Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Полтавської Територіальної громади в особі Краснокутської селищної ради Харківської області, визначивши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Четверту полтавську державну нотаріальну контору, про визнання за ним права власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] житловою площею 30,8 кв.м., загальною площею 50, 2 кв.м. у складі з кімнати 5 пл.13,6 кв.м., кімнати 7 пл.17,2 кв.м., кухні 4 пл. 5,4 кв.м., коридору 1 пл.7,4 кв.м., вбудованої шафи 6 пл.1,3 кв.м., ванної кімнати 3 пл.2,0 кв.м., вбиральні 2 пл.1,0 кв.м., лоджії 2,3 кв.м., комори 2,6 кв.м., підвалу 7,6 кв.м., як на спадкове майно після померлого [INFO] [PERSON] , а також права власності на земельну ділянку площею 0,13 га, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 2 грудня 1997 року Краснокутською селищною радою Харківської області в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він народився [INFO] , його батьками були [PERSON] та [PERSON] . На підставі свідоцтва про право власності на житло від 23 червня 1998 року їм належала квартира [ADDRESS] . Після смерті матері 08 лютого 2008 року державним нотаріусом Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області йому видане свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину зазначеної квартири. Після смерті батька за його заявою як спадкоємця першої черги за законом, державним нотаріусом Четвертої полтавської державної нотаріальної контори відкрита спадкова справа № 29/2018. Він має успадкувати належну батькові 1/3 частину квартири [ADDRESS] . Крім того, на підставі договору дарування, посвідченого нотаріусом Краснокутської державної нотаріальної контори 13 березня 1993 року, батькові належав житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , який в подальшому був ним перебудований. Будинок розташований на земельній ділянці площею 0,13 га, яка належала спадкодавцеві на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 02 грудня 1997 року Краснокутською селищною радою Харківської області. У квітні 2019 року він звернувся до Четвертої полтавської державної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але йому було відмовлено, у зв`язку із відсутністю оригіналу свідоцтва про право власності на житло, виданого 13 червня 1998 року, відділом приватизації житла заводу «Знамено» на квартиру [ADDRESS] , а також зазначив, що цільове призначення земельної ділянки, зазначене в державному акті, не відповідає її дійсному використанню. З цих підстав, звернувся до суду з позовом. Ухвалою суду від 22 квітня 2019 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 30 травня 2019 року підготовче провадження по справі закрито. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник - [PERSON] не з`явилися, остання до суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує (а.с.88). Представник відповідача Полтавської міської ради у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с.82). (а.с.64, 92). До суду надіслав клопотання про розгляд справи без його участі (а.с.69). Представник відповідача Краснокутської селищної ради Харківської області у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив (а.с.66, 84). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Четвертої полтавської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, до суду надіслав заяву, у якій прохав розглядати справу без його участі. При ухваленні рішення покладався на розсуд суду (а.с.85). Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Шевченківським районним у м.Полтаві відділом ДРАЦС ГТУЮ в Полтавській області, а/з № 96 (а.с.9). Позивач [PERSON] є сином померлого [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 15 листопада 1994 року повторно Полтавським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, а/з № 3520 (а.с.8). Після смерті батька за заявою позивача як спадкоємця першої черги за законом, державним нотаріусом Четвертої полтавської державної нотаріальної контори відкрита спадкова справа № 29/2018. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частину квартири [ADDRESS] житловою площею 30,8 кв.м., загальною площею 50, 2 кв.м. у складі з кімнати 5 пл.13,6 кв.м., кімнати 7 пл.17,2 кв.м., кухні 4 пл. 5,4 кв.м., коридору 1 пл.7,4 кв.м., вбудованої шафи 6 пл.1,3 кв.м., ванної кімнати 3 пл.2,0 кв.м., вбиральні 2 пл.1,0 кв.м., лоджії 2,3 кв.м., комори 2,6 кв.м., підвалу 7,6 кв.м., та земельної ділянки площею 0,13 га для ведення особистого підсобного господарства, розташованої на території смт Краснокутськ, Краснокутської селищної ради. Спадкове майно у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS] належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.06.1998 року виданого Відділом приватизації житла заводу «Знамя» на підставі розпорядження від 23.06.1998 року № 1077 (а.с.10). Спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 0,13 га для ведення особистого підсобного господарства, розташованої на території смт Краснокутськ, Краснокутської селищної ради, належало [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на землю серії [NUMBER] від 02 грудня 1997 року (а.с.20). На вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , який належить померлому [PERSON] на підставі договору дарування від13.03.1993 року посвідченого державним нотаріусом Краснокутської державної нотаріальної контори (а.с.53-54). Із листа виконавчого комітету Краснокутської селищної ради Харківської області за № 02-10/483 від 04.04.2019 року вбачається, що земельна ділянка, на якій знаходиться житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] виділялася [PERSON] для будівництва. Після укладення договору дарування від 13.03.1993 року земельна ділянка передана [PERSON] і фактично використовувалася ним для будівництва та обслуговування житлового будинку, ведення особистого селянського господарства. Краснокутська селищна рада не заперечує проти зміни цільового призначення зазначеної земельної ділянки на «будівництво і обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства» замість «Ведення особистого підсобного господарства» (а.с.74). Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної від 04 квітня 2019 року, виданої державним нотаріусом Четвертої полтавської державної нотаріальної контори Ткаченко Н.В., вбачається, що заяву про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] подав син [PERSON] . Інших заяв про прийняття чи відмову у прийнятті спадщини до нотаріальної контори станом на 04.04.2019 року не надходило. У видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] було відмовлено, оскільки ним не подано оригіналу свідоцтва про право власності на квартиру, крім того призначення земельної ділянки , яке вказано у Державному акті, не відповідає дійсному цільовому призначенню (а.с.21). Відповідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Положеннями ст.1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1277 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, що слідує зі змісту ч.1 ст. 1261 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Враховуючи, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , залишилося спадкове майно у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,13 га для ведення особистого підсобного господарства, розташованої на території смт Краснокутськ, Краснокутської селищної ради, а єдиним спадкоємцем після його смерті є сина [PERSON] , свідоцтво про право на спадщину якому нотаріусом не видане, у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу та через нецільове використання земельної ділянки, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання за позивачем права власності на спадкове майно у судовому порядку, що не суперечить вимогам закону та з метою захисту невизнаних прав позивача. З огляду на викладене, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved