Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] у якому з урахуванням змін, викладених в уточненій позовній заяві від 01.09.2014 року просив припинити право [PERSON] на його 1/2 частку у спільній частковій власності, а саме комплексу будівель санаторію-профілакторію [INFO] , який розташований за адресою: [ADDRESS] . та визнати за ним право власності на вказане майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] разом із відповідачем [PERSON] придбали у спільну часткову власність комплекс будівель санаторію-профілакторію [INFO] , який розташований за адресою: [ADDRESS] . В подальшому [PERSON] подарував свою 1/2 частину вказаного приміщення позивачу [PERSON] . Після придбання вказаного приміщення відповідач [PERSON] демонтував частину споруд та реалізував у якості будівельних матеріалів, а кошти витратив на власний розсуд. Загальна вартість реалізованих будівельних матеріалів складає 120000 грн. Вказаними діями відповідача спільне майно було приведено до непридатного стану, чим спричинено шкоду позивачу. Брати участь у відновленні спільного майна [PERSON] відмовився та виявив бажання поступитися своєю часткою у спільному майні на користь позивача [PERSON] , про що склав відповідну розписку. Вчинення таких дій відповідачем, на думку позивача, свідчать про його відмову від своєї частки у спільному майні та унеможливлюють подальше спільне володіння та користування майном, що є підставою для припинення його права на частку у спільній частковій власності. Зважаючи на те, що [PERSON] без згоди іншого співвласника, демонтувавши споруди та реалізувавши будівельні матеріали, фактично виділив свою частку із спільного майна у вигляді будівельних матеріалів та розпорядився нею на свій розсуд, чим компенсував її вартість, а тому у позивача відсутня необхідність попереднього внесення вартості частки на депозитний рахунок суду, що передбачено ч. 2 ст. 365 ЦК України. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити посилаючись на обставини та докази, що їх стверджують. Відповідач позов визнав у повному обсязі та визнав обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог. Крім цього вказав, що отримав компенсацію своєї частки у повному обсязі і не заперечує, щоб право власності на цілий об`єкт нерухомості було визнано за [PERSON] . Заслухавши доводи сторін, з`ясувавши обставини справи, перевіривши докази, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 28.12.2012 року [PERSON] та [PERSON] придбали у ВАТ Чисті метали у рівних частках, тобто по 1/2 частині комплекс будівель санаторію-профілакторію [INFO] , який розташований за адресою: [ADDRESS] . (а.с.6-7). Відповідно до договору дарування 1/2 частини комплексу будівель від 27.03.2013 року [PERSON] подарував свою частину [PERSON] (а.с.8). Згідно витягу із Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за [PERSON] зареєстроване право власності на зазначену 1/2 частину комплексу будівель.(а.с.10-11). Обставини щодо часткового демонтажу об`єкта нерухомості, та виділення у такий спосіб своєї частки із спільного майна, реалізації будівельних матеріалів на суму 120000 грн. та отримання компенсації своєї частки у майні підтверджуються власноручною розпискою [PERSON] (а.с. 9). Зазначена обставина була визнана відповідачем у судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Підстави припинення права спільної часткової власності на майно передбачені статтею 365 ЦК України, якою зокрема визначено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників у разі, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Частиною 1 статті 364 ЦК України передбачене право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною другою зазначеної статті передбачено, що співвласник, який бажає виділу має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою Беручи до уваги встановлені обставини, суд вважає, що право власності відповідача [PERSON] на 1/2 частину комплексу будівель санаторію-профілакторію [INFO] , який розташований за адресою: [ADDRESS] може бути припинене із зазначених підстав. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на те, що відповідач отримав компенсацію своєї частки у спільному майні шляхом реалізації будівельних матеріалів, які отримав у результаті демонтажу споруд, суд вважає, що припинення його права власності на частку у спільному майні не завдасть шкоди його інтересам та інтересам його сім`ї, а визнання ним позову не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати суд розподіляє між сторонами відповідно до вимог статті 88 ЦПК України. На підставі викладеного та ст.ст. 364, 365 ЦК України,

Outcome: approved