Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Позов обґрунтовує тим, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 21 листопада 2010 року. Шлюб між ними зареєстровано Коршівською сільською радою Луцького району Волинської області, актовий запис № 04. Від даного шлюбу в них народився дитина [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, на даний час вони проживають окремо. Дитина проживає разом із нею, перебуває на її утриманні, Разом з тим, відповідач відмовляється утримувати дитину в добровільному порядку, хоча має таку можливість, оскільки офіційно працевлаштований. Враховуючи, що відповідач зобовязаний утримувати дитину, добровільно матеріальної допомоги синові не надає, а дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного і соціального розвитку, вона змушена звернутись до суду з метою стягнення аліментів з відповідача, які бажає отримувати в твердій грошовій сумі. З огляду на наведене просить, стягнути з [PERSON] в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн, щомісячно, з часу подання позовної заяви 30 січня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, заявою від 30 березня 2018 року просить розглядати справу без її участі, позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, заявою від 30 березня 2018 року позов визнав, щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 1500 грн. не заперечує, просить справу розглядати без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 21 листопада 2010 року Коршівською сільською радою Луцького району Волинської області, актовий запис № 04 (а.с.7). Також встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього серії І-ЕГ № 155351 (а.с.6). Дитина проживає разом з матірю, яка здійснює його виховання та утримання, батько дитини проживає окремо Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20.11.1959 р., проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння; вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості (принцип 6). Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. За змістом ч. 2 ст.с150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 2 ст. 157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, з часу звернення з даним позовом до суду та до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім цього, згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved