Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в огрунтування якого вказав, що його мати [PERSON] на випадок своєї смерті, залишила заповіт, посвідчений виконкомом Шаліївської сільської ради Сквирського району Київської області від 21.04.2008 року, за реєстром № 230, відповідно до якого все своє майно заповіла йому. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданого та зареєстрованого виконкомом Шаліївської сільської ради Сквирського району Київської області від 02.08.2011 року, за актовим записом № 8. Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із житлового будинку [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 43.7 кв.м., житловою площею 17.6 кв.м. та земельної ділянки, площею 2.1550 га, яка розташована на території Шаліївської сільської ради Сквирського району Київської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], посвідчену Державним актом на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданого 11.10.2004 року. [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину після смерті спадкодавці шляхом подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини, протягом шестимісячного строку. При зверненні до нотаріуса щодо оформлення спадщини позивачу було відмовлено у видачі вищевказаного свідоцтва в зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкову масу, а саме: Державного акту на право власності на земельну ділянку та Свідоцтва про право власності на житловий будинок. Отримати дублікати не має можливості, оскільки відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється із смертю особи. Виходячи з цього позивач не може скористатися своїм правом на спадкуванням за заповітом. Позивач у судове засідання не з'явився, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просить розглянути справу у її відсутність та ухвалити рішення по суті позовних вимог, позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення у судовому засіданні у його відсутність, позов визнає, заперечень не має. Судом встановлено, що [INFO] року померла мати позивача, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданого та зареєстрованого виконкомом Шаліївської сільської ради Сквирського району Київської області від 02.08.2011 року, за актовим записом № 8. Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із житлового будинку [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 43.7 кв.м., житловою площею 17.6 кв.м. та земельної ділянки, площею 2.1550 га, яка розташована на території Шаліївської сільської ради Сквирського району Київської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], посвідчену Державним актом на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданого 11.10.2004 року. Про що свідчать копії документів, а саме: Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.06.1990 року та Державного акту. [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, та прийняв спадщину після смерті спадкодавці шляхом подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини, протягом шестимісячного строку. Інші спадкоємці відсутні. Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. При зверненні до нотаріуса щодо оформлення спадщини позивачу було відмовлено у видачі вищевказаного свідоцтва в зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкову масу, а саме: Державного акту на право власності на земельну ділянку та Свідоцтва про право власності на житловий будинок. Отримати дублікати не має можливості, оскільки відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється із смертю особи. Виходячи з цього позивач не може скористатися своїм правом на спадкуванням за заповітом. Вказані обставини позбавляють позивача вступити у спадкові права на підставі та у спосіб передбачені законом, тому, на підставі вищевикладеного він вимушений звернутися до суду з відповідними вимогами. Іншим чином визнати право власності на спадкове майно за позивачем, окрім прийняття ним спадщини в судовому порядку, неможливо. Вказані обставини справи встановлені матеріалами справи. Пунктом 3.5 узагальнення ВССУ за № 24-735/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», роз'яснено, що спори про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених у пунктах 10,11 ППВСУ від 30 травня 2008 року, за № 7, про те, що відповідно до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку, переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Суд вважає, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ст. 174 ЦПК України, вважає ухвалити рішення у судовому засіданні по суті позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved