Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу в 18 лютого 2020 року. В підтвердження пред`явлених позовних вимог посилається на те, що в 2008 році він з відповідачкою зареєструвала шлюб. В період вказаного шлюбу, а саме [INFO] , відповідачка народила дитину, батьком якої позивач зареєстрований на підставі ст..122 СК України. Однак з 14.02.2014 року по 23.11.2017 року позивач перебував в ДУ «Снігурівська виправна колонія (№5)», із відповідачкою в той період не мав жодних побачень. Фактично спільне життя сторін по справі припинилось в 2012 році, коли відповідачка переїхала проживати в Донецьку область і сторони перестали вести спільне господарство, підтримувати стосунки, сім`я фактично припинила своє існування. В зв`язку з вищевикладеним просить позовні вимоги задовольнити. 13.03.2020 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явився, проте направив на адресу суду заяву в якій просив розгляд справи провести без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, проте також направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище набуте у шлюбі « [PERSON] ». Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України визначено, що у випадку якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 26.02.2008 року сторони зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 34, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] ( а.с.9). [INFO] від шлюбу у сторін по справі народився син - [PERSON] , що підтверджується фотокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.02.2015 року ( а.с.7). Шлюбні відносини на момент розгляду справи в суді сторони не підтримують, проживають окремо. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Таким чином судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В своїй заяві відповідачка виявила бажання залишити їй прізвище набуте у шлюбі « [PERSON] », що є її правом. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, згідно яких судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений при зверненні з позовом до суду судовий збір, що становить 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved