Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення заробітної плати. В обґрунтування позовних вимог вказав, що в період з 04 квітня 2018 року по 26.03.2020 року він працював на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське». 26.03.2020 року його було звільнено за п.2 ст.40 Кодексу законів про працю України у зв`язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, згідно наказу № 86к від 26.03.2020 року. При звільненні відповідач своєчасно не провів з ним повний розрахунок по заробітній платі за листопад 2019 року в сумі 1000 грн., за грудень 2019 року - 11105,05 грн., за січень 2020 року - 18492,63 грн., лютий 2020 року - 18572,65 грн., березень 2020 року - 41283,31 грн., чим порушив вимоги ст.ст.47, 116 КЗпП України щодо повного розрахунку в день звільнення. Посилаючись на норми ст. 115 КЗпП України позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заробітну плату за період з листопада 2019 року по березень 2020 року в сумі 90453,63 грн. Ухвалою судді від 23.07.2020 у справі відкрито провадження та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач надав відзив на позов, в якому зазначив, що проти позивних вимог не заперечує та просить суд розглянути справу на власний розсуд. Крім того, у відзиві зазначив, що 26.02.2000 року були перераховані частково кошти у розмірі 386 грн., та 18.03.2000 року у розмірі 500 грн. в рахунок заборгованості по заробітній платі. Позивач до судового засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи сповіщена належним чином, надала суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про час та місце слухання справи сповіщений належним чином, надав суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності. Суд, врахувавши позиції сторін у справі, надані суду документи, вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін за матеріалами, наданими сторонами на підтвердження своїх доводів та заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 04.04.2018 року по 26.03.2020 року знаходився у трудових відносинах з відповідачем, працював з 04.04.2018 по 26.03.2030 року прохідником підземним 5 розряду з повним підземним робочим днем у шахті ТОВ «Краснолиманська», був звільнений у зв`язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я (а.с. 9-12). Згідно довідки про розмір заборгованості по заробітній платі № 161 від 26.08.2020 року, загальна сума заборгованості по заробітній платі станом на 26.08.2020 року становить 73013,86 грн. (а.с. 34). Позивачем не надано доказів на спростування заявленої відповідачем у наданій суду довідці суми заборгованості і на підтвердження заявленої суми заборгованості по заробітній платі у позові. За змістом положень статей 10, 11 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справу на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно ч.1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України, ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Таким чином, відповідач допустив порушення чинного законодавства, обмежив законне право позивача на своєчасне одержання винагороди за працю, відповідачем не спростовані та не доведена правомірність невиплати позивачу заробітної плати, суд приходить до висновку, що вимоги позивача, є обґрунтованими та підлягають задоволенню але у розмірі заборгованості доведеної відповідачем. Відповідно дост.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн., оскільки позивач на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від вказаних витрат при подачі позову до суду. На підставі ст.43 Конституції України, ст.ст.47, 94, 116 КЗпП України, ст.ст.21, 24 Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: partial