Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади територіальної громади с.Грищенці в особі Грищенецької сільської ради, Канівського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1.30 в умовних кадастрових гектарах, (ділянка № 209), що знаходиться в межах Грищенецької сільської ради, Канівського району Черкаської області, яка належала померлій [PERSON] в порядку спадкування за законом. Свій позов мотивує тим, що 29 вересня 1999 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 1,30 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в адміністративних межах Грищенецької сільської ради Канівського району Черкаської області. Вказана земельна ділянка належить спадкодавцеві на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧР № 0083571. Позивач є спадкоємцем першої черги у відповідності до ст. 1261 Цивільного кодексу України та спадкоємцем всього майна [PERSON] за заповітом, укладеним 31.07.1996 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Грищенецької сільської ради, зареєстрований у реєстрі за № 20. Після смерті матері позивач прийняла спадщину та фактично вступила у володіння вказаним майном та й на даний час користуюся земельною ділянкою. Єдиним доказом отримання [PERSON] сертифікату є витяг зі списку власників земельних часток паїв, згідно якого Розпорядженням голови Канівської районної державної адміністрації від 19.06.1996 року за № 188, надано у власність земельні частки (паї). Позивач звернулася до Канівської державної нотаріальної контори з питанням оформлення спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу. На даний час в неї виникла необхідність оформити право власності на земельну ділянку з метою передачі її в оренду, однак відмова нотаріуса у видачі свідоцтва, перешкоджає їй це зробити. В звязку з цим вона змушена звернутись до суду. Позивач в судове засідання не зявився, але на адресу суду надав клопотання в якому просить справу розглядати у її відсутність, наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надіслав телефонограму про розгляд справи без його участі та не заперечує щодо задоволення позову. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. у відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 346 Цивільного кодексу України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, тому первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути оформлена на померлого. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо, зокрема, втрачено документ, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1216 ЦК України- спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-СР № 110715 від 01.10.1999 року [PERSON] померла 29.09.1999 р. у віці 79 роки, про що 01.10.1999 року складено відповідний актовий запис № 10 (а.с.5). З заповіту від 31.07.1996 року, який посвідчено секретарем виконавчого комітету Грищенецької сільської ради Канівського району Черкаської області вбачається, що [PERSON] заповіла дочці [PERSON] належний їй будинок з надвірними будівлями, і все своє майно, що знаходиться в с.Грищенці, Канівського району Черкаської області (а.с.13). Факт родинних відносин [PERSON] з померлою [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії, яке видано Снігирівським бюро ЗАГС Миколаївської області 03.05.1957 року серії ЯШ № 207156 (а.с.6) та свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-АЛ № 359537 від 04.11.1977 року (а.с.10). Підтвердженням втрати правовстановлюючого документу є оголошення в газеті «Час Пік» від 15.03.2017 року за № 11 (а.с.15). Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно з ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Суд, оцінивши наявні у справі докази, на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. На підставі ст.ст. 3, 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст..328, 1217, 1268 ЦК України, суд ,-

Outcome: approved