overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], у якому з урахування поданої ним 30 жовтня 2017 року заяви про збільшення позовних вимог просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 38400 гривень і моральну шкоду у розмірі 41600 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 17 грудня 2016 року з вини відповідача [PERSON] у м. Олександрії по вул. 6 грудня навпроти будинку №138 сталося ДТП. Учасниками ДТП були водії [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], та [PERSON], який з дозволу власника [PERSON] керував автомобілем [NUMBER]. У ході ДТП автомобілем під керуванням [PERSON] здійснено наїзд на припаркований автомобіль позивача, при цьому удар був завданий у ліву частину автомобіля позивача. Винуватцем ДТП є [PERSON] Внаслідок ДТП задано матеріальну шкоду у зазначеному вище розмірі, яка полягає у вартості відновлювального ремонту, який провів позивач. Заявлена сума моральної шкоди обґрунтована переживаннями позивача через неможливість справедливого відшкодування завданих йому збитків, невідшкодуванням у добровільному порядку завданої відповідачем шкоди, неможливістю реалізувати плани щодо оплати за придбаний будинок за рахунок продажу автомобіля та виїзду за кордон на заробітки. За таких обставин позивач стверджує, що зміна звичного способу життя викликала у нього постійні переживання, розлад сну, нервовість. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] підтримали позов та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судових засіданнях 30 березня і 3 квітня 2018 року подав заяви про визнання позову, у яких зазначив, що він у порядку ст.206 ЦПК України визнає позов [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої ДТП, у тому числі з урахуванням поданої представником позивача заяви про збільшення позовних вимог від 30 жовтня 2017 року. Також [PERSON] зазначив, що визнає свою вину у ДТП та суму завданої позивачу матеріальної шкоди у розмірі 38400 гривень та моральної шкоди у розмірі 41600 гривень. [PERSON] зазначив, що правові наслідки визнання позову, передбачені ст.206 ЦПК України йому відомі і зрозумілі. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] подав заяву про визнання позову, яка не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України слід розподілити таким чином: половина витрат зі сплати судового збору у сумі 400 грн. має бути повернута позивачу з державного бюджету, а інша половина у розмірі 400 грн. покладається на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], у якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 17 грудня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за № 2373, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачкою не склалось. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 17 грудня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис за № 2373(а.с.5). Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне господарство між сторонами не ведеться. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. За таких обставин суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся з позовом до Артемівської міської ради про визнання за ним права власності на жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований за адресою [ADDRESS], в порядку спадкування, який залишився після смерті його батька [PERSON]., померлого [INFO]. Вказане спадкове належало його батьку відповідно до свідоцтва про право власності. Він є спадкоємцями 1-ої черги вказаного майна, оскільки він є рідним сином спадкодавця. На підставі вищевикладеного просить суд визнати за ним право всланості в порядку спадкування на жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований за адресою [ADDRESS]. Ці обставини і з'явилися підставою позову. В судовому засіданні представник позивач наполягає на задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні представник відповідач позовні вимоги визнав. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], [PERSON]., помер [INFO]. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] позивач [PERSON], [INFO], є сином [PERSON].. Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 15.10.1983 року, яке видане взамін свідоцтва про право власності на будівництво від 14.09.1953 року Артемівською міською радою народних депутатів №475/1, власником будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] належить [PERSON] Згідно довідки Першої Артемівської державної нотаріальної контори від 19.08.2014 року за № 1176/01-16 після смерті [PERSON], померлого [INFO], спадкова справа не відкривалася, тобто ніхто не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Згідно ст.. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. У відповідності із ст. 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Відповідно до ст.. 174 ч.4 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За наведених обставин позовні вимоги про визнання права власності на житлове приміщення по праву спадкування підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до Артемівської міської ради про визнання за ним права та обов'язки забудовника в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS], який залишався після смерті його діда [PERSON], який помер [INFO]. Позивач проживав в казаному будинку з батьками і після їх смерті продовжує проживати в даному будинку. Він є єдиним спадкоємцем, так як його батьки померли, батько [PERSON] помер [INFO], мати [PERSON] померла [INFO]. Однак оформити спадщину в установленому законом порядку не має можливості, оскільки, при оформленні спадкування було виявлено, що його дід у встановленому законом порядку не зареєстрував спадкове майно та не прийняв його до експлуатації. Ці обставини і з'явилися підставою позову. В судовому засіданні представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог. Представник відповідач у судовому засіданні проти позовних вимог не заперечує. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно свідоцтва про смерть актовий запис № 231 [PERSON], помер [INFO]. Згідно свідоцтва про смерть актовий запис № 239 [PERSON], помер [INFO]. Згідно свідоцтва про смерть актовий запис № 694 [PERSON], померла [INFO]. Згідно згоди на виробництво робіт по будівництву від 13.05.1959 року №59 інспекція Держархбудконтролю [PERSON] отримав згоду на будівництво жилого будинку за адресою [ADDRESS]. Згідно договору від 16.05.1959 року [PERSON] надана в безстрокове користування земельна ділянка для будівництва житлового будинку на право особистої власності за адресою [ADDRESS], площею 600 кв.м.. Згідно п.8 Постанови №7 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Згідно ст.. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до Бродівської міської ради, у якому просить суд, причини пропуску строку подачі заяви на прийняття спадщини визнати поважними, постановити рішення, яким визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви в Бродівську державну нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру власниками квартири за адресою [ADDRESS], є в рівних частках , він [PERSON] , його мама [PERSON] і його батько [PERSON]. [INFO] помер його батько [PERSON]. На час смерті і протягом шести місяців після смерті батька в даній житловій квартирі постійно була зареєстрована і проживала його мати [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно. При житті його покійна мати жодних заповітів не складала. В склад спадкового майна, що залишилось після смерті мами входить 2/3 частки житлової квартири за адресою [ADDRESS], Позивач зазначає, що строк пропуску для подачі заяви в нотаріальну контору є незначним, а тому дані причини пропуску строку для подачі заяви на прийняття спадщини просить вважати поважними. Коли він звернувся в Бродівську нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, йому в усній формі було відмовлено, та роз'яснено, що він пропустив строк прийняття спадщини і може його поновити тільки в судовому порядку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Представник відповідача Бродівської міської ради - Данильчук А. подав суду письмову заяву, в якій зазначив, що позов [PERSON] визнає та просить справу розглядати за відсутності представника відповідача. Суд розглянув справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Факт відкриття спадщини підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] та [PERSON] (а.с.8,9). Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] належало по 1/3 житлового будинку [ADDRESS] (а.с.10). Встановлено, що після смерті [PERSON] спадщину ніхто не прийняв, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Виходячи з наведеного, враховуючи, що строк, який пройшов між відкриттям спадщини і зверненням до нотаріальної контори є незначним, суд приходить до висновку, що позивачеві слід визначити додатковий строк на прийняття спадщини тривалістю два місяці, оскільки причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини суд визнає поважними. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до Василівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, третя особа - Полтавська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, посилаючись на те, що після смерті [PERSON], яка настала [INFO] року, відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою [ADDRESS]. Він являється єдиним спадкоємцем за заповітом на вказане спадкове майно. Враховуючи вказане, просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою [ADDRESS] В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явився та подали заяви, в яких просять розглянути справу за їх відсутності, не заперечили проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], про що 11.02.2014 року виконавчим комітетом Василівської сільської ради Полтавського району складено відповідний актовий запис за №2 та видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема на приватизовані земельні ділянки загальною площею - 0,79 га., передані для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства в с. Василівка, Полтавського району, та житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться по [ADDRESS] 12 квітня 2011 року [PERSON] склав заповіт, за яким все належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповів в своєму синові - [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного Кодексу України, право на спадкування мають особи, визначенні у заповіті. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В установлений термін ст. 1269 Цивільного кодексу України строк позивач подав до Полтавської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини на майно померлого [INFO] року [PERSON]. Згідно постанови про відмову у вчинення нотаріальної дії №02-31/710, виданої 23.03.2016 року нотаріусом Полтавської районної держнотконтори, на майно померлого [INFO] року [PERSON] відкрита спадкова справа №198/2014 за заявою про прийняття спадщини від [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до виконавчого комітету Чернівецької міської ради, [PERSON], третя особа на стороні позивача [PERSON] про визнання незаконними та скасування рішення органу місцевого самоврядування та свідоцтва про право власності на нерухоме майно. В судовому засідання представник відповідачки [PERSON] заявив клопотання про зупинення провадження у даній справі до розгляду Чернівецьким окружним адміністративним судом справи за позовом [PERSON] до Реєстраційної служби Чернівецького МУЮ, треті особи [PERSON], [PERSON] про визнання незаконними та скасування рішень Реєстраційної служби від 04 січня 2013 року про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на 49/100 частин житлового будинку по провулку Курильський, 4 в м. Чернівці та від 01 квітня 2014 року про відмову в державній реєстрації за [PERSON] права власності на 49/100 частин будинку по провулку Курильський, 4 в м. Чернівці. Суд, заслухавши думку представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що клопотання задоволенню не підлягає. Згідно вимог ст. 201 ЦПК України суд зобов»язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства. Згідно цих вимог закону встановлено, що розгляд даної справи можливий без вирішення справ, яка розглядається Чернівецьким окружним адміністративним судом за позовом [PERSON] до Реєстраційної служби Чернівецького МУЮ, треті особи [PERSON], [PERSON] про визнання незаконними та скасування рішень Реєстраційної служби від 04 січня 2013 року про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на 49/100 частин житлового будинку по провулку Курильський, 4 в м. Чернівці та від 01 квітня 2014 року про відмову в державній реєстрації за [PERSON] права власності на 49/100 частин будинку по провулку Курильський, 4 в м. Чернівці, так як позов, який розглядається адміністративним судом є похідним від вирішення даного позову, а не навпаки. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON], в якому просять визнати за ними право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] житловою площею - 16,0 кв. м., загальною - 36,2 кв. м В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що квартира була придбана позивачем в період шлюбу з відповідачкою, проте виключно за особисті кошти позивача, котрі були позичені у батька позивача, котрий помер. 05.09.2007 р. був укладений договір купівлі-продажу зареєстрованим №4457 приватним нотаріусом [PERSON], за яким батько позивача [PERSON] продав належну йому особисту квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з дати укладення договорів, то вони були укладені в один день, а саме 5 вересня 2007 року, а саме батько позивача продав свою особисту квартиру та передав позивачу у борг гроші на придбавання мною квартири розташованої за адресою:м. Харків, [ADDRESS]. Факт передачі грошей від батька позивача до позивача також підтверджується складеною, у присутності свідків, розпискою про отримання повної грошової суми за яку була придбана квартира. Представник позивача [PERSON] в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, була сповіщена своєчасно та належним чином, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини, та приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що договору купівлі-продажу від 05.09.2007 р. зареєстрованим за №4462 приватним нотаріусом [PERSON] позивач прийняв у власність квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Згідно витягу з державного реєстру правочинів від 05.09.2007 р. зареєстрованим за №4559819 був зареєстрований вищевказаний договір купівлі-продажу. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27.09.2007 р. зареєстрованим за № 20132653 Комунальним підприємством «Харківське міське бюро інвентаризації» квартира за адресою: [ADDRESS] належить позивачу на праві приватної власності. Згідно до ст.57 СК України: «Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є зокрема майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто». Відповідно до ст. 321 ЦК України: «Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні». Згідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України: «Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права». Факт придбання позивачем квартири з власні кошти також підтвердили у судовому засіданні свідки: [PERSON], [PERSON] На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] до Подільського районного суду м. Києва із позовною заявою про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між сторонами зареєстровано шлюб, від якого мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . Позивач посилається на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство вони не ведуть, спір по розподіл майна та спір про місце проживання спільної дитини на день пред`явлення позову не виникає, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливим, просили розірвати шлюб. До початку судового засідання сторони звернулися до суду із заявами про розгляд справи без їхньої участі. Позивач підтримав позовну заяву у повному обсязі. Відповідач не заперечував щодо задоволення позову. Судом встановлено, що 26.06.2010 року між [PERSON] та [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб, про що зроблено запис № 794 та видано свідоцтво про шлюб. Сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство вони не ведуть, спір по розподіл майна та спір про місце проживання спільної дитини [PERSON] , [INFO] на день пред`явлення позову не виникає. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд дійшов висновку, що дана сім`я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім`ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам сторін та інтересам дитини, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім`ї не вбачається. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. На підставі викладеного та

Outcome: approved