Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів - [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання ідеальної частки у спільній сумісній власності. Свої позовні вимоги мотивує наступним. 21 вересня 2002 року на підставі розпорядження Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації №62-933 було видано свідоцтво про право власності на житло, згідно з яким квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності сторонам у справі в рівних долях. 14 жовтня 2014 року право спільної сумісної власності сторін було зареєстроване в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, запис в реєстровій книзі №7721. Позивач з відповідачем-1 [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 1982 року по 26 лютого 2008 року . 20.11.2008 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], а позивач 09.10.2013 року уклав шлюб з [PERSON] В силу зазначених обставин між позивачем і відповідачами склалися неприязні стосунки, в силу яких вони не можуть спільно проживати у належній їм квартирі. У нотаріальному порядку визначити ідеальні частки кожного із співвласників у квартирі сторони домовитися не можуть, що і стало підставою для звернення до суду. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Відповідачі 1, 2 - [PERSON], [PERSON] позов визнали, проти задоволення позову не заперечували. Відповідач 3 - [PERSON] в судові засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується належними доказами, як зазначили інші відповідачі, перебуває у післяопераційному стані, тому направити заяву не має можливості. Вислухавши у судовому засіданні пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 вересня 2004 року Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією видано свідоцтво про право власності на житло. Згідно вказаного свідоцтва, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 78, 32 кв.м., належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних долях. Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], - житлова площа квартири складає 44, 4 кв.м. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох чи більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб'єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Викладені позивачем обставини про його рівну частку у спільній сумісній власності є обґрунтованими, відповідно, частка позивача у спільній власності сторін складає ? частину. Отже, позов про визначення частки позивача у спільній сумісній власності в розмірі ? частки квартири [ADDRESS] підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved