Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Просянської сільради, Купянського р-ну, Харківської області, третя особа: ПАТ «Агрофірма «8 Березня», про встановлення факту володіння на праві власності померлою особою земельною ділянкою в порядку спадкування та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом першої черги, вказавши наступне. 02.09.2008 року помер його батько [PERSON], який на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: Харківська обл.., м. Купянськ. смт. Ківшарівка, 55/39. До складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай) в розмірі 7,67 в умовних кадастрових гектарах в землях колишнього КСП «Просянка» Куп'янського р-ну, Харківської області, успадковане ним після смерті 29.06.2005 р. матері [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом 25.02.2006 р. за р. № 1-1066. Оскільки вказане свідоцтво про право на спадщину та сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачені, видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на це майно нотаріус не може. За захистом своїх спадкових прав позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд встановити факт володіння [PERSON], який помер 02.09.2008 року, на земельну частку (пай) в розмірі 7,67 в умовних кадастрових гектар в землях колишнього КСП «Просянка» Куп'янського р-ну, Харківської області, успадковане ним після смерті 29.06.2005 р. матері [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом [PERSON] 25.02.2006 р. за р. № 1-1066, та визнати за ним, позивачем, право на цю земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом першої черги після смерті батька [PERSON]. До початку судового засідання позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить суд його задовольнити. Від територіальної громади в особі Просянської сільради, Купянського р-ну, Харківської області до суду надійшла заява з проханням розглянути дану справу без участі представника сільради, заперечень проти позову немає. Третя особа по справі про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином /а.с.20/. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 02 вересня 2008 року в сел. Ківшарівка, Харківської області помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 192926, видане 11.11.2008 р. відділом реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] [PERSON] міськрайонного управління юстиції Харківської області /а.с. 9,10/. Постановою державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори Харківської області від 30 липня 2016 р., відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) в розмірі 7,67 умовних кадастрових гектар в землях колишнього КСП «Просянка» Куп'янського району після смерті 02.09.2008 року батька [PERSON], оскільки це право на земельну частку (пай) було успадковане спадкодавцем після смерті 29.06.2005 р. матері [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом [PERSON] 25.02.2006 р. за р. № 1-1066, та вищевказане свідоцтво про право на спадщину та сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачені /а.с.8/. При цьому нотаріусом було встановлено, що [PERSON], який на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO]. смт. Ківшарівка, 55/39, не залишив заповіту на випадок своєї смерті. Спадщину за законом прийняв син спадкодавця, [PERSON], подавши заяву до нотконтори. Відомостей про інших спадкоємців першої черги немає. До складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай) в розмірі 7,67 умовних кадастрових гектар в землях колишнього КСП «Просянка» Куп'янського р-ну, Харківської області, успадковане спадкодавцем після смерті 29.06.2005 р. матері [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом [PERSON] 25.02.2006 р. за р. № 1-1066. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] 25.02.2006 р. за р. № 1-1066, [PERSON] на підставі ст. 1261 ЦК України, успадкував після смерті матері [PERSON], яка померла 29 червня 2005 року, право на земельну частку (пай) чл. КСП «Просянка» с. Просянка Куп'янського району Харківської області в розмірі 7,67 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Це право на земельну частку (пай) належало померлій [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0125330, виданого на імя [PERSON] [PERSON] райдержадміністрацією Харківської області 10.03.1998 року на підставі розпорядження тієї ж адміністрації № 376 від 11.08.1997 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 10.03.1998 за № 501 та перереєстрованого тією ж райдержадміністрацією на імя спадкодавиці [PERSON] на підставі рішення [PERSON] міськрайсуду Харківської області від 16.03.2005 року, справа № 2-415/2005 р. /а.с.11/. З копії сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0125330 вбачається, що даний сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий був на імя [PERSON] [PERSON] райдержадміністрацією Харківської області 10.03.1998 року на підставі розпорядження [PERSON] райдержадміністрації від 11.08.1997 року № 376, в тому, що їй належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Просянка» розміром 7,67 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Даний сертифікат зареєстровано 10.03.1998 р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 501. У графі «зміни, які вносяться до сертифіката, у звязку з передачею права на земельну частку (пай)», зазначено, що право на цю земельну частку (пай) передано [PERSON] на підставі рішння [PERSON] міськрайсуду Харківської області від 16.03.2005 р., справа № 2-415 /а.с.12/. Згідно довідки ПАТ «Агрофірма «8 Березня» від 01.09.2016 р. № 98, з орендодавцем [PERSON] заключний договір оренди земельної частики № 444 від 29.11.2002 р. згідно сертифікату № 012533 ХР терміном на 15 років /а.с.14/. Як вбачається з договору № 444 оренди земельної частки (паю), укладеного між власником сертифіката на право на земельну частку (пай) (ХР № 0125330 від 10.03.1998 року)[PERSON] та орендарем «Агрофірма «8 Березня», земельна частка (пай) розміром 7,67 ум.кд.га знаходиться в оренді третьої особи по справі, та на позивача [PERSON] перереєстровано даний договір оренди після смерті [PERSON] та [PERSON], про що мається відмітка /а.с.16/. Визнання факту володіння земельною часткою (паєм) на праві власності за його померлим батьком за життя необхідно позивачу для реалізації своїх спадкових прав за законом, оскільки на момент відкриття спадщини, як стверджується зібраними у справі доказами, спадкодавець [PERSON] фактично мав право на земельну частку (пай) в розмірі 7,67 умовних кадастрових гектар в землях колишнього КСП «Просянка» Куп'янського р-ну, Харківської області, успадковане ним після смерті 29.06.2005 р. матері [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом [PERSON] 25.02.2006 р. за р. № 1-1066. Ст. 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 125 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. У відповідності до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved