Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суд Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 14 червня 2008 року між [PERSON] та [PERSON], укладено шлюб, який був зареєстрований в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 2008 року червня місяця 14 числа зроблено відповідний актовий запис №339. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем виявився невдалим, тому що у них з відповідачем різні погляди на сімейне життя та на обов'язки, відсутнє взаєморозуміння. На підставі чого в сім'ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що сторони стали зовсім чужими людьми. Всі ці обставини призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного. З вересня 2017 року сімейно-шлюбні відносини між нами припинені. Примирення між сторонами не можливе, оскільки майбутнє відносин є безперспективним. З-за таких обставин позивач вважала, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей. Тому позивач просила шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 14 червня 2008 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 339 - розірвати. Витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача. Позивач направила до суду заяву, згідно якої просила розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила шлюб розірвати. Відповідач направив до суду письмову заяву згідно якої просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати. У відповідності до положень ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухваляє рішення у випадку визнання відповідачем позову. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14 червня 2008 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції, актовий запис № 339, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Сторони довгий час спільно не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Сім'ю зберегти неможливо. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved