Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначав, що з грудня 2017 року фактично шлюбі відносини між ними припинені. На даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть та взагалі не спілкуються. Не мають спільного бюджету та втратили теплі та приязні стосунки, кожен з них живе своїм життям. Вважає, що примирення між ними є неможливим, оскільки відносини погіршилися до того рівня, що їх відновлення негативно вплине на обидві сторони. Зазначив, що збереження шлюбу суперечить його інтересам. Тому просив суд шлюб розірвати. Судові витрати зі сплати судового збору та витрат на правову допомогу просив покласти на відповідача. (а.с.2-5) Відповідач [PERSON] надала відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що визнає позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення з відповідача судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. та не заперечує проти їх задоволення. Але категорично не погоджується з доводами позивача, викладеними в обґрунтування позовних вимог. Зазначила, що саме позивач був ініціатором погіршення стосунків між ними. Та він жодного разу не звертався до неї з пропозицією у добровільному порядку розірвати шлюб. Заперечує проти стягнення з неї на користь [PERSON] витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 1400 грн., оскільки такі витрати не співмірні із складністю справи. Тому у стягненні з неї витрат на правову допомогу адвоката просила відмовити (а.с.28). В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, але уповноважив адвоката [PERSON] представляти його інтереси в суді. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Зазначила, що на даний час [PERSON] примирення з відповідачем та відновлення сімейних стосунків вважає неможливими. Збереження шлюбу є таким, що суперечить його інтересам. Тому просила шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. У заяві також зазначила, що проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с.44). Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 02 жовтня 2002 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії І-КЕ №181533, виданого повторно 16 травня 2018 року Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції (а.с.6). Дітей від шлюбу сторони не мають. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач в позовній заяві просить шлюб розірвати, зазначає, що не бажає миритися з відповідачем. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. Зважаючи на вказану позицію сторін, суд вважає, що надання їм терміну на примирення носило б формальний характер та лише призвело б до затягування розгляду справи. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Позов необхідно задовольнити в повному обсязі, шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про необхідність позов задовольнити, судові витрати зі сплати судового збору та витрат на правову допомогу адвоката також необхідно покласти на відповідача. Суд не бере до уваги заперечення відповідача проти стягнення з неї 1400 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу адвоката. При цьому зазначає, що відповідно до ч 5 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Проте, відповідач не просила суд про зменшення розміру виплат на правничу допомогу, а просила взагалі відмовити у стягненні з неї на користь позивача таких витрат, що чинним Цивільним процесуальним кодексом України не передбачено. Крім того, відповідно до ч.6 ст.137 ЦПК України обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачем жодного доказу на підтвердження неспівмірності витрат на правничу допомогу до матеріалів справи не додано. Її посилання на ту обставину, що справа є доволі нескладною, не потребує підготовки та участі адвоката в судовому засіданні, а зразки позовної заяви наявні на багатьох сайтах, не є доказом неспівмірності витрат. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. На підтвердження здійснених виплат на правничу допомогу позивачем додано до справи квитанцію №05/06 від 05 червня 2018 року, з якої вбачається, що [PERSON] сплатив гонорар адвокату [PERSON] у розмірі 1400 грн., та розрахунок витрат на правову допомогу у справі щодо розірвання шлюбу на вказану суму (а.с.13, 14). Таким чином позивачем підтверджено розмір його витрат на правову допомогу адвоката в сумі 1400 грн. Тому з відповідача на користь позивача у звязку з задоволенням позову у повному обсязі підлягає до стягнення сума у розмірі 704 грн. 80 коп. на відшкодування витрат зі сплати судового збору та 1400 грн. на відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката.

Outcome: approved