Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кролевецького районного суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 20 лютого 2015 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем. 13 серпня 2015 року у них народився син [PERSON]. З початку 2018 року відповідач припинив належним чином забезпечувати дитину,\~ він відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання сина, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. На даний час вони проживають окремо. Вона (позивач) не працює і практично у всьому собі відмовляє, щоб забезпечити сину належні соціально-побутові умови. Відповідач працює в ДП Кролевецьке ЛМГ на посаді тракториста, стабільно отримує заробітну плату. Наскільки їй відомо, аліменти відповідач нікому не платить, стягнення по виконавчим документам з нього не проводяться, інших неповнолітнійх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина він не має. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідача на її користь\~ аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідачем до суду подано відзив на позов (а.с.17-18), за змістом якого позовні вимоги він визнає частково в частині стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця. При цьому він зазначає, що між ним та позивачем з травня 2018 року фактично припинені шлюбні відносини, вони проживають окремо. Він приймає активну участь у життя дружини та сина [PERSON], так з травня по жовтень 2018 року він виплатив позивачці близько 30000 грн., окрім того оплачував роботу комбайнера за збір урожаю картоплі 900 грн., купівлю зерна 400 грн. та твердого палива для пічного опалення 1100 грн. 7 листопада 2018 року він здійснив оплату препарату Инфанрикс 2 дози на суму 4000 грн., яким вакциновано сина [PERSON]. Родина позивача звільнена від сплати за харчування дитини у Обтівському ДНЗ, оскільки він (відповідач) є учасником бойових дій. Він цікавиться життям сина та приймає в ньому активну участь, підтримує на належному фінансовому рівні як дитину так і родину загалом. Позивач відповідь на відзив не подала. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання,\~ в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі,\~ позов підтримує\~ (а.с.29). Відповідач та його представник [PERSON], належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не зявились. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без її участі та без участі відповідача, позовні вимоги визнають частково в частині стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця (а.с.27). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання позивача та представника відповідача суд вирішив можливим розглянути справу у\~ відсутність учасників справи. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 6). Дитина народилася у шлюбі, в якому сторони перебувають з 20 лютого 2015 року (а.с.5). Позивач зареєстрована та проживає [INFO], має такий склад сімї: син [PERSON], [INFO], син [PERSON]. [INFO],\~ що підтверджується довідкою виконавчого комітету Обтівської сільської ради Кролевецького району Сумської області від 05.11.2018 року №1130 (а.с.7). Відповідач проживає окремо у с. Реутинці Кролевецького району Сумської області, що вбачається з відзиву (а.с. 17-18). Між сторонами відсутня домовленість щодо утримання дитини і позивач бажає, щоб відповідач сплачував аліменти за рішенням суду. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Стаття 141 СК України передбачає, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною пятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно пунктів 1, 2, 3, 3-1, 4 частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимогі на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За заявленими вимогами позивач просить стягувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя дитини, про який є підстави вважати, що він є задовільним, оскільки позивач не зазначила і не довела протилежного; матеріальне становище дитини, яке на сьогодні переважно залежить від доходів матері, яка, за змістом позову, не працює, має на утриманні іншу дитину [PERSON], [INFO] (а.с.7). Також суд враховує майновий стан відповідача, те, що він є працездатним; за змістом позову працює трактористом в ДП Кролевецьке ЛМГ та отримує заробітну плату, що останнім не спростовано; про незадовільний стан здоровя та наявність у нього інших утриманців суду не повідомив. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. На відповідача покладений обовязок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 78-80 ЦПК України протилежне, на що позивач посилається як на підставу своїх вимог. Відповідач згоден сплачувати аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, однак заперечує щодо стягнення аліментів у розмірі не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд бере до уваги позицію відповідача, те, що він цікавиться життям сина (а.с.24),\~ за змістом відзиву надавав позивачу матеріальну допомогу, зокрема, придбав препарат для вакцинації дитини Инфанрикс на суму 4000 грн. (а.с.21, 22), що позивачем не спростовано,\~ але для забезпечення інтересів дитини кошти на її утримання мають надходити регулярно та стабільно і в обсязі, необхідному та достатньому для забезпечення гармонійного розвитку дитини, оскільки вона не повинна потерпати від субєктивних чи обєктивних обставин, що складаються в житті батьків. Позиція відповідача щодо його незгоди сплачувати аліменти у розмірі не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не узгоджується з положенням частини 2 ст.182 СК України, якою передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,\~ а тому не може бути взята судом до уваги. Оцінивши надані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень докази, виходячи з критеріїв розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти\~ на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. та на підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. ст. 180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved