Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Броварської міжрайонної прокуратури Київської області, Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області, в якому просив визнати факт порушення його конституційних прав відповідачами при провадженні кримінальної справи № 57-720, в якій він є потерпілим, та стягнути з відповідачів завдану йому моральну шкоду в розмірі 60\~000 грн. Позовні вимоги позивач вмотивував тим, що прокурором міжрайонної Броварської прокуратури [PERSON] 30 вересня 1997 року було порушено кримінальну справу № 57-720 щодо посадових осіб АТ «Українська інвестиційна компанія «Приватна справа» за ст.143, ч.1 ст.148-8 КК України\~(1960 р.), розслідування кримінальної справи було доручено слідчому відділу Броварського РВ ГУ МВС України в Київській області. У подальшому склад злочинів був перекваліфікований на ч.4 ст.\~190, ч.1 ст.223 КК України\~(2001р.). В ході розслідування було встановлено, що посадові особи вказаного Товариства ошукали близько мільйона громадян, шахрайським шляхом заволодівши їх грошовими коштами та іншими цінностями. Зокрема позивач [PERSON] вклав в дане Товариство свої трудові заощадження і майнові права, бажаючи захистити свої гроші від інфляції, але наприкінці 1997 року АТ «Українська інвестиційна компанія «Приватна справа» зникло, залишивши своїх інвесторів, в тому числі позивача з неіснуючими на біржовому і фінансовому ринках акціями компанії. Відтак, позивач вважає себе поряд з іншими громадянами потерпілим від даних злочинів. В тексті позову [PERSON] стверджує, що досудове розслідування перші декілька років здійснювалось, але неефективно, а у подальшому протягом понад десять років слідчі лише імітували розслідування, фактично нічого не робили; в матеріалах кримінальної справи є документи, датовані лише до 2013 року, за 2013-2015 роки відсутні будь-які документи, що на думку позивача свідчить про бездіяльність і саботаж розслідування. При цьому посилається на те, що слідство свідомо скоротило період вчинення злочинів з пяти (1993-1997рр.) до двох (1994-1995рр.); а також кількість потерпілих з мільйона до 37 тисяч осіб; основний підозрюваний [PERSON] лише один раз викликався на допит до слідчого, хоча його місце знаходження було відоме; вважає, що особа, яка вчинила дані злочини, була відома і слідчому органу і прокуратурі, і були всі підстави для притягнення винних осіб до відповідальності, чого зроблено не було. Позивач стверджує, що прийняті слідчим органом постанови є незаконними. Слідчі неодноразово незаконно закривали провадження у кримінальній справі, чи зупиняли її розслідування в зв'язку з невстановленням осіб, які вчинили злочин, не повідомивши про це потерпілих. Позивач стверджує, що при провадженні кримінальної справи № 57-720 він був позбавлений можливості оскаржувати постанови слідчого, бездіяльність слідчих і прокурорів, оскільки жодних повідомлень від слідчих органів і від прокуратури він, як потерпілий не отримував. Вважає, що внаслідок недбалості і неналежного розслідування кримінальної справи та внаслідок неналежного контролю за досудовим розслідуванням кримінальної справи прокуратурою, його права як потерпілого від злочину порушені, що завдало позивачу моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, які він зазнав у зв'язку з неповагою правоохоронних органів і прокуратури до його конституційних прав; постійних стресах, які спровокували рецедив хвороби нирок, викликали прогресуюче погіршення здоровя, що має результатом частих звернень до лікарів та значних грошових витрат на придбання ліків. Розмір завданої йому моральної шкоди позивач обгрунтовує тим, що щомісячно на ліки він витрачав 500 грн. 00 коп., а за десять років його страждань загальна сума склала 60\~000 грн.00 коп., які він просить стягнути з прокуратури Київської області через Державну казначейську службу України\~ В ході розгляду справи позивач [PERSON] неодноразово уточнював свої позовні вимоги. Згідно останньої редакції позовної заяви [PERSON] зазначив відповідачами :Держава Україна в особі Прокуратури Київської області та Державне казначейство України, яке є органом, через який буде здійснюватись виплата йому грошових коштів за рішенням суду у разі задоволення позову про відшкодування моральної шкоди. За клопотанням позивача відповідно ухвали суду від 19.05.2017 року прийнято відмову від позову в частині позовних вимог до Головного Управління Національної поліції Київської області та провадження в цій частині позову закрито. В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, пояснення надав аналогічні викладеним в текстах позовних заяв. Представник прокуратури Київської області в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила в їх задоволенні відмовити, надавши заперечення на позов, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність, а також зазначила, що позивачем не доведено та не підтверджено належними та допустимими доказами заподіяння йому моральної шкоди та наявності причинного зв'язку між рішеннями, діями або бездіяльністю органів прокуратури і моральною шкодою, яку він вважає, що йому заподіяно. Представник Державної казначейської служби України\~ в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила в їх задоволенні відмовити та надала заперечення на позов в яких зазначає, що позивачем не обгрунтовано чим підтверджується факт заподіяння йому моральних страждань, якими обставинами чи якими діями ( бездіяльністю) відповідача вони заподіяні. Суд заслухавши пояснення позивача, представників відповідачів, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2014 року у позові [PERSON], а також\~[PERSON], [PERSON], [PERSON] , [PERSON] до Броварської міжрайонної прокуратури Київської області, слідчого відділу Броварського РВ ГУ МВС України у Київській області, третя особа: Державна скарбниця України у Київській області про відшкодування матеріальних збитків, завданих кримінальними діями невстановлених осіб, відмовлено.\~\~\~Відмовляючи в задоволенні позову суд виходив з недоведеності та необґрунтованості позовних вимог і відсутності\~ законних підстав для його задоволення. Зхідно ухвали Апеляційного суду Київської області від 12 березня 2015 року\~ рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2014 року- залишено без змін. Рішенням\~ від 31 січня 2015 року Броварського міськрайонного суду Київської області задоволено позов [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Броварської міжрайонної прокуратури Київської області, слідчого відділу Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області з обслуговування м. Бровари та Броварського району, третя особа: головне управління Державної казначейської служби України в Київській області про визнання фактів порушення конституційних прав потерпілих осіб державними правоохоронними органами при розслідуванні кримінальної справи та відшкодування моральної шкоди, та на Головне управління Державної казначейської служби України в Київській області за рахунок коштів державного бюджету зобовязано здійснити на користь позивачів, в тому числі на користь [PERSON], виплату в розмірі по 5\~000 грн. кожному в рахунок відшкодування моральної шкоди. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 21 травня 2015 року\~ \~рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 січня\~ 2015 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким у позові відмовлено. Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд виходив з недоведеності та необґрунтованості позовних вимог і відсутності\~ законних підстав для його задоволення. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 червня 2016 року провадження в даній справі було закрито за пунктом 2 частини 1 ст.205 ЦПК України, враховуючи наявність вказаних двох судових рішень. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від13 липня 2016 року\~ ухвалу Броварського\~\~ міськрайонного суду Київської області від 15 червня\~ 2016 року\~ скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. При цьому апеляційний суд виходив з того, що в даних справах не тотожні сторони, а тому судом не вірно застосовано п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України. Відповідно ч.3.ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В даному випадку суд,

Outcome: dismissed