Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в місті Ізмаїлі Одеської області по вулиці Тимирязєва, № 11а та земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок площею 0,0470га, в місті Ізмаїлі Одеської області по вулиці Тимирязєва, № 11-а передану для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, кадастровий номер - 5110600000:01:040:0153, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 702030 від 27.04.2010року, мотивуючи тим, що приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із тим, що договір купівлі-продажу був посвідчений Бесарабською товарною біржею. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та проси позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибули, про розгляд справи буди сповіщені належним чином, надали суду заяви, якими позовні вимоги визнали та просять розглянути справу у їх відсутності Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі продажу нерухомості від 28.04.2000 року, посвідченого Бесарабською товарною біржею зареєстрованого в реєстрі за № 45-01 належав житловий будинок з надвірними спорудами та земельна ділянка площею 0,0470 га, в місті Ізмаїлі Одеської області по вулиці Тимирязєва, № 11-а передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, кадастровий номер - 5110600000:01:040:0153, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 702030 від 27.04.2010року виданого на підставі рішення [PERSON] міської ради № 303-V від 03.11.2006 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011050700622. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1 - ЖД № 394724 від 11.12.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла 10.12.2014року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: - земельна ділянка площею 0,0470 га, яка розташована в місті Ізмаїлі Одеської області по вулиці Тимирязєва, № 11-а передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, кадастровий номер - 5110600000:01:040:0153, - житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в місті Ізмаїлі Одеської області по вулиці Тимирязєва, № 11-а Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.2 статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 40524786 від 29.05.2015 року, виданої приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] , інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлої 10.12.2014 року, відсутня. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини , а також особи які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до статті 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: чоловік [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії 11-ЖД № 252588 виданим 14.09.1979 року [PERSON] відділом ЗАГС, син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 108184 виданим відділом РАЦС по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області та син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 377630 . Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] як спадкоємець за у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини, тобто вважається таким , що прийняв спадщину, а відповідачі зі спадкодавицею за однією адресою не проживали та до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертались, тобто вважаються такими, що не прийняли спадщину відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України, в підтвердження чого направили до суду заяви, про те, що не претендують на спадкове майно. Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі визнали позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved