Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Лук,янівської сільської ради Баришівського району Київської області, третя особа: Управління Держземагентства у Баришівському районі Київської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON]. Після смерті матері залишилося неоформлене належним чином спадкове майно у вигляді земельних ділянок, загальною площею 1,8056 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Лук'янівської сільської ради Баришівського району Київської області: діл. [NUMBER] та діл. [NUMBER], відповідно до Державних актів на право приватної власності на землю, виданих Баришівською районною державною адміністрацією від 10 квітня 2006 року за [NUMBER] та [NUMBER], що належали батьку позивача [PERSON], який помер [INFO] року. При житті мати [PERSON] оформила свідоцтво про право на спадщину за законом від 24 жовтня 2007 року, на вище зазначені земельні ділянки після смерті свого чоловіка [PERSON], але державні акти на вище зазначені земельні ділянки не оформила. У встановлений законом термін після смерті матері позивач звернувся з письмовою заявою про прийняття спадщини до Баришівської районної державної нотаріальної контори Київської області, де 16.02.2011 року отримав витяг №26155751 про реєстрацію в спадковому реєстрі спадкової справи № 50745679. Нотаріальною конторою також було роз'яснено, що ще при житті мати [PERSON] не оформила належним чином земельні ділянки площею 1.8056 га після смерті свого чоловіка [PERSON] та не отримала державні акти на своє ім,я. Крім позивача, спадкоємцями являлися його брати: [PERSON], [PERSON] та сестра [PERSON], які відмовились від прийняття спадщини на користь позивача щодо зазначених земельних ділянок. Враховуючи той факт, що позивач постійно проживав разом із своєї матір'ю [PERSON], згідно ст. 1268 ЦК України вважає, що має законні підстави на прийняття спадщини. [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 10 квітня 2006 року, виданого Баришівською районною державною адміністрацією Київської області розміром 0,6114 га, кадастровий номер [NUMBER], для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лук'янівської сільської ради Баришівського району Київської області, яка належала на праві приватної власності його батьку [PERSON], який помер [INFO] року. Також просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 10 квітня 2006 року виданий Баришівською районною державною адміністрацією Київської області розміром 1,1942 га кадастровий номер [NUMBER], для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лук'янівської сільської ради Баришівського району Київської області, що належала на праві приватної власності його батьку [PERSON], який померла [INFO] року. В судове засідання представник позивача [PERSON] на розгляд справи не з,явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Лук,янівської сільської ради Баришівського району Київської області до суду свого представника на розгляд справи не направили. Надали листа про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги визнають у повному обсязі. Третя особа по справі: Управління Держземагентства у Баришівському районі Київської області в судове засідання свого представника на розгляд справи не направили. Надали листа про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги визнають у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлений позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки (ст. 1261 ЦК України в редакції 2004 року). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. В силу ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За правилами ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданому відповідним держаним органом реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за законом або за заповітом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини. Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. Окрім того ( ст.1225 ЦК України) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (із збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфікцій), право користування чужим майном (сервітут). Нормами ч. 5 ст. 1268 ЦК України, відповідно до листа від 16.05.29013 року № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов,язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину ( ст.ст. 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON]. Після її смерті залишилося неоформлене спадкове майно: дві земельні ділянки, загальною площею 1,8056 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Лук'янівської сільської ради Баришівського району Київської області: діл. [NUMBER] та діл. [NUMBER], відповідно до Державних актів на право приватної власності на землю, виданих Баришівською районною державною адміністрацією від 10 квітня 2006 року за [NUMBER] та [NUMBER], що належали батьку позивача [PERSON], який помер [INFO] року. При житті [PERSON] оформила свідоцтво про право на спадщину за законом від 24 жовтня 2007 року, на зазначені земельні ділянки після смерті свого чоловіка [PERSON], але державні акти на зазначені земельні ділянки не оформила. Після смерті матері позивач звернувся з письмовою заявою про прийняття спадщини до Баришівської районної державної нотаріальної контори Київської області і 16.02.2011 року отримав витяг №26155751 про реєстрацію в спадковому реєстрі спадкової справи № 50745679. Встановлені судом обставини стверджуються: - ксерокопією паспорта позивача [PERSON], серія [NUMBER], виданого 24.07.1997 року; - ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON], який народився [INFO] року, серія [NUMBER], виданого 23.02.2007 року ; - ксерокопією свідоцтва про смерть [PERSON], серія [NUMBER] виданого 19.07.2006 року; - ксерокопією свідоцтва про смерть [PERSON], серія [NUMBER], виданого 27.11.2010 року; - ксерокопією свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.10.2007 року, серія ВКА №430195, зареєстровано в реєстрі за № 2-6211; - ксерокопією спадкової справи: №9/2007 від 13.01.2007 року до майна померлого [PERSON], померлого [INFO] року; - ксерокопією спадкової справи: №59/2011 від 16.02.2011 року: до майна померлої [PERSON], померлої [INFO] року; - ксерокопіями Державних актів на право власності на земельні ділянки, що знаходяться у власності [PERSON] та [PERSON]; - іншими матеріалами справи З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне визнати право власності за [PERSON] на зазначені земельні ділянки. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved