Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки про визнання права власності на нерухоме майно та його поділ, що є спільною сумісною власністю подружжя, розташованого в [ADDRESS] та виділу йому цієї частки в натурі, та про визнання за ним права власності на ? частку земельної ділянки, розташованої в [ADDRESS] та виділ йому цієї частки в натурі. Під час розгляду справи представник позивача подав заяви про залишення позовних вимог щодо поділу жилого будинку в натурі та про визнання права власності на ? частку земельної ділянки та виділ її в натурі без розгляду. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду цивільної справи. Представник позивача не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що знає [PERSON] та [PERSON] як своїх сусідів. Вони купили старий будинок та земельну ділянку недалеко від його будинку. Це було приблизно в 2007 році. Старий будинок знесли та почали будуватися. На будівництві нового будинку він бачив позивача. Той сам робив багато будівельних робіт. Оскільки свідок також займався будівництвом, то цікавився, як працює [PERSON], вони ходили один до одного та дивились на роботу кожного, консультувались. Будинок позивач закінчив будувати в 2013 році. Відповідачка приїжджала додому з Італії щороку тільки влітку десь на місяць. В кінці літа 2013 року він дізнався що позивач та відповідачка розлучаються. Бачив, що у вересні того ж року позивач забирав свої речі з будинку. Свідок [PERSON] суду показав, що він працює приватним підприємцем в м.Новоселиці та продає будівельні матеріали. Приблизно з 2008 року позивач в нього в магазині купував будівельні матеріали для свого будинку. Неодноразово свідок завозив замовлені будівельні матеріали на вул.Піонерську в м.Новоселиці до будинку позивача. Він же на прохання позивача у вересні 2013 року допомагав йому перевезти його речі з того будинку, оскільки, як йому відомо, позивач розлучився з відповідачкою. Будинок на той час був повністю добудований. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідків, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] року був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Новоселицького районного управління юстиції, Чернівецької області 26 листопада 1999 року, актовий запис № 68, а рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 27.08.2013 року його розірвано. Спірний жилий будинок було побудовано в період 2007-2013 року, та на ім'я відповідачки видано на нього в цілому свідоцтво про право власності серії САС №094942 від 12.10.2012 року та 17.10.2012 року внесено запис в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. Таким чином, оскільки сторони спільно в період шлюбу побудували житловий будинок, то вони є в рівних частках співвласниками відповідно до ст.368 ЦК України жилого будинку та відповідно до ч.1 ст.70 Сімейного кодексу розмір їх часток становить одна друга за кожним. Щодо задоволення вимог позивача про стягнення судових витрат, суд вважає, що такі вимоги підлягають задоволенню в вигляді відшкодування витрат на оплату судового збору в сумі 2 717 грн. На підставі ст. 368 ЦК України, ст.ст.60, 70 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved