overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 11 січня 2013 року з нього на користь відповідача [PERSON], на неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно. Позивач зазначив, що [INFO] доньці [PERSON] виповнилось 18 років, але державна виконавча служба продовжує стягувати з нього аліменти у тому ж розмірі, посилаючись на те, що зміна розміру аліментів не входить в її компетенцію. Позивач зазначив, що у відповідача змінився сімейний стан і донька не перебуває на утриманні матері. Позивач вказав, що змінився і його сімейний і матеріальний стан: він одружився, має іншу сім'ю та кредитні зобов'язання. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, посилаючись на вищевикладені обставини. Відповідач в судовому засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, тому справа розглядалась у відсутність відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням вимог, встановлених законом. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частин 2 і 3 статті 183 СК України, Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Крім того, відповідно до частини 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що 11 січня 2013 року рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області з громадянина [PERSON] на користь громадянки [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку щомісячно до повноліття дітей [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією рішення суду. В рішенні суду відсутнє застереження за частиною 3 статті 183 СК України про відрахування тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Судом достовірно встановлено факт зміни сімейного стану позивача [PERSON], який 17 жовтня 2014 року уклав шлюб з громадянкою [PERSON]. Таким чином, вимоги позивача щодо зменшення розміру аліментів - правомірні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з цим позовом та просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований у Холминській селищній раді Корюківського району 05 жовтня 1985 року, актовий запис № 36 від 05 жовтня 1985 року. 13.08.2014 року сторонам судом було надано строк на примирення та зупинено провадження в справі до 15 вересня 2014 року . Протягом наданого сторонам строку на примирення сторони не примирились, тому судом було відновлено провадження та призначено справу до слухання. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Судові витрати просить залишити за ним. Строку на примирення йому не потрібно. Відповідач в судове засідання не з'явилась, вчасно повідомлена про час та місце слухання справи, подала письмову заяву про слухання справи без її участі, з позовом не згодна, не бажає розривати шлюб. Після розірвання шлюбу бажає залишити собі прізвище [PERSON]. Просить суд залишити судові витрати за позивачем. В зв'язку з неявкою до суду сторін фіксація судового процесу відповідно до ст.197 ЦПК України не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити за наступних підстав. По справі встановлено, що позивач уклав шлюб з відповідачкою [PERSON]. зареєстрованого у Холминській селищній раді Корюківського району 05 жовтня 1985 року, актовий запис № 36 від 05 жовтня 1985 року. Від спільного подружнього життя з відповідачкою в них є дитина - син [PERSON] [INFO]. Подружнє життя не склалося, сторони не знаходять спільної мови, внаслідок того, що кожний з них має різні погляди на сімейне життя , що спричиняє часті сварки. Подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача, так як з тверджень позивача йому стали відомі факти подружньої зради відповідачки. У зв'язку з чим сторони з тверджень позивача віддалились один від одного, припинили між собою шлюбні стосунки, стали проживати окремо. 13.08.2014 року сторонам судом було надано строк на примирення та зупинено провадження в справі до 15 вересня 2014 року . Протягом наданого сторонам строку на примирення сторони не примирились. Відповідно до чинного сімейного законодавства шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За таких обставин шлюб сторін носить формальний характер і його слід розірвати. Позивач не просить суд в стягненні з відповідача судових витрат понесених ним при подачі позову до суду, тому судові витрати по сплаті судового збору позивачем слід залишити за позивачем. Після розірвання шлюбу слід залишити прізвище відповідачки «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вимогами до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання спільної неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO].н. у розмірі 1\\3 частини від усіх видів його заробітку щомісяця та до досягнення дитиною повноліття, але не менше встановленого законом мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спільне життя у подружжя не склалось, та вони проживають окремо. При цьому після припинення з відповідачем шлюбно-сімейних відносин, останній припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Під час судового розгляду позивач [PERSON] підтримала вимоги, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] вимоги визнав частково, а саме у розмірі 1/4 частки від його заробітку, врахувавши те, що він надавав при можливості грошові кошти на утримання дитини. Вислухавши сторін у справі, вивчивши надані ними письмові докази, судом встановлено наступне. Встановлено, що [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб 11 червня 2010 року . Від спільного життя мають доньку, [PERSON], [INFO]. [PERSON] перебуває на військовій службі в Управлінні державної охорони України та отримує заробітну плату. [PERSON]працездатна особа, з якою на сьогодні проживає малолітня донька. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Із наданих позивачем відомостей видно, що подружжя має одну малолітню дитину, яка проживає з позивачем. З огляду на те, що відповідач має стабільну заробітну плату, враховуючи рівність сторін у забезпеченні дитини , вік дитини, розмір встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, слід дійти висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково, а сааме у розмірі 1/4 частки від доходу відповідача. Судові витрати необхідно стягнути з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вимогами до відповідача [PERSON] і просить розірвати шлюб укладений між ними 07 травня 1976 року. Вимоги обгрунтовує тим, що з 2008 року сімейні відносини припинені, кожний веде самостійне життя. З 2008 року позивач переїхав на постійне місце проживання у м. Тюмень Російської Федерації. Спільне господарство не ведуть, неповнолітніх дітей не мають. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, направив до суду заяву та просив проводити розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність, вимоги позивача визнала. Суд вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, прийшов до наступного висновку. Згідно ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 106 Сімейного кодексу України подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. Якщо один із подружжя через поважну причину не може особисто подати заяву про розірвання шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану, таку заяву, нотаріально засвідчену або прирівняну до неї, від його імені може подати другий з подружжя. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. ст. 111, 112 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час судового розгляду встановити обставини визначені ст. 112 Сімейного кодексу України не виявилось можливим, внаслідок неявки в судове засідання як особи, яка звернулась до суду із вимогами про розірвання шлюбу, так і особи, до якої вказані вимоги були пред'явлені. Зазначене свідчить про відсутність достатніх підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вимогами до відповідача [PERSON] і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 25% щомісячного доходу до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обгунтовані тим, що сторонни проживають окремо, при цьому дитина проживає з позивачем, відповідач добровільної участі у матеріальному забезпеченні дитини не приймає. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позові вимоги, посилаючись на обставини викладені у позові, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] про час і місце судового розгляду булла повідомлена належним чином , причин своєї неявки не повідомила, письмових заперечень не подала. За згодою позивача судовом проведено заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Встановлено, що сторонни знаходились в зареєстрованому шлюбу, проте рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 31.08.2016р. шлюб розірвано. Від спільного життя сторонни мають сина [PERSON] , [INFO]. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Із наданих позивачем відомостей видно, що сторонни мають одну малолітню дитину, що проживає з позивачем. Враховуючи рівність сторін в утриманні дітей, вік дитини, розмір встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, слід дійти висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вимогами до відповідача Академії муніципального управління і просить стягнути з Академії муніципального управління на його користь суму втрат від інфляції за час прострочення в розмірі 9 845,74грн., 3% річних за період прострочення в розмірі 564,09грн., а також відшкодувати судові витрати в розмірі 551,21грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач будучи зобов'язаним до сплати грошових коштів з 10 вересня 2014 року сплати їх лише 25 лютого 2015 року та 21 вересня 2015 року. Під час судового розгляду позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представники відповідача Чебан М.Г. та Соловей Д.О. вимоги позивача не визнали, заперечували проти їх задоволення, вказуючи на те, що прострочення виплати боргу відбулось не з вини боржника, при цьому застосування до спірних правовідносин вимог ст.625 ЦК України є таким, що не відповідає спеціальному законодавству про індексацію та правозастосовній практиці. Суд вислухавши пояснення позивача, представників відповідача, вивчивши надані сторонами докази, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 08 травня 2014 року, яке набрало законної сили 10 вересня 2014 року, відповідача - Академію муніципального управління було зобов'язано до сплати грошових коштів позивачу [PERSON] Грошові кошти були сплачені боржником під час примусового виконання лише 25 лютого 2015 року - 7 905,91грн., 21 вересня 2015 року - 14 660,49грн. Згідно ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд знаходить вимоги позивача про стягнення інфляційних витрат та 3% річних повністю обґрунтованими, оскільки з часу постановлення судового рішення, яке набрало законної сили, до його примусового виконання пройшов значний проміжок часу. Суд не бере до уваги посилання представників відповідача щодо відсутності вини боржника у сплаті боргу, з посиланням на невірний порядок виконання судового рішення обраний позивачем. В цьому випадку суд враховує те, що виконавче провадження було відкрито за заявою стягувача, та закрито після його примусового виконання. Дії державного виконавця в цьому випадку відповідали вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та не були визнані такими, що суперечать нормам чинного законодавства. Розмір інфляційних витрат та 3% річних розрахуваний позивачем вірно. Вказані грошові кошти підлягають стягненню з відповідача , судові витрати - відшкодуванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вимогами до ПрАТ «СК «ВіраЛайф» про дострокове припинення Договору страхування життя №04/0000027 укладений між цими сторонами, та стягнення на користь позивача сплачених страхових платежів у розмірі 70 654, 35грн. На обґрунтованість своїх вимог позивач вказує наступне. 27.06.2007 року між ПрАТ «СК «ВІРАЛАЙФ» (далі - Відповідач) та [PERSON] далі - Позивач) було укладено Договір страхування життя № 04/0000027 (далі - Договір). 21.06.2010 року між цими ж сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, якою вказаний Договір страхування було переведено у безвнесковий. Відповідно до преамбули Закону України «Про страхування» (ЗУ «Про Страхування»), цей Закон регулює відносини у сфері страхування і спрямований на створення ринку страхових послуг, посилення страхового захисту майнових інтересів підприємств, установ, організацій та фізичних осіб. Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком.Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Згідно ст. 16 ЗУ «Про страхування» Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій собі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. 23.03.2017 р. у зв'язку з анулюванням ліцензії Відповідача на провадження страхової діяльності (Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 19.07.2016 р.) та виключенням з Державного реєстру фінансових установ (Розпорядженням Нацкомфінпослуг від 30.08.2016 р.),

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вимогою про стягнення з [PERSON] грошових коштів за договором позики. Після остаточного уточнення позовних вимог сума боргу визначена в розмірі 6096,41 грн. (шість тисяч дев'яносто шість грн. 41 коп.), та судовий збір, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на такі обставини. 08 вересня 2012 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Позивач\~ [PERSON] \~звернувся до\~суду із\~вище вказаним\~позовом в\~якому просить\~визнати за\~ним право власності на земельну ділянку площею 1,5889 га, яка розташована на території Старояричівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області та належала [PERSON] , померлій [INFO] , на підставі державного акт від 01.11.2005 р. серії ЯА №726682. Позивач в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача подав заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За вимогами ст.ст. 328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. Відповідно до положень ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують своє право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. З матеріалів\~справи вбачається,\~що [PERSON] , померла [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть, виданим 26.05.2011 р. серія [NUMBER] . Факт перебування позивача з [PERSON] в родинних стосунках підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданим 10 березня 1957. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 1,5889 га, яка розташована на території Старояричівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, що підтверджується державним актом від 01.11.2005 р. серії ЯА №726682. За життя, [PERSON] склала заповіт, яким заповіла усе своє майно [PERSON] , про що в реєстрі була внесена відмітка за №89. Судом встановлено, що крім позивача, спадкоємцем першої черги спадкування за законом є батько позивача - [PERSON] , проте останній відмовився від свого права на частку у спадковому майні, що підтверджує відповідна заява. \~ \~ \~ \~ У зв`язку із вище наведеним, суд приходить переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved