загальною площею 54,0 кв.м., житловою площею 34,9 кв.м., та на 1/2 частку господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що вказане нерухоме майно є спадковим, яке залишилось йому після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. Він прийняв спадщину після смерті спадкодавця як спадкоємець за заповітом, так як подав заяву про прийняття спадщини до Богуславської районної державної нотаріальної контори, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Інші спадкоємці відмовилися від прийняття спадщини, що підтверджується копіями їхніх заяв. Крім того, його матір [PERSON] відмовилась від своєї частки на його користь, що підтверджується копією нотаріально посвідченого договору від 18.12.2015 року. Житловий будинок [ADDRESS] належав спадкодавцю [PERSON] та [PERSON], які за життя не оформили право власності на будинок та не отримали правовстановлюючий документ. З метою оформлення спадщини він звернувся до Богуславської районної державної нотаріальної контори в Київській області, що підтверджується копією його заяви від 22 травня 2015 року. Однак постановою державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори № 02-31/1801 від 18 грудня 2015 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану частку будинку у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок. Позивач зазначає, що перешкод для визнання за ним права власності на 1/2 частку вказаного будинку не існує, оскільки будинок (з відповідними господарськими будівлями і спорудами) по [ADDRESS] побудований без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати, а також будинок відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено висновком спеціаліста з технічного нагляду на будівництвом будівель і споруд та висновком Богуславського районного сектору ГУ ДСНС України у Київській області. Оскільки позивач позбавлений можливості в нотаріальному порядку встановити за собою право власності на спадкове нерухоме майно, то він звернувся із даним позовом до суду. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач - Мисайлівська сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоч належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, про що є відомості в матеріалах справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] відповідності до 1223 ч. 1 ЦК України являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та копією заповіту посвідченого 29 листопада 1993 року секретарем виконавчого комітету Мисайлівської сільської ради Богуславського району. Київської області. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із копії заяви [PERSON] поданої до Богуславської районної державної нотаріальної контори 22.05.2015 року, вбачається, що вона як спадкоємець, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON], як особа яка проживала на час відкриття спадщини із спадкодавцем, надала згоду на включення до кола спадкоємців за заповітом її сина [PERSON], який пропустив термін прийняття спадщини. Із копії заяви [PERSON] поданої 22.05.2015 року до Богуславської районної державної нотаріальної контори вбачається, що цією заявою спадкоємець [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON]. Із постанови державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори №02-31/1801 від 18.12.2015 року вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON] [PERSON] не може бути видано, так як відсутній правовстановлюючий документ на 1/2 частку житлового будинку, що розташований по [ADDRESS]. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті [PERSON], який помер [INFO], належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. Згідно довідки №944 від 08.05.2015 року житловий будинок [ADDRESS] належав спадкодавцю [PERSON] та [PERSON] в рівних частках по 1/2 частині. Із довідки виконавчого комітету Мисайлівської сільської ради № 1895 від 20 листопада 2015 року вбачається, що свідоцтво на право власності на вказаний житловий будинок не видавалось. За даними технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] домогосподарство складається з житлового будинку 1959 року забудови, загальною площею 54,00 кв.м., житловою площею 34,90 кв.м., підсобною площею 19,10 кв.м. та господарських будівель і споруд: погріб з шийкою, дві прибудови, сарай, убиральня, два ганки, огорожа, двоє воріт, 1/2 колодязя питного, загальною інвентаризаційною вартістю 92357 гривень. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов'язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості. Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року. Спадкодавець [PERSON] згідно записів в погосподарській книзі Мисайлівської сільської ради набув право власності на 1/2 частину вищевказаного будинку, що підтверджується вищевказаною довідкою Мисайлівської сільської ради. Згідно договору про зміну розміру часток у спадщині посвідченого державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори 18 грудня 2015 року спадкоємці [PERSON] і [PERSON] у зв'язку з необхідністю отримати свідоцтва про право на спадщину за законом та заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON], та

Outcome: approved