Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] грошових коштів. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 05.10.2011 року він надав відповідачу [PERSON] 70000 грн. у борг, що підтверджується борговою розпискою. Відповідно до розписки відповідач зобов'язувався повернути позивачу отримані ним кошти протягом семи місяців , тобто до 05.05.2012 року. Відповідач в добровільному порядку свої боргові зобов'язання не виконує, що є підставою для звернення позивача до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився надав суду заяву, про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 05.10.2011 року позивач [PERSON] надав відповідачу [PERSON] у борг 70000 грн., що підтверджується борговою розпискою. Відповідно до розписки відповідач зобов'язувався повернути позивачу отримані ним кошти протягом семи місяців. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту отримання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Суд приходить до висновку про існування між позивачем і відповідачем договірних зобов'язань щодо надання останньому позики у розмірі 70000 грн., що підтверджується написаною власноруч розпискою відповідача від 05.10.2011 року яку суд приймає за договір позики, оскільки у ньому сторонами визначені всі суттєві умови договору даного виду. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені в договорі. У термін до 05.05.2012 року [PERSON] борг не повернув. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги в судовому засіданні знайшли своє підтвердження та обґрунтування, що є підставою для їх задоволення в повному обсязі. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved