Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до територіальної громади в особі Вовчицької сільської ради про визнання права власності на земельну частку(пай) в порядку спадкування. В позові вказала, що 11.04.2005 року померла її мати [PERSON]. Спадщину після її смерті прийняв чоловік померлої, а її батько [PERSON]. 09.02.2013 року помер її батько [PERSON]. Вона, як спадкоємець першої черги та спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті батька. До складу спадщини після смерті батька входить також земельна частка (пай) площею 4,06 в умовних кадастрових гектарах, яку він успадкував після смерті [PERSON]. Але постановою Державного нотаріуса Другої лубенської державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документа на вищевказану земельну частку(пай) а також було рекомендовано звернутися до суду для встановлення свого спадкового права. У звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно вона не має можливості оформити право на земельну частку(пай) у передбаченому законом порядку. Тому прохала суд визнати за нею право в порядку спадкування після смерті [PERSON] на земельну частку (пай), розміром 4,06 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі, яку він успадкував після смерті [PERSON]. В судове засідання позивач не зявилася, представник позивача [PERSON] звернувся до суду з заявою в якій прохав справу розглядати без його участі та без участі позивача, на задоволенні позовних вимог наполягав. Представник Вовчицької сільської ради у судове засідання не з'явився, в направленому на адресу суду листі сільський голова проти задоволення позову не заперечувала, прохала справу розглядати без участі представника сільської ради. Третя особа по справі - Друга лубенська державна нотаріальна контора в порядку заміщення державного нотаріуса Першої лубенської державної нотаріальної контори звернулась до суду з заявою в якій прохала справу розглядати без їх участі, при вирішенні позову покладаються на думку суду. У звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зясувавши обставини справи, дослідивши матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 11.04.2005 року померла мати позивача [PERSON]. Спадщину після її смерті прийняв чоловік померлої, а батько позивача по справі [PERSON]. 09.02.2013 року помер батько позивача [PERSON]. Позивач [PERSON], як спадкоємець першої черги та спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті батька, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.15). До складу спадщини після смерті батька входить також земельна частка (пай) площею 4,06 в умовних кадастрових гектарах, яку він успадкував після смерті [PERSON], але за життя не встиг переоформити своїх спадкових прав. Те, що [PERSON] мала право на земельну частку пай розміром 4,06 в умовних кадастрових гектарах, підтверджується копією Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0201779 від 25.12.1996 року, який був виданий на її імя на підставі розпорядження голови Лубенської РДА №483 від 06.12.1996 року та інформацією, наданою Головним управлінням держгеокадастру у Полтавській області (а.с.16, 17). Постановою Державного нотаріуса Другої лубенської державної нотаріальної контори позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документа на вищевказану земельну частку(пай) а також було рекомендовано звернутися до суду для встановлення свого спадкового права. Через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно позивач [PERSON] не має можливості оформити право на земельну частку(пай) у передбаченому законом порядку. Відповідно до Закону України „Про державний земельний кадастр та Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, виготовити дублікат сертифікату про право на земельну частку (пай) не можливо. Відповідно до п.4.21 Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку, витягу з Поземельної книги, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Відповідно до Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (в редакції від 01.01.2013 року) державна реєстрація прав власності, інших речових прав на земельні ділянки (їх обтяжень) здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі, яка проводиться територіальними органами Державного агентства земельних ресурсів України. Так як у разі, якщо право власності на земельну ділянку не зареєстровано в Державному земельному кадастрі, та у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і не можливо зареєструвати дане нерухоме майно, то встановити своє право власності можливо в судовому порядку. Відповідно до ст.126 Земельного кодексу України документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт. Відповідно до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності. Оцінивши наявні докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, а також враховуючи той факт, що визнання за позивачем права на земельну частку (пай) в порядку спадкування не порушає нічиїх інтересів та прав, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є доведеними та вважає за необхідне їх задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved