overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою «про розірвання шлюбу» із [PERSON], в обґрунтування якої зазначила, що вони за обоюдною згодою з відповідачем припинили спільне проживання, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Від шлюбу мають дитину: [PERSON] [PERSON], [INFO], місцем постійного проживання яких є місце проживання матері [PERSON], спору про місце проживання дітей не має. Також не має майнового спору. Питання щодо утримання дитини вирішено між сторонами самостійно. Враховуючи що збереження сімї не є можливим, подружні стосунки припинені за обоюдною згодою, просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON], 18.12.2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис № 964. В судове засідання сторони подали заяви про обоюдну згоду щодо розірвання шлюбу, та проведення судового розгляду на підставі наявних доказів, підтвердили факт припинення спільного проживання, відсутність спору щодо місця мешкання дітей, та відсутності майнового спору. На підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі письмових заяв сторін, та наявних доказів у матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд приходить до наступного: Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 18.12.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис № 964. (а.с.7). Від шлюбу мають дитину: [PERSON] [PERSON], [INFO], , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 193 (а.с.8). Як встановлено, сторони припинили подружні стосунки та спільне проживання, не ведуть спільного господарства, не можуть дійти до згоди стосовно розподілу обовязків. Самі найважливіші питання не можуть вирішувати безконфліктно. Втратили один до одного почуття кохання та поваги. Майнового спору сторони не мають. Вважаючи, що позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, та відповідачка визнала позовні вимоги у повному обсязі, про що сторони надали письмові заяви, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення, що є згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України підставою для розірвання шлюбу. На підставі вищезазначеного, з врахуванням встановлених обставин у судовому засіданні, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою «про розірвання шлюбу» із [PERSON], в обґрунтування якої зазначила, що вони за обоюдною згодою з відповідачем припинили спільне проживання, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Від шлюбу мають дитину: доньку [PERSON], [INFO], місцем постійного проживання якої є місце проживання матері - [PERSON]. Також не має майнового спору, так само як і спору щодо проживання дитини. Враховуючи що збереження сім'ї не є можливим, подружні стосунки припинені за обоюдною згодою, просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 17.04.2010 року між [PERSON] та [PERSON]. Позивач в судове засідання подав заяву в якій просить провести розгляд справи за його відсутності, на підставі поданих ним доказів, підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач до судового засідання подала заяву про визнання позовних вимог. у повному обсязі, просить провести розгляд у її відсутності. Вивчив матеріали за позовною заявою, дослідив докази надані позивачем, суд приходить до наступного: Як встановлено у судовому засіданні, між [PERSON] та [PERSON] 17.04.2010 року укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 122 (а. с.6). Дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою № 001036879 про склад сім'ї від 13.02.2018 року, виданою ТОВ «Оселя». Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 732 (а. с. 7). Як встановлено, сторони припинили подружні стосунки та спільне проживання, не ведуть спільного господарства, не можуть дійти до згоди стосовно розподілу обов'язків. Самі найважливіші питання не можуть вирішувати безконфліктно. Втратили один до одного почуття кохання та поваги. Майнового спору сторони не мають. Вважаючи, що позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, та відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, про що сторони надали письмові заяви, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення, що є згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України підставою для розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. [PERSON] прохає стягнути з відповідача на свою користь половину витрат на сплату судового збору в розмірі 352 грн., суд вважає, що така вимога підлягає задоволенню. На підставі наведеного, ст.ст.110, 112,114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою «про розірвання шлюбу» із [PERSON], в обґрунтування якої зазначила, що вони за обоюдною згодою з відповідачем припинили спільне проживання, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], місцем постійного проживання яких є місце проживання матері [PERSON], спору про місце проживання дітей не має. Також не має майнового спору. Питання щодо утримання дитини вирішено між сторонами самостійно. Враховуючи що збереження сімї не є можливим, подружні стосунки припинені за обоюдною згодою, просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON], 22.01.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Феодосійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 18. В судове засідання сторони подали заяви про обоюдну згоду щодо розірвання шлюбу, та проведення судового розгляду на підставі наявних доказів, підтвердили факт припинення спільного проживання, відсутність спору щодо місця мешкання дітей, та відсутності майнового спору. На підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі письмових заяв сторін, та наявних доказів у матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд приходить до наступного: Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 22.01.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Феодосійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 18 (а.с.8). Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 974 (а.с.5) та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 635 (а.с.6). Як встановлено, сторони припинили подружні стосунки та спільне проживання, не ведуть спільного господарства, не можуть дійти до згоди стосовно розподілу обовязків. Самі найважливіші питання не можуть вирішувати безконфліктно. Втратили один до одного почуття кохання та поваги. Майнового спору сторони не мають. Вважаючи, що позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, та відповідачка визнала позовні вимоги у повному обсязі, про що сторони надали письмові заяви, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення, що є згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України підставою для розірвання шлюбу. На підставі вищезазначеного, з врахуванням встановлених обставин у судовому засіданні, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою «про розірвання шлюбу» із [PERSON], в обґрунтування якої зазначила, що вони за обоюдною згодою з відповідачем припинили спільне проживання, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], місцем постійного проживання яких є місце проживання матері [PERSON], спору про місце проживання дітей не має. Також не має майнового спору. Питання щодо утримання дітей вирішено між сторонами самостійно. Враховуючи що збереження сімї не є можливим, подружні стосунки припинені за обоюдною згодою, просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON], 02.08.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 471. В судове засідання сторони подали заяви про обоюдну згоду щодо розірвання шлюбу, та проведення судового розгляду на підставі наявних доказів, підтвердили факт припинення спільного проживання, відсутність спору щодо місця мешкання дітей, та відсутності майнового спору. На підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі письмових заяв сторін, та наявних доказів у матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд приходить до наступного: Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 02.08.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 471 (а.с.8). Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно Заводським районним у місті Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 523 (а.с.10), та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 605 (а.с.9). Як встановлено, сторони припинили подружні стосунки та спільне проживання, не ведуть спільного господарства, не можуть дійти до згоди стосовно розподілу обовязків. Самі найважливіші питання не можуть вирішувати безконфліктно. Втратили один до одного почуття кохання та поваги. Майнового спору сторони не мають. Вважаючи, що позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, та відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, про що сторони надали письмові заяви, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення, що є згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України підставою для розірвання шлюбу. На підставі вищезазначеного, з врахуванням встановлених обставин у судовому засіданні, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою «про розірвання шлюбу» із [PERSON], в обґрунтування якої зазначила, що вони за обоюдною згодою з відповідачем припинили спільне проживання, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], місцем постійного проживання яких є місце проживання матері [PERSON], спору про місце проживання дітей не має. Також не має майнового спору, так само як і спору щодо проживання дітей. Враховуючи що збереження сімї не є можливим, подружні стосунки припинені за обоюдною згодою, просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 12.09.1992 року між [PERSON] та [PERSON]. Позивачка в судове засідання подала заяву в якій просить провести розгляд справи за її відсутності, на підставі поданих нею доказів, підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач до судового засідання подав заяву про визнання позовних вимог. у повному обсязі, просить провести розгляд у його відсутності. Вивчив матеріали за позовною заявою, дослідив докази надані позивачем, суд приходить до наступного: Як встановлено у судовому засіданні, між [PERSON] та [PERSON] 12.09.1992 року укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим відділом ЗАГС Заводського РВК м. Дніпродзержинська, актовий запис № 425 (а.с.6). Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 92 (а.с.7). Як встановлено, сторони припинили подружні стосунки та спільне проживання, не ведуть спільного господарства, не можуть дійти до згоди стосовно розподілу обовязків. Самі найважливіші питання не можуть вирішувати безконфліктно. Втратили один до одного почуття кохання та поваги. Майнового спору сторони не мають. Вважаючи, що позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, та відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, про що сторони надали письмові заяви, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення, що є згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України підставою для розірвання шлюбу. На підставі наведеного, ст.ст.110, 112,114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою «про розірвання шлюбу» із [PERSON], в обґрунтування якої зазначила, що вони за обоюдною згодою з відповідачем припинили спільне проживання, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Від шлюбу мають дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], місцем постійного проживання яких є місце проживання матері [PERSON], спору про місце проживання дітей не має. Також не має майнового спору, так само як і спору щодо проживання дітей. Враховуючи що збереження сімї не є можливим, подружні стосунки припинені за обоюдною згодою, просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 18.08.1995 року між [PERSON] та [PERSON]. Позивачка в судове засідання подала заяву в якій просить провести розгляд справи за її відсутності, на підставі поданих нею доказів, підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач до судового засідання подав заяву про визнання позовних вимог. у повному обсязі, просить провести розгляд у його відсутності. Вивчив матеріали за позовною заявою, дослідив докази надані позивачем, суд приходить до наступного: Як встановлено у судовому засіданні, між [PERSON] та [PERSON] 18.08.1995 року укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим відділом РАГС виконкому Заводської районної Ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 264 (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом РАГС виконкому Заводської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 250 (а. с.7). Як встановлено, сторони припинили подружні стосунки та спільне проживання, не ведуть спільного господарства, не можуть дійти до згоди стосовно розподілу обовязків. Самі найважливіші питання не можуть вирішувати безконфліктно. Втратили один до одного почуття кохання та поваги. Майнового спору сторони не мають. Вважаючи, що позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, та відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, про що сторони надали письмові заяви, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення, що є згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України підставою для розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, понесені [PERSON] судові витрати у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивача. На підставі наведеного, ст.ст.110, 112,114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою «про розірвання шлюбу» із [PERSON], в обґрунтування якої зазначила, що вони за обоюдною згодою з відповідачкою припинили спільне проживання, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Від шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO], місцем постійного проживання якої є місце проживання матері [PERSON], спору про місце проживання дитини не має. Також не має майнового спору. Питання щодо утримання дитини вирішено між сторонами самостійно. Враховуючи що збереження сімї не є можливим, подружні стосунки припинені за обоюдною згодою, просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON], 30.07.2011 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 370. В судове засідання сторони подали заяви про обоюдну згоду щодо розірвання шлюбу, та проведення судового розгляду на підставі наявних доказів, підтвердили факт припинення спільного проживання, відсутність спору щодо місця мешкання дітей, та відсутності майнового спору. На підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі письмових заяв сторін, та наявних доказів у матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд приходить до наступного: Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 30.07.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 370 (а.с.6). Від шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 817 (а.с.7). Як встановлено, сторони припинили подружні стосунки та спільне проживання, не ведуть спільного господарства, не можуть дійти до згоди стосовно розподілу обовязків. Самі найважливіші питання не можуть вирішувати безконфліктно. Втратили один до одного почуття кохання та поваги. Майнового спору сторони не мають. Вважаючи, що позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, та відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, про що сторони надали письмові заяви, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення, що є згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України підставою для розірвання шлюбу. На підставі вищезазначеного, з врахуванням встановлених обставин у судовому засіданні, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів, в якій вказала, що вона з 12.03.2005 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Подружжя має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На даний час позивач не отримує від відповідача матеріальної підтримки. Відповідач працює та має стабільний заробіток. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на дитину. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. На позовних вимогах наполягає у повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день слухання справи. Згідно ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 25.04.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 16.04.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 87, [PERSON] народився [INFO], його батьками є [PERSON] та [PERSON]. На підставі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 СК України, рішенням суду, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері чи батька. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач має неповнолітню дитину і має змогу виплачувати аліменти на її утримання. Інших утриманців відповідач не має. Суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і позов про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved