Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа Управління Держгеокадастру у Покровському районі Донецької області про встановлення меж земельної ділянки згідно Державного акту на право власності на землю, виданого Родинською міською радою. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що вона є власником земельної ділянки площею 0,531 га , що розташована за адресою: [ADDRESS]. У зв»язку з продажем житлового будинку, що знаходиться на вказаній земельній ділянці у неї виникла необхідність отримання кадастрового номеру. Звернувшись до Управління Держземагенства, їй відмовили в присвоєні кадастрового номеру, оскільки при обміру земельної ділянки виявилось, що її площа менше ніж площі, вказаної в державному акті на право власності на землю. Присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці необхідно для здійснення купівлі-продажу житлового будинку, що розташований на вказаній земельній ділянці. Оскільки відповідачка [PERSON] по межі А-В від точки 3 до точки 4 впродовж 15,13 м. поставила залізний паркан на 40 см на його дільниці стала власницею земельної ділянки пізніше неї, відповідачка [PERSON] також користується її землею, стала власницею земельної ділянки пізніше неї, просить встановити межі його земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] згідно Державного акту , виданого 03.03.1997 року; зобов»язати відповідачку [PERSON] перенести паркан на свою межу, скасувати кадастровий паспорт [PERSON]; зобов»язати відповідачку [PERSON] перенести межу на свою дільницю, стягнути з відповідачів на свою користь понесені судові витрати. В судове засідання позивачка не з»явилась, просила справу слухати справу у її відсутність, за участю її представника. Представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, окрім позовних вимог, заявлених до [PERSON], просив в цій частині провадження по справі закрити у зв»язку з відмовою від частини позовних вимог. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала, оскільки вважає, що позовні вимоги не доведені належними доказами стосовно того, що з її боку здійснюється порушення прав позивачки щодо користування останній земельною ділянкою. Спір між нею та позивачкою виник після того, як [PERSON] відмовили в присвоєні кадастрового номеру. З моменту купівлі-продажу житлового будинку з 1997 року вона користується земельною ділянкою, яка є суміжна із земельною ділянкою позивачки, та з того часу площа земельної ділянки та порядок користування земельною ділянкою не змінювались. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилась, просила справу слухати у її відсутність. Представник третьої особи Управління Держгеокадастру у Покровському районі Донецької області Дружиніна М.О. в судовому засіданні пояснила, що за заявою позивачки рішенням Родинської міської ради № 6/55 від 09.07.2015 року були внесені зміни в рішення виконкому Родинської міської ради від 27.11.1996 року № 143 в частині зміни площі земельної ділянки , що розташована за адресою: [ADDRESS] з 0,0531 га на 0,0512 га., що є підставою, в свою чергу для скасування державного акту на право власності на земельну ділянку на ім»я [PERSON] Вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають оскільки позивачка не позбавлена права вирішити питання щодо надання їй кадастрового номеру в інший спосіб. Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду від 22.08.2016 року провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зобов»язання перенести паркан на свою межу, скасування кадастрового паспорту [PERSON] закрито у зв»язку з відмовою представника позивача від позову в цій частині. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачка по справі [PERSON] є власницею земельної ділянки, площею 0,0531 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення виконкому Родинської міської ради від 27.11.1996 року № 143 ( а. с. 4). В результаті проведених вимірів земельної ділянки на місцевості 19.01.2015 року встановлено, що загальна площа земельної ділянки становить 0,0512 га, тобто фактично у користуванні позивачки згідно обміру знаходиться земельна ділянка площею 0,0512 га.( а. с. 9-15). Рішенням № РВ -1400033002015 від 08.06.2015 року державним кадастровим реєстратором відмовлено позивачці у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру у зв»язку з невідповідністю поданих документів вимогам, встановленим Законом України « Про державний земельний кадастр» і Порядку ведення Державного земельного кадастру, а саме інформація, що міститься в електронному документі та у технічній документації із землеустрою не відповідає даним щодо меж та площі земельної ділянки, які зазначені у державному акті на право приватної власності на землю ( а. с. 7). Як встановлено в судовому засіданні з 1997 року,з моменту видачі державного акту , порядок користування земельної ділянки з боку позивачки, її розмір, фактично не змінювались. Спір виник з моменту відмови у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, і ця обставина підтверджена представником позивача в судовому засіданні. Рішенням Родинської міської ради № 6/55 від 09.07.2015 року були внесені зміни в рішення виконкому Родинської міської ради від 27.11.1996 року № 143 в частині зміни площі земельної ділянки , що розташована за адресою: [ADDRESS] з 0,0531 га на 0,0512 га. ( а. с. 24). Відповідно до ст.. 17 ЗК України в редакції 1992 року у приватну власність передається та земельна ділянка, що була раніше надана і перебувала у користуванні. При цьому розмір земельної ділянки має бути обґрунтованим відповідними документами, матеріалами тощо. Передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими Радами народних депутатів за місцем розташування ділянки на підставі заяви громадянина і матеріалів, що підтверджують її розмір ( земельна-кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризації, тощо). Ради народних депутатів розглядають у місячний строк зазначені заяви і матеріали та приймають відповідні рішення. Відповідно до ст. 23 ЗК України 1992 року право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими , селищними, міськими районними Радами народних депутатів. Право власності на землю виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Отже, вищезазначені норми права встановлювали нерозривний зв»язок між виникненням права власності на земельну ділянку з обов»язковим встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) та одержанням її власником державного акта, який посвідчував його право власності , яким передувало прийняття відповідного рішення виконкомом міської ради. Висновок про те, що державний акт на право власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення органу, на підставі якого такий акт видано, міститься й у постановах Верховного Суду України від 18.09.2013 року ( справа № 6-12 цс13) та від 23.10.2013 року ( справа № 6-93 цс 13). Стаття 155 ЗК України встановлює відповідальність органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за видання актів, які порушують права власників земельних ділянок та передбачає в разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою визнання такого акту недійсним. Окрім того, суд зазначає, що порядок оформлення права власності на земельну ділянку визначається відповідно Земельним Кодексом України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Законом України «Про землеустрій», Законом України « Про державний земельний кадастр», Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 22.06.2014 року № 703 та Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2012 року № 1051. Відповідно до ст.. 6 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», реєстрація прав на нерухоме майно здійснюється реєстраційними органами, утвореними в системі Міністерства юстиції. Відповідно до вимог п. 4 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 22.06.2014 року № 703 державна реєстрація речових прав на земельну ділянку проводиться після державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Відповідно до п. 2 Розділу 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України « Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності на які виникли до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Право власності на земельну ділянку набуте позивачкою у 1996 році, отже вказана земельна ділянка є сформованою і підлягає внесенню до Державного земельного кадастру. Відповідно до п. 3 Прикінцевих і перехідних положень до Закону України « Про Державний земельний кадастр», у разі якщо на земельній ділянці, право власності ( користування) на яку не зареєстровано, розташований житловий будинок, право власності на який зареєстровано, кадастровий номер на таку земельну ділянку присвоюється за заявою власника такого будинку на підставі технічної документації із землеустрою. Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України « Про Державний земельний кадастр» законних підстав для відмови у реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі при різниці площ, визначених у державному акті та технічної документації зі встановленням ( відновлення) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості), немає. Одночасно, при виявленні різниці ( навіть значно більшої) уточнена (дійсна) площа земельної ділянки вноситься в кадастр за згодою її власника. Відповідно до ст.. 37 Закону України «Про Державний земельний кадастр» виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватись також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення ( відновлення) меж земельних ділянок у натурі ( на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду. Окрім того, рішення виконкому Родинської міської ради № 6/55 від 09.07.2015 року про внесення змін в рішення виконкому Родинської міської ради від 27.11.1996 року № 143 в частині зміни площі земельної ділянки , що розташована за адресою: [ADDRESS] з 0,0531 га на 0,0512 га. є підставою для скасування державного акта на спірну земельну ділянку, виданого на ім»я позивачки . Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Отже,правовою підставою для звернення до суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, право на позов у особи виникає після порушення відповідачем його права. Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, зокрема той факт, що позивачкою не доведено в судовому засіданні порушення її прав з боку відповідачки [PERSON], а навпаки, рішенням виконкому Родинської міської ради № 6/55 від 09.07.2015 року внесені зміни в рішення виконкому Родинської міської ради від 27.11.1996 року № 143 в частині зміни площі земельної ділянки , що розташована за адресою: [ADDRESS] з 0,0531 га на 0,0512 га. , і вказана обставина є підставою для скасування державного акта на спірну земельну ділянку, виданого на ім»я позивачки , позивачка не позбавлена права вирішити питання щодо присвоєння кадастрового номеру в інший спосіб , суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed