Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 31 липня 2007 р. відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 945. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. В обґрунтування позову позивач зазначив, що між ними відсутні порозуміння та повага, а також несумісність характерів. Наміру зберегти сім'ю в подальшому не має. Стосунки, які склалися між ним та відповідачкою, перешкоджають їх подальшому спільному проживанню, тому примирення між ними неможливо. Проживали однією сім'єю до листопада 2013р. після чого було припинено фактичне продживання з відповідачкою. Спільне господарство не ведеться. Подальша наявність юридичного факту реєстрації шлюбу суперечить його інтересам, тому позивач просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач надав заяву про слухання справи за його відсутністю. Відповідач [PERSON] у судове засіданні не з'явилася, про день і час слухання справи сповіщалася за останнім відомим місцем проживання, за перечень не надала. Вивчивши представлені докази, оцінивши і проаналізувавши вищезазначене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб 31 липня 2007 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 945. ( свідоцтво серія [NUMBER]) Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Як встановлено у судовому засіданні, згідно з викладеним у позові, причиною розірвання шлюбу сталі різні погляди на життя та несумісність характерів. Позивач втратив до відповідача почуття поваги та кохання та не має наміру в подальшому проживати з нею однією сім'єю. На сьогоднішній час сторони мешкають окремо один від одного, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе і тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Післяшлюбне прізвище відповідача визначити, як -« [PERSON] » Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved