Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме 41/100 частиною домоволодіння за номером [ADDRESS] . В позовній заяві вказує, що 04.06.2008 між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір дарування частини домоволодіння. У відповідності до п. 1 цього Договору [PERSON] , перебуваючи при здоровому глузді та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій та діючи добровільно, передала безоплатно у власність, а [PERSON] прийняв у власність як дарунок належну Дарувателю 41/100 частин домоволодіння за номером [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці площею 679 кв.м. На підставі вказаного вище договору за позивачем було зареєстровано право власності, тобто [PERSON] набув право власності на 41/100 частину домоволодіння за номером [ADDRESS] у встановленому законом порядку. На даний момент у вказаній частині домоволодіння окрім власника майна зареєстрована [PERSON] , яка є колишньою дружиною позивача. 10.10.2015 шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано. Відповідач [PERSON] не проживає у вказаному вище житловому приміщенні починаючи з червня 2015 у зв`язку з припиненням з позивачем фактичних шлюбних відносин. У позивача відсутня інформація щодо адреси місця тактичного проживання [PERSON] . Таким чином, відповідач не проживає в житловому приміщенні, яке належить позивачеві на праві приватної власності, без поважних на те причин строком понад п`ять років, участі у його утриманні не бере, проте добровільно знятись з реєстрації не бажає, чим створює позивачу перешкоди у вільному користуванні житлом, оскільки позивач вимушений нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг. Ухвалою суду від 29.09.2020 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Позивач в судовому засіданні підтримав позовну заяву, наполягали на її задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечував та просив допитати у якості свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом направлення на адресу реєстрації судових повісток, що повернулись до суду з відміткою установи пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». За змістом ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. З метою недопущення порушення прав відповідача на подання відзиву на позовну заяву, зустрічної позовної заяви, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, тощо, на офіційному веб-сайті судової влади України розміщено повідомлення про розгляд даної цивільної справи за правилами загального позовного провадження. Відповідач відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подала. Заяви та клопотання до матеріалів справи до початку її розгляду від відповідача не надходили. Вирішуючи питання про можливість розгляду справи у відсутність відповідача, суд виходить з такого. Частина 1 ст. 223 ЦПК України визначає, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а частиною четвертою цієї статті передбачається право суду на постановлення заочного рішення (на підставі наявних у справі даних та доказів) у разі повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст..223 та ч.1 ст.280 ЦПК України. Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді,

Outcome: approved