Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до Кролевецького районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та дружину, мотивуючи свої вимоги тим, що з 29 березня 2017 року перебуває в шлюбі з відповідачем, за час якого [INFO] року у них народилась дочка [PERSON]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин між ними, кожен з них має протилежні погляди на сімейні цінності та майбутнє. З початку 2018 року відповідач припинив належним чином забезпечувати її та їх дочку, він відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання дитини, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. На даний час вони проживають окремо. Вона (позивач) не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, практично у всьому собі відмовляє, щоб забезпечити дочці належні соціально-побутові умови. Відповідач не працює. Наскільки їй відомо, аліменти він нікому не сплачує, стягнення по виконавчим документам з нього не проводяться, інших неповнолітнійх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина він не має. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1200 грн. 00 коп. щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її ([PERSON].) утримання в розмірі 1000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до досягнення [PERSON] трьох років Сторони, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України викликались в судове засідання, однак до суду не з'явились. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.17). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання позивача суд вирішив можливим розглянути справу у її відсутність. Відповідач про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 8). Сторони проживають окремо, місце проживання позивача зареєстровано за адресою: [ADDRESS] що підтверджується витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодро реєстрації місця проживання, довідкою виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області від 23.10.2018 року №3486 (а.с.7, 9); місце проживання відповідача зареєстровано за адресою: [ADDRESS], що підтверджується інформацією Бистрицької сільської ради Кролевецького району Сумської області від 22.11.2018 року (а.с.11). За змістом позову дитина [PERSON] проживає разом з матір'ю. Між сторонами відсутня домовленість щодо утримання дитини та позивача, як дружини, з якою проживає дитина. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Стаття 141 СК України передбачає, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно пунктів 1, 2, 3, 3-1, 4 частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» з 1 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років становить 1626 грн., тому мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину віком до 6 років повинен становити не менше 813 грн. (50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку). Згідно ч.ч. 1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно з частинами 2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, діючим законодавством передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання незалежно від того, чи працює вона та від її матеріального стану. Виникнення у неї права на утримання повязується лише з однією умовою - відповідним матеріальним станом чоловіка - батька дитини. Право на утримання у дружини - матері існує паралельно із правом дитини на утримання від батька і не залежить від нього. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.80 СК України). За змістом позову дитина [PERSON], [INFO], проживає з матір'ю (позивачем), а тому остання має право на утримання від чоловіка - батька дитини (відповідача) до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимогі на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За заявленими вимогами позивач просить стягувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1200 грн. щомісячно та на її утримання у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. При визначенні розміру аліментів, які будуть стягуватися на дитину, суд враховує стан здоров'я дитини, про який є підстави вважати, що він є задовільним, оскільки позивач не зазначила і не довела протилежного; матеріальне становище дитини, яке на сьогодні залежить від доходів матері, яка, за змістом позову, не працює, здійснює догляд за дитиною віком до трьох років. Також суд враховує, що відповідач є працездатним, про незадовільний стан здоров'я та наявність у нього інших утриманців суду не повідомив, і він повинен влаштовувати своє життя так, щоб утримувати себе та виконувати свої батьківські обов'язки стосовно дитини, в тому числі утримувати її і розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При визначенні розміру коштів на утримання [PERSON] суд враховує, що відповідач є працездатним, про незадовільний стан здоров'я та наявність у нього інших утриманців суду не повідомив і він повинен надавати матеріальну допомогу дружині, з якою проживає дитина. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. На позивача покладений обов'язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог. Тобто, відповідно до вимог ст.12, 13 ЦПК України - позивач повинна була довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 78-80 ЦПК України, зазначені нею обставини. Позивачем не надано доказів, на які вона посилається як на підставу своїх вимог про те, що розмір аліментів на дитину повинен становити 1200 грн., а також про те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дружині у розмірі 1000 грн. щомісячно. У відповідності до ч.7 ст.81 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, положення ст.ст. 80, 84, 180 - 182, 184 СК України, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], розмір яких суд визначає 813 грн. 00 коп. щомісячно з щорічною індексацією відповідно до закону, вказаний розмір, на думку суду, буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача, а також аліменти на дружину до досягнення дитиною [PERSON] трьох років у розмірі 500 грн. щомісяця, який, на думку суду, є достатнім для розумних потреб позивача. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити за їх необгрунтованості. Враховуючи положення ч.1 ст.79 та ч.1 ст.191 СК України стягнення аліментів присуджується відповідачу від дня пред'явлення позову. Згідно ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1409 грн. 60 коп. та на підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.ст. 79, 80, 84, 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial