Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 04.03.2003 Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №47. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 04 березня 2003 року зареєстрував шлюб із відповідачем. Вказує, що у сторін спільне життя не склалося, фактично у шлюбних відносинах не перебувають, спільного господарства не ведуть. Вказує, що подальше існування шлюбу буде суперечити його моральним засадам, примирення та подальше збереження сім`ї є неможливим. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 08.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Позивач у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив заочному розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, хоча згідно з ст.130 ЦПК України належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу заочно за її відсутності на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України. З`ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке. Судом встановлено, що Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції 04 березня 2003 року зареєстровано шлюб між сторонами, про що складено відповідний актовий запис №47 та що стверджується повторним свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] , виданим 08.06.2021. Сімейне життя між сторонами не склалось, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі міцної сім`ї вони не утворили, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин та їх шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що в позивача та відповідача відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного, без яких повноцінна сім`я існувати не може, не підтримують подружніх відносин, наведені обставини приводять суд до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечать інтересам сторін, сім`я розпалась остаточно та шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved