Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, якій було розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. У теперішній час дитина проживає з позивачем, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, дитина знаходиться на утриманні позивача та потребує матеріальної допомоги відповідача, в зв'язку з чим позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина у розмірі 1\\3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого державою для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні уточнила позов, просила стягнути з відповідача на утримання сина аліменти в розмірі 3/10 частини його доходу, що становить 30%, дала пояснення, аналогічні викладеним у позові. Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі, погодився сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 30% свого доходу. Пояснив, що інших утриманців, крім сина, не має, має належний стан здоров»я, зареєстрований як фізична особа-підприємець, його офіційний доход становить близько 1200,00 грн. на місяць. Підтвердив матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 30% від його доходів. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст. 15 ЦПК України, розгляд даної справи належить до компетенції суду. Згідно вимог ч. ч. 3, 4 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованиму шлюбі, який було розірвано рішенням суду від 14.07.2015 року (а.с.5), від якого мають сина [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого вони записані батьками (а.с.6). Згідно з довідкою виконкому Кіровської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області № 224 від 01.03.2016 року, дитина проживає з позивачем . Відповідач не оспорює факту проживання дитини з позивачем. Також в судовому засіданні відповідач підтвердив, що він не надає постійної допомоги позивачу на утримання дитини, батьком якої він є, вказав, що надає допомогу у вигляді їжі та одягу, що не може вважатись аліментними виплатами. Таким чином суд вважає доведеним, що відповідач є батьком дитини, з дитиною не проживає, на час розгляду справи в суді відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина не надає. Вказані обставини визнані сторонами та додатково підтверджені письмовими доказами, дослідженими судом. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходів його матері (батька) та (або) в твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, які мають бути стягнуті з відповідача на утримання дитини, суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує належний стан здоров»я відповідача та його працездатність, відсутність інших утриманців та аліментних зобов»язань. Із пояснень відповідача встановлено, що він є працездатною особою, інших утриманців не має, зареєстрований як фізична особа-підприємець, має дохід в розмірі прожиткового мінімума. В суді відповідач підтвердив можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 30% своїх доходів. Беручи до уваги, що дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач як батько дитини, має рівні з позивачем обов'язки по утриманню дитини до її повноліття, те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, встановлені судом обставини, визначені ст. 182 СК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 3/10 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого державою для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття, оскільки ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину стягуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved