Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, мотивуючі заявлені вимоги тим, що 04 жовтня 2003 року вона зареєструвала шлюб з Відповідачем. Від шлюбу мають двох доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що діти проживають з нею та перебувають на її утримані. В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначає що весною 2019 року Відповідач почав зустрічатися з іншою жінкою, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. Тому на прикінці березня минулого року Позивач припинила шлюбні стосунки з Відповідачем, перестала вести спільне господарство, та спільний бюджет. Збереження шлюбу та поновлення сімейних стосунків Позивач вважає неможливим. Також, Позивач зазначила, що з жовтня 2019 року Відповідач разом з сім`єю не проживає, участі в утримані дітей не приймає, виховання та забезпечення належного рівня життя дітей лежить лише на ній. Діти проживають разом з нею. Вказала, що Відповідач є працездатним, пенсійного віку не досяг, та вважає має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Посилаючись на викладені обставини справи, Позивач просить суд: розірвати шлюб з відповідачем; стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання дітей у розмірі 3000 грн. на кожну дитину. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 06 березня 2020 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів. Визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву, згідно якої прохає розглянути справу без її участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі та прохає їх задовольнити. Також, Позивач зменшила позовні вимоги та просила суд стягнути з Відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 2000 грн. на кожного. Відповідач в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, згідно якої прохає розглядати справу без його участі, позовні вимоги, з урахуванням зменшення позовних вимог визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого. З свідоцтва про одруження встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04 жовтня 2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Бобровицького районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 81. Від спільного подружнього життя, сторони мають двох доньок: - [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Бобровицького районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис №58 - [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Бобровицького районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис №19 Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає їх інтересам. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 104, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, а також визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дітей, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Таким чином, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дітей, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що діти проживають з матір`ю, - позивачем по справі, окремо від відповідача. Відповідач має бажання приймати участь в утриманні дітей шляхом сплати аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до вимог ч.1,2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Враховуючи вимоги закону та визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісяця, на кожну дитину та до досягнення дітьми повноліття. Згідно ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Відповідно до вимог ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved