Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 17.04.2010 року Кулиничівською селищною радою Харківського району та області, актовий запис № 10. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач зазнав, що подружнє життя не склалося через втрати почуття любові один до одного, відсутність взаєморозуміння та довіри, різні погляди на життя. Шлюбно-сімейні відносини припинені з січня 2014 року, мешкають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Вважає, що поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сім'ї не можливе. Майнового спору не мають. Дитина після розірвання шлюбу залишається проживати з відповідачкою. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, де просить слухати справу за її відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 17.04.2010 року Кулиничівською селищною радою Харківського району та області, актовий запис № 10 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]) (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]) (а.с. 5). Судом встановлено, що між сторонами шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо один від одного з січня 2014 року , спільне господарство не ведуть. Відповідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення . Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони тривалий час не мешкають разом, не ведуть спільне господарство, у них відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Клопотання відповідачки про залишення після розірвання шлюбу без змін її прізвища «[PERSON]» підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Згідно квитанції № 34 від 05.08.2014 року позивачем при пред'явленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved