Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду до суду з позовом до відповідача та третіх осіб про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначає, що її чоловік [PERSON] за життя працював у сільському господарстві і отримав у власність земельну ділянку площею 3,10 га на території Сильченківської сільської ради згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 14.06.2001 року. [INFO] року [PERSON] помер. Позивач [PERSON] є спадкоємицею першої черги після смерті чоловіка, інших спадкоємців немає. В час перевірки документі у нотаріальній конторі, було виявлено відсутність оригіналів Державних актів, які були втрачені за невідомих причин. В порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] Тому позивач [PERSON] просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 3,10 га яка розташована на території Сильченківської сільської ради в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], що належали померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 14.06.2001 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Представник відповідача - Сильченківської сільської ради, та третіх осіб - відділу Держгеокадастру в Талалаївському районі та Талалаївської РДА - в судове засідання не з'явились, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] 30 липня 2008 року (а.с. 10). Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] [PERSON] передається у приватну власність земельна ділянка площею 3,10 га в межах згідно з планом на території Сильченківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.7- 7зв.). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 09.08.1980 року [PERSON], [INFO], уклала шлюб із [PERSON], [INFO] і їй присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.11). Згідно витягу з технічної документації нормативно грошової оцінки земельної ділянки вартість земельної ділянки площею 3, 10 га, що належала [PERSON] згідно Державного акту серії [NUMBER] на день смерті - [INFO] року - складає 27 872 грн. 88 коп. (а.с.9). У районні газеті «Трибуна хлібороба» за 10 жовтня 2015 року поміщено оголошення про те, що втрачений державний акт серії [NUMBER] на ім'я [PERSON] вважати недійсним (а.с. 13). Після смерті [PERSON] спадкова справа не заведена, що підтверджується повідомленням Талалаївської ДНК від 02.11.2015 року (а.с.21). З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим право установчим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України передбачено, а право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд приходить до висновку, що у даному випадку застосуванню підлягає також і ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Даний підхід, закріплено також в п. 37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», де вказано, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Як встановлено в судовому засіданні, за життя спадкодавець [PERSON], чоловік позивача набув право власності на земельну ділянку на території Сильченківської сільської ради Талалаївського району, яке підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю, який було втрачено з невідомих причин. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з законних підстав набуття права власності є спадкування. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Поскільки спадкодавець [PERSON] за життя набув право власності на земельну ділянку і дане право залишається неуспадкованим спадкоємцем [PERSON], суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову враховуючи положення норм діючого законодавства про спадкування - ЦК України - за яким до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Поскільки матеріалами справи підтверджено той факт, що спадкодавець у встановленому законом порядку за життя набув право власності на земельну ділянку, яке залишилось не успадкованим, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved