Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON]звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк», 3-ї особи:Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.12.2015 року він отримав постанову Орджонікідзевського ВДВС Запорізького міського управління юстиції від 01.12.2015 року про арешт коштів боржника, з якого йому стало відомо, що постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження № 48873922 щодо стягнення з нього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суми боргу у розмірі 119781,92грн.. Підставою для відкриття виконавчого провадження є виконавчий напис № 4436 від 21.08.2015 року вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] щодо стягнення з нього суми у розмірі 108665,38грн. на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» за договором №DNH4KP11431399 від 20.09.2005року. Згідно з виконавчим написом строк, за який провадиться стягнення складає 9 років 10 місяців та 21 день, а саме з 20.09.2005року по 10.08.2015року. Вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом були порушені норми діючого законодавства, виходячи з наступного. Так,він не заперечує, що дійсно 20.09.2005 року отримав кредит на споживчі цілі у сумі 6916,00грн., зі строком сплати 24 місяці. Відповідач жодного разу не повідомив його про те, що мається заборгованість за цим кредитом, а він вважав, що заборгованість у нього відсутня. Згідно зі ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Аналогічне передбачено пунктом 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. За умовами кредитного договору він був зобовязаний повернути суму кредиту до 19 вересня 2007 року, а отже, з вказаної дати у відповідача виникло право вимоги щодо повернення кредиту. Таким чином, трирічний строк з моменту виникнення права вимоги за цим договором закінчився 20 вересня 2010 року. Крім того, у 2013 році ПАТ КБ «ПриватБанк» звертався до суду з позовом про стягнення з нього заборгованості за вище вказаним кредитним договором. В запереченнях проти позову, він зробив заяву про застосування при розгляді справи наслідків спливу позовної давності та ухвалою від 26 грудня 2013 року за заявою представника банку позовну заяву було залишено без розгляду. Отже, сам факт подачі такої позовної заяви свідчить про наявність спору про право та відсутність «безпірності». Згідно п.7 ч. 11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю взагалі заборонено вимагати повернення споживчого кредиту, строк повернення якого минув. Просить суд визнати виконавчий напис №4436 вчинений 21.08.2015р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] таким, що не підлягає виконанню та скасувати, а також стягнути з відповідача на його користь судовий збір, сплачений ним при подачі позову до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги, в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Пояснення суду в обґрунтування позовних вимог дав аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання повторно не зявився, причини неявки представника суду не повідомлені. Про день та час розгляду справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, про що свідчать розписки в отриманні судових повісток, що маються в матеріалах справи(а.с.95, 98), в звязку з чим суд відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач та його представник не заперечували. 3-ї особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та представник Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції в в судове засідання не зявилися. Про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Суду наданізаяви з проханням справу розглянути у її відсутності(а.с.92,99). Суд,заслухавши пояснення позивача і його представника та дослідивши матеріали справи і оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 21 серпня 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] на підставі ст.\~34\~ч. 1 п. 19, ст.\~87,\~88,\~89 Закону України «Про нотаріат»\~та п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 4436. Даним виконавчим написом запропоновано стягнути з [PERSON] грошові кошти у сумі 106965,38 грн. на користь ПАТ КБ «Приват Банк», які є боргом за кредитним договором № DNH4KР11431399 від 20.09.2005 року у розмірі: залишок заборгованості за кредитом -4681,62грн; сума заборгованості по відсоткам 29139,33грн.; пеня 68050,84грн.; штраф 5093,59грн., що всього становить 106965,38грн., а такожстягнути витрати, повязані із вчиненням виконавчого напису - 1700,00 грн.. Згідно з виконавчим написом строк, за який провадиться стягнення, - 9 років 10 місяців та 21 день, а саме з 20.09.2005 року по 10.08.2015 року(а.с.21). Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року із змінами та доповненнями. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст. 88 вище вказаного Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджено Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012р. за № 282/20595, що діяв на час вчинення виконавчого напису, визначено порядок вчинення нотаріусами виконавчих написів, яка кореспондується зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат». Разом з тим п. 3 гл. 16 вказаного Порядку визначено умови вчинення виконавчого напису. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року(підпункт 3.1 пункту 3 глави 16 розділу II). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999р. № 1172.Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача вникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінетів Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172( підпункти 3,2; 3,3; 3,4;3,5 пункту 3 глави 16 розділу II). Аналіз наведених норм свідчить про те, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та у повному обсязі підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Судом встановлено, що 20.09.2005 року між позивачем та відповідачем ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у сумі 6916,00грн. на строк 24 місяця по 19.09.2007 року(а.с.23). Отже строк дії кредитного договору укладеного між сторонами закінчився 19.09.2007 року і саме з вказаної дати у відповідача виникло право вимоги до позивача щодо повернення суми кредиту та примусового стягнення боргу і цей строк закінчився 19.09.2010 року. Разом з тим, суду не надано доказів того, що протягом 2007-2010 року банк звертався до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором або до нотаріуса з питання вчинення виконавчого напису. З ухвали Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2013 року вбачається, що лише у 2013 році ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, але за заявою банка позовна заява була залишена без розгляду(а.с.24). Частиною 1 ст.265 ЦК України передбачено, що залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності. Таким чином, враховуючи, що на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису 21.08.2015рокута з моменту виникнення права вимоги банку (19.09.2007р) минуло більше трьох років, вчинення нотаріусом вище вказаного виконавчого напису було здійснено всупереч вимогам\~статті 88 Закону України «Про нотаріат», та нотаріусом не було дотримано всіх умов вчинення виконавчого напису, що передбачені главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджено Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012р. за № 282/20595, зокрема, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен був перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. На підставі наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню слід задовольнити. При цьому суд виходить з вимог ст. 10,60 ЦПК України, відповідно до яких, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають істотне значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, не скористався своїм процесуальним правом сторони у процесі і відповідачем взагалі не надано суду жодних доказів, якщо такі у нього малися, що спростовують доводи позивача та надані ним докази в обгрунтування позовних вимог. Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України, стороні , на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.Отже, з відповідача на користь позивачанеобхідно стягнути сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 551,20грн..

Outcome: approved