Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач є її батьком, на теперішній час проживає окремо від батька та останній не надає матеріальної допомоги на її утримання. Позивач на теперішній час навчається у Мелітопольському державному педагогічному університеті імені [PERSON], у звязку із чим потребує матеріальної допомоги. Крім цього, позивач має інвалідність третьої групи з дитинства, знаходиться на утримання матері. Добровільно надавати матеріальну допомогу відповідач надави відмовляється, у звязку із чим, просила стягнути з відповідача на її утримання аліменти в розмірі ? частини від всіх видів доходу відповідача щомісяця. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18.09.2018 року відрито спрощене провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що не згоден з розміром аліментів, який позивач просить стягнути з нього в позовній заяві. Також зазначає, що він має захворювання деформуючий остеоотроз другого ступеня, яке потербує лікування та відповідно додаткових витрат. Крім цього, з нього за рішенням суду стягнуто аліменти на утримання іншої дитини [PERSON]. У звязку із викладеним, просив позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з нього аліменти у розмірі 1/8 частини його доходів. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджує рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 30.10.2001 року про встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини. Як вбачається з довідки № 08с/1237 від 23.08.2018 року, виданої Мелітопольським державним педагогічним університетом імені [PERSON], [PERSON] зарахована на навчання за спеціальністю 01 Освіта / 014.13 Середня освіта (Музичне мистетство), за ступенем вищої освіти «бакалавр» з 01 вересня 2018 року, форма навчання заочне. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0712140 від 01.11.2017 року, виданою МСЕК м. Маріуполя, [PERSON] має інвалідність 3 групи з дитинства. Інвалідність встановлена на строк до 01.11.2018 року.\~ Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у в звязку з цим потребують матеріальної допомоги батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно п. 20 Постанови пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязковою сукупністю таких юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання, потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Оскільки позивач продовжує навчання, не має джерел доходу, навчається на платній основі, потребує матеріальної допомоги у звязку з необхідністю придбання необхідної літератури, зошитів, канцелярських належностей, необхідних для процесу навчання, витрат на проїзд до місця навчання, суд вважає наявними підстави для задоволення позовних вимог. Разом з цим, розглядаючи питання наявності можливості у відповідача надавати матеріальну допомогу, суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема: стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. На підтвердження свого стану здоровя відповідачем надано медичні довідки, згідно яких останній має захворювання остеоотроз другого ступеня правого тазостегнового суглобу, разом з цим, зазначені довідки датовані 2010, 2012 та 2015 роком. Актуальних даних стосовно стану здоровя та витрат, повязаних з лікуванням, відповідачем не надано. Крім цього, згідно рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20.11.2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини доходів відповідача. З урахуванням викладених обставин, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача, на період її навчання, починаючи з моменту звернення до суду. Згідно ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі ст.ст. 182, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial