Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визнати договір іпотеки №07П064-І від 10.04.2007 року, укладений між ним та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є відповідач, припиненим, посилаючись на те, що відповідно до укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є відповідач,та [PERSON] договору кредиту №07П064-К від 10.04.2007 року, останній отримав кредит у розмірі 36400,63 доларів США, строком погашення не пізніше 09.04.2022 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом. У якості забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним договором кредиту між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є відповідач,та позивачем було укладено іпотечний договір (з майновим поручителем) №07П064-І від 10.04.2007 року, згідно якого останній передав в іпотеку двокімнатну квартиру, що належить йому на праві власності, за адресою: [ADDRESS]. Однак, [INFO] року [PERSON], який є позичальником за забезпеченим іпотекою кредитним договором, помер. У зв'язку з викладеним, так як позивач не надавав згоди відповідати за правонаступника позичальника у випадку невиконання чи неналежного виконання ним основного зобов'язання, тому він просить суд визнати припиненим вищезазначений договір іпотеки. Позивач та його представник у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином. Представник позивача надав суду заяву, в якій просив на підставі ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача, повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явився і не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки представника відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 10.04.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» (кредитор), та [PERSON] (позичальник) було укладено договір кредиту №07П064-К від 10.04.2007 року, згідно умов якого кредитор надав позичальнику кредит у розмірі 36400,63 доларів США зі сплатою відсотків за його користування, а [PERSON], у свою чергу, зобов'язався належним чином використати та повернути кредит у зазначеній сумі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але не пізніше 09.04.2022 року (включно), а також сплатити відповідну платню за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені кредитним договором (а.с.4-8, 9-11). У якості забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним договором кредиту між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» (іпотекодержатель), та [PERSON] (іпотекодавець) було укладено іпотечний договір (з майновим поручителем) №07П064-І від 10.04.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Туріченко О.М. та зареєстрований в реєстрі за №756, згідно якого [PERSON] передав в іпотеку двокімнатну квартиру, що належить йому на праві власності, за адресою: [ADDRESS] (а.с.12-18, 19-20). Згідно свідоцтва про смерть, серії [NUMBER], виданого 20.11.2013 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, [INFO] року [PERSON] помер, про що складено відповідний актовий запис №650 (а.с.28). На підставі ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку». Відповідно до ч.5 ст.3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно ч.1 ст.608 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обов'язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі (п.5 ст.1219, ст.1282 Цивільного кодексуУкраїни). Виходячи з аналізу зазначених норм, у разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника у зобов'язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Така правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 17.04.2013 року № 6-18 цс 13, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для застосування усіма судами України. Відповідно до ч.1 ст.523 Цивільного кодексуУкраїни порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником. Згідно ст.575 Цивільного кодексу України, іпотека є одним із видів застави, а саме заставою нерухомого майна, а відтак положення ст.523 Цивільного кодексу України стосується також і іпотеки. Таким чином, на іпотекодавця може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов'язку щодо виконання зобов'язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди іпотекодавця відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксоване в тому числі у договорі іпотеки. З матеріалів справи не вбачається, що у [PERSON] є правонаступники, які прийняли спадщину. Крім того, у спірному договорі іпотеки не передбачена згода іпотекодавця відповідати за будь-якого нового боржника. Отже, у зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved