Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок літ. «А» площею 316,3 кв. м., господарську будівлю літ. «Б» площею 42,3 кв. м., уборну літ. «У», колодязь літ. «К», огорожу №1, що розташовані за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що збудував та з 1997 року проживає в даному будинку. З метою захисту права власності та реалізацією права власності на майно, позивач вважає що є всі правові підстави для визнання права власності в судовому порядку за набувальною давністю. В ході розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив визнати право власності на житловий будинок літ. «А» площею 316,3 кв. м., господарську будівлю літ. «Б» площею 42,3 кв. м., уборну літ. «У», колодязь літ. «К», огорожу №1, що розташовані за адресою: [ADDRESS], як на самочинне будівництво. Позивач у судове засідання не з'явився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав з підстав зазначених в ньому. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав до суду заяви про розгляд справи у його відсутність. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином,заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав,суд розглядає справу на підставі доказів ,що містяться в матеріалах справи. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Таким чином, участь особи в судовому засіданні є її обов'язком, від якого особа за її клопотанням може бути звільнена судом. За наявності такого клопотання суд не вправі відкладати розгляд справи у зв'язку із неявкою цієї особи до суду. З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. Суд оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню виходячи з наступного. В 1997 року [PERSON] збудував житловий будинок літ. «А» площею 316,3 кв. м., господарську будівлю літ. «Б» площею 42,3 кв. м., уборну літ. «У», колодязь літ. «К», огорожу №1, по [ADDRESS], що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок. Також позивач з 1997 року проживає в даному будинку, про що свідчить довідка Глибочицької сільської ради Житомирської області. Інспекцією державного будівельного архітектурного контролю Житомирської області роз'яснено позивачу про неможливість ведення в експлуатацію будинку, в зв'язку з відсутністю належним чином оформленого права власності або користування на землю. Реєстраційна служба Житомирського районного управління юстиції відмовила позивачу в реєстрації права власності на майно, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок.(а.с.9,13) До суду відповідачем надано державний акт на право приватної власності на землю від 16.10.1997 року виданого на ім'я іншої особи, однак даний акт не містить посилань на межові знаки, виділення землі в натурі, адреси земельної ділянки, кадастрового номеру, що унеможливлює встановлення місцезнаходження земельної ділянки. Судом при винесенні рішення береться до уваги ті обставини, що позивач в 1997 року побудував житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS], відкрито та добросовісно на протязі останніх 17 років користується даним майном, будинок ні за ким не зареєстрований, будь-яких спорів щодо даного майна не було, позивач не приховував факту володіння майном та діяв добросовісно. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо), відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно із «Звітом № 15.05.2014 року про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта» дане майно відповідає вимогам надійності і безпечної експлуатації, є закінченим будівництвом та може безпечно експлуатуватися. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Із змісту вимог ст.392 ЦК України, власник майна має право звернутись з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Як вбачається положеннями ст.376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Таких заперечень суду не було надано. Оскільки, зведеним позивачем самовільним будівництвом житлового будинку, в даному випадку не порушуються права чи інтереси будь - яких інших осіб, суд приходить до висновку, що наявні усі підстави для визнання за позивачем [PERSON] права власності на новостворене нерухоме майно за адресою: [ADDRESS]. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, визнати за ним право власності на новостворене нерухоме майно за адресою: [ADDRESS]. Згідно підпунктів 1 та 4 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; відновлення становища, яке існувало до порушення. Суд задовольняючи позов виходив із принципу захисту прав та інтересів на майно позивача з врахуванням обставин вичерпання всіх можливих способів оформлення права власності на майно та використанням способу захисту визнання права власності на майно в судовому порядку, будинок не зареєстрований на день розгляду справи, а також будівництва будинку особисто за власні кошти та силами, з врахуванням володіння позивачем майном на протязі останніх 17 років, позивач довів факти добросовісності - будівництва будинку особисто, відкритості - користування майном, безперервності і тривалості - більше 17 років свого володіння.

Outcome: approved