Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із збільшеними та уточненими до початку розгляду справи по суті позовними вимогами до відповідачів Департаменту містобудування та архітектури Кам`янець-Подільської міської ради, Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Кам`янець-Подільської міської ради, Відділення надання адміністративних послуг Гуменецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, [PERSON] , [PERSON] та Кам`янець-Подільської міської ради, мотивуючи тим, що йому на праві власності належить нежитлове приміщення (камери схову) загальною площею 11.6 кв.м., розташоване в [ADDRESS] , яке придбав на торгах з реалізації арештованого майна 28.11.2007. Однак попередній власник вказаного приміщення - відповідачка [PERSON] у 2011 році самочинно здійснила добудову до камери схову та відповідно збільшила площу приміщення. Так, 15.06.2018 [PERSON] звернулась до Департаменту містобудування та архітектури Кам`янець-Подільської міської ради із заявою про видачу містобудівних умов та обмежень на реконструкцію приміщення камери схову площею 11,6 кв.м, до якої долучила - договір купівлі-продажу камери схову від 06.04.2004 та витяг про реєстрацію прав власності на нерухоме майно від 26.04.2004. 24.07.2018, отримавши містобудівні умови та обмеження на реконструкцію відповідачі [PERSON] та [PERSON] направили до відділу Державного архітектурно-будівельного Кам`янець-Подільської міської ради повідомлення про початок виконання будівельних робіт по реконструкції камери схову під торговий павільйон для торгівлі промисловою групою товарів, а 27.08.2018 [PERSON] подав декларацію про готовність до експлуатації вказаного торгового павільйону. Після реєстрації вищезазначеної декларації за зверненням [PERSON] державним реєстратором відділення надання адміністративних послуг Гуменецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області Павлушеною М.О. 20.09.2018 було зареєстровано за останнім право власності на торговий павільйон для торгiвлi промисловою групою товарів, а 25.09.2018 винесено відповідне рішення про державну реєстрацію. Крім того, рішенням Кам`янець-Подільської міської ради від 04.12.2018 [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . А тому, [PERSON] звертається до суду та просить визнати незаконними видані [PERSON] містобудівні умови і обмеження для забудови земельної ділянки проектування для об`єкта будівництва №1085 та видану [PERSON] декларацію про готовність до експлуатації торгового павільйону для торгівлі промисловими товарами від 27.08.2018, зареєстровану вiддiлом державного архітектурно-будівельного контролю Кам`янець-Подільської міської ради 28.08.2018, а також просить скасувати рішення Державного реєстратора відділення надання адміністративних послуг Гуменецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області Павлушеної М.О. №43168241 від 25.09.2018 про реєстрацію за [PERSON] права власності на торговий павільйон площею 20,4 кв.м по [ADDRESS] та рішення Кам`янець-Подільськоi міської ради №127/64 від 04.12.2018 про надання [PERSON] дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в [ADDRESS] ; крім того, просить витребувати з незаконного володіння [PERSON] на його користь камеру схову (т.1 а.п.109-117, т.2 а.п.48-51). У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити та підтримав пояснення свого представника - адвоката Бориславського В.М. Представник позивача - адвокат Бориславський В.М. у судовому засіданні суду пояснив, що позивач [PERSON] у 2007 році виграв торги з реалізації приміщення камери схову по [ADDRESS] , отримав свідоцтво, посвідчуюче право власності на приміщення, якому було присвоєно реєстраційний номер [NUMBER] . Вказав, що зазначене нерухоме майно до цього часу являється власністю позивача, хоча відповідачка [PERSON] намагалась оскаржити акт проведених торгів та свідоцтво на право власності, однак їй було відмовлено рішенням суду. Крім того, не зважаючи на те, що рішеннями Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 23.08.2011 та від 14.11.2018, які залишені без змін, [PERSON] було зобов`язано повернути у володіння та користування [PERSON] камеру схову та не чинити йому перешкоди у користуванні нею та звільнити приміщення, остання, ігноруючи рішення суду, не звільняє приміщення, і більше того у 2018, долучивши до відповідних заяв документи, які втратили юридичну силу, отримує дозвіл на забудову земельної ділянки по [ADDRESS] та проводить реконструкцію приміщення камери схову в торговий павільйон, на який відповідач [PERSON] , вказуючи себе як дольовика, однак не укладаючи договір дольової участі з [PERSON] , реєструє право власності на майно, яке фактично належить [PERSON] . В подальшому, на основі зареєстрованого права власності на нерухоме майно [PERSON] отримав дозвіл Кам`янець-Подільської міської ради на виготовлення проектної документації щодо відведення земельної ділянки по [ADDRESS] . Вказав, що отримані відповідачами документи є не законними, а тому підлягають скасуванню, а майно підлягає поверненню позивачу. Також вказав, що [PERSON] камеру схову не валив і не добудовував, добудову вчинили [PERSON] , не маючи на це відповідних дозволів. Також просив відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача - адвоката Лисяк Г.Г. про застосування позовної давності до позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечив, підтримав пояснення свого представника - адвоката Лисяк Г.І. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Лисяк Г.І. у судовому засіданні пояснила суду, що [PERSON] придбала камеру схову по [ADDRESS] та уклала договір іпотеки. Рішенням суду з відповідачки [PERSON] було стягнуто борг за кредитом, звернувши стягнення на предмет іпотеки - нежиле приміщення камери схову загальною площею 11,6 кв.м, після чого [PERSON] внесла кошти на рахунок державного виконавця, однак торги з реалізації стягненого майна вже відбулись. З 2007 року по 2010 рік між [PERSON] та [PERSON] періодично виникали конфлікти, а в 2010 році позивач зруйнував камеру схову, що підтверджується наявним в матеріалах справи актом про знищення нерухомості. В 2011-2012 роках за згоди адміністрації ринку відповідачі Боярські самочинно збудували новий торгівельний павільйон, а в 2018 році на підставі спрощеної системи введення в експлуатацію об`єктів нерухомості торговий павільйон було прийнято в експлуатацію та зареєстровано на нього право власності. Крім того, в червні 2018 року позивач звернувся до проектної організації із заявою про розроблення проектної документації земельної ділянки на місці побудованого відповідачами торгівельного павільйону. Вважають вимоги позивача безпідставними, оскільки збудований павільйон відповідає технічним умовам, позивач будь-якого відношення до нього немає, ніяких будівельних робіт не проводив, підстави, які б дозволяли стверджувати, що на місці торгівельного павільйону була камера схову, немає. Крім того, державний реєстратор не мав будь-яких підстав для відмови у реєстрації права власності на вказане нерухоме майно. Також зазначила, що об`єкт нерухомості, власником якого є [PERSON] , існує лише на папері. Просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Крім того, в матеріалах справи наявний відзив на позов представника відповідача [PERSON] - адвоката Лисяк Г.І. (т.2 а.п.175-177), у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі в зв`язку з їх необґрунтованістю, мотивуючи тим, що мати відповідача [PERSON] - [PERSON] у 2004 році придбала приміщення камери схову по [ADDRESS] , яке в послідуючому було виставлено на прилюдні торги та продано позивачу, однак з листопада 2007 року [PERSON] намагалась довести неправомірність торгів у судах, в той час як в період 2007-2010 років [PERSON] камерою схову не користувався, комунальні платежі не сплачував, лише зрідка з`являвся в м.Кам`янець-Подільський. В листопаді 2010 року позивач розібрав приміщення камери, зруйнувавши її при цьому, вказуючи на наміри проведення реконструкції. З 2012 по 2018 роки [PERSON] будь-яких дій з реконструкції приміщення не вчиняв, в зв`язку з чим [PERSON] за дольової участі [PERSON] , зі згоди землекористувача земельної ділянки по [ADDRESS] , з метою відновлення втраченого торгового місця, у 2011-2012 роках збудували торговий павільйон площею 20,4 кв.м, який використовують у торговій діяльності, сплачуючи при цьому орендну платі та комунальні платежі. 28.08.2018 на підставі звернення [PERSON] з поданою декларацією про готовність до експлуатації об`єкта Відділом державного архітектурно-будівельного контролю Кам`янець-Подільської міської ради прийнято в експлуатацію збудований [PERSON] та [PERSON] торговий павільйон, а 25.09.2018 державний реєстратор Відділення надання адміністративних послуг Гуменецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області вніс відомості про належність [PERSON] на праві власності вказаного торгівельного павільйону до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В червні 2018 [PERSON] звернувся до міської ради із заявою про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгiвлi по [ADDRESS] з подальшою передачею її в оренду, долучивши при цьому свідоцтво про право власності на неіснуючу з 2010 року камеру схову площею 11,6 кв.м за цією адресою, на підставі чого 07.08.2018 Кам`янець-Подільська міська рада своїм рішенням №18/58 надала позивачу вищевказаний дозвіл, а в подальшому відділ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, що знаходиться у м.Кам`янець-Подільський, присвоїв цій земельній ділянці кадастровий номер 6810400000:13:002:0361, не беручи при цьому до уваги, що об`єкт нерухомості на земельній на ділянці не являється камерою схову площею 11,6 кв.м, а є торговельним павільйоном площею 20,4 кв.м. Вважає вимоги позивача безпідставними, оскільки камери схову площею 11,6 кв. м не існує, а торгівельний павільйон площею 20,4 кв. м належить на праві власності відповідачу [PERSON] . Крім того, подала суду клопотання про застосування до позовних вимог позовної давності, мотивуючи тим, що позивач, будучи обізнаним про приведення бувшої камери схову в непридатний стан впродовж семи років (з 2011 року по 2018 рік) вказаним об`єктом не цікавився, і лише дізнавшись про зведення [PERSON] торгівельного павільйону площею 20,4 кв.м і прийняття його в експлуатацію звернувся з позовом до суду, в якому зокрема просить повернути йому знищену десять років тому камеру схову. Крім того, відповідачем [PERSON] до поданого представником відзиву на позов долучено письмові відповіді на питання представника позивача - адвоката Бориславського В.М., додані до позовної заяви (т.1 а.п.77), у яких відповідач вказав, що договір купівлі-продажу [PERSON] камери схову від 04.06.2004 не втратив свою юридичну силу, оскільки юридична сила - це властивість офіційного документа, яка надається йому чинним законодавством, компетенцією органу, що його видав, та встановленим порядком оформлення. Крім того, зазначив, що торгівельний павільйон по [ADDRESS] був збудований ним та його матір`ю [PERSON] в 2011-2012 роках, а будівельні матеріали, які у своїй сукупності на даний час становлять вказаний об`єкт, були придбані нами у 2011-2012 роках в магазинах та на ринку м.Кам`янець-Подільський (т.2 а.п.183). У судовому засіданні відповідачка [PERSON] суду вказала, що підтримує покази представника відповідача [PERSON] - [PERSON] та пояснила, що являлась власницею приміщення камери схову по [ADDRESS] , однак на підставі рішення суду втратила право власності на вказане приміщення, оскільки його було продано на торгах, в яких вона участі не брала. Проведення торгів оскаржувала, оскільки погасила заборгованість за кредитом, однак безрезультатно. Зверталась із заявою про надання дозволу на реконструкцію, однак подавала документи, не ті, що вказує відділ архітектури, а інші, все оформляв син [PERSON] , який являється власником новобудови. Земельна ділянка, на якій розташоване спірне майно, належить ринку. Представник відповідача - Департаменту містобудування та архітектури Кам`янець-Подільської міської ради у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся завчасно та належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, відзиву на позову, будь-яких заперечень та клопотань, в тому числі про розгляд справи у його відсутності, до суду не направив. Представник відповідача - Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Кам`янець-Подільської міської ради у судове засідання не з`явився, відзиву на позов до суду не подав, однак начальник Відділу Свирида О.Г. направив письмові пояснення у справі, у яких вказав, що у відділу були відсутні підстави для повернення поданої для реєстрації [PERSON] декларації про готовність до експлуатації об`єкт - торгового павільйону для торгівлі промисловими товарами по [ADDRESS] , що за класом наслідків відповідальності належить до об`єктів з незначними наслідками. Крім того, працівниками Відділу здійснювались неодноразові спроби проведення перевірки достовірності даних, наведених у декларації про готовність об`єкта до експлуатації, яка може бути проведена протягом трьох місяців з дня подання документів, проте через відсутність [PERSON] перевірку здійснити не вдалося. У вирішенні спору покладається на розсуд суду, розгляд справи просить проводити без їх участі(т.1 а.п.191-193, т.2 а.п.109-110). Представник відповідача - Відділення надання адміністративних послуг Гуменецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області у судове засідання не з`явився, у визначений строк відзиву на позов та заяву про збільшення позовних вимог до суду не направив, однак в матеріалах справи наявні заяви начальника відділу Свідера В. про розгляд справи без його участі, при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду (т.1 а.п.130, т.4 а.п.160). Представник відповідача Кам`янець-Подільської міської ради у судове засідання не з`явився, однак у матеріалах справи наявний відзив на позов представника за дорученням [PERSON] , у якому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що доводи позивача є безпідставними, не підтверджені належними та допустимими доказами, оскільки відповідачка [PERSON] , діючи в інтересах [PERSON] та звертаючись до міської ради із заявою про надання останньому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення за рахунок земель житлової та громадської забудови земельної ділянки по [ADDRESS] з метою наступної передачі ділянки в оренду [PERSON] для будівництва та обслуговування торгового павільйону, додала усі належні документи, в зв`язку з чим міською радою було підготовлено проект рішення та винесено його на пленарне засідання ради. Крім того, заперечують проти стягнення з них судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, оскільки позивачем не долучено жодного доказу сплати останніх, а тому вони не відшкодовуються (т.1 а.п.219-221). Крім того, в матеріалах справи наявні заяви представника відповідача Кам`янець-Подільської міської ради Зюзіної Т.В. про розгляд справи без їх участі, при вирішенні справи покладаються на думку суду (т.2 а.п.226). Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області у судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи наявні письмові пояснення головного спеціаліста Відділу Представництва в судах та інших органах Юридичного управління ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області Плюх В.О., у яких вказують що головне управління та його структурні підрозділи не розпоряджається спірною земельною ділянкою, оскільки остання належить до земель комунальної власності, а не державної (т.1 а.п.183-186).Також у матеріалах справи наявні письмові клопотання представника третьої особи - Ференс М.М., у яких розгляд справи просять проводити без їх участі (т.4 а.п.223). Крім того, представник Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області за довіреністю Кубата І.А. подала до суду письмові клопотання у яких вказала, що не має можливості надати будь-які пояснення у справі, оскільки у Дунаєвецькому районі у відділу відсутні достатні права для отримання доступу до відомостей з Державного земельного кадастру про земельні ділянки у інших районах. Розгляд справи просила проводити у її відсутності (т.3 а.п.76). Суд, заслухавши думку учасників провадження, дослідивши подані клопотання матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11.06.2007, яке набрало законної сили 22.06.2007, розірвано кредитний договір №01/800К-2005, укладений 16.12.2005 між АБ «Брокбізнесбанк» та [PERSON] і стягнуто з останньою на користь банку борг кредиту в сумі 19568,22 грн, звернувши стягнення на предмет іпотеки - нежиле приміщення камери схову загальною площею 11,6 кв.м, яке знаходиться в [ADDRESS] . Вказане підтверджується копією рішення суду (т.1 а.п.19). Згідно вказаного рішення суду 02.07.2007 було видано виконавчий лист №2-2068, на підставі якого 21.11.2008 було проведено публічні торги з продажу приміщення камери схову, переможцем яких став позивач [PERSON] , що підтверджується копією акту проведення прилюдних торгів від 28.11.2007, складеного державним виконавцем відділу ДВС Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції (т.1 а.п.20). Також встановлено, що 28.11.2007 приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Рибаком С.Й. посвідчено право власності [PERSON] на нежитлове приміщення - камеру схову, загальною площею 11,6 кв.м, яке знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом, зареєстрованим в реєстрі за №3370, Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.11.2018 та витягом про державну реєстрацію прав від 12.08.2011, реєстраційний номер 5619249, дата прийняття рішення про державну реєстрацію - 12.12.2007 (т.1 а.п.21, 22, 23-25). Встановлено, що [PERSON] зверталася до суду з позовом про визнання недійсними прилюдних торгів, акту про проведені прилюдні торги, свідоцтва про право власності на майно стосовно належного їй раніше камери схову, однак рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.12.2009 у задоволенні позову було відмовлено (т.1 а.п.27). Крім того, рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03.08.2011, яке набрало законної сили 17.01.2012, було задоволено частково позов [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення завданої матеріальної шкоди, і зокрема, зобов`язано відповідачку [PERSON] повернути у володіння та користування позивачу камеру схову площею 11,6 кв.м по [ADDRESS] , не чинити перешкод у користування нею та звільнити приміщення від її майна (т.1 а.п.26). Із направлених Кам`янець-Подільською міською радою у відповідь на адвокатський запит копій документів вбачається, що 22.03.2011 [PERSON] звернулася до Кам`янець-Подільської міської ради із заявою про затвердження графічних матеріалів земельної ділянки, передбаченої для відведення та обслуговування камера схову по [ADDRESS] , до якої зокрема долучила витяг з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, копію свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, графічні матеріали та копії договору купівлі-продажу камери схову від 06.04.2004, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.04.2004, реєстраційний номер 5619249, та технічного паспорта на приміщення камери схову, виданого на ім`я [PERSON] (т.1 а.п.35-43) Рішенням десятої сесії Кам`янець-Подільської міської ради VI скликання від 30.05.2011 №48 підприємцю [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 22 кв.м за адресою [ADDRESS] за рахунок земель Кам`янець-Подільської міської ради для обслуговування камери схову, що підтверджується копію вказаного рішення (т.1 а.п.33). 07.11.2011 на підставі проведеної перевірки прокуратурою м.Кам`янця-Подільського винесено протест з вимогою скасування рішення сесії Кам`янець-Подільської міської ради №48 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою [ADDRESS] підприємцю [PERSON] , який рішенням шістнадцятої сесії Кам`янець-Подільської міської ради VI скликання від 08.11.2011 №19 задоволено та скасовано вищевказане рішення та визнано його таким, що втратило чинність. Зазначене підтверджується відповідними копіями протесту та рішення сесії Кам`янець-Подільської міської ради (т.1 а.п.30, 31, 32). Із наданих Департаменту містобудування та архітектури Кам`янець-Подільської міської ради у відповідь на адвокатський запит копій документів, вбачається, що 15.06.2018 [PERSON] звернулася до Департаменту із заявою про видачу містобудівних умов та обмежень для проектування реконструкції приміщення камери схову по [ADDRESS] під торговий павільйон для промислових товарів, до якої, зокрема, долучила копії договору купівлі-продажу камери схову від 06.04.2004, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.04.2004, реєстраційний номер 5619249, та технічного паспорта на приміщення камери схову, виданого на ім`я [PERSON] (т.1 а.п.48-54) Згідно наказу Департаменту містобудування та архітектури Кам`янець-Подільської міської ради №106 від 18.06.2018 затверджено містобудівні умови та обмеження №1085 для проектування об`єкта будівництва - реконструкції нежилого приміщення камери схову під торговий павільйон для торгівлі промисловою групою товарів по [ADDRESS] , згідно яких реконструкція приміщення можлива лише в межах існуючих фундаментів нежитлової будівлі, площа проектуємої споруди становить 22,0 кв.м (т.1 а.п.45, 46-47) Також встановлено, що у 2018 році за замовленням [PERSON] архітектором - ФОП [PERSON] було розроблено містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками запланованого об`єкту на реконструкцію приміщення камери схову під торговий павільйон для промтоварів по [ADDRESS] , у якому замовник [PERSON] вказана власником камери схову та орендарем земельної ділянки під нею (т.1 а.п.55-60). Встановлено, що 24.07.2018 відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Кам`янець-Подільської міської ради повідомлення про початок виконання будівельних робіт реконструкції камери схову в торгівельний павільйон, яке було зареєстроване Відділом 25.07.2018, що підтверджується копією даного повідомлення (т.1 а.п.61-62). 27.08.2018 відповідач [PERSON] подав до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Кам`янець-Подільської міської ради Декларації про готовність до експлуатації об`єкта - торгового павільйону для торгівлі промисловими товарами по [ADDRESS] , загальною площею 20,4 кв.м. Вказана декларація була зареєстрована у відділі ДАБК Кам`янець-Подільської міської ради 28.08.2018 за №ХМ1411824003, що підтверджується копією відповідної декларації (т.1 а.п.64-67). Із інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 12.11.2018 вбачається, що 20.09.2018 державним реєстратором Гуменецької сільської ради Павлунишеною М.О. на підставі вищевказаної Декларації про готовність об`єкта до експлуатації було зареєстровано за [PERSON] право власності на торговий павільйон для торгівлі промисловою групою товарів по [ADDRESS] , загальною площею 20,4 кв.м. Вказані відомості були внесені до державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення державного реєстратора Павлунишеної М.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 43168241 від 25.09.2018 (т.1 а.п.61-69, т.2 а.п.113-114, 126). 01.01.2020 позивачем [PERSON] було укладено договір №73 з ТОВ «КВЗП «Кам`янець-Подільський» про надання останнім послуг по обслуговуванню (прибирання) прилеглої території приміщення камери схову загальною площею 22 кв.м, розташованої на центральному ринку за адресою [ADDRESS] , за що [PERSON] щомісячно сплачуватиметься вартість послуг, що підтверджується копією вказаного договору (т.3 а.п.218). Також представником позивача долучено до справи копії квитанцій про відшкодування комунальних послуг, оплату податків та здійснення інших платежів стосовно обслуговування камери схову протягом 2016-2020 років (т.3 а.п.208-217,219). Із доповідної записки ТОВ «КВЗП «Кам`янець-Подільський» від 23.03.2017 №483 та доданого до неї реєстру об`єктів, розташованих на території ТОВ «КВЗП «Кам`янець-Подільський» та по його периметру (за результатами проведеної інвентаризації) вбачається, що за [PERSON] рахується магазин по [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці площею 22,0 га, яка знаходиться в користуванні районного споживчого товариства (т.4 а.п.102-103, 104-108). Згідно листа ТОВ «КВЗП «Кам`янець-Подільський» від 03.09.2020 №2/02-25-3030, наданого на адвокатський запит представника позивача [PERSON] , підставою для внесення до реєстру об`єктів, розташованих на території ТОВ «КВЗП «Кам`янець-Подільський» та по його периметру, являлась проведена спеціально створеною комісією інвентаризація, основним завданням якої було встановлення наявності документів на право володіння чи користування земельними ділянками під об`єктами нерухомості, а тому використання реєстру як доказу набуття права власності на спірний об`єкт нерухомого майна є безпідставними (т.4 а.п.136). Із листа ТОВ «КВЗП «Кам`янець-Подільський» №7 від 05.03.2020, адресованого представнику відповідача [PERSON] - адвокату Лисяк Г.І. (т.4 а.п.22), вбачається, що з 2011 року по 01.06.2018 фактично укладався договір на обслуговування прилеглої території до приміщення площею 22 кв.м із [PERSON] , якою відповідно і сплачувались кошти. Вказане також підтверджується копіями квитанцій за 2013-2018 роки (т.3 а.п.23-31, т.4 а.п.29-42) та копіями договорів про надання послуг по обслуговуванню магазину площею 15,4 кв.м по [ADDRESS] від 02.01.2012 №21 та від 02.01.2013 №21, долучених адвокатом Лисяк Г.І. до справи (т.4 а.п. 27, 28). Крім того, із копії рішення 58 сесії Кам`янець-Подільської міської ради VII скликання від 07.08.2018 №18/58 встановлено, що на підставі заяви позивача [PERSON] останньому було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення на умовах оренди земельної ділянки орієнтовною площею 2,2 кв.м (0,0022 га) за адресою [ADDRESS] за рахунок земель Кам`янець-Подільської міської ради з земель житлової та громадської забудови для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (т.1 а.п.70). Однак також встановлено, що рішенням 60 сесії Кам`янець-Подільської міської ради VII скликання від 04.12.2018 №127/64 на підставі заяви [PERSON] , діючої за довіреністю в інтересах [PERSON] (т.1 а.п.234), останньому надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення на умовах оренди земельної ділянки орієнтовною площею 25 кв.м (0,0025 га) за адресою [ADDRESS] за рахунок земель Кам`янець-Подільської міської ради з земель житлової та громадської забудови для будівництва та обслуговування торгового павільйону для торгівлі промисловою групою товарів. Вказане підтверджується копією відповідного рішення (т.1 а.п.118). Крім того, з долученої до поданого представником відповідача Кам`янець-Подільської міської ради відзиву на позов копії зауваження до проекту рішення сесії міської ради «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою [ADDRESS] [PERSON] », вбачається, що начальник юридичного управління Антощук О. вказував секретарю міської ради [PERSON] на наявність чинного, не скасованого рішення 58 сесії Кам`янець-Подільської міської ради 07.08.2018 року №18/58 щодо надання дозволу розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою [ADDRESS] [PERSON] , в зв`язку з чим не може бути ухвалене нове рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за цією ж адресою, крім того, за цією адресою знаходить об`єкт нерухомого майна, належний [PERSON] (т.1 а.п.227) Із витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6807393152018 від 10.12.2018 встановлено, що Інформація про зареєстроване право в державному земельному кадастрі й про земельну ділянку по [ADDRESS] , з кадастровим номером 6810400000:13:002:0361, з цільовим призначенням «03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі», відсутня (т.1 а.п.119-121). В подальшому рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 14.11.2018, яке постановою Хмельницького апеляційного суду від 23.04.2019 (т.3 а.п.206) та постановою Верховного суду від 24.09.2020 залишено без змін, зобов`язано [PERSON] усунути перешкоди у користуванні належному [PERSON] на праві приватної власності нежитловим приміщенням, загальною площею 11.6 кв.м, розташованим за адресою: [ADDRESS] , шляхом звільнення займаного нежитлового приміщення. Крім того, свідок [PERSON] суду вказала, що являється підприємцем та працює 15 років на ринку в м.Кам`янець-Подільський, близько 9 років орендує сусіднє приміщення, яке межує з приміщенням [PERSON] . Вказала, що раніше приміщення належало [PERSON] , однак у 2007 році позивач викупив його на торгах, оскільки остання не сплатила заборгованість за кредитом. [PERSON] після придбання приміщення не користувався ним, адже [PERSON] не давала йому такої можливості, не допускала його, в зв`язку з чим на місце неодноразово прибували працівники поліції та виконавчої служби. Також виникали і конфлікти між позивачем, її чоловіком [PERSON] та відповідачкою. [PERSON] провів ремонтні роботи даху, однак з 2011 по 2018 роки нічого не робив, адже не міг добратись до поміщення. В свою чергу [PERSON] добудувала приміщення вперед. Вказала, що приміщення залишилось одне і те ж, яке придбав позивач, однак з добудовою. Свідок [PERSON] вказала суду, що з 2007 року працює по найму на ринку в м.Кам`янець-Подільський, і пояснила, що працювала в приміщенні, яке знаходиться поряд із спірним приміщенням, яке викупив на торгах [PERSON] та яке до того належало [PERSON] , в зв`язку з чим між останніми часто виникали конфлікти, адже відповідачка не допускала до приміщення позивача. Вказала, що [PERSON] ремонтував дах свого приміщення, а [PERSON] близько п`яти років тому добудувала частину. Свідок [PERSON] вказала суду, що проводила журналістські розслідування для написання журналістом [PERSON] статті, під час яких їй стало відомо, що в кінці 2010 року - на початку 2011 року було частково зруйновано приміщення спірного кіоску, який в подальшому відбудовував [PERSON] , адже саме він мав дозвіл на будівництво, однак відповідних документів останній їй не надавав. Хто саме зруйнував приміщення не пам`ятає, проте точно не [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснив суду, що знайомий з відповідачем [PERSON] , оскільки навчався з ним у школі, у 2010-2011 допомагав останньому ремонтувати кіоск на ринку - розвантажував шифер та цеглу. Після ремонту приміщення трохи посунулось в сторону та змінилось візуально, чи збільшилась його площа не знає. Чи робив будь-які будівельні роботи там [PERSON] не пам`ятає, йому лише відомо, що у приміщенні протікав дах. Вказав, що фактично на місці кіоска на даний час нове приміщення. З позивачем [PERSON] не знайомий, про конфлікт між сторонами нічого не знає. Щодо клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Лисяк Г.