Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON], в обґрунтування своїх вимог вказуючи на те, що 20.07.2016 року між ним та відповідачкою по справі був укладений шлюб, при цьому від сумісного проживання до шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначав, що подружнє життя у нього з відповідачкою не склалося через різні характери та відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого сторони, втративши почуття любові та поваги одне до одного, припинили шлюбно сімейні відносини та ведення спільного господарства, в звязку з чим подружнє життя та збереження шлюбу є неможливим. Посилаючись на ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України позивач просив розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою по справі 20.07.2016 року Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області по актовому запису № 208. В підготовче засідання позивач по справі [PERSON] не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності в підготовчому засіданні, при цьому позовні вимоги повністю підтримав, зазначивши, що шлюбно сімейні відносини з відповідачкою припинено в 2016 році та причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння через різні характери. Строк на примирення не потрібен. Після розірвання шлюбу неповнолітня дитина сторін залишиться проживати з відповідачкою, при цьому позивач на утримання останньої за рішенням суду сплачує аліменти. Судовий збір по справі позивач просив залишити за ним, а окрім того вказав, що йому розяснено, що в разі визнання відповідачем позову судом може бути ухвалено рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні (ас. 30). \~ Відповідачка\~ \~по \~ справі\~ \~[PERSON]\~ \~в \~ підготовче\~ \~засідання \~ не\~ \~зявилася,\~ надала\~ суду\~ заяву\~ про\~ розгляд\~ \~справи \~в \~ її\~ відсутності\~ \~в \~підготовчому \~засіданні \~та \~ позовні\~ вимоги\~ повністю\~ визнала\~ по\~ тим\~ обставинам,\~ що\~ викладені\~ в\~ заяві\~ \~ \~позивача,\~ зазначивши,\~ що\~ строк\~ на\~ примирення\~ їй\~ не\~ потрібен,\~ після\~ розірвання\~ шлюбу\~ неповнолітня\~ дитина\~ проживатиме\~ з\~ відповідачкою\~ та\~ на\~ утримання\~ такої\~ \~позивач \~сплачує \~аліменти \~за \~рішенням \~суду.\~ Окрім\~ того,\~ відповідачка\~ вказала,\~ що\~ після\~ розірвання\~ шлюбу\~ прізвище\~ змінювати\~ не\~ бажає\~ та\~ їй\~ розяснено\~ про те, що в разі визнання нею позову судом може бути ухвалено рішення про задоволення такого в підготовчому засіданні, при цьому визнання позовних вимог відповідачкою є добровільним і не порушує чиїх - небудь прав та інтересів (ас. 31). В ході розгляду справи судом вчинено наступні процесуальні дії: - 17.10.2018 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та її розгляд за правилами загального позовного провадження (ас. 21-22). Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче засідання проводиться за правилами встановленими Главою 6 Розділу ІІІ ЦПК України, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За викладених вище обставин, суд знаходить можливим за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення в даній справі у відсутності незявившихся сторін по справі на підставі наявних у ній матеріалів, при цьому суд не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав: - 20.07.2016 року між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджено в судовому засіданні копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 339032 від 20.07.2016 року, видане Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (ас. 7). Від сумісного проживання до реєстрації шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджено в судовому засіданні копією свідоцтва про народження останнього серії І-КИ № 543689 від 09.07.2015 року (ас. 8), який після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачкою по справі, при цьому позивач на утримання останнього сплачує аліменти за рішенням суду. Шлюбно сімейні\~ відносини, ведення сумісного господарства та спільне проживання припинені\~\~ між\~ сторонами\~\~ з\~ 2016\~ року з причин відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів, втрати почуття любові та поваги одне до одного. Строк на примирення жодній із сторін не потрібен, про наявність спору по майну жодна із сторін не зазначила. Приймаючи до уваги, що жодна із сторін не має наміру зберегти сімю, суд вважає неможливим примирення та збереження шлюбно сімейних відносин. При викладених вище обставинах, враховуючи, що сторони шлюбно - сімейні відносини не підтримують, суд знаходить збереження сімї неможливим, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та їхньої неповнолітньої дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку встановленому ст. ст. 206 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи, або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 2 ст. 206 ЦПК України до ухвалення судового рішення у звязку з визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Наслідки відповідних процесуальних дій відомі як позивачу, так і відповідачці по справі, про що останніми зазначено в заявах про розгляд справи в підготовчому засіданні в їх відсутності (ас. 30, 31), при цьому відповідачка вказала, що визнання нею позову є добровільним та не порушує чиїх - небудь прав та охоронюваних законом інтересів. Судом також не встановлено будь-яких обставин стосовно порушення прав інших осіб визнанням відповідачем позову. В звязку з даним, суд не вбачає підстав для неможливості ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст.\~142\~ ЦПК\~ України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки відповідачка визнала позов у підготовчому судовому засіданні, тобто до початку розгляду справи по суті, то відповідно позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме - 352, 40 грв., а решту в розмірі 352, 40 грв. залишити за позивачем, враховуючи волю останнього, згідно якої позивач просив судові витрати по справі залишити за ним (ас. 30). Враховуючи волю відповідачки, суд також знаходить можливим залишити за останньою після розірвання шлюбу прізвище «Кривошея».

Outcome: approved