Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом і просить виключити з актового запису № 22 від 12 липня 2002 року, складеного та зареєстрованого Яськівською сільською радою Біляївського району Одеської області відомості про нього [PERSON], як батька, про народження [INFO] року неповнолітньої дитини [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що він знаходився в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою по справі з 20.10.1990 року, від якого [INFO] року у них народився син [PERSON], і він (позивач) був записаний його батьком. Сімейне життя не склалося і рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 11.11.2015 року шлюб між ним і відповідачкою був розірваний. Під час сумісного проживання йому від батьків, знайомих та односельчан стало відомо про те, що відповідачка йому зраджувала та що [PERSON] не є його сином. Проте незважаючи на це, неповнолітній [PERSON] по теперішній час проживає з ним в його будинку, знаходиться на його утриманні, він займається його вихованням та станом здоров'я, забезпечує повноцінним харчуванням. В свою чергу, відповідачка із-за розірвання шлюбу та категоричної відмови у добровільному порядку провести судово-медичну генетичну експертизу, почала налаштовувати неповнолітнього [PERSON] проти нього, контролює його, вимагати не відвідувати у її відсутність медичні установи та дозволяти брати кров для дослідження, чим травмує психіку дитини та домагається через сина вплинути на нього не проводити експертизу, чим заважає встановленню істини. У зв'язку з викладеним він змушений звернутись з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні на позовних вимогах наполягав, посилаючи на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, у зв'язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю, просила відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення позивача, відповідачки, експерта, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, 20.10.1990 року Яськівською сільською радою Біляївського району Одеської області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 20.10.1990 року зроблено запис за № 28, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.6). Під час шлюбу [INFO] року у сторін народися син [PERSON], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 12.07.2002 року Яськівською сільською радою Біляївського району Одеської області був зроблений відповідний запис № 22, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], записано в графі батько «[PERSON]», а в графі мати «[PERSON]». 11.11.2015 року шлюб між сторонами був розірваний, про що свідчить відповідне рішення Біляївського районного суду Одеської області. Згідно ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Як роз'яснено в п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою записаною батьком і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Ухвалою суду від 15.12.2015 року, за клопотання позивача, судом було призначено генотипоскопічну ДНК експертизу батьківства, проведення якої доручено експертам КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», на підставі якої судово-медичними експертами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] відділення судово-медичних молекулярно-генетичних експертиз було проведено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу зразків крові на марлі, за результатами якої молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин [PERSON], [INFO], може являтися біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], народженої громадянкою [PERSON], [INFO], з ймовірністю 99,9999 %, таким чином батьківство практично доведено (а.с.38-44). Відповідно до роз'яснень, даних у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. При цьому, як роз'яснено в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2000 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» висновок експертизи може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами. Позивачем на виконання вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України щодо обов'язку доведення тих обставин, на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог, не надано суду будь-яких доказів у відповідності до ст. 57 ЦПК України, на підставі яких суд встановив би наявність тих обставин, якими він обґрунтував свої позовні вимоги, тому суд, оцінюючи висновок експертизи, як доказ, приходить до висновку, що він є належним і допустимим при вирішенні даного спору, проведеним на підставі ухвали суду відповідною експертною установою, сумнівів у його неправильності в суду немає, тому даний висновок експертизи суд покладає в основу рішення. Крім того, допитаний в судовому засіданні лікар судово-медичний експерт-імунолог [PERSON] підтвердив правильність висновків проведеної судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи зразків крові на марлі, роз'яснивши, що надати 100 відсоткову ймовірність того, що [PERSON], [INFO], може являтись біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], народженої громадянкою [PERSON], [INFO], на сьогоднішній день з використанням наявного сучасного обладнання та наявних методик практично неможливо. В свою чергу, в судовому засіданні позивач, категорично не погоджуючись з висновком експертизи, в обґрунтування своїх вимог, посилався на усні висловлювання батьків, знайомих, односельчан про зраду колишньої дружини та те, що він не є біологічним батьком сина [PERSON] Також пояснив, що не може мати дітей, про що надав копію довідки з Біляївської ЦРЛ від 18.04.2016 року. Однак, вказані доводи позивача суд до уваги не приймає, оскільки згадана довідка лікаря-уролога не містить відомостей про його неспроможність мати дітей, незважаючи на діагноз «хронічний простатит» на день обстеження 18.04.2016 року, та не містить інформації про його наслідки, та його наявність з певними наслідками станом на 2001-2002 р.р. При цьому, позивачем не було надано беззаперечних доказів відсутності кровного споріднення між ним та дитиною [PERSON], що являється підставою для виключення відомостей про батька із актового запису про народження дитини, навпаки, проведена згідно ухвали суду судово-медична молекулярно-генетична експертиза зразків крові на марлі підтвердила, що батьківство позивача є доведеним, тому підстав для виключення запису про батьківство [PERSON] з актового запису про народження дитини [PERSON] у суду немає, у зв'язку з чим даний позов задоволенню не підлягає. Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача. На підставі вищевказаного та

Outcome: dismissed