Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись 17.12.2013 р. до суду, просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь 51909 грн. 52 коп. в якості неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в період із серпня 2011 по 01 грудня 2013 року, присуджених на її користь до стягнення з відповідача рішенням Рівненського міського суду від 20 вересня 2011 року. В судове засідання позивач та її представник [PERSON] не з'явилися, подавши від імені представника у порядку ч.2 ст.158 ЦПК України письмове клопотання про розгляд справи за їх відсутності, де представник також вказала, що вимоги своєї довірительки підтримує та з мотивів, наведених нею у позовній заяві, просить задовольнити позов у повному обсязі, не заперечивши проти проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній даних і доказів. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином - поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи за його відсутності чи повідомлення про причини неявки до суду від відповідача не надійшло. Відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. На підставі поданих позивачем, як письмових доказів, копій документів судом встановлено, що 21 вересня 2011 року Рівненським міським судом Рівненської області було видано виконавчий лист №2-5473/11 про стягнення з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] аліментів на дочку - [PERSON], [INFO], в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 19 серпня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Цього ж дня, тобто 21.09.2011 р. Рівненським міським судом було видано виконавчий лист №2-5473/11 про стягнення з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] аліментів на її утримання по 100 грн. щомісячно, починаючи з 19 серпня 2011 року і до досягнення дочкою [PERSON], [INFO], трирічного віку, - до [INFO]. 28 жовтня 2011 року видані судом виконавчі документі були пред'явлені стягувачем [PERSON] для примусового виконання у відділ державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції, на підставі чого державним виконавцем Матвійчук І.О. вказаного підрозділу державної виконавчої служби 11 листопада 2011 року було винесено дві постанови про відкриття виконавчого провадження, відповідно за №29832214, №29832306. Проте, починаючи з дати винесення державним виконавцем постанов про відкриття виконавчого провадження і по день звернення [PERSON] до суду з позовом про стягнення з [PERSON] неустойки за прострочення сплати аліментів, відповідач, як боржник у виконавчому провадженні, злісно ухиляється від сплати аліментів на дитину і дружину, що вбачається з наданого позивачкою суду розрахунку заборгованості по аліментах, виконаного станом на 10.12.2013 р. державним виконавцем Конощук Р.А. відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції. Як видно із зазначеного розрахунку, розмір заборгованості відповідача (боржника) перед позивачем (стягувачем) зі сплати аліментів становить: 10967 грн. 74 коп. - сума заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини, що утворилася за період з 19.08.2011 р. по 01.12.2013 р., 580 грн. 74 коп. - сума заборгованості зі сплати аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, що утворилася за період з 19.08.2011 р. по [INFO]. Відповідно до частин першої, другої статті 196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Як вбачається з обчисленого позивачем й не спростованого відповідачем розрахунку неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, виконаного станом на 01.12.2013 р., розмір такої неустойки становить: за прострочення сплати аліментів на дитину - 47432 грн. 62 коп., за прострочення сплати аліментів на дружину - 4476 грн. 90 коп. Таким чином, до стягнення підлягає сумарно 51909 грн. 52 коп. Позивач також документально підтвердила понесені нею судові витрати у виді сплаченого при пред'явленні позову судового збору в сумі 519 грн. 11 коп., тому вказані витрати підлягають до стягнення на її користь з відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, відомостей про свій матеріальний та (або) сімейний стан не подав, а відтак, суд вважає встановленою наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, тобто, що заборгованість зі сплати аліментів виникла саме з вини їх платника. Виходячи з наведених норм сімейного законодавства, встановлених судом обставин справи і визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved