Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що вона 04.09.1993 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного життя мают неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сім'я фактично розпалася, сумісно не проживають, збереження сім'ї неможливо. Наполягає на розірванні шлюбу, вважає примирення не можливим. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, де зазначила, що просить розглядати справу у її відсутність, позов підтримала. Наполягає на розірванні шлюбу із відповідачем. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, де зазначив, що просить розглядати справу у його відсутність, позов підтримав. Наполягає на розірванні шлюбу з позивачем. У відповідності зі ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених особами вимог і на підставі представлених сторонами доказів, а ст.ст.10, 60 ЦПК України, визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд, дослідивши матеріали справи, докази, які надані сторонами, визнання відповідачем позову, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між сторонами 04.09.1993 року зареєстрований шлюб Відділом реєстрації актів громадянського стану Джанкойського міськвиконкому АРК, актовий запис №314, згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER].(а.с.7). На момент подачі позову до суду відповідач був не згодний на розірвання шлюбу. Основною причиною розпаду сім'ї є непорозуміння, взаємна неповага подружжя, втрата почуття любові одного до одного, сумісно не проживають понад року, сумісне господарство не ведуть, що є неможливим для збереження шлюбу подружжям у подальшому. Судом призначався строк для примирення протягом одного місяця, який позитивного результату не дав. Розірвання шлюбу не суперечить інтересам подружжя. Таким чином, подружжя наполягає на розірванні шлюбу, вважають примирення неможливим. Зазначені правовідносини сторін регулюються ст.ст.104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України. Згідно з ч.4 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає можливим постановити рішення про розірвання шлюбу в судовому засіданні відповідно до ч.4 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно положень ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя неможливе й збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ст.88 ч.1 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однак, у відповідності до наданої заяви позивача, просила не стягувати з відповідача витрати на сплату судового збору. З урахуванням викладеного, на підставі ст.ст.104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved