Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до ПАТ ««Київсоюзшляхпроект», з урахуванням збільшення позовних вимог від 02.07.2015 р., про стягнення заборгованості по заробітній платі у загальній сумі 162004 грн. 15 коп. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 24.03.2015 р. по 02.07.2015 р. в сумі 17018 грн. 04 коп.. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що з 06.12.1971 р. працював у відповідача на різних посадах, з 24.03.2015 р. наказом від 17.03.2015 р. №22-ос звільнений з посади заступника головного інженера проекту за власним бажанням, у зв»язку з невиплатою заробітної плати протягом тривалого часу., за попередні 22 місяці. При звільненні відповідач не виплатив заборгованість по заробітній платі за попередній період з червня 2013 р. по березень 2015 р. згідно довідки №25 від 30.03.2015 р. в загальній сумі 162004 грн. 15 коп., чим порушив вимоги ст. ст. 47, 116 КЗпП, тому повинен відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП виплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, з 24.03.2015 р. по 02.07.2015 р., виходячи з неповного робочого тижня, згідно графіка, встановленого на підприємстві ( березень - 2 робочих дні, квітень - 8 робочих днів, травень - 10 робочих днів, червень - 17 робочих днів, липень - 2 робочих дні), що складає загальну суму 17018 грн. 04 коп., виходячи з середньоденної заробітної плати, розрахованої за два попередніх місяців перед звільненням ( січень - лютий 2015 р.) в сумі 439 грн. 36 коп.. Позивач просив позов задовольнити, крім того зобов»язати відповідача збільшувати заробітну плату на кількість робочих днів з 02.07.2015 р. по день фактичного розрахунку, та допустити негайне виконання рішення суду. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з наведених підстав, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, ПАТ ««Київсоюзшляхпроект», з позовом ознайомлений, заперечень не надав, представник у судове засідання повторно не з»явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів та ухвалити заочне рішення, оскільки проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підтверджені і підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу ( ст. 47 КЗпП). При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму ( ст. 116 КЗпП). У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, відповідно до ст. 117 цього Кодексу, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку ( ст. 117 КЗпП ). Суд установив, що з 06.12.1971 р. позивач працював у відповідача на різних посадах, з 24.03.2015 р. наказом від 17.03.2015 р. №22-ос звільнений з посади заступника головного інженера проекту за власним бажанням, на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, у зв»язку з невиплатою заробітної плати ( а. с. 96 ). Відповідно до довідки ПАТ «Київсоюзшляхпроект» від 30.03.2015 р. № 25 заборгованість по нарахованій, але невиплаченій заробітній платі позивачу за період з червня 2013 р. по 23 березня 2015 р. на момент звільнення склала загальну суму 162004 грн. 15 коп. (а. с. 13 ). При звільненні відповідач не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі за період часу з червня 2013 р. по березень 2015 р. в загальній сумі 162004 грн. 15 коп., чим порушив вимоги ст. ст. 47, 116 КЗпП України. Пленум Верховного Суду України у п. п. 20, 21, 23 постанови « Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12. 1999 р. N 13 роз»яснив, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Розглядаючи спори про виплату грошової компенсації за невикористану відпустку, необхідно виходити з того, що згідно зі ст. 83 КЗпП вона може бути стягнена на вимогу працівника за всі дні невикористаної ним основної й додаткової щорічної відпустки … . Відповідно до абз. 3 п. 2, п. п. 5, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. N 100 (з наступними змінами), середньомісячна заробітна плата визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів . У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Середньомісячне число робочих днів згідно з графіком роботи ПАТ «Київсоюзшляхпроект» (в січні 2015 р. - 10 днів, зарплата - 5400 грн., в лютому 2015 р. - 12, зарплата - 4200 грн.) за останні два календарні місяці перед звільненням складає: 10+12 : 2 = 11. Середньоденна заробітна плата позивача, визначена виходячи з виплат за останні ( січень 2015 р. - 5400 грн. , лютий 2015 р. - 4200 грн. ) фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні перед звільненням шляхом ділення на число відпрацьованих робочих днів (11 днів) складає: 5400 +4200 : 2: 11= 436 грн. 36 коп.. Середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, з 24.03.2015 р. по 02.07.2015 р., складає: 4800 грн. ( середній заробіток за місяць) х 3 (кількість повних місяців - квітень, травень, червень) = 14400 грн. + 436 грн. 36 коп. ( середньоденний заробіток) х 4 ( кількість днів у березні - 2 дні та у липні - 2 дні) = 16145 грн. 44 коп.. Відповідач не довів відсутності вини у затримці розрахунку при звільненні позивача, тому відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП повинен виплатити крім заборгованості по заробітній платі за період часу з червня 2013 р. по березень 2015 р. в сумі 162004 грн. 15 коп., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 16145 грн. 44 коп.. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача доведені та підлягають задоволенню частково, у частині стягнення заборгованості по заробітній платі за період часу з червня 2013 р. по 23.03.2015 р. в загальній сумі 162004 грн. 15 коп., а також середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні з 24.03.2015 р. по 02.07.2015 р. в сумі 16145 грн. 44 коп., всього у сумі 178149 грн. 59 коп., у частині зобов»язання відповідача збільшувати заробітну плату на кількість робочих днів з 02.07.2015 р. по день фактичного розрахунку відмовляє. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК суд допускає негайне виконання рішення в частині виплати заробітної плати за один місяць в сумі 4800 грн.. Відповідно до ст. 88 ЦПК суд присуджує з відповідача у дохід держави судовий збір за стягнення заробітної плати у сумі 1781 грн. 50 коп.. На підставі наведеного, ст. ст. 47, 116, 117, 221, 232, 233 КЗпП України,

Outcome: partial