Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON], [PERSON], Харківської міської ради, третя особа Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» в якому просить скасувати розпорядження Відділу приватизації житлового фонду Харківської міської ради № 15586 від 26.11.2007 року про приватизацію квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. А також просить визнати недійсним свідоцтво № 1-07-291881 від 26.11.2007 року про право власності на житло, видане на ім'я [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.11.2011 року на імя [PERSON] Виконавчим комітетом Ленінської ради народних депутатав м. Харкова видано ордер № 141484 на житлове приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 26.11.2007 року Виконавчим комітетом Харківської міської ради видано свідоцтво про право власності на житло, згідно з яким, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] отримали на праві спільної часткової власності квартиру [ADDRESS]. розмір часток у праві спільної сумісної власності є рівним та складає по 1/3 на кожного із співвласників. [PERSON] вважає приватизацію квартири недійсною оскільки, заява на приватизацію квартири не була підписана позивачем, а лише його батьком [PERSON], який займався оформленням документів на приватизацію. Про те, що позивачем вже використано право на приватизацію житла, він дізнався лише в 2014 році, коли ознайомився із свідоцтвом про право власності на житло від 26.11.2007 року квартири [ADDRESS]. Таким чином, на думку позивача, на момент приватизації було відсутнє воєвиявлення Позивача на приватизацію квартири, що є основною умовою передачі житлового фонду у власність громадян, та порушено його конституційне право на житло. дане порушення законодавства позбавляє можливості позивача реалізувати своє право на приватизацію житла. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Пояснив, що при оформленні приватизації, його згоди на приватизацію квартири не було отримано, про те, що ним використано право на приватизацію житла йому стало відомо лише в 2014 році. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали та просили його задовольнити. Вважають, що порушили права свого сина під час приватизації квартири, оскільки не знали, що таким чином позбавляють його права мати своє житло та безоплатно його приватизувати. Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не з'явився про причини неявки суду не повідомив, були повідомлені своєчасно та належним чином. Третя особа Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» у судове засідання не з'явилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про те , що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав: У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 07.11.2011 року на імя [PERSON] Виконавчим комітетом Ленінської ради народних депутатав м. Харкова видано ордер № 141484 на житлове приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 4) 26.11.2007 року Виконавчим комітетом Харківської міської ради видано свідоцтво про право власності на житло, згідно з яким, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] отримали на праві спільної часткової власності квартиру [ADDRESS]. розмір часток у праві спільної сумісної власності є рівним та складає по 1/3 на кожного із співвласників.(а.с. 5) Згідно ст.345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч.4 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію житла належить громадянам, які постійно проживають в цих квартирах (будинках). Згідно ч.2 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача займаних квартир у власність здійснюється за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї, які постійно проживають в даній квартирі (будинку). Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сімї та прописку , а також з копії паспорту позивача - [INFO] зареєстрований за місцем проживання у квартирі [ADDRESS] з 05.02.2002 року, тобто на час приватизації квартири (26.11.2007 року) він був неповнолітньою особою, яка мала права на приватизацію цього житла. Відповідно до ст.ст. 6, 34 Сімейного Кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). Так як, на момент приватизації квартири позивач був неповнолітнім, його майнові інтереси під час приватизації квартири представляли його батьки. Тому, заява батьків позивача, в тому числі і з врахуванням неповнолітнього сина від приватизації є законною і не може бути розцінена як порушення прав неповнолітньої дитини, оскільки батьки діяли в межах своїх прав, та в інтересах дитини. Отже, суд прийшов до висновку, що приватизація квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], проведена у відповідності з вимогами Закону України « Про приватизацію державного фонду» із врахуванням волі мешкаючих в квартирі повнолітніх осіб, тому відсутні підстави для скасування свідоцтва про право власності на житло, видане 26.11.2007 року на імя [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Позивач не надав суду інших доказів того, що під час приватизації квартири, його права були порушені та потребують захисту. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог [PERSON] в зв'язку з їх безпідставністю. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed