Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою площею 0,1705га по [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 4621285400:01:003:0076, зобов`язавши відповідача [PERSON] відновити стан земельної ділянки, який існував до порушення її прав, шляхом демонтажу (розібрання) огорожі та звільнити самовільно зайняту ним частину земельної ділянки площею 0,0538га. Просить стягнути з [PERSON] на свою користь моральну шкоду в розмірі 10000,00грн. (десять тисяч гривень 00 коп.). Позовні вимоги обґрунтовує фактом незаконного самовільного зайняття суміжним землекористувачем (відповідачем) частини земельної ділянки, належної їй на праві приватної власності, в розмірі 0,0538га шляхом перенесення огорожі, утворення насипів із щебеню і піску, що зокрема, підтверджується актом перевірки заяви гр. [PERSON] Опаківською сільською радою від 08.10.2015 року та матеріалами зйомки спеціалістами ДрвЛфДПЦДЗК від 08.10.2015 року. Також зазначає, що її численні усні та письмові вимоги звільнити земельну ділянку відповідач ігнорує. З огляду на такі обставини у позивача виникла необхідність звернутися до суду для захисту своїх прав в порядку ст.ст.16, 321 та 391 ЦК України. 03.04.2017 року судом винесено ухвалу про призначення судової земельно-технічної експертизи, проведення якої доручено судовому експерту Дідовському Ю.Б. 15.05.2018 року ухвалою суду відновлено провадження у справі у зв`язку з повідомленням від експерта про неможливість надати висновок судової земельно-технічної експертизи оскільки з дня направлення експертом клопотання про надання додаткових матеріалів, минув термін більше 45 календарних днів, а додаткових матеріалів експерту так і не було скеровано. 31.05.2018 року судом винесено ухвалу про призначення повторної судової земельно-технічної експертизи, проведення якої доручено судовому експерту Дідовському Ю.Б. 29.11.2019 року судом винесено ухвалу про відновлення провадження у справі. Представник позивача адвокат Партика О.В. в судовому засіданні, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити. Представник відповідача адвокат Мацей А.М. в режимі відео-конференції щодо задоволення позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити. Суд вислухавши доводи сторін, дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, встановив наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Вимогами ч. 1 ст.\~2\~ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів Відповідно до положень ст.5 ЦПК України, «здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вимогами ст.ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Матеріалами справи встановлено, що позивачка є власником земельної ділянки площею 0,1705га по [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 4621285400:01:003:0076, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №587149, виданого 23.07.2009 року Опаківською сільською радою Дрогобицького району, реєстраційний номер [NUMBER] . Висновком експерта №24 додаткової судової земельно-технічну експертизи від 22.11.2019 року встановлено порушення меж земельної ділянки площею 0,1705га по [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 4621285400:01:003:0076 відповідно до правовстановлюючих документів та документації із землеустрою на цю земельну ділянку зі сторони будинковолодіння [PERSON] . Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його користуванні. Згідно ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства віднесено змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Крім цього, за загальними правилами добросусідства, закріпленими законодавцем у ст.ст. 103 - 109 Земельного кодексу України, додержання правил добросусідства є обов`язком власників та землекористувачів земельних ділянок, які мають обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам та землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдасться щонайменше незручностей. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушували право, примусового виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Таким чином, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.1167\~ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Разом з тим, у п. 7 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31.03.1995\~року №\~4\~«Про судову\~практику в\~справах про\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди» (зі змінами та доповненнями) міститься роз`яснено, що заподіяна моральна (немайнова) шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди суд враховує наявність такої, протиправність дій її заподіювача (відповідача), причинний зв`язок між шкодою і протиправним діянням відповідача. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких позивачка зазнала у зв`язку із порушенням відповідачем меж належної їй земельної ділянки. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер дій (бездіяльності) відповідача. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, а тому, враховуючи вимоги п.п. 3, 5, 9 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4, з відповідача слід стягнути в користь позивача 3000 грн. моральної шкоди. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1681,60 грн.

Outcome: approved