Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою і просить визнати недійсним заповіт [PERSON] від 17.05.2019 року, який посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кульбіда Є.М., номер в реєстрі 711. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 01 жовтня 2018 року його батьком [PERSON] був складений заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Вирішальненської сільської ради Лохвицького району Полтавської області Моловічко Л.М. та зареєстровано в реєстрі за №140. Відповідно до зазначеного заповіту, [PERSON] на випадок смерті заповів своїй онуці (доньці позивача) [PERSON] земельну ділянку площею 3,76 га, кадастровий номер 532328220:00:005:0032, державний акт на право власності на земельну ділянку площею Серія ПЛ №111003, розташовану на території Зубівської сільської ради Миргородського району Полтавської області; земельну ділянку площею 3,47 га, кадастровий номер 53226834:00:004:0071, державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯГ №689672, розташовану на території Корсунівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області. Наприкінці грудня 2018 року - початку січня 2019 року батько захворів на онкозахворювання, після чого 18.02.2019 та 04.03.2019 він отримав оперативне лікування в умовах стаціонару. З 14.01.2019 по 10.05.2019 знаходився на лікарняному та спостерігався лікарем терапевтом. 10.05.2019 висновком МСЕК визнаний інвалідом І А групи. З вересня-жовтня 2018 року [PERSON] проживав з [PERSON] [INFO] , з якою 26.01.2019 зареєстрував шлюб, після реєстрації якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». [INFO] батько позивача [PERSON] помер, організацією поховання займався позивач самостійно. В день поховання [PERSON] передала йому документи на належні батькові земельні ділянки та повідомила, що перед смертю [PERSON] було складено новий заповіт, змісту якого вона не знає. Спадкову справу після смерті батька було заведено у Четвертій криворізькій державній нотаріальній конторі, куди позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини та дізнався про заповіт від 17 травня 2019 року, який посвідчено приватним нотаріусом Кульбіда Є.М., відповідно до якого все своє майно [PERSON] залишив дружині [PERSON] . Вважає цей заповіт недійсним, оскільки його складення відбулось через сім днів після визнання батька інвалідом І А групи та за 11 днів до своєї смерті. Зазначив, що після проведеного оперативного лікування [PERSON] отримував сильні знеболювальні препарати, які лікарі призначають пацієнтам з онкологічними захворюваннями для полегшення їхнього стану, і які можуть впливати на стан свідомості хворого, його здатність до орієнтації, спілкування, контролю поведінки, а тому [PERSON] на час складання заповіту не був у ясній свідомості та не у повній мірі розумів значення всіх дій, заповідаючи все своє майно [PERSON] , від якої повністю залежав через свій стан здоров`я. Ухвалою від 26\~листопада 2019\~року відкрито провадження у справі. 17 січня 2020 року справу прийнято в провадження суддею Нестеренком О.М. Ухвалами суду від 12.02.2020 року, 27.07.2020 року та 02.12.2020 року за клопотанням представника позивача судом було витребувано із\~медичних установ\~та нотаріальної\~контори докази у справі. Ухвалою суду від 15.09.2020 року по справі було призначено посмертну судово-психіатричну експертизу, провадження у справі зупинено. Після надходження висновку експерта, ухвалою від 26.03.2021 поновлено провадження у справі. Ухвалою від 14 червня 2021 року закрито підготовче провадження у справі, та призначено справу до судового розгляду по суті на 15 липня 2021 року. Відповідачка неодноразово викликалась до суду, але в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила, відзив на позов не надала. Відповідно до ст.128 ЦПК України порядок її виклику в судове засідання дотримано. Представник третьої особи, Четвертої криворізької\~державної нотаріальної\~контори в судове засідання не з`явився, будь яких пояснень щодо позовних вимог не надав. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи представник позивача в судове засідання не з`явилась, надіслала клопотання про розгляд справи без її участі, не заперечує проти винесення заочного рішення. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, в тому числі - відповідача, на підставі наявних у справі доказів, та ухвалив про заочний розгляд відповідно до ст.ст.280-282 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ч.2\~ст.247\~ЦПК України\~у разі\~неявки всіх\~учасників справи\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем у витребувані судом докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого Корсунівською сільрадою Лохвицького району Полтавської області 08 травня 1982 року, позивач у справі [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] /а.с.17, том 1/. 01 жовтня 2018 року [PERSON] був складений заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Вирішальненської сільської ради Лохвицького району Полтавської області Моловічко Л.М. та зареєстрований в реєстрі за №140, відповідно до якого [PERSON] на випадок смерті заповів внучці [PERSON] , [INFO] , земельні ділянки: площею 3,76 га, кадастровий номер 532328220:00:005:0032, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку Серія ПЛ №111003, розташовану на території Зубівської сільської ради Миргородського району Полтавської області; та площею 3,47 га, кадастровий номер 53226834:00:004:0071 відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯГ №689672, розташовану на території Корсунівської сільської ради Лохвицького району, Полтавської області /а.с.18, том 1/. Встановлено, що 26.01.2019 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , яка після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] від 26.01.2019 /а.с.28, том 1/. З медичної картки [PERSON] видно, що він хворів на онкологічні захворювання /а.с.20-24, том 1/. Згідно з інформацією, наданою на ухвали суду від медичних установ, спадкодавець [PERSON] 18.02.2019 та 04.03.2019 отримував оперативне лікування в умовах стаціонару Криворізького онкодиспансеру. Лікувався стаціонарно та амбулаторно, отримував лікування відповідно до стандартів, у тому числі адекватне знеболення, спостерігався лікарем терапевтом в умовах амбулаторії, перебував безперервно з 14.01.2019 по 10.05.2019 на листку непрацездатності. 10.05.2019 визнаний МСЕК інвалідом ІА групи. Відповідно до свідоцтва про смерть від 28.05.2019 Серія [NUMBER] , виданого Довгинцівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] помер [INFO] /а.с.19, том 1/. З довідки від 22.08.2019 № 744, виданої Зубівською сільською радою Миргородського району Полтавської області, вбачається, що [PERSON] займався організацією похорону батька [PERSON] , який помер [INFO] . Поховання здійснено за рахунок [PERSON] /а.с.29, том1/. 28.05.2019 позивач [PERSON] звернувся з заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Фролової О.О. про прийняття спадкового майна, яке залишилось після смерті батька./а.с.30, том 1/. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру спадкову справу після смерті спадкодавця [PERSON] заведено 31.07.2019 Четвертою криворізькою державною нотаріальною контрою за заявою [PERSON] /а.с.32, т.1/. Згідно з матеріалами наданої на ухвалу суду спадкової справи /а.с.74-116, том 1/, [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті батька від свого імені за законом та від імені малолітньої [PERSON] за заповітом від 01.10.2018. Водночас, встановлено, що матеріали спадкової справи містять заповіт від 17.05.2019, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбідою Є.М., відповідно до якого [PERSON] все своє майно, в тому числі і належні йому частки земельних ділянок, заповів [PERSON] , 1976 року народження, тобто дружині. Згідно\~ст.1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Главою 85 ЦК України\~визначено правила, які встановлюють, хто може складати заповіт, ким він має бути посвідчений, яким чином оголошений та виконаний. Тільки при дотриманні всіх положень Закону можливе спадкування за заповітом. Відповідно до\~ст.202 ЦК України\~заповіт можна віднести до односторонніх правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами (якщо це заповіт подружжя). Глава 16 ЦК України\~встановлює поняття правочинів, підстави визнання їх недійсними та правові наслідки їх вчинення - і це загальні норми права. Проте,\~ст.1257 ЦК України\~містить норми щодо недійсності заповіту, які є спеціальними нормами і унеможливлюють застосування загальних норм для визнання недійсності правочинів (ст.215 ЦК України). За позовом заінтересованої особи суд може визнати заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі (ч.2\~ст.1257 ЦК України), тобто якщо документ складено людиною, не здатною усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними або заповідач перебував під чиїмось тиском, впливом обману, погроз насильства, якщо оформлення його було вимушеним, написаним під час небезпечної для життя хвороби або внаслідок важких обставин, тоді цей заповіт буде визнано недійсним. Разом з тим, згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 70 від 08.02.2021 року [PERSON] на момент складання заповіту від 17.05.2019 року виявляв психічний розлад у вигляді астенічного синдрому соматогенно обумовленого (внаслідок раку середньої третини стравоходу) (Е06.8), з урахуванням його фізичного здоров`я та здійснюваної медикаментозної терапії у той час, за своїм психічним станом усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними, з оглядом на наявну тоді у нього соматичну патологію онкологічного характеру та здійснюване медикаментозне лікування, за своїм фізичним станом міг правильно сприймати факти, що мають значення для укладення заповіту, за станом свого здоров`я міг читати, писати, підписувати документи, чути та розуміти прочитаний вголос текст. Згідно з п.4\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»\~судам, відповідно до\~статті 215 ЦК\~необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна\~\~із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом(частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша\~статті 225 ЦК\~тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам\~\~закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Згідно з п.17\~Постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~заповіт, складений особою, яка не мала на це права, зокрема, недієздатною, малолітньою, неповнолітньою особою (крім осіб, які в установленому порядку набули повну цивільну дієздатність), особою з обмеженою цивільною дієздатністю, представником від\~\~імені заповідача, а також заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із частиною першою\~статті 1257 ЦК\~України є нікчемним, тому на підставі\~статті 215 ЦК\~визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається. Отже, суд вважає, що доводи позивача про те, що [PERSON] під час складання заповіту 17 травня 2019 року не був у ясній свідомості та не у повній мірі розумів значення своїх дій, заповідаючи все майно відповідачці, від якої залежав через стан здоров`я в повному обсязі, спростовано висновком судово-психіатричного експерта № 70 від 08.02.2021. При цьому суд враховує, що позивачем та представником позивача не надано достатніх та переконливих доказів на підтвердження факту, що оскаржуваний заповіт від 17.05.2019 року не відповідав волі спадкодавця в розумінні ч.1\~ст.1257 ЦК України. Досліджені докази в своїй сукупності не свідчать про порушення з боку Приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Кульбіди Є.М. при посвідчені оскаржуваного заповіту та не можуть бути окремою підставою для визнання заповіту недійсним, оскільки не доводять невідповідність заповіту волі спадкодавця. Таким чином,\~суд вважає,\~у задоволенні\~позовних вимог\~щодо визнання\~заповіту спадкодавця\~від 17.05.2019\~недійсним,\~слід відмовити. Відповідно до статі 141 ЦПК України у разі відмови у задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed