Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Мирноградвугілля» про стягнення заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування позовних вимог вказав, що в період з 15 жовтня 2009 року по 31.10.2019 року він працював у відокремленому підрозділі «шахта «Стаханова» Державного підприємства «Красноармійськвугілля» правонаступником якого є Державне підприємство «Мирноградвугілля» з середньоденною заробітною платою 428,10 грн. 31.10.2019 року його було звільнено за ч.1 ст.38 Кодексу законів про працю України за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію, згідно наказу № 324к від 30.10.2019 року. При звільненні відповідач своєчасно не провів з ним повний розрахунок по компенсації за невикористану відпустку в розмірі 8726,72 грн., по одноразовій допомозі при звільнені, у зв`язку із виходом на пенсію в розмірі 26970,30 грн., по заробітній платі за жовтень в розмірі 2749,32 грн., по середньому заробітку за весь час затримки розрахунку з 01.11.2019 року по 12.12.2019 року у розмірі 12843 грн., чим порушив вимоги ст.ст.47, 116 КЗпП України щодо повного розрахунку в день звільнення. Посилаючись на норми ст. ст. 115, 117 КЗпП України позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь не виплачену заробітну плату у розмірі 11476,04 грн., середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку з 01.11.2019 року по 12.12.2019 року у розмірі 12843 грн., одноразову допомогу при звільненні у зв`язку із виходом на пенсію у розмірі 26970, 30 коп. у додатково поданій суду заяві просив стягнути середню заробітну плату по день розгляду справи судом. Ухвалою судді від 02.12.2019 у справі відкрито провадження та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач надав відзив на позов, в якому зазначив, що з позовними вимогами згоден частково, у зв`язки з тим, що на день звільнення відповідач мав сплатити позивачу заборгованість по заробітній платі за серпень, вересень 2019 року у розмірі - 9473,95 грн., компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 8726, 72 грн., одноразову допомогу при звільнені, у зв`язку з виходом на пенсію в розмірі 26970,30 грн., заробітну плату за 22 робочі дні у жовтні 2019 року в розмірі 9053,79 грн. Разом сума нарахування склала 44750,81 грн. Після стягнення податків сума до виплати склала 35746,61 грн. 14 листопада 2019 року трьома траншами позивачу виплачено 2857,32 грн., 6616,63 грн., 6304,47 грн. Станом на 16.12.2019 року заборгованість по вищевикладеним виплатам склала 29442,14 грн. З урахуванням середнього заробітку за час затримки 12483 грн. заборгованість складає 42285,14 грн. Тому просить суд задовольнити позовні вимоги частково, у розмірі 42285,14 грн. Позивач до судового засідання не з`явився, про час та місце слухання справи сповіщений належним чином, надав суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про час та місце слухання справи сповіщений належним чином, надав суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності. Суд, врахувавши позиції сторін у справі, надані суду документи, вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін за матеріалами, наданими сторонами на підтвердження своїх доводів та заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 15.10.2009 року по 31.10.2019 року знаходився у трудових відносинах з відповідачем, працював електрослюсарем підземним 5 розряду з повним робочим днем у шахті, був звільнений за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію згідно ч.1 ст.38 КЗпП України (а.с. 3-8). Згідно довідки про розмір заборгованості по заробітній платі № 671 від 15.11.2019 року, загальна сума заборгованості по заробітній платі станом на 15.11. 2019 року становить 29442,14 грн. (а.с.13). За інформацією, наданою відповідачем станом на 26.12.2019 року встановлено, що позивачеві ще 24.12.2019 року було виплачено 7731,04 грн. На час надання інформації заборгованість складає лише за вихідну допомогу 21711,10 грн. (сума, визначена після здійснення обов`язкових платежів та зборів). За цією ж довідкою нарахованою вихідна допомога у розмірі трьохмісячного заробітку складає 26970,30 грн. (а.с. 34). Згідно довідки про розрахунок середньоденного і середньомісячного заробітку № 670 від 15.11.2019 року, середньоденна заробітна плата позивача становить 428,10 грн. (а.с. 14). Заперечень щодо розміру належної до виплати позивачу суми заборгованості по заробітній платі або визначеного відповідачем розміру середньоденного заробітку позивача, від сторін не надходило. За змістом положень статей 10, 11 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справу на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. За змістом вимог Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата працівника - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Відповідно до статті 3 Кодексу законів про працю України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. При звільненні працівника, на підставі положень статей 116 та 117 Кодексу законів про працю України виплата всіх сум, які належать йому від підприємства, установи, організації, здійснюється в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми повинні бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У випадку невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, визначені законодавством підприємство, установа, організація повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тому суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по нарахованій але не виплаченій йому одноразовій допомозі при звільненні у зв`язку з виходом на пенсію згідно довідки відповідача у сумі 26970,30 гривень та середнього заробітку за несвоєчасну виплату відповідачем розрахункових сум з часу звільнення позивача з підприємства відповідача до дня розгляду справи по суті включно день такого розгляду. Крім одноразової допомоги при звільненні у зв`язку з виходом на пенсію, інша заборгованість, за даними відповідача, на спростування яких позивачем будь-яких даних суду не подано, на час розгляду справи судом, відсутня. Діюче трудове законодавство передбачає безальтернативний обов`язок виплати належних працівникові сум при його звільненні, це законодавство встановлює і пов`язує юридичну відповідальність за порушення даних вимог законодавства, з юридичною особою того підприємства, установи, організації, на якому працювала особа до звільнення. Середньоденний заробіток позивача, за розрахунком відповідача, заперечень проти якого позивач не висловлював, становить 428,10 гривень. Кількість робочих днів з дати звільнення позивача 31 жовтня 2019 року до розгляду судом справи по суті становить 44 дні, у тому числі у листопаді 2019 року - 21 день; у грудні 2019 року - 21 день; у січні 2020 року - 2 дні. Сума середнього заробітку складає 18836,40 гривень з розрахунку: (44дн.х428,10). На підставі положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України на користь позивача підлягає стягненню з відповідача понесені ним судові витрати. На підставі ст.43 Конституції України, ст.ст.47, 94, 115, 116, 117 КЗпП України, ст.ст.21, 24 Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: partial