Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Публічного акціонерного товариства «Футбольний клуб «Металіст», в якому просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі за період з жовтня 2014 року по лютий 2017р. у розмірі 75522,60 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 6456,15 грн, а всього 82978,75 грн. В обґрунтування свого позову [PERSON] зазначила, що 01.10.2014 р. була прийнята на роботу до ПАТ «ФК «Металіст» на посаду секретаря-референта з окладом згідно штатного розпису у розмірі 4970,00 грн. Вона виконувала свої обов*язки особисто з підпорядкуванням внутрішньому трудовому розпорядку з 09-00 години до 18-00 години з перервою на обід з 13-00 години до 14-00 години з моменту прийому на роботу і до моменту звільнення. Але заробітна плата сплачувалася Відповідачем у меншому розмірі, ніж було встановлено штатним розписом. Вона не була ознайомлена Відповідачем з наказом про зміну істотних умов праці щодо зменшення розміру оплати праці. Вона не давала погодження на таку зміну. У зв'язку з цим, зменшення Відповідачем розміру оплати праці є неправомірним. У зв'язку з неповною оплатою заробітної плати виникла заборгованість Відповідача перед нею в сумі 75522,60 грн. Згідно з розрахунком середній заробіток за затримку розрахунків при звільненні складає 7456,15 грн. Загальна сума заборгованості Відповідача перед нею з урахуванням заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні складає 82978,75 грн. (75522,60 грн. + 7456,15 грн. = 82978,75 грн.). В судове засідання позивач не з*явилась, надала письмову заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд, у разі неявки в судове засідання всіх осіб,які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно з наказом генерального директора № 468 від 30.10.2014 року [PERSON] була прийнята до ПАТ ФК «Металіст» прийнята на посаду секретаря-референта з окладом згідно штатного розпису. Так, згідно з витягом іш штатного розпису посадовий оклад позивача на жовтень 2014 року, на січень 2015 року, на січень 2016 року, на січень 2017 року складав 4970,00 грн. Згідно довідки заборгованості по заробітній платі співробітника ПАТ «ФК «Металіст» [PERSON] за період жовтень 2014 - грудень 2016 року складає 24980,49 грн. Згідно ч. 1 ст. 115 Кодексу законів про працю України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 32 КЗпП України у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Як вбачається з довідки про заборгованість з виплати заробітної плати [PERSON], то заробітна плата позивачу з жовтня 2014 року по грудень 2016 року виплачувалась не в повному обсязі та не відповідала розміру заробітної плати встановленого штатним розписом для відповідної категорії посади. Матеріали справи не місять доказів, що позивач була ознайомлена Відповідачем з наказом про зміну істотних умов праці щодо зменшення розміру оплати праці. Позивач не давала погодження на таку зміну. У зв'язку з цим, зменшення Відповідачем розміру оплати праці Позивача є неправомірним та не відповідають нормам трудового законодавства. Таким чином, заборгованість з нарахованої, але не виплаченої [PERSON] відповідачем заробітної плати, складає 75522,60 грн. Стаття 116 Кодексу законів про працю України передбачає, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Статтею 117 Кодексу законів про працю України встановлює відповідальність за затримку розрахунку при звільненні. Так, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Згідно з розрахунком, який додається до цієї позовної заяви, середній заробіток Позивача за затримку розрахунків при звільненні складає 7456,15 грн. Загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем, з урахуванням заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні складає 82978,75 грн. (75522,6 грн. + 7456,15 грн. = 82978,75 грн.). Рохрахунки зроблені позивачкою грунтуються на чинному законодавсті, є вірними, таким чином приймаються судом. Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Ст. 97 Кодексу законів про працю України та ст. 15 Закону України «Про оплату праці» передбачають, що оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов'язань щодо оплати праці. Таким чином позовні вимоги [PERSON] повністю знайшли свого підтвердження та підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved