Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до відповідача - [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики б/н від 15.10.2015 року у розмірі 9676010 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.10.2015 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики б/н, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 400\~000 доларів США, що за середнім курсом продажу доларів США за офіційним курсом Національного банку України складало 8520000 (вісім мільйонів пятсот двадцять тисяч) гривень, без сплати процентів. Зазначену суму відповідач по справі зобовязалася повернути [PERSON] готівкою у строк до 15 листопада 2015 року включно. В разі зміни курсу валют сума повернення повинна була рівнятися сумі у гривні, еквівалентній 400000 (чотириста тисяч) доларів США 00 центів, за обмінним курсом комерційних банків, але не менше курсу валют на Українському міжбанківському ринку. Відповідач свої зобовязання за договором позики не виконала, отримані грошові кошти не повернула. Згідно розрахунку заборгованості борг за даним договором позики в загальному розмірі становив 9676010 (девять мільйонів шістсот сімдесят шість тисяч десять) гривень, який складається з: суми за основним зобовязанням в розмірі 9242700 (девять мільйонів двісті сорок дві тисячі сімсот) гривень 44 копійки, інфляційних втрат в розмірі 354240 (триста пятдесят чотири тисячі двісті сорок) гривень та 3% річних від простроченої суми в розмірі 79069 (сімдесят девять тисяч шістдесят девять) гривень 57 копійок. Оскільки відповідач заборгованість згідно умов договору не сплачує, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача на свою користь заборгованості за договором позики. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання до суду не з'явилася, про день слухання справи повідомлялася за останнім відомим місцем проживання. Враховуючи, що позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, належним чином повідомлена відповідачка в судове засідання не з'явилася, тому відповідно до ч.1 ст. 224 та ст. 225 ЦПК України суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із положеннями ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ту ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 15.10.2015 року [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти у сумі 400000 (чотириста тисяч) доларів США на умовах строковості, зворотності, платності, що підтверджується договором позики від 15.10.2016 року та розпискою від 15.10.2015 року про отримання грошових коштів, власноруч написаною відповідачем. Відповідно до п.9 договору позики від 15.10.2016 року він набуває чинності та вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та діє до часу повернення позичальником позики у повному розмірі з урахуванням всіх платежів, повязаних із несвоєчасним поверненням боргу. Відповідно до п.11 договору позики задля забезпечення виконання зобовязань за цим договором сторони можуть укласти окремий відповідний правочин. 19 жовтня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1387. 26 жовтня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1413. Відповідно п.п.1.1. п.1 договору іпотеки від 19.10.2016 року та п.п.1.1. п.1 договору іпотеки від 26.10.2016 року цими договорами забезпечується виконання зобов'язання, що виникло у іпотекодержателя (позивача) на підставі договору позики грошей від 15.10.2016 року між іпотекодавцем (відповідачем) та іпотекодержателем на суму в розмірі 8520000 (вісім мільйонів пятсот двадцять тисяч) гривень 00 копійок, що за середнім курсом продажу доларів США за офіційним курсом Національного банку України складає 400000 (чотириста тисяч) доларів США 00 центів, з обумовленим в договорі позики строком повернення боргу до 15 листопада 2015 року. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 527 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідачка відповідно до умов договору позики від 15.10.2015 року зобов'язувалася повернути отриману позику та виконати свої зобов'язання згідно з даним договором в повному обсязі. Свої зобов'язання відповідач належним чином не виконала, в результаті чого станом на 15.11.2015 року мала заборгованість перед позивачем в розмірі 400000 (чотириста тисяч) доларів США, що в еквіваленті на дату повернення позики дорівнювало 9840000 (девять мільйонів вісімсот сорок тисяч) гривень за обмінним курсом долара США 24,60грн., встановленим комерційними банками України. Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором позики від 15.10.22015р., позивачем було вжито дії щодо задоволення своїх вимог шляхом продажу нерухомого майна, переданого йому в іпотеку відповідачем. Згідно пункту 5.4.2. договору іпотеки від 19.10.2016 року та пункту 5.4.2. договору іпотеки від 26.10.2016 року надано право іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки, а саме зазначено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечені іпотекою вимоги шляхом продажу предмета іпотеки будь-якій третій особі покупцю на підставі договору купівлі-продажу в рахунок виконання зобовязань та/або інших вимог. Згідно умов договорів іпотеки іпотекодавець (відповідач) надав іпотекодержателю (позивачу) повноваження здійснювати від імені іпотекодавця всі без виключення/обмеження дії, що передбачені чинним законодавством України та необхідні та/або будуть необхідними для цілей продажу (відчуження) предмету іпотеки третій особі, зокрема: право представляти інтереси іпотекодавця; укладати договори; отримувати та подавати заяви, довідки, картки, документи, розписуватися та інше. Відповідно до договору купівлі-продажу від 05.02.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №\~91 та договору купівлі-продажу від 05.02.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 94 позивачем, як іпотекодержателем згідно вказаних договорів іпотеки, передано у власність покупця нерухоме майно, яке було предметом іпотеки за зазначеними договорами іпотеки від 19.10.2015 та 26.10.2015. Продаж відповідного нерухомого майна відбувся за домовленістю сторін за 597299 (пятсот девяносто сім тисяч двісті девяносто девять) гривень 56 копійок. Після погашення частини боргу шляхом продажу майна, переданого позивачу в іпотеку, сума зобовязань за договором позики склала 9\~242\~700 (девять мільйонів двісті сорок дві тисячі сімсот) гривень 44 копійки, які відповідач не повернула позивачу. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із п.8 договору позики у разі несвоєчасного і неповного повернення позики позичальник (відповідач) сплачує суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Оскільки судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір позики б/н від 15.10.2015 року, відповідач взяті на себе за договором позики зобов'язання не виконала, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду не надала, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача заборгованість за договором позики у розмірі 9\~676\~010 (девять мільйонів шістсот сімдесят шість тисяч) гривень, з яких: сума за основним зобовязанням - 9\~242\~700,44 грн., інфляційні втрати - 354240 грн., 3% річних від простроченої суми 79069,57 грн. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 6890 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved