Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON]; третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Департамент комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Камянської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно. У своєму позові [PERSON] просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу кафе-бару «Камелія», загальною площею 61,2 кв.м., розташованого за адресою: м.Дніпродзержинськ, проспект Леніна, будинок № 34В, укладений 23 січня 2010 року між [PERSON] та [PERSON]; визнати право власності на кафе-бар «Камелія», загальною площею 61,2 кв.м., розташованого за адресою: м.Дніпродзержинськ, проспект Леніна, будинок № 34В, за [PERSON]; зняти арешт з нерухомого майна кафе-бару «Камелія», розташованого за адресою: Дніпропетровської області, м.Дніпродзержинськ, проспект Леніна, 34В, накладеного за ухвалою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 04 лютого 2014 року по справі № 208/661/14. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 23 січня 2010 року між ним та [PERSON] було укладено письмовий договір купівлі-продажу кафе-бару «Камелія», розташованого за адресою: Дніпропетровської області, проспект Леніна, 34В,. Сторони дійшли згоди, що після внесення покупцем 50% від вартості кафе до 10 вересня 2010 року відповідач зобовязується оформити нотаріально на імя покупця договір купівлі-продажу. Відповідач отримала від нього 62 тисячі доларів, але договір не уклала. Вважає, що позивач належним чином виконав зобовязання по письмовому договору укладеному 23 січня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] про купівлю-продаж кафе-бару «Камелія», розташованого за адресою: Дніпропетровської області, м.Дніпродзержинськ, проспект Леніна, 34В, а відповідач порушила прийняті на себе зобовязання по вказаному договору, рішення суду щодо покладених на неї обовязків. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилався на обставини викладені в позові та просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу кафе-бару «Камелія», загальною площею 61,2 кв.м., розташованого за адресою: м.Дніпродзержинськ, проспект Леніна, будинок № 34В, укладений 23 січня 2010 року між [PERSON] та [PERSON]; визнати право власності на кафе-бар «Камелія», загальною площею 61,2 кв.м., розташованого за адресою: м.Дніпродзержинськ, проспект Леніна, будинок № 34В, за [PERSON]; зняти арешт з нерухомого майна кафе-бару «Камелія», розташованого за адресою: Дніпропетровської області, м.Дніпродзержинськ, проспект Леніна, 34В, накладеного за ухвалою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 04 лютого 2014 року по справі № 208/661/14. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги позивача не визнав, посилався на обставини викладені в запереченні на позов та просив суд відмовити в задоволені позовних вимог. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Департаменту комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Камянської міської ради у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 23 січня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено письмовий договір купівлі-продажу кафе-бару «Камелія», розташованого за адресою: Дніпропетровської області, Дніпродзержинськ, проспект Леніна, 34В (а.с.7). Відповідно до умов договору, вартість нерухомого майна складає 120 тисяч доларів США зі всіма обладнаннями та меблями, та сторони дійшли згоди, що після внесення покупцем 50% від вартості кафе до 10 вересня 2010 року відповідач зобовязується оформити нотаріально на імя покупця договір купівлі-продажу (а.с.77-78). Як вбачається з наданих суду розписок відповідач отримала від [PERSON] 62 тисячі доларів, 23 січня 2010 року 20 тисяч доларів США, 30 квітня 2010 року одну тисячу доларів США, 12 березня 2010 року 10 тисяч доларів США, 14 липня 2010 року 31 тисяча доларів США (а.с.8-10, 79-83). В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] отримала від позивача 62 тисячі доларів США, але договір купівлі-продажу не уклала, що вбачається з рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 квітня 2013 року про стягнення з [PERSON] суму грошових коштів в розмірі 489180 грн. (а.с.11-12) Окрім цього, Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 березня 2014 року зобовязано [PERSON] здійснити державну реєстрацію прав власності на кафе-бар «Камелія» в рахунок погашення заборгованості, але рішення суду на даний час не виконано (а.с.13-15). Окрім цього, 16 лютого 2015 року державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ стягувачеві [PERSON] виконавчі листи, видані Заводським районним судом м.Дніпродзержинська від 30 квітня 2013 року та 04 квітня 2014 року на підставі п.5 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» були повернуті, у звязку з неможливістю встановити місцезнаходження боржника [PERSON] відсутності розшукуваного майна боржника, відсутності будь-якого виду доходу боржника (а.с.27). Відповідно до вимог ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Ст.328 ЦК України, встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно до вимог ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Так, ст.11 ЦК України передбачає, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, договори та інші правочини. Окрім цього, ст.ст.525, 526 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, в судовому засіданні встановлено, що дійсно позивач належним чином виконав зобовязання за письмовим договором, який був укладений 23 січня 2010 року між ним та відповідачем [PERSON] про купівлю-продаж кафе-бару «Камелія», розташованого за адресою: Дніпропетровської області, м.Дніпродзержинськ, проспект Леніна, 34В, а відповідач порушила прийняті на себе зобовязання по вказаному договору, рішення суду щодо покладених на неї обовязків. Окрім цього, як вбачається з рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 лютого 2014 року, судом встановлено, що [PERSON], будучи власником нерухомого майна кафе-бару «Камелія», розташованого за адресою: Дніпропетровської області, м.Дніпродзержинськ, проспект Леніна, 34В, не реєструє своє право власності на вказаний обєкт у встановленому законом порядку, вказаний обєкт прийнятий в експлуатацію з 17 серпня 2004 року, що також вбачається з акту державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом обєкта в експлуатацію та затверджений рішенням виконавчого комітету міської ради від 31 серпня 2004 року № 602. Так, відповідно до вимог ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача про визнання дійсним договір купівлі-продажу та визнання права власності обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Але, позовні вимоги [PERSON] в частині зняття арешту з нерухомого майна кафе-бару «Камелія», розташованого за адресою: Дніпропетровської області, м.Дніпродзержинськ, проспект Леніна, 34В, накладеного за ухвалою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 04 лютого 2014 року по справі № 208/661/14 не підлягають задоволенню, оскільки зазначений арешт був накладений по іншій справі відповідно до вимог 151 ЦПК України та в порядку забезпечення позову, та підлягає розгляду відповідно до вимог ст.154 ЦПК України. Оскільки, при подачі позовної заяви позивач сплатив судовий збір в розмірі 3 654 грн., тому відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, ці кошти підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи викладене та

Outcome: partial