Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №92» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником трикімнатної квартири [ADDRESS] . Вказана квартира знаходиться на дев`ятому поверсі зазначеного будинку та входить, як і весь будинок, до складу обслуговуючого кооперативу «ЖБК № 92».Починаючи з вересня 2012 року належна йому квартира стала потерпати від дощових та талих снігових вод, про що він неодноразово повідомляв голову правління кооперативу [PERSON] . Через систематичне ігнорування його звернень, 11.03.2013 він звернувся до голови правління кооперативу із письмовою заявою щодо проведення ремонту покрівлі будинку, але за весь цей час будь-яких передбачених статутом зобов`язальних дій відповідачем не було здійснено.Фінансовий стан позивача не дозволяє за власні кошти залучити до ремонту покрівлі відповідні ремонтно-обслуговуючі організації, тому на весь цей період його квартира стала розплідником плісняви, а через системні вогкість та сирість квартира зазнала значних внутрішніх пошкоджень. Згідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження TOB «Контакт-сервіс» від 24.11.2016 за №25/16/буд. станом на дату експертизи вартість ремонтно-відновлювальних робіт жилого приміщення становить 17 900,40 грн. Але проведення ремонтних робіт є недоцільним без попереднього усунення причин, що призвели до перелічених пошкоджень. Вартість експертного будівельно-технічного дослідження згідно з рахунком №61.2016 від 01.12.2016 з урахуванням комісійного платежу банківської установи становить 1 818,00 грн.06.12.2016 позивач звернувся до голови правління із заявою щодо актування технічного стану його квартири комісійним складом, але замість конструктивного розгляду, його звернення викликало у [PERSON] низку негативних емоцій та звинувачень.Враховуючи викладене вище, позивач просив постановити судове рішення, яким стягнути із обслуговуючого кооперативу «ЖБК № 92» на його користь в рахунок відшкодування завданої внаслідок залиття належної йому на праві власності квартири матеріальної шкоди 19 718,40 грн. та понесені ним судові витрати.Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.03.2017, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 04.08.2017, в позові відмовлено. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.05.2019 рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.03.2017 та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 04.08.2017 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Казидуб О.Г. від 05.08.2019 цивільну справу прийнято до свого провадження, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. 08.10.2019 представник позивача за дорученням Хорошун С. А. подав до суду заяву про уточнення позовних вимог та просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн. Всі інші позовні вимоги залишив без змін. Ухвалою суду від 23.10.2019 закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представники: адвокат Хорошун С.А. та за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Також просили стягнути з відповідача уточнені вимоги на користь позивача ,а саме правову допомогу в розмірі 3000,00грн., судовий збір за подання: позовної заяви в розмірі 551,21 грн., апеляційної скарги в розмірі 606,11 грн., касаційної скарги в розмірі 661,45 грн. Представник відповідача керівник Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 92» Шапошник В.В. в підготовчому судовому засіданні позов визнав та просив перенести судове засідання для укладення мирової угоди, але мирова угода з невідомих причин на час розгляду справи не укладена, в судові засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, був належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Заслухавши позивача та його представників, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Вимогами ч.3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частин 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 ЦК України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання. Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно САС 467838 від 27.12.2010 належить трикімнатна квартира [ADDRESS] та яка входить до складу обслуговуючого кооперативу «ЖБК №92». Як на підставу позову [PERSON] посилався на те, що квартира знаходиться на останньому поверсі і з вересня 2012 року до його квартири протікає дощова та тала снігова вода внаслідок відсутності ремонту даху, однак відповідач його звернення ігнорував, тому вважає, що відповідач повинен відшкодувати шкоду, завдану залиттям квартири. 20.11.2016 ОК «ЖБК № 92» реорганізовано на загальних зборах ЖБК-92, а новий статут почав діяти з 16.12.2016. 27.02.2017 керівником ОК «ЖБК № 92» став [PERSON] .. Пунктами 6, 7 статті 17 статуту Житлово-будівельного кооперативу № 92 (у редакції від 1987 року) передбачено, що житлово-будівельний кооператив зобов`язаний: своєчасно виконувати ремонт житлового будинку, забезпечувати безперебійну роботу інженерного обладнання будинку і житлових приміщень, як слід утримувати під`їзди, інші місця загального користування будинку і прибудинкової території; проводити внутрішньоквартирний поточний ремонт чи оплачувати вартість ремонту, якщо необхідність в його проведенні викликана пошкодженням частин будинку інженерного обладнання чи пов`язана з капітальним ремонтом будинку або його конструктивних частин. Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження ТОВ «Контакт-сервіс» від 24.11.2016 № 25/16/буд., вартість ремонтно-відновлювальних робіт квартири [ADDRESS] в цінах листопаду 2016 року становить 17900,40 грн. Також в експертизі зазначено ,що так як мають місце багато чисельні сліди протікання води через перекриття в місцях приєднання зовнішніх та внутрішніх стін та плит перекриття, багато чисельні пошкодження рулонного килиму покрівлі, в той самий час як квартира № 36 знаходиться на останньому, дев`ятому поверсі дев`ятиповерхового житлового будинку можливо зробити висновок, що затікання води в квартиру № 36 через перекриття технічного поверху можливо тільки при умові затікання атмосферних вод через рулонну покрівлю житлового будинку № 20 над житловою квартирою № 36 . Вказаним висновком визначено, що наявні пошкодження в приміщеннях вказаної вище квартири, пов`язані із залиттям квартири. Технічний стан, наявність та характер пошкоджень оздоблювальних покриттів вказує на їх залиття внаслідок протікання покрівлі даху. Тобто, існує прямий зв`язок між станом квартири та станом даху над цією квартирою. Згідно таблиці6.9.1»Покрівлі рулонні» Стандарту житлово-комунального господарства України СОУ ЖКГ 75000-35077234.0015:2009Житлові будинки.