Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на підставі рішення Бориславського міського суду від 29.08.2013 у справі №438/968/13-ц на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] з 1/2 на 1/3 частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття; стягнути з відповідачки на його користь 840 грн 80 коп судового збору. В обґрунтування позову посилається на те, що він перебував у шлюбі з відповідачкою [PERSON] до 2013 року, у них народився син [PERSON] , 2005 р.н., та донька [PERSON] , 2008 р.н. На підставі рішення Бориславського міського суду від 29.08.2013 з нього стягуються аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частки його заробітку щомісячно до досягнення повноліття дітей. 29 листопада 2014 року він уклав шлюб із [PERSON] , у них народився син [PERSON] , [INFO] . Його дружина [PERSON] є вдовою та її син [PERSON] , [INFO] , є на його утриманні. З серпня 2018 року по вересень 2020 року позивач не працював. Зазначає, що частково сплачував аліменти. Він знає свій обов`язок щодо утримання моїх дітей, не відмовляється сплачувати аліменти, але сплата аліментів у розмірі 1/2 частки доходу ставить його та його сім`ю в скрутне матеріальне становище та спричиняє до недостатності коштів для утримання. Також позивач послався на положення ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 182, ч. 5 ст. 183, 192, Сімейного кодексу України, п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та зазначив, що жодних інших доходів, окрім заробітної плати, з якої проводиться стягнення аліментів, він не має, тому не спроможний належним чином утримувати свого сина від другого шлюбу, бо на його утримання спрямовує меншу частину коштів, ніж сплачує у вигляді аліментів на утримання дітей від першого шлюбу. За таких обставин вважає за доцільне встановити аліменти в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), що надасть можливість захистити його права та права його сім`ї. Ухвалою судді від 17.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] подала відзив від 14.12.2020 на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову, вважає позовні вимоги безпідставними з таких мотивів. Факт відсутності в батька можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку з утримання дитини. Так само як і тимчасове безробіття позивача не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, враховуючи, що платник аліментів є працездатною здоровою людиною. З поданих позивачем матеріалів позовної заяви вбачається, що його дохід за 2016 рік склав 13102 грн, за 2017 рік 3030 грн, за 2018 рік - 5760 грн, за 2019 рік 0 грн., за 2020 рік січень - серпень 0 грн, у вересні 4511 грн. Позивачем протягом 2019-2020 років не сплачено аліменти на утримання дітей навіть в мінімальному розмірі, тобто 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, тобто за 2019 рік мінімальний розмір склав 24970 грн, за 2020 рік - 27293 грн, а фактично за 2019 рік позивачем сплачено на утримання двох дітей 17500 грн, а за 2020 рік 16300 грн, причому 6900 грн після звернення з позовом в суд про зменшення розміру аліментів. Сімейний стан позивача змінився в 2014-2015 роках та не вплинув на розмір аліментів, що сплачувався ним на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON] , а матеріальний стан позивача повністю залежить від нього особисто, він є особою працездатного віку, здоровий, повинен дбати про матеріальне забезпечення дітей. Маючи постійну роботу на Бориславській центральній базі виробничого обслуговування ПАТ «Укрнафта» та трьох дітей, звільняється з постійної роботи з постійним, систематичним заробітком близько 10000 грн щомісячно і перебивається випадковими заробітками. Позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу, не доведено підстав для зменшення розміру аліментів. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали, дали пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, дала пояснення, аналогічні змісту відзиву на позовну заяву. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.9 ст. 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 29.08.2013, яке набрало законної сили 10.09.2013. Сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 29 серпня 2013 року у справі №438/968/13-ц з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] та доньки [PERSON] в розмірі Ѕ частини його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.07.2013. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач просить змінити розмір аліментів в частині їх зменшення з визначеної рішенням суду 1/2 частини його заробітку до 1/3 частини заробітку у зв`язку з тим, що внаслідок зміни сімейного стану при виконанні аліментних обов`язків в користь відповідача в нього виникли труднощі щодо матеріального забезпечення новоствореної ним сім`ї, зокрема, іншої його дитини: сина [PERSON] , [INFO] , а також сина його нової дружини (від попереднього шлюбу) - [PERSON] , [INFO] . Зокрема, суд встановив, що 29 листопада 2014 року позивач [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого відділом ДРАЦС реєстраційної служби Бориславського міського управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 180. У них народився син [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 23.06.2015 відділом ДРАЦС реєстраційної служби Бориславського міського управління юстиції у Львівській області. На цей час позивач [PERSON] проживає разом з другою дружиною [PERSON] , їхнім сином [PERSON] , 2015 р.н., та сином [PERSON] від попереднього шлюбу - [PERSON] , що стверджується актом ПП «Борислав Комфорт» від 19.10.2020. Допитаний як свідок у судовому засіданні позивач [PERSON] показав, що він немає можливості сплачувати аліменти в розмірі Ѕ частки його заробітку. З 2018 по вересень 2020 року він не працював. З 2014 року в нього є нова сім`я, народився син [PERSON] , 2015 р.н., також на його утриманні перебуває син його дружини від попереднього шлюбу, [PERSON] , 2006 р.н. Крім цього, він не має можливості спілкуватися з дітьми: сином [PERSON] та донькою [PERSON] , оскільки відповідачка разом з дітьми виїхала за кордон. Таким чином, після ухвалення Бориславським міським судом Львівської області рішення від 29 серпня 2013 року про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , пройшов значний період часу та за цей час змінились обставини, які впливають на розмір аліментів, що стягнені з позивача. Зокрема, в позивача [PERSON] змінився сімейний стан, на цей час він матеріально забезпечує сина [PERSON] , 2015 р.н.Таким чином, фінансова можливість утримувати сина [PERSON] та доньку [PERSON] зменшилася, що є підставою для зменшення розміру аліментів, визначеного за рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 29 серпня 2013 року. Суд також враховує, що дохід позивача [PERSON] з вересня 2020 року по лютий 2021 року становить 38789,94 грн (з 2018 по вересень 2020 року він не працював). Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.89, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27.02.91 та набула чинності для України 27.09.91; ч.7, ч.8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Таким чином, враховуючи наведені обставини, беручи до уваги матеріальне становище позивача, зміну його сімейного стану, наявність у платника аліментів іншої дитини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] . З урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, враховуючи закріплені ч. 9 ст. 7 СК України принципи справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, зокрема, щодо зменшення розміру аліментів на утримання дітей із забезпеченням визначеного ст.182 СК України мінімального гарантованого розміру аліментів. Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили (п.23). Таким чином, зменшений розмір аліментів підлягає стягненню з позивача, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, а не з дати подачі позовної заяви, як про це просить у позовній заяві позивач. При зверненні до суду з позовом позивач [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 840,80 грн. У відповідності до ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволені, - з відповідача підлягає стягненню в користь позивача сума оплаченого судового збору.

Outcome: approved