Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя до відповідача - [PERSON] посилаючись на те, що 12.01.2004 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Даний шлюб було розірвано на підставі рішення Новоселицького районного суду 22 травня 2012 року. В позовній заяві позивач також вказує, що в фактичних шлюбних відносинах сторони перебували до юридичної реєстрації шлюбу майже два роки, під час яких у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO]. З березня 2004 року після юридичного оформлення шлюбу сторони проживали разом як подружжя в господарстві по вул. Жукова-21 с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області в якому позивач зареєстрований на даний час. За час перебування сторін у шлюбу, зокрема після юридичної реєстрації такого, в період їхнього спільного подружнього життя, вони спільно на земельній ділянці, що розташована по вул. Некрасова - 51 в с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області відповідно з дозволу сільської ради та архітектури району побудували разом житловий будинок. Позивач вказує, що земельна ділянка на якій сторонами побудовано житловий будинок по вул. Некрасова № 51 в с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області 13.11.2008 року було приватизовано та отримано відповідно на імя відповідача - [PERSON], як колишньої дружини позивача державний акт на право власності на дану земельну ділянку, з цільовим призначенням для індивідуального жилого будівництва. Даний житловий будинок був побудований сторонами за час подружнього життя та за спільні кошти, а тому позивач вважає, що дане нерухоме майно є їх спільною сумісною власністю. Факт побудови житлового будинку у період шлюбу та подружнього життя підтверджується будівельним паспортом забудови земельної ділянки від 25.07.2003 року та наявними на імя позивача документальними доказами. В даному господарстві позивач зареєстрований на даний час, проте створивши нову сімю проживає окремо. Вказує, що в поза судовому порядку вирішити питання з колишньою дружиною стосовно оформлення права власності на його імя, як співвласника такого нерухомого майна, не представляється можливим, так як всі документи на недобудований житловий будинок та присадибну земельну ділянку під даною забудовою було отримано відповідачем в період шлюбу і відповідно оформлено на [PERSON], однак остання добровільно розділити спільне нажите сторонами, як подружжям майно, відмовляється. З часу припинення подружніх відносин сторони жодних відносин не підтримують, а відповідач намагається незаконно позбавити позивача права власності на спільне нажите майно, в тому числі і нерухоме, яке набуте сторонами разом на спільні кошти під час перебування у шлюбі. Позивач вказує, що угоди про добровільний поділ спільно нажитого нерухомого та рухомого майна при розірванні їхнього шлюбу сторони не досягли, що змушує позивача звернутись до суду для вирішення питання поділу спільного сумісного майна, яке було нажито сторонами в період шлюбу. Під час розгляду справи позивач подав заяву про збільшення розміру позивних вимог, відповідно до якої просить суд в рахунок поділу обєкта незавершеного будівництва житлового будинку, який розташований по вул. Некрасова № 51 «А» в с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області визначити за позивачем ізольовану частину житлового будинку, за відповідним висновком судової будівельно - технічної експертизи відповідно до другого варіанту розподілу та надати [PERSON], як забудовнику наступні приміщення: коридор пл. 12,80 кв.м.; житлову кімнату пл. 17,40 кв.м.; житлову кімнату пл. 12,70 кв.м.; житлову кімнату пл. 16,30 кв.м.; ванну пл. 13,90 кв.м.; коридор пл. 7,80 кв.м., що складає 90,90 кв.м., що на 11,70 кв.м. менше за ідеальну частку, що рівна 41890 грн. Стягнути з відповідача на його користь компенсацію вартості різниці часток в розмірі 41890 грн. Також просить визнати за позивачем право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів використаних при будівництві фундаменту літної кухні в господарстві по вул. Некрасова № 51 «А» в с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області та стягнути з відповідача на його користь понесені витрати по сплаті судового збору, за проведення судових будівельно-технічних експертиз та витрати по отриманню правової допомоги. Позивач в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, вимоги позову підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Вказав, що будинок будувався на протязі декількох років, а саме в 2003 рокі було встановлено фундамент, в 2004 році було змуровано стіни та вже в 2008 році було придбано вікна та двері до будинку. Представник позивача вважає що вимоги позовної заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Представник відповідача вимоги позову не визнав, вважає їх безпідставними та необґрунтованими з посиланням на те, що спірний житловий будинок побудований за кошти позивача та її матері - [PERSON], які вони заробили за 15-20 років їхньої роботи в Італії., в свою чергу вказує, що у позивача не було і немає грошових коштів на будівництво спірного майна. Свідок по справі - [PERSON] суду пояснив, що з 2005 року сторонами було розпочато будівництво житлового будинку по вул. Некрасова № 51 «А» в с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області. Свідок вказав, що позивачем було придбано будівельні матеріали, а саме: шифер, цемент, арматуру та дошки, які він деякий час на території його господарства зберігав. Крім того він допомагав сторонам у будівництві житлового будинку та за виконану роботу йому сплачував саме позивач. Свідок [PERSON] суду пояснив, що в 2004 році він з бригадою мурували стіни в будинку сторін, та за виконану роботу вони отримали кошти в розмірі 1800 євро. Пояснив, що вказаний будинок будувався за спільні кошти сторін, оскільки вони раніше, спільно перебували за кордоном на заробітках. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача та свідків, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 12.01.2004 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-МИ № 070988 від 12 січня 2004 року (а.с. 8). Судом також встановлено, що даний шлюб було розірвано на підставі рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 22 травня 2012 року. (а.с. 9) Судом також встановлено, що сторони перебували в фактичних шлюбних відносинах близько двох років, під час яких у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. (а.с. 10) За час перебування у шлюбу, зокрема після юридичної реєстрації такого, в період спільного подружнього життя, сторонами спільно на земельній ділянці, що розташована по вул. Некрасова - 51 в с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області відповідно з дозволу сільської ради та архітектури району було побудовано житловий будинок, що підтверджується будівельним паспортом на забудову земельної ділянки садибного індивідуального житлового будинку та державним актом на землю. (а.с. 11, 18-21) Земельна ділянка на якій сторонами побудовано житловий будинок по вул. Некрасова № 51 в с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області 13.11.2008 року було приватизовано та отримано на імя відповідача - [PERSON], як колишньої дружини позивача, державний акт на право власності на земельну ділянку, з цільовим призначенням для індивідуального жилого будівництва. (а.с. 11) Крім того, до складу майна, що підлягає поділу, відповідно до технічного паспорту на садибний житловий будинок, що знаходиться за адресою вул. Некрасова № 51 в с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області, відноситься: житловий будинок літ. А, (незавершене будівництво) та фундамент літ. «Б». (а.с. 47-48) Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя». Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. При цьому ст. 71 СК України визначено, що майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Пленум Верховного Суду України в Постанові № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначив у п.22, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Статтею 372 ЦК України визначено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Отже, законодавець визначився, що поділ спільної сумісної власності подружжя здійснюється в натурі. На підставі викладеного суд вважає, що спірний житловий будинок літ. «А» та фундамент літ. «Б», які знаходяться за адресою вул. Некрасова № 51 в с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області, побудовано сторонами під час їх спільного перебування у шлюбі, за спільні кошти, що підтверджується дослідженими у справі доказами, наданими позивачем накладними на придбання будівельних матеріалів (а.с. 28-30), поясненнями позивача та показами свідків [PERSON] та [PERSON] Згідно ч.2 ст. 386 ЦК України власник який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою заборони вчинення нею дій, які можуть порушити його право або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист усіх субєктів права власності. Власник права якого порушено має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Згідно п. 9 пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» що право власності на житловий будинок збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу реєстрації у виконкомі місцевої ради. За позивом дружини, членів сімї забудовника, які спільно будували будинок суд вправі провести поділ незакінченого будівництвом будинку, якщо враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 596 від 09 вересня 2015 року встановлена можливість поділу незавершеного будівництвом житлового будинку, що знаходиться за адресою вул. Некрасова, 51 А в с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області (а.с. 128-133) Так відповідно до висновку експерта № 233 від 22 квітня 2015 року встановлено, що відсоток готовності одноповерхового будинку, що знаходиться за адресою вул. Некрасова № 51 в с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області складає 78 відсотків. Вказаний житловий будинок відповідає містобудівним нормам та правилам забудови. Загальна вартість будівельних матеріалів, їх кількість витрачених на будівництво житлового будинку та фундаменту під господарюючі будівлі та споруди становить 306299 грн. В даному висновку також наведено два варіанти розподілу спірного майна з можливістю виділення повноцінної квартири в натурі для співвласників по 1 / 2 частини. (а.с. 74-91) Згідно висновку експерта № 770 від 02 листопада 2015 встановлено, що довести до кінця будівництво спірного житлового будинку технічно можливо з наданням співвласникам конкретного варіанту розподілу для здачі своєї частини в експлуатацію. (а.с. 139-144) За наведених обставин, враховуючи заявлені позовні вимоги щодо поділу спільного майна подружжя, враховуючи відсутність домовленості між сторонами щодо поділу майна, виходячи з принципу рівності часток у спільному майні подружжя, суд вважає можливим поділити спірне майно, яке збудовано сторонами під час спільного проживання як подружжя. Що стосується заперечень відповідача, про те, що спірне майно побудовано за кошти матері відповідача - [PERSON], суд вважає не доведеними, оскільки відповідачем не надано жодних доказів в підтвердження вказаних обставин. На підставі викладеного, відповідно до вимог ст.ст. 41, 55, 124 Конституції України, ст. 60, 68-71 СК України, ст.ст. 358, 372, 386 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України в Постанові № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», постанови Пленуму Верховного Суду від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»,

Outcome: approved