Правила визначення фізичного зносу житлових будинків фізичний знос рулонної покрівлі становить 41-60%,приблизний склад ремонтних робіт-Ремонт покрівлі з покриттям двома шарами руберойду,заміна покриття парапетів і т.п.п. У відповідності до п.4.4.1 розділу 4.4»Підтримання робочого стану конструкцій» Державних будівельних норм України ДБР В.1.2.-14-2009»Загальні принципи забезпечення надійності та конструктивної безпеки будівель,споруд,будівельних конструкцій та основ» якщо конструкція зазнає фізичного зносу і її стан викликає недопустиме зростання ризику,пов`язаного з подальшою експлуатацією об`єкта,необхідного провести ремонт,який відновлює робото здатність конструкції,зміни умови її експлуатації або провести повну заміну. Згідно із актом про наслідки залиття квартири [ADDRESS] від 19.12.2016, складеного комісією зазначено про затікання води через перекриття технічного поверху та через пошкодження даху, зазначено про обсяг шкоди, вказано про залиття у кожному із приміщень квартири. На час розгляду справи дах в будинку [ADDRESS] відремонтовано. Відповідно до частин 1 та 3 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому чи більшому розмірі. Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, ) вина. Таким чином, законодавцем встановлена презумпція вини заподіювача шкоди та саме він повинен довести, що шкоди завдано не з його вини. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (чинного на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством; якість житлово-комунальної послуги - сукупність нормованих характеристик житлово-комунальної послуги, що визначає її здатність задовольняти встановлені або передбачувані потреби споживача відповідно до законодавства. Згідно з пунктами 2, 4 частини першої статті 13 Закону встановлено, що послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відносять до житлово-комунальних послуг і включають прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо, послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до статті 15 Закону мінімальні норми житлово-комунальних послуг встановлюються з метою забезпечення санітарно-гігієнічних вимог проживання людей та їх перебування в приміщеннях, забезпечення технічних вимог до експлуатації будинку (споруди), підтримання несучої спроможності конструкцій та експлуатаційних характеристик внутрішньобудинкових мереж і систем. Закон регламентує права та обов`язки як споживача, так і виконавця цих послуг (статті 20,21 Закону). Відповідно до пункту 2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 (далі - Правила), технічне обслуговування жилих будинків - це комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів робот технічного обладнання. Система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Згідно із пунктом 2.4 Правил, якщо будівля в цілому не підлягає капітальному ремонту, комплекс робіт поточного ремонту може враховувати окремі роботи, які класифікуються як такі, що належать до капітального ремонту (крім робіт, які передбачають заміну та модернізацію конструктивних елементів будівлі). Водночас поточний ремонт - це комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструкцій і інженерного обладнання. Поточний ремонт повинен проводитись з періодичністю, яка забезпечує ефективну експлуатацію будівлі з моменту завершення його будівництва (капітального ремонту, реконструкції) до моменту постановки на черговий капітальний ремонт або реконструкцію. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив № 92» зобов`язаний вживати заходів щодо своєчасного виконання ремонту житлового будинку по [ADDRESS] . Відтак, наявні підстави про допущення відповідачем бездіяльності, наслідком якої є неодноразові залиття квартири позивача та пошкодження стелі, стін, підлоги та необхідність з 2016 року виконувати ремонт у належній йому квартирі, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями акту про наслідки залиття від 19.12.2016 та висновку експертного будівельно-технічного дослідження ТОВ «Контакт-сервіс» від 24.11.2016 № 25/16/буд. Оскільки наявними матеріалами справи підтверджується наявність факту залиття квартири [PERSON] , а також понесення позивачем матеріальної шкоди у розмірі 17900,40 грн., зважаючи, що представником відповідача не спростовано належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири, хоча це його процесуальний обов`язок, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №92» на користь [PERSON] відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 17900,40 грн.. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, так як не доведені позивачем належними і допустимими доказами. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з розглядом цієї справи позивач поніс судові витрати на загальну суму 4821,77 грн., що включає: витрати за проведення експертизи в розмірі 1800 грн. (квитанція № 19566663 від 01.12.2016) оскільки була проведена експертиза по заяві [PERSON] , за яку відповідачем було сплачено кошти та даний висновок був судом взятий до уваги,на підставі даного висновку було стягнуто пряму матеріальну шкоду; витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 3000 грн., що підтверджується договором про надання правової допомоги від 26.09.2019, розрахунковою квитанцією № 1 від 10.06.2020, актом прийому-передачі виконаних робіт від 10.06.2020; судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 551,21 грн. (квитанція № QS000142433101 від 19.12.2016); судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 606,11 грн. (квитанція № QS000155908401 від 18.04.2017) та судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 664,45 грн. (квитанція № QS000175455701 від 21.08.2017). На підставі викладеного та

Outcome: partial