Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія горизонт», треті особи: [PERSON] , Товариство з обмеженою відповідальністю «Експерт-Сервіс Плюс» про розірвання договору іпотеки. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 18 листопада 2009 року він уклав договір іпотеки №54429-89 з Акціонерним банком «Київська Русь», предметом якого є нерухоме майно: земельна ділянка, яка розташована на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області (цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства), площею 1,9000 га, кадастровий номер 5324081900:00:015:0006), що належить йому на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №360212, виданого Полтавською районною державною адміністрацією 12.06.2008 року. Відповідно до п. 1.1. вказаного договору, іпотека забезпечує вимоги іпотекодержателя за кредитним договором № 1230-01 від 20 листопада 2007 року, укладеним між Акціонерним банком «Київська Русь» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Експерт-Сервіс Плюс». Надалі ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 11 травня 2016 року у справі № 529/947/19-ц задоволено частково апеляційну скаргу [PERSON] на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 19 вересня 2013 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Експерт-Сервіс Плюс» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 130-01 від 20 листопада 2007 року на загальну суму 5053929,29 грн., відповідно до якої скасовано вказане судове рішення. Ухвалено нове рішення, яким стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Київська Русь» заборгованість за кредитним договором в сумі 5053929,29 грн., а провадження у справі за позовом ПАТ «Банк «Київська Русь» до ТОВ «Експерт-Сервіс Плюс» про стягнення заборгованості га кредитним договором закрито. Вказував, що інших судових проваджень, в тому числі в судах господарської юрисдикції, щодо стягнення заборгованості з ТОВ «Експерт-Сервіс Плюс» за кредитним договором № 1230-01 від 20 листопада 2007 року на даний час не має і не було, а тому є всі законні підстави вважати, що основне зобов`язання ТОВ «Експерт-Сервіс Плюс» сплатити заборгованість ПАТ «Банк «Київська Русь» за кредитним договором № 1230-01 від 20 листопада 2007 року є припиненим, а стягнення солідарно заборгованості з [PERSON] та ТОВ «Експерт-Сервіс Плюс» на користь ПАТ «Банк «Київська Русь» в рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором № 1230-01 від 20 листопада 2007 року на загальну суму 5053929,29 грн., на даний час є спірним. До того ж, строк з якого почався відлік часу пред`явлення вимоги до боржників, починається з дати порушення прав кредитора щодо погашення тіла кредиту та нарахованих відсотків, згідно встановленого графіку погашення заборгованості, тобто з 18 листопада 2011 року, з якого протягом трирічного строку мав право банк пред`явити саме позов, чого не зробив кредитор та пропустив строк давності. Таким чином, у зв`язку з відсутністю звернення стягнення на предмет іпотеки, порушення строку позовної давності, відсутністю вимог до основного позичальника, відсутністю істотних умов в договорі іпотеки стосовно визначення строку дії договору іпотеки, просив розірвати договір іпотеки № 54429-89 від 18 листопада 2009 року, що укладений між АБ «Київська Русь» та ним, предметом якого є нерухоме майно: земельна ділянка, яка розташована на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області (цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства), площею 1,9000 га, кадастровий номер 5324081900:00:015:0006). Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 08 квітня 2020 року у справі відкрито провадження та призначено провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.37, 38). Ухвалою суду від 08 липня 2020 року за клопотанням позивача ТОВ «Фінансова компанія Горизонт» залучено у якості співвідповідача у справі за даним позовом (а.с.152, 153). В судове засіданні позивач [PERSON] не прибув, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія Горизонт» адвокат Салівон В.І. в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні. Представник відповідача ПАТ «Банк «Київська Русь» у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно і належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем знаходження відповідно до п.4 ч.8 ст.128, ст.131 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили, відзив на позовну заяву не подав. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні вважав позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Представник третьої особи ТОВ «Експерт-Сервіс Плюс» в заяві до суду просив справу розглянути без його участі, вважав, що позов підлягає задоволенню. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, думку третьої особи, дослідивши докази, надані позивачем, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 18 листопада 2009 року між [PERSON] та Акціонерним банком «Київська Русь» був укладений договір іпотеки №54429-89, який посвідчений приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Воронковою О.А. за реєстровим № 1813. Предметом договору іпотеки є нерухоме майно, а саме: земельна ділянка, яка розташована на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 1,9000 га, кадастровий номер 5324081900:00:015:0006, що належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №360212, виданого Полтавською районною державною адміністрацією 12 червня 2008 року (а.с.31-35). Відповідно до п. 1.1. договору, іпотека за цим договором забезпечує вимоги іпотекодержателя за кредитним договором № 1230-01 від 20 листопада 2007 року, укладеним між Акціонерним банком «Київська Русь» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Єксперт-Сервіс Плюс», за умовами якого останній зобов`язаний по 18 листопада 2011 року включно в порядку, строки та на умовах, встановлених кредитним договором, повернути іпотекодержателю кредит у розмірі 2800000 грн., сплатити відсотки за користування ним у розмірі 25% річних та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором. Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 19 березня 2013 року позов ПАТ «Банк» «Київська Русь» до [PERSON] та ТОВ «Експерт-Сервіс Плюс» про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 1230-01 від 20 листопада 2007 року та за договором поруки № 54437-89 від 18 листопада 2009 року - задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю «Експерт-Сервіс Плюс» на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», в рахунок відшкодування заборгованості за кредитом 5 053 929 грн. 29 коп. Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 16 травня 2016 року по справі № 529/947/13-ц апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Диканського районного суду Полтавської області від 19 березня 2013 року скасовано, та ухвалено нове рішення, яким вирішено стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Київська Русь» заборгованість за кредитом в сумі 5 053 929,29 грн. (основна сума заборгованості за кредитом - 2 609 103,20 грн., відсотки за період з 20 листопада 2007 року по 21 липня 2013 року - 2 074 286,81 грн., заборгованість по пені за несвоєчасну сплату відсотків у розмірі подвійної ставки НБУ - 40 905,54 грн., заборгованість по пені за несвоєчасне повернення я кредиту - 191 072 грн. 13 коп., 3% річних 130 812,57 грн., інфляційні - 774904 коп.) та судовий збір в розмірі 3441,00 грн. Провадження у справі за позовом ПАТ «Банк «Київська Русь» до ТОВ «Експерт-Сервіс Плюс» про стягнення заборгованості за кредитним договором закрито, у зв`язку з тим що спори між юридичними особами підлягають розгляду в господарському суді (а.с.8-10). 29 жовтня 2019 року між ПАТ «Банк» «Київська Русь» та ТОВ «Фінансова компанія Горизонт» укладено договір №UKR-2019-04/ПВ/42 про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки/застави, відповідно до умов якого Банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні Банку, а новий кредитор набуває право вимоги Банку до позичальників, заставодавців та поручителів, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, договорами поруки та договорами застави (а.с.53-56) Таким чином, 29 жовтня 2019 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «Фінансова компанія Горизонт» укладено Договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки/застави, відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону) оформлених Договором від 29 жовтня 2019 року № UKR-2019-04/ПВ/42 про відступлення прав вимоги. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» від 05 червня 2003 року № 898-IV іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно із ч. 1 ст. 7 Закону № 898-IV за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. У площині викладених положень [PERSON] та ПАТ «Банк «Київська Русь», як сторони іпотечного договору, в п. 1.2. передбачили, що іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання всіх зобов`язань позичальника за основним договором наступне нерухоме майно: земельну ділянку площею 1,90 га, кадастровий номер 5324081900:00:015:0006, що передана іпотекодавцю у власність на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 360212, наданого Полтавською районною державною адміністрацією 12 червня 2008 року, зареєстрованій в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010854600223. Цільове призначення земельної ділянки: ведення особистого селянського господарства. Стосовно доводів позивача щодо наявності підстави для розірвання договору іпотеки, слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ст. 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності іпотечного договору всі права, набуті банком та позичальником, як сторонами цього правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Разом з тим, згідно з ч. 5 ст. 3 Закону № 898-IV іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і, за загальним правилом, є дійсною до припинення цього основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Отже, вбачається, що кредитний договір є чинним, оскільки заборгованість за цим договором є непогашеною, а тому зберігається і чинність іпотечного договору. З іншого боку, ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У справі «Sunday Times v. United Kingdom» Європейський суд з прав людини вказав, що прописаний у Конвенції термін «передбачено законом» передбачає дотримання такого принципу права, як принцип визначеності. Суд стверджує, що термін «передбачено законом» передбачає не лише писане право, як-то норми писаних законів, а й неписане, тобто укладені у суспільстві правила та засади моральності суспільства. До цих правил, які визначають сталість правозастосування, відноситься і судова практика. Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба, з належною порадою передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія. У справі «Steel and others v. The United Kingdom» Європейський суд з прав людини зазначив, що вислови «законний» та «згідно з процедурою, встановленою законом», зумовлюють не лише повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права, а й те, що будь-яке рішення суду відповідає меті і не є свавільним. Отже, правові норми та судова практика підлягають застосуванню таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні. Окрім того Європейський суд з прав людини в своїй практиці (рішення від 13 травня 1980 року в справі «Артіко проти Італії (п. 35), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України» (п. 32) визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних. Згідно ч.ч.1, 5 ст.3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Вона має похідний характер від основного зобов`язання і, за загальним правилом, є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно абзацу другого частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання. Натомість Законом України «Про іпотеку» не передбачено такої підстави для припинення іпотеки, як сплив позовної давності до основної чи додаткової вимог кредитора за основним зобов`язанням. Таким чином, якщо інше не передбачене договором, сплив позовної давності до основної та додаткової вимог кредитора про стягнення боргу за кредитним договором і про звернення стягнення на предмет іпотеки (зокрема, й за наявності рішення суду про відмову в цьому позові з підстави пропущення позовної давності) само по собі не припиняє основного зобов`язання за кредитним договором і, відповідно, не може вважатися підставою для припинення іпотеки за абзацом другим частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку». З урахуванням наведеного, сплив позовної давності до основної вимоги про стягнення боргу за кредитним договором, а також до іпотекодавця за договорами іпотеки, не може вважатися підставою для припинення іпотеки та підставою розірвання іпотечних договорів відповідно до статті 17 Закону України «Про іпотеку». Матеріалами справи підтверджено та не заперечується учасниками справи, що грошове зобов`язання ТОВ «Експерт-Сервіс Плюс» за договором про надання кредиту залишилось не виконаним, за ним здійснено зворотне відступлення права вимоги від ПАТ «Банк «Київська Русь» до ТОВ «Фінансова компанія Горизонт», а тому недоведеність виконання позичальником в повному обсязі своїх зобов`язань за кредитним договором обумовлює відсутність передбачених законом підстав вважати припиненою іпотеку за іпотечним договором, укладеного в забезпечення такого зобов`язання, а також підстав для розірвання іпотечних договорів. Таким чином, наведені позивачем обставини не можуть бути підставою для розірвання оскаржуваного договору іпотеки № 54429-89 від 18 листопада 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Воронковою О.А. за реєстровим № 1813, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, якими передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed