Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання в порядку спадкування за законом права приватної власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті її матері - [PERSON]. В позовній заяві позивач вказала, що [INFO] року померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області. Вона є єдиним спадкоємцем цієї спадщини за законом, а тому у передбачений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріус відмовив у видачі цього свідоцтва у зв'язку з відсутністю оригіналу державного акту на землю. В судовому засідання представник позивача [PERSON] заявлений позов підтримав та просив його задовольнити, оскільки позивач у передбаченому законом порядку прийняла спадщину померлої матері, однак через відсутність держаного акту на земельну ділянку та неможливість його відновити, позбавлена права у позасудовому порядку оформити спадщини померлої матері. Представник відповідача - Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання не прибув, надавши до суду заяву про розгляд справи без нього (заява №02-16/288 від 11 грудня 2015 року). Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У зв'язку з цим суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без участі представника відповідача. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши позовну заяву позивача, а також надані сторонами письмові докази, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, суд відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла мати позивача [PERSON] - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданим [INFO] року Тираспільським відділом ОРАЦС р.Молдова, актовий запис про смерть №462 від [INFO] року. Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та померлою [PERSON], як між донькою та матір'ю, підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] виданим 21 квітня 1967 року відділом РАЦС м.Тираспіль р.Молдова, де в графі «мати» вказано [PERSON], та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим 29 лютого 1992 року цим же відділом РАЦС, відповідно до якого позивач 29 лютого 1992 року уклала шлюб з [PERSON], змінивши своє прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). До складу спадкового майна померлої [PERSON] ввійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [NUMBER] площею 2.70 га., яка розташована в межах Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області та належала їй відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 15 березня 2004 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області. Окрім цього, до спадкового майна померлої [PERSON] ввійшла квартира [ADDRESS] Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За відсутності заповіту право на спадкування отримують особи, зазначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Судом встановлено, що за життя померла [PERSON] склала заповіт, яким належну їй квартиру заповіла позивачці [PERSON] Належна померлій земельна ділянка вказаним заповітом охоплена не була. 22 жовтня 2015 року державним нотаріусом Тираспільського нотаріального округу р.Молдова позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на належну померлій [PERSON] квартиру. Відповідно до ст.1223 ЦК України позивач [PERSON] є спадкоємцем спадкового майна померлої [PERSON] у вигляді земельної ділянки за законом першої черги. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину, або відмовитись від її прийняття. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України). Судом на підставі довідки житлово-експлуатаційного управління домоволодіння №8 м.Тираспіль встановлено, що позивач [PERSON] та померла [PERSON] на день смерті останньої проживали разом в одному помешканні. Окрім цього, у встановлений законом строк позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини померлої матері. Відтак, позивач [PERSON] є такою, що прийняла спадщину померлої [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно. Матеріали справи містять належні докази звернення позивача до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, зокрема державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, який втрачений, оголошення про що було розміщено в газеті «Вісті Кодимщини» №47 від 21 листопада 2015 року. Відсутність оригіналу зазначеного правовстановлюючого документу відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії та відмови у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Крім цього, відповідно до ст.392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Зазначені обставини свідчать про неможливість захисту порушеного права позивача в позасудовому порядку, тому обраний нею спосіб захисту цього порушеного права відповідає ст.16 ЦК України, у зв'язку з чим її позов підлягає задоволенню, оскільки вона є такою, що у передбаченому законом порядку прийняла спадщину померлої матері [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved