Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовна заява мотивована тим, що 15.09.2012 року між [PERSON]С та [PERSON], Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що донька проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Також позивач зазначила, що на теперішній час не працює. Посилаючись на те, що добровільно про сплату аліментів домовитися з відповідачем не вдається, позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 50% від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подання позову і до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач заявила клопотання про зменшення позовних вимог, просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 30% від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подання позову і до повноліття дитини. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі не заперечив проти стягнення аліментів у судовому порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.09.2012 року між [PERSON]С та [PERSON], Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, актовий запис №304, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I-ЖС №116179 від 15.09.2012 року (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-ЖС №221786 від 12.02.2013 року, актовий запис №94 (а.с. 4). Відповідно до ст.180 СК України, батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ч.3 ст.181 ЦПК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись в якості аліментів на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 ЦПК України). Відповідно до \~ст.191 СК України,\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином судом встановлено, що позивач має право на отримання аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дитині допомогу, достатню для задоволення її розумних потреб, виходячи з її віку, стану здоров'я та матеріального становища. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені обставини, з урахуванням конституційного принципу верховенства права, суд вважає за необхідне та справедливе, задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 30% від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Ця норма закону є безспірною під час виконання судового рішення про стягнення аліментів та передбаченою чинним законодавством України, через що не підлягає доведенню чи встановленню. Враховуючи те, що позивач за подання позову, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача по справі на користь Держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved