Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до Кролевецького районного суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 20 вересня 2014 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем стало неможливим, зникла взаємоповага та порозуміння, що в кінцевому результаті призвело до припинення між ними шлюбних відносин, вони мають протилежні погляди на сімейні цінності. Відповідач припинив належним чином забезпечувати дитину, він відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання дочки, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. Вона (позивач) не працює і практично у всьому собі відмовляє, щоб забезпечити дитині належні соціально-побутові умови. Відповідач офіційно не працює, аліменти нікому не платить, стягнення по виконавчим документам з нього не проводяться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина він не має. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. 00 коп. щомісячно з індексацією відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує (а.с.15). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання позивача суд вирішив можливим розглянути справу у її відсутність. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання (а.с. 13), в судове засідання не з`явився без повідомлення причин неявки, заяв, клопотань чи відзиву суду не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 6). Дитина народилась у шлюбі, в якому сторони перебувають з 20 вересня 2014 року (а.с.5). Місце проживання позивача [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією її паспорта (а.с.7). Місце проживання відповідача зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Тулиголівської сільської ради Кролевецького району Сумської області від 04.06.2019 р. №173 (а.с.9). За змістом позову, дитина проживає разом з матір`ю Між сторонами відсутня домовленість щодо утримання дочки і позивач бажає, щоб відповідач сплачував аліменти за рішенням суду. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Стаття 141 СК України передбачає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» з 1 липня 2019 року розмір прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років становить 1699 грн., тому мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину віком до 6 років повинен становити не менше 849,50 грн. (50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку). Згідно ч.ч. 1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За заявленими вимогами позивач просить стягувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Розгляд справи відбувався з дотриманням вимог ЦПК України, сторонам надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. Позивачем не надано доказів, на які вона посилається як на підставу своїх вимог про те, що розмір аліментів на дитину повинен становити 1500 грн. Відповідач заперечень проти позову та доказів не надав. У відповідності до ч.7 ст.81 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. У відповідності з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру, які будуться стягуватись на дитину, суд враховує стан здоров`я дитини, про який є підстави вважати, що він є задовільним, оскільки позивач не зазначила і не довела протилежного; матеріальне становище дитини, яке на сьогодні переважно залежить від доходів матері, яка, за змістом позову, не працює. Також суд враховує, що відповідач є працездатним, за змістом позову не працює, про незадовільний стан здоров`я та наявність у нього інших утриманців суду не повідомив, і він повинен влаштовувати своє життя так, щоб утримувати себе та виконувати свої батьківські обов`язки стосовно дитини, в тому числі утримувати її, і розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За таких обставин, враховуючи вищевикладене та положення ст.ст.180-182, 184 СК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, розмір яких суд визначає 849 грн. 50 коп. щомісяця з щорічною індексацією відповідно до закону, що становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років, встановленого Законом України «Про Державний бюджет на 2019 рік» з 1 липня 2019 року у розмірі 1699 грн. На думку суду, вказаний розмір аліментів буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити за їх необгрунтованістю. Суд вважає, що сторони не позбавлені можливості за погодженням між собою чи шляхом звернення до суду ставити питання про зміну розміру аліментів згідно ч. 1 ст. 192 СК України, а також щодо участі відповідача у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою тощо) згідно ст.185 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно зі ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 768 грн.40 коп. та на підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial