Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про встановлення факту на частину спадщини за законом. Заявлені позовні вимоги мотивував тим, що 21.10.1996 року помер його батько, [PERSON]. Мати, [PERSON] померла 05.12.1975 року. Заповіти батьки не оформляли, оскільки довіряли квартиру [ADDRESS] дітям йому та його сестрі [PERSON] Він та його сестра завжди знаходилися в добрих сімейних стосунках, хоча проживали окремо та у нього не було ніяких сумнівів, що він є спадкоємцем частини квартири по вул. Маршала Батицького, 3 у м. Харкові. У звязку з чим заяву про прийняття спадщини він не писав. Однак, 21.02.2015року [PERSON] ці відносини порушила, та заявила, що він не є спадкоємцем, так як всі документи вона оформила не себе. З огляду на викладене позивач фактично просить суд встановити факт прийняття спадщини за законом на частину квартири [ADDRESS]. після смерті, [PERSON], який помер 21.10.1996 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити з підстав викладених у ньому. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував та просив у його задоволенні відмовити з підстав викладених у запереченні. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що ордер №43, виданий Харківським спеціалізованим управлінням №229 «Теплобуд» 12.08.1976року на право зайняття жилого приміщення [ADDRESS] (перейменована на вул. Маршала Батицького), [PERSON] та його дочкою [PERSON] /а.с.38/. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] 1-ВЛ №070326 [PERSON] помер 21.10.1996 році /а.с.3/. Згідно довідки з місця проживання та склад сімї та прописку Дільниці №30 від 21.04.2015року №1481, за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] власник з 15.09.1978 року та [PERSON] батько з 15.09.1978року по 21.10.1996рік. Квартира приватизована /а.с.40/. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, видане ЗАТ «Сантехмонтаж-60» 11.06.1998року, власником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності дійсно є [PERSON]. Зареєстровано в реєстровій книзі за №614 /а.с.41/. З відповідей Харківського обласного державного нотаріального архіву Головного територіального управління юстиції у Харківській області №1998/01-21 від 31.07.2015року та №2124/01-21 від 18.08.2015року, вбачається що 15.08.1997року до Третьої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом звернувся син померлого [PERSON] [PERSON]. Його заяву було прийнято, зареєстровано в книзі обліку та реєстрації спадкових справ 15.08.1997 року за порядковим №505, заведено спадкову справу №326/1997. 15.08.1997 року державним нотаріусом Третьої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] були видані: за реєстром №2-2614 свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, що складається з грошових вкладів з відсотками, компенсаціями та індексаціями, що знаходяться в ощадбанку №6212 Київського району м.Харкова на рахунках №№0577293, 07702871; за реєстром №2-2615 свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, що складається з акцій ВАТ «Харківський науково-технічний комплекс». Свідоцтва видані сину померлого [PERSON]. Рішенням Московського районного суду м.Харків від 06.05.1998 року, визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на імя [PERSON] на акції ВАТ «Харківський науково-технічний комплекс» /а.с.77- 89/. Згідно із\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 4\~Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України\~Цивільний кодекс\~застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності\~ЦК України, положення цього Кодексу\~застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином, до спірних правовідносин щодо прийняття спадщини, яка відкрилася 21 жовтня 1996 року, застосовуються положення\~ЦК УРСР\~в редакції 1963 року. Системний аналіз положень\~Розділу VІІ «Спадкове право»\~\~ЦК УРСР\~в редакції 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно\~ст.524 ЦК УРСР\~(чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Згідно із ст. ст.\~529,\~530 ЦК УРСР\~в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують в рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Відповідно до ст. ст.\~548,\~549 ЦК УРСР\~в редакції 1963 року для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом достовірно встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON] та приватизована 11.06.1998р. згідно з\~Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Таким чином, отримавши свідоцтво про право власності на житло [PERSON] набула право власності на вищевказану квартиру. Свідоцтво про право власності дає підстави для реєстрації набутого права власності на майно у відповідних державних органах. Отже, на час смерті [PERSON] 21.10.1996року, квартира не була об'єктом права власності і не належала йому на праві приватної власності, а тому не входила до складу спадщини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що доводи позивача не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, є необґрунтованими, недоведеними, у зв'язку з чим суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed