Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що 07.02.2002 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Лубенського міського управління юстиції в Полтавській області він зареєстрував з відповідачкою шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачкою не склалось по причині різних характерів та поглядів на життя і сім»ю, а також у зв»язку з відсутністю між ними взаєморозуміння. Шлюбні відносини ми з відповідачкою не підтримуємо, фактично ставши один для одного чужими людьми, проживають окремо. Він втратив до відповідачки почуття любові та поваги, вважає, що їх шлюб носить лише формальний характер і збереження його є недоцільним, тому прохає суд задовольнити позов, розірвати між ним та відповідачкою шлюб. Також прохав після розірвання шлюбу залишити проживати неповнолітнього сина з ним. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилась, надіслала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позов визнала, щодо розірвання шлюбу та проживання дитини з позивачем не заперечує. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07.02.2002 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Лубенського міського управління юстиції в Полтавській області, актовий запис №15 (а.с.7). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.7), який проживає з позивачем. Сторони припинили сімейні стосунки по причині різних характерів та поглядів на життя, втрати взаєморозуміння, шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, миритись не бажають, а тому, суд вважає, що маються підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла 10 років визначається за згодою батьків. Згідно ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким з них буде проживати малолітня дитина, спір між ними буде вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов»язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров»я та інші обставини, що мають істотне значення по справі. Суд вважає, що неповнолітнього сина сторін [PERSON], [INFO] слід залишити проживати з батьком - позивачем [PERSON], оскільки в даний час дитина проживає з батьком і бажає проживати надалі, про що також не заперечує відповідачка. На підставі викладеного та

Outcome: approved