І. застосування строку позовної давності суд зазначає наступне. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Статтею 257 ЦК України встановлено загальний строк позовної давності тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Представник відповідача у заяві порушив питання щодо застосування позовної давності. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.ч.3,4 ст.267 ЦК України). Позивач [PERSON] звернувся до суду 29.11.2018, фактично оскаржуючи містобудівні умови і обмеження для забудови земельної ділянки для проектування об`єкта будівництва №1085, видані [PERSON] 18.06.2018, Декларацію про готовність до експлуатації об`єкту торгового павільйону для торгівлі промисловими товарами від 27.08.2018, запис державного реєстратора - індексний номер 43168241 від 25.09.2018, номер запису про право власності 28068107 від 20.09.2018 та рішення Кам`янець-Подільської міської ради №127/64 від 04.12.2018, а тому за захистом порушених прав в досудовому та судовому порядку позивач звернувся в межах строків позовної давності, встановлених законом. Що стосується позовної вимоги [PERSON] про витребування з чужого незаконного володіння [PERSON] на його користь камери схову, то слід врахувати правову позицію Верховного Суду, відображену у постанові від 06.03.2018 у справі № 904/9159/16 та від 22.03.2018 у справі №904/12521/16, згідно якої позови про витребування майна з чужого незаконного володіння можуть бути пред`явлені протягом всього періоду порушення пава власності, яке визначається триваючим. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, що стосується позовних вимог [PERSON] про визнання незаконними виданих [PERSON] містобудівних умов і обмежень для забудови земельної ділянки проектування для об`єкта будівництва №1085 та виданої [PERSON] декларації про готовність до експлуатації торгового павільйону для торгівлі промисловими товарами від 27.08.2018, а також скасування рішення Державного реєстратора відділення надання адміністративних послуг Гуменецької сільської ради Павлушеної М.О. №43168241 від 25.09.2018 про реєстрацію за [PERSON] права власності на торговий павільйон площею 20,4 кв.м по [ADDRESS] та рішення Кам`янець-Подільськоi міської ради №127/64 від 04.12.2018 про надання [PERSON] дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в [ADDRESS] , суд зазначає наступне. Згідно п.2 ч.3 ст.29 3акону України №3038-VI від 17.02.2001 «Про регулювання містобудівноi дiяльностi», в редакції чинній на день виникнення спірних правовідносин, містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника, до якої, зокрема, додається копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації). Так, судом встановлено і не оспорюється сторонами, що відповідачка [PERSON] , звертаючись 15.06.2018 до Департаменту містобудування та архітектури Кам`янець-Подільської міської ради із заявою про видачу містобудівних умов та обмежень для проектування реконструкції приміщення камери схову по [ADDRESS] під торговий павільйон для промислових товарів, долучила до неї копії правовстановлюючих документів - договору купівлі-продажу камери схову від 06.04.2004 та витягу про реєстрацію права власності на вказане майно від 26.04.2004, згідно яких саме вона являлась власником майна та які фактично втратили юридичну силу, оскільки рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11.06.2007 з [PERSON] було стягнуто заборгованість за кредитом шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - вищевказаної камери схову, яку в подальшому було продано на торгах [PERSON] , який і став новим власником нерухомого майна, оформивши право власності на нього належним чином, а [PERSON] , в свою чергу, втратила будь-які права на спірну камеру схову. Таким чином, [PERSON] , не являючись власником приміщення камери схову, не мала будь-яких прав та підстав для звернення до Департаменту містобудування та архітектури Кам`янець-Подільської міської ради щодо одержання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва - реконструкції нежилого приміщення камери схову під торговий павільйон для торгівлі промисловою групою товарів по [ADDRESS] , а тому позовна вимога [PERSON] про визнання незаконними виданих [PERSON] містобудівних умов і обмежень для забудови земельної ділянки проектування для об`єкта будівництва №1085, затверджених наказом директора Департаменту №106 від 18.06.2018, є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до п.16 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №641 від 13.04.2011, замовник несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації чи акті готовності об`єкта до експлуатації, за експлуатацію об`єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката. Згідно п.22 вищевказаного Порядку у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю наведених у зареєстрованій декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без затвердженого в установленому порядку проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю. Так, у судовому засіданні, зокрема із відзиву на позов представника відповідача [PERSON] - [PERSON] та письмових відповідей [PERSON] на питання представника позивача, встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] у 2011-2021 роках реконструювали камеру схову площею 11,6 кв.м у торговий павільйон площею 20,4 кв.м, здійснивши добудову та використовуючи придбані ним ж будівельні матеріали, які у своїй сукупності на даний час становлять вказаний об`єкт. Таким чином, відповідачі [PERSON] та [PERSON] , не являючись власниками камери схову, у 2011-2012 роках здійснили самочинну добудову до неї, не отримавши на це ніяких дозволів, що не заперечувалось ними у судовому засіданні, а лише 24.07.2018, не маючи наміру проведення будь-яких будівельних робіт, оскільки вони вже були проведені,подали до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Кам`янець-Подільської міської ради повідомлення про початок виконання будівельних робіт реконструкції камери схову в торгівельний павільйон, після чого вже 27.08.2018 подали до Відділу Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта - торгового павільйону для торгівлі промисловими товарами площею 20,4 кв.м, у яку внесли недостовірні дані про проведення реконструкції, яка й була зареєстрована у Відділі без проведення належної перевірки, зокрема в частині здійснення самочинної добудови, а також взагалі будь-якої причетності [PERSON] та [PERSON] до реконструйованого приміщення, в зв`язку з чим позовна вимога [PERSON] про визнання незаконною Декларації про готовність до експлуатації об`єкту торгового павільйону для торгівлі промисловими товарами по [ADDRESS] від 27.08.2018, зареєстрованої Відділом державного архітектурно-будівельного контролю Кам`янець-Подільської міської ради 28.08.2018 №ХМ 141182400323 та виданої [PERSON] також підлягає задоволенню. Пунктом 1 ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004, у чинній на день виникнення спору редакції, закріплено обов`язок державного реєстратора встановлювати відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема щодо обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідності відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявності обтяжень прав на нерухоме майно; наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації. Відповідно до ч.1 ст.18 вищевказаного Закону України державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. Частиною ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004 встановлено підстави для здійснення державної реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва. Пунктом 10-1 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015, передбачено, що під час формування та реєстрації заяви щодо державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, утворений у результаті нового будівництва чи реконструкції, на об`єкт незавершеного будівництва автоматично за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у режимі реального часу отримуються відомості Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (далі - Єдиний реєстр документів) про документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, або у разі проведення державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва - про документ, що відповідно до вимог законодавства дає право на проведення будівельних робіт. Відповідно до Вимог до оформлення заяв та рішень у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених наказом Міністерства юстиції України №3276/5 від 21.11.2016, заява повинна містити відомості, зокрема про суб`єкта (суб`єктів) речового права, обтяження такого права. Згідно ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004 реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному індивідуально визначеному об`єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього вперше, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об`єкта. Так, із змісту інформації з Державного реєстру речових прав від 12.11.2018 вбачається, що підставою для реєстрації речових прав на зазначене нерухоме майно є рішення державного реєстратора Павлушиної М.О., а підставою для виникнення у [PERSON] права власності являється Декларація про готовність об`єкту до експлуатації серії ХМ №141182400323 від 28.08.2018 року відділом ДАБК, однак судом встановлено, що реєстрація речових прав на торговий павільйон для торгівлі промисловою групою, площею 20,4 кв.м по [ADDRESS] була проведена з грубим порушенням ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки із п.7 Декларації про готовність до експлуатації об`єкту, яка являється підставою для виникнення права власності у [PERSON] , видно, що остання була зареєстрована не на новостворене майно, а на реконструйований павільйон, реконструкція якого була здійснена в межах виданих [PERSON] містобудівних умов та обмежень, складених на підставі поданих останньою документів, які втратили юридичну силу. Таким чином, державний реєстратор Відділення надання адміністративних послуг Гуменецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області Павлушина М.О.,діючи всупереч вищевказаним вимогам закону, не взяла до уваги те, що зазначений у заяві [PERSON] об`єкт не являється новоствореним, у відсутності документу, що посвідчує право власності [PERSON] на об`єкт, який підлягав реконструкції, прийняла рішення про реєстрацію та зареєструвала у Державному реєстрі речових прав право власності [PERSON] на реконструйований торговий павільйон для торгівлі промисловою групою товарів, присвоївши об`єкту індивідуальний номер, як об`єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього вперше, як на новостворене майно, хоча новоствореним об`єктом нерухомості вважається виключно об`єкт створений без прив`язок до іншого вже існуючого нерухомого майна, без використання його складових структурних елементів, а тому позовну вимогу [PERSON] про скасування рішення та запису державного реєстратора Відділення надання адміністративних послуг Гуменецької сільської ради Павлушеної М.О., індексний номер 43168241 від 25.09.2018, про реєстрацію за [PERSON] права власності на торговий павільйон для торгівлі промисловою групою товарів, площею 20,4 кв.м, по [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта 1651522368224, номер запису про право власності 28068107 від 20.09.2018, слід задовольнити. Згідно ч.ч.1, 2 ст.120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Так, рішенням Кам`янець-Подільської міської ради №127/64 від 04.12.2018 відповідачу [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 25 кв.м по [ADDRESS] за рахунок земель Кам`янець-Подільської міської ради з земель житлової та громадської забудови для будівництва та обслуговування торгового павільйону для торгівлі промисловою групою товарів, однак зазначений дозвіл було надано на підставі вчиненої з порушенням законних вимог реєстрації права власності на спірне нерухоме майно саме за [PERSON] , а відтак вищевказане рішення Кам`янець-Подільської міської ради порушує права позивача [PERSON] , як власника нерухомого майна, що знаходить на цій земельній ділянці, і відповідно є незаконним та підлягає скасуванню. Що стосується позовної вимоги [PERSON] про витребування з чужого незаконного володіння [PERSON] на його користь камери схову площею 11,6 кв.м, то суд вважає, що в цій частині позову слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Об`єктом позову про витребування майна із чужого незаконного володіння може бути річ, яка існує в натурі на момент подання позову (постанова Верховного Суду у справі №477/221/16-ц від 14.02.2018). Так, характерною ознакою такого способу захисту права власності, як витребування майна з чужого незаконного володіння є те, що він покликаний захистити право власності, а також інше речове право на майновий об`єкт, що є індивідуально визначеним і зберігся в натурі. При цьому, відповідно до положень ч.1 ст.184 ЦК України річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними. Так, із акту обстеження об`єкта нерухомого майна - нежитлового приміщення камери схову по [ADDRESS] , складеного інженером з технічної інвентаризації нерухомого майна від 18.11.2010, встановлено, що використання функцій приміщення камери схову площею 11,6 кв.м не можливе, оскільки стан несучих конструктивних елементів аварійний, перекриття відсутнє, Ѕ частина даху та покрівлі знесена, також знесена повністю передня стіна, а внутрішні стіни частково пошкоджені (т.2 а.п.182). Крім того, в судовому засіданні встановлено і не оспорюється сторонами, що на даний час по [ADDRESS] приміщення камери схову площею 11,6 кв.м у початковому вигляді, у якому [PERSON] її придбав, фактично не існує, оскільки на даний час там знаходиться торговий павільйон для торгівлі промисловою групою товарів, площею 20,4 кв.м. За таких обставин, позов про витребування майна від особи, у незаконному володінні якої це майно перебувало, але в якої його на момент розгляду справи в суді немає, не підлягає задоволенню, що не виключає можливості стягнення з цієї особи відшкодування завданих збитків, якщо про це заявлено вимогу. Якщо річ, перебуваючи в чужому володінні, видозмінилась, була перероблена чи знищена, застосовуються зобов`язально-правові способи захисту права власності відповідно до положень гл. 83 ЦК України. Такі ж способи захисту застосовуються і до речей, визначених родовими ознаками, оскільки із чужого незаконного володіння може бути витребувана лише індивідуально визначена річ (постанова Верховного Суду у справі №759/13986/17-ц від 13.11.2019). Враховуючи те, що об`єктом позову про витребування майна із чужого незаконного володіння може бути річ, яка існує в натурі на момент подання позову, а судом встановлено, що нежитлове приміщення камери схову видозмінилось та було реконструйовано, суд приходить до висновку, що [PERSON] обрано невірний спосіб захисту своїх прав, а тому позов, в частині витребування у [PERSON] на користь позивача вищевказаної камери схову площею 11,6 кв.м по [ADDRESS] , задоволенню не підлягає, Відповідно до ухвали Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 19.12.2018 вжито заходи забезпечення позову у вигляді арешту на торговий павільйон для торгівлі промисловою групою товарів, площею 20,4 кв.м, по [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта 1651522368224, номер запису про право власності 28068107 від 20.09.2018, зареєстрований державним реєстратором відділення надання адміністративних послуг Гуменецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області Павлушеною М.О., власником якого в реєстрі нерухомого майна записаний [PERSON] РНОКПП [NUMBER] (т.1 а.п.142-143). Згідно ч.7 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. При вирішенні спору суд в порядку ст.141 ЦПК України вирішує питання про розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, згідно матеріалів справи, позивач при зверненні до суду з позовом та в подальшому із заявою про збільшення позовних вимог сплатив судовий збір в розмірі 4228,80 грн за шість позовних вимог з розрахунку 740,80 грн за кожну з позовних вимог немайнового характеру (6 х 740,80 грн). Оскільки судом задоволено позов [PERSON] частково - лише п`ять позовних вимог, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3524 грн. Крім того, позивач [PERSON] неодноразово звертався до суду із заявами про забезпечення позову, за кожну з яких сплачував судовий збір у встановленому законом розмірі, однак лише одну таку заяву було частково задоволено, про що постановлено ухвалу від 19.12.2018, а тому підлягає стягненню лише судовий збір, сплачений за подання задоволеної заяви в розмірі 352,40 грн. Інші заяви про забезпечення позову ухвалами судів були залишені без задоволення, у зв`язку з чим суд вважає безпідставним стягнення з відповідачів на користь позивача судового збору, сплаченого позивачем за заяви про забезпечення позову, у задоволенні яких судом було відмовлено. Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3876,40 грн (3524 грн + 354,40 грн) в дольовому розподілі, тобто по 528,60 грн з кожного (3876,40 грн / 6 відповідачів). Також суд вважає безпідставним і стягнення з відповідачів витрат позивача на правову допомогу в розмірі 4000 грн, розрахунок яких долучений представником позивача - адвокатом Бориславським В.М. до позовної заяви, оскільки сплату таких витрат не було підтверджено належними документами (зокрема квитанціями чи платіжними дорученнями).

Outcome: partial