Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі в с. Івашківці вул. Будівельників, 53 , Новоушицького району, Хмельницької області. Свої вимоги мотивує тим, що 26 січня 2002 року померла його бабуся [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, зокрема, на вказаний вище житловий будинок, яку прийняв спадкоємець за законом її син та батько позивача [PERSON]. 20 грудня 2016 року [PERSON] помер, після його смерті спадщину прийняв позивач шляхом спільного проживання на час відкриття спадщини. Через відсутність (втрату) у спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому звернувся до суду за захистом своїх прав. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує. Відповідач [PERSON] селищна рада Хмельницької області подала до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позов визнала. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Цивільні відносини по даній справі виникли як до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а саме щодо спадщини яка відкрилась після смерті [PERSON], 26 січня 2002 року, так і після набрання чинності ЦК України 01 січня 2004 року, щодо спадщини яка відкрилась після смерті [PERSON], 20 грудня 2016 року, тому застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року № 1540-VI та норми ЦК України 16 січня 2003 року № 435-IV, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. Згідно свідоцтва про смерть серії І-БВ №292164 від 06 грудня 2016 року, виданого повторно [PERSON] районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, [PERSON] померла 26 січня 2002 року, актовий запис №4. [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БВ № 359147 та відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, є спадкоємцем першої черги. Згідно довідки [PERSON] селищної ради №1230 від 06 вересня 2017 року після смерті [PERSON] фактично в управління та розпорядження спадковим майном вступив - син [PERSON]. 20 грудня 2016 року помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть від 26 грудня 2016 року серії І-БВ № 292199. Заповітом від 16 грудня 2016 року підтверджується, що [PERSON] заповів земельну частку (пай), кадастровий номер 6823383000:05:001:0028 - [PERSON]; все своє майно - [PERSON]. Згідно довідки [PERSON] селищної ради №1229 від 06 вересня 2017 року на день смерті [PERSON] в погосподарському дворі за адресою с.Івашківці, вул. Будівельників, 53 , Новоушицького району, Хмельницької області, були зареєстровані та проживали: дружина [PERSON], син [PERSON], онука [PERSON]. Відповідно до даних Новоушицького ГПВАП бюро згідно архівних матеріалів Новоушицького БТІ на обєкт нерухомого майна, яке знаходиться в с. Івашківці, вул. Будівельників, 53 реєстрацію права власності за [PERSON] бюро не проводило. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26 липня 2017 року №302/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Івашківці, вул. Будівельників, 53 Новоушицького району, після смерті [PERSON] в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на зазначене майно. Відповідно до повідомлення цього ж нотаріуса №440-01-09 від 03 жовтня 2017 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. Із матеріалів спадкової справи №7-2017 від 19 січня 2017 року вбачається, що заяву про прийняття спадщини подали спадкоємці за заповітом [PERSON] та [PERSON] Згідно висновку № 4 від 19 січня 2017 року вартість домоволодіння в с. Івашківці, вул. Будівельників, 53, Новоушицького району, Хмельницької області, що належало [PERSON] становить 226358 грн. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК України, в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК Української РСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Зазначенні положення закону також містяться у ст.ст.1217, ч. 5 ст.1268 ЦК України. Згідно зі ст.549 ЦК Української РСР, в редакції від 18 липня 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Зважаючи на викладене, суд вважає, що встановлені обставини по справі дають право позивачу на успадкування житлового будинку та господарських будівель в с. Івашківці, вул. Будівельників, 53, Новоушицького району, Хмельницької області після смерті [PERSON], який фактично прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], спадщина не визнана відумерлою, право власності спадкодавця не припинено, відповідно до ст.1296 ЦК України. Відсутність свідоцтва про право власності на майно не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно ст.16 ЦК України засобом захисту свого права є визнання права. Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved