Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що з відповідачем [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [INFO] Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], 06.10.2015 року. Вказує на те, що з відповідачем проживають окремо, дитина перебуває на повному її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку по утриманню дитини, не бере участі в її матеріальному забезпеченні та вихованні. Можливості самостійно забезпечувати дитину усім необхідним в неї немає, на даний час не працює. Відповідач офіційно не працевлаштований, стабільного доходу немає. Просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини сина [PERSON]. [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі - 1500 грн. щомісячно, починаючи з 12.04.2016 року. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, надав пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві. Крім того, представник позивача суду пояснив, що на теперішній час позивач [PERSON] здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьох років, а тому є непрацездатною. Позивач отримує державну допомогу на дитину у розмірі 860 грн. на місяць, що є недостатнім для утримання малолітнього сина. Відповідач працює неофіційно, його дохід дозволяє сплачувати на утримання дитини аліменти у визначеному позивачкою розмірі. Також про наявність у відповідача доходу, достатнього для сплати аліментів на користь позивачки, свідчить і придбання [PERSON] автомобілів марки «BMW Х5» та «BMW Х6». Відповідач в судове засідання повторно не зявився, причини неявки відповідача визнані судом не поважними. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача, оскільки про день, час, місце слухання справи він був повідомлений належним чином, доказів поважності неявки в судове засідання суду не надав, така неявка відповідача є повторною. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.01.2015 року (а.с. 5) Під час перебування у шлюбі, 06 жовтня 2015 року, у сторін народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-ЕГ № 225512, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції у Волинській області (а.с. 6). Відповідач [PERSON] вказаний батьком [PERSON] у актовому записі про народження № 2396 від 15 жовтня 2015 року та у виданому на його підставі свідоцтві про народження. На день розгляду даної справи судом батьківство відповідача [PERSON] не оспорене, відомості про нього, як про батька малолітнього [PERSON], з актового запису про народження останнього не виключені. Судом також встановлено, що сторони проживають окремо, малолітній [PERSON] проживає з матірю позивачкою [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] свого обовязку утримувати малолітню дитину в добровільному порядку не виконує. Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що, за загальним правилом, спосіб виконання батьками своїх обовязків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З урахуванням того, що малолітня дитина проживає з матірю позивачкою [PERSON], батько дитини відповідач [PERSON] офіційно не працює, отримує нерегулярний заробіток (доход), суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Малолітній [PERSON] є здоровим, самостійних доходів не має. Даних про те, що відповідач [PERSON] є непрацездатним, останнім суду не представлено. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] від попереднього шлюбу має неповнолітню дитину сина [PERSON], на утримання якого сплачував аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Таке стягнення аліментів здійснюється на підставі рішення Бердичівського міськрайонного Житомирської області від 09.01.2008 року (а.с. 43). . Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2016 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років на 2016 рік встановлений: з 1 січня по 30 листопада -1228 грн., з 1 по 31 грудня -1355 грн. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд приймає до уваги матеріальне становище платника аліментів, його реальну спроможність сплачувати аліменти на утримання дитини, ту обставину, що позивач є непрацездатною здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьох років Дохід позивача складає 860 на місяць (щомісячна допомога при народженні дитини), що є недостатнім для утримання дитини віком до 6 років позивачкою самостійно або при встановлені аліментів, які підлягають стягненню з відповідача у меншому розмірі. Належних та припустимих доказів того, що відповідач в силу свого матеріального становища чи інших обставин, які мають враховуватися при визначенні розміру аліментів, не спроможний сплачувати аліменти, відповідач [PERSON] суду не надав Тому, виходячи з вищенаведених норм матеріального права, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 750 гривень щомісячно. Такий розмір аліментів, на думку суду, має забезпечити малолітній дитині рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Належних та припустимих доказів того, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі позивачкою [PERSON] суду не надано. Наявність автомобілів, зареєстрованих на відповідача [PERSON], на думку суду, не свідчить про отримання ним регулярних доходів, які дозволяли сплачувати аліменти на користь позивачки у розмірі 1500 грн. на місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Позивач звернулася до суду з даним позовом про стягнення аліментів 12 квітня 2016 року. Таким чином, аліменти на користь позивача на утримання дитини підлягають стягненню починаючи з дня звернення до суду (12.04.2016 року) та до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивачки [PERSON] є такими, що підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. Згідно зі ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі ст.ст.180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: partial