Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Межиріцької сільської ради Канівського району Черкаської області, Канівської районної державної адміністрації Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після смерті матері відкрилася спадщина, до складу якої входить усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщин і не припинилися внаслідок його смерті. В листопаді 2019 року Межиріцька сільська рада Канівського району повідомила позивача, що розшукуються спадкоємці його померлих батьків для вирішення питання з подальшою орендою земельних ділянок, які належали батькам відповідно до отриманого батьком сертифіката на право на земельну частку (пай). В подальшому стало відомо, що за життя матері не видавався сертифікат, який посвідчував її право на земельну частку (пай), але вона була помилково не внесена до списку членів КСП «Межиріцьке», які мали право на його отримання та отримання земельної частки (паю). Позивач звернувся до нотаріальної контори з питанням оформлення спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки втрачені правовстановлюючі документи на земельну частку (пай). Оскільки позивач позбавлений можливості вирішити спір у позасудовому порядку, вимушений був звернутись до суду, та просив, визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 1,92 га в умовних кадастрових гектарах на території Межиріцької сільської ради Канівського району Черкаської області, що належала [PERSON] , в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про проведення судового засідання у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Межиріцької сільської ради Канівського району Черкаської області у судове засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься заява, в якій сільський голова проти позовних вимог не заперечує та просив справу розглядати без участі представника відповідача, позовні вимоги визнає. Представник відповідача - Канівської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься заява, про розгляд справи без участь їх представн6ика, проти позовних вимог не заперечують, позовні вимоги визнають. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , були - [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 9). [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14.01.2020 ( а.с. 10) . Після смерті [PERSON] залишилася спадщина - земельна частка (пай) середнього розміру 1,92 га, що знаходиться: Черкаська область, Канівський район, Межиріцька сільська рада. Згідно земельно-облікових даних громадянка [PERSON] Державний акт на земельну ділянку не отримувала. Згідно довідки ГУ Держгеокадастру у Черкаській області Міськрайонне управління у Канівському районі та м. Каневі за № К-11/0-0.191-10/148-20 від 24.01.2020 ( а.с. 16), вбачається, що відповідно до Додатку 2 Витягу з Протоколу засідання комісії по паюванню КСП «Межиріцьке» від 14.03.2000 було вирішено включити в список на право колективної власності на одержання земельної частки (паю) помилково пропущених членів КСП «Межиріцьке» громадянку [PERSON] (а.с.17-18) . Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Межиріцької сільської ради Канівського району Черкаської області від 23.07.2020 № 512/02-25, встановлено, що позивач [PERSON] після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , проживав до дня смерті за адресою: [ADDRESS] , спадщину не оформив, але прийняв в шестимісячний термін, шляхом заволодіння особистим майном померлої. Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Межиріцької сільської ради Канівського району Черкаської області від 23.07.2020 № 513/02-25, встановлено, що в 2019 році після утворення Межиріцької сільської ради (ОТГ) Канівського району Черкаської області, про наявність документації про паювання та видачу сертифікатів на право на земельну частку (пай) було повідомлено позивача [PERSON] . З постанови Приватного нотаріуса Канівського районного нотаріального округу Стеблини Є.В. за № 22/02-31/02-14 від 05.02.2020, вбачається, що 05.02.2020 в нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 8/2020 до майна [PERSON] , померлої [INFO] . Згідно з матеріалами спадкової справи, спадкоємцем за законом, є син - [PERSON] . Постановою від 05.02.2020 Приватний нотаріус Канівського районного нотаріального округу Стеблина Є.В. відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) ( а.с. 19). Наведені обставини на думку суду мали місце, та підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. Із наведених обставин справи вбачається, що між сторонами виник спір, щодо спадкування позивачем права на отримання земельної частки (паю) після смерті його матері. Умови, порядок та черговість спадкування передбачені положеннями Цивільного Кодексу України. Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Зважаючи на те, що смерть спадкодавця відбулась у 2001 році, суд вважає за необхідне керуватись матеріальними нормами ЦК УРСР в редакції чинній на час виникнення спірних відносин. Так, ст. 524 ЦК УРСР визначає можливість спадкоємства за законом і за заповітом , та вказує, що спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини, відповідно до ст. 525 ЦК УРСР визнається день смерті спадкодавця, а місцем, згідно ст. 526 ЦК УРСР - останнє постійне місце проживання спадкодавця. Як передбачали положення ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно до положень ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Діями, відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, що свідчать про прийняття спадщини є: 1) фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном; 2) подання державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Крім того, право на отримання земельної частки (паю), яке оспорюється по даній справі регулюється зокрема Указом Президента України від 08 серпня 1995 року за №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», відповідно до якого, член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифікату, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Також, відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Аналізуючи наведені правові норми, правовідносини та обставини справи суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача. Так, обґрунтованими є твердження позивача, що він - [PERSON] є спадкоємцем першої черги, після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Інших спадкоємців, які б у встановлений строк звернулись із заявами про прийняття спадщини чи прийняли її шляхом фактичного вступу у володіння та володіння не встановлено. Вступивши у фактичне управління та керування майном позивач прийняв спадщину, від спадщини не відмовлявся. Згодом, подав заяву до нотаріальної контори, але отримав нотаріальну відмову про неможливість оформлення спадкових прав у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували наявність у спадкодавця права на земельну частку (пай). Належність спадкодавцю права на відповідну земельну частку (пай) підтверджується наявними у справі доказами, та підлягає включенню до спадкової маси та відповідного спадкування ним. Оформлення державного акту на право власності на земельну ділянку на ім`я спадкодавця не здійснювалось. Ухвалюючи рішення, суд бере до уваги наявність у позивача права вирішення спору щодо отримання права на спадкування земельної часки (паю) у судовому порядку, факт неможливості на даний час отримання дублікату відповідно сертифікату, через відсутність його, відповідну відмову державного нотаріусу у вчиненні нотаріальної дії. Зважаючи на наведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ч. 9 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з тим, що спір виник внаслідок неправильних дій позивача суд покладає судовий збір на позивача, сплачений ним.

Outcome: approved