Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, в якому зазначила, що 27 серпня 2010 року між нею та ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» відповідно до наказу № 160/к від 27.08.2010 року укладено трудовий договір, згідно з яким її було прийнято на посаду продавця продовольчих товарів, про що у трудовій книжці позивача зроблено запис № 13. З вересня 2012 року позивач знаходилась у відпустках в зв'язку з пологами та до досягнення дитиною трьох років, оскільки [INFO] року у неї народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно графіку відпусток 04.10.2015 року вона повинна була вийти на роботу та приступити до виконання своїх трудових обов'язків. Коли вона прийшла до магазину, в якому працювала, охорона магазину не пустила її на робоче місце, повідомивши її про те,що вона там більше не працює, мережа магазинів «Амстор» змінила власника і їй необхідно звернутися за юридичною адресою роботодавця: [ADDRESS] для отримання пояснень. Наприкінці жовтня 2015 року вона звернулася за вказаною адресою, однак ТОВ «Торговельний будинок «Амстор» там не знаходиться. За цим фактом вона звернулася до органів прокуратури та на її звернення повідомили, що вказана подія не містить ознак кримінального правопорушення та рекомендовано звернутися за інформацією за вже вище зазначеною адресою, де на даний час діє ТОВ «Амстор Рітейл Трейд». 24.11.2016 вона звернулася з письмовою заявою про звільнення, однак до цього часу жодної офіційної відповіді не отримала, в зв'язку з чим вимушена звертатись до суду. Просить суд безстроковий трудовий договір, укладений між ТОВ «Торговельний будинок «Амстор» відповідно до наказу № 160/к від 27.08.2010 року та нею розірвати з 24.11.2016 року за ст.. 38 КзПП України за власним бажанням у зв'язку зі зміною постійного місця мешкання. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явились, представник позивача надав суду про розгляд справи без його участі, на позові наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.23). Представник відповідача ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор», в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення (а.с.20,22), жодних заяв, клопотань чи заперечень проти позову від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши в судовому засіданні докази, оцінивши їх у сукупності, з'ясувавши обставини, на які позивач посилаються як на підставу своїх вимог, вважаю позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню в зв'язку з наступним. Відповідно до ст.21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати робітникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Як передбачено п.1 ч.1 ст.23 КЗпП України, трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк. Відповідно до ст. 24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, у письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядження власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Як встановлено судом, 27 серпня 2010 року між ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор», тобто відповідачем та позивачем [PERSON] було укладено безстроковий трудовий договір у письмовій формі, відповідно до якого позивач був прийнятий на роботу продавцем продовольчих товарів, про свідчить запис у трудовій книжці позивача (а.с.8). Як зазначила позивач у своєму позові, у вересні 2012 року позивач у зв'язку з вагітністю пішла у відпустку та відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. [INFO] року вона народила дитину, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). По виходу з відпустки вона повинна була вийти на роботу, однак в зв'язку зі зміною власника її до робочого місця не допустили. 24.11.2016 року позивач звернулась до відповідача з письмовою заявою про звільнення її за власним бажанням в зв'язку зі зміною місця проживання, однак до цього часу жодних відповідей не отримала (а.с.13). Відповідно до ст.38 КЗпП України підставами припинення трудового договору є, зокрема, власне бажання працівника у зв'язку з переїздом на нове місце проживання, неможливість проживання у даній місцевості та попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті КЗпП України, про що сторони сповіщають державну службу зайнятості, яка зареєструвала трудовий договір. Пунктом 8 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 року №260, передбачено, що у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексом законів про працю України, про що сторони сповіщають центр зайнятості, який зареєстрував трудовий договір. Також в п.9 вказаного Порядку зазначено, що відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів. Зняття з реєстрації трудового договору у разі його розірвання за ініціативою фізичної особи у випадках, визначених Кодексом законів про працю України, за відсутності працівника, проводиться у строк, зазначений в абзаці першому цьому пункту, за умови подання фізичною особою повного пакету документів. У цьому випадку центр зайнятості повідомляє працівника про зняття з реєстрації трудового договору. Згідно з наказом Міністерства праці та соціальної політики України №260 від 08 червня 2001 року «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою» та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27 червня 2001 року за № 554/5745, Державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів, які укладаються із фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами-роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. Уразі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин фізичною особою-роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї із сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору. За таких обставин суд, оцінюючи докази в їх сукупності, вважає необхідним розірвати трудовий договір, укладений 27серпня 2010 року між сторонами. Крім того, відповідно до ст.. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved