Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду та просив визнати за ним право власності на 1/6 частку земельної ділянки площею 5,55 га, кадастровий номер:3222284800:03:007:0003, яка розташована в межах Леонівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що складає обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] . Мотивував позов тим, що він є рідним сином померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . За життя [PERSON] належала земельна ділянка площею 5,55 га, кадастровий номер: 3222284800:03:007:0003, яка розташована в межах Леонівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 523459, що виданий Кагарлицькою районною державною адміністрацією 19.12.2005 року. Після смерті спадкодавця, в січні 2019 року позивач звернувся до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого, 30.01.2019 року була заведена спадкова справа 14/2019, про що свідчить витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі. 19 червня 2019 року позивач звернувся до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на Земельну ділянку. Проте, 19.06.2019 року державний нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у якій зазначив, що Позивач не надав документів підтверджуючих право власності у спадкодавця на земельну ділянку та витягу з Державного земельного кадастру. Згодом надавши державному нотаріусу витяг з Державного земельного кадастру та копію державного акту, 29 серпня 2019 року державний нотаріус надав лист у якому зазначив, що спадкодавець - [PERSON] , яка померла [INFO] , за життя залишила заповіт на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які подали заяви про прийняття спадщини. Також цим листом нотаріус повідомила позивача про те, згідно ст.. 1241 .н вільного кодексу України, він є спадкоємцем на обов`язкову частку, як спадкоємець, непрацездатна особа, [INFO] , інвалід 2 групи, який спадкує, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка) та за наявності попередньої постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та радила звернутися до суду. Згодом, листом від 09.10.2019 року державний нотаріус надала лист у якому зазначила, що їй відомо, що оригінал документа на земельну ділянку не втрачений, не зіпсований та знаходиться у інших спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому законом порядку. Таким чином, за відсутності оригіналу державного акту, нотаріус не може видати Позивачу свідоцтво про право власності на Земельну ділянку. Згідно довідки про склад спадкоємців від 08.10.2019 року, Кагарлицька районна державна нотаріальна контора Київської області повідомляє, що в провадженні контори знаходиться спадкова справа № 14/2019, заведена після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та яка на момент смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , її серпня 1958 року народження, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є єдиними спадкоємцями, що прийняли спадщину на все майно, яке належало [PERSON] , яка померла [INFO] . Окрім позивача спадкоємці являються наступними спадкодавцю родичами: - [PERSON] , [INFO] - донька; - [PERSON] , [INFO] - донька; - [PERSON] , [INFO] - онука; - [PERSON] , [INFO] - онука. Цивільним кодексом України визначено обмеження волі заповідача щодо права розпоряджатися власністю (обмеження принципу свободи заповіту) шляхом установлення права окремої категорії осіб на обов`язкову частку у спадщині, де право на обов`язкову частку у спадщині мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки, які спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Право на обов`язкову частку виникає лише у разі спадкування за заповітом, оскільки особи, що мають таке право, належать до спадкоємців за законом першої черги, а відтак, за відсутності заповіту (визнання його недійсним, усунення спадкоємців за заповітом від права на спадкування тощо) неодмінно закликаються до спадкування. Отже, обов`язковий спадкоємець наділений правом на спадкування у разі, якщо: він взагалі не вказаний у заповіті як спадкоємець; він прямо позбавлений права на спадкування змістом заповіту: частка спадщини цієї особи визначена змістом заповіту в меншому розмірі, ніж це встановлено законом. Позивач на момент смерті спадкодавця був інвалідом 2 групи, яким являється і наразі, а відтак, має право вимагати обов`язкову частку в силу ст.1241 ЦК України. Згідно довідки про склад спадкоємців від 08.10.2019 року, єдиними спадкоємцями першої черги, що прийняли спадщину на все майно, яке належало [PERSON] , яка померла [INFO] є [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] - доньки спадкодавця. Отже, виходячи із зазначених норм законодавства, за відсутності б заповіту, спадкоємці - [PERSON] , [PERSON] та позивач, як спадкоємці першої черги, успадкували б по 1/3 частині земельної ділянки. З цього, обов`язкова частки у спадщині позивача, складає 1/6 частку земельної ділянки. Позивач і представник позивача - адвокат Матюшенков Дмитро Вікторович позов підтримали і уточнили, що позивач є особою яка має третю, а не другу групу інвалідності та просили задоволити позов. Представник відповідачів - адвокат Клапчук Ф.П. в судовому засіданні позов не визнав. Подав відзив, в якому пояснив, що позовні вимоги позивача є необгрунтованими . Виходячи з положень ч. 1 ст. 1241 Цивільного кодексу України позивач має право на отримання половини частки, яка належала б позивачу у разі спадкування за законом, а саме на 1/8 частку спірного майна, але просить більший розмір і тому слід відмовити в задоволенні позову. У померлої [PERSON] було четверо дітей тобто спадкоємців за законом першої черги, а саме позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , частку якої відповідно до ч. 1 ст. 1266 Цивільного кодексу України успадковують її діти [PERSON] , [PERSON] , оскільки вона померла раніше [INFO] . Отже, після померлої [PERSON] залишилося четверо спадкоємців за законом. Судом встановлено слідуюче. Позивач є рідним сином померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . За життя [PERSON] належала земельна ділянка площею 5,55 га, кадастровий номер: 3222284800:03:007:0003, яка розташована в межах Леонівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 523459, що виданий Кагарлицькою районною державною адміністрацією 19.12.2005 року. Після смерті спадкодавця, в січні 2019 року позивач звернувся до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого, 30.01.2019 року була заведена спадкова справа 14/2019, про що свідчить витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі. 19 червня 2019 року позивач звернувся до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. Проте, 19.06.2019 року державний нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у якій зазначив, що Позивач не надав документів підтверджуючих право власності у спадкодавця на земельну ділянку та витягу з Державного земельного кадастру. Згідно листа державного нотаріуса від 29.08.2019 року спадкодавець - [PERSON] , яка померла [INFO] , за життя залишила заповіт на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які подали заяви про прийняття спадщини. Згідно довідки про склад спадкоємців від 08.10.2019 року Кагарлицької районної державної нотаріальної контори Київської області в провадженні контори знаходиться спадкова справа № 14/2019, заведена після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та яка на момент смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , є єдиними спадкоємцями, що прийняли спадщину на все майно, яке належало [PERSON] , яка померла [INFO] . Окрім позивача спадкоємці являються наступними спадкодавцю родичами: - [PERSON] , [INFO] - донька; - [PERSON] , [INFO] - донька; - [PERSON] , [INFO] - онука; - [PERSON] , [INFO] - онука. Позивач на момент смерті спадкодавця був особою яка має інвалідність 3 групи з 1.12.2005 року згідно довідки до акту огляду МСЕК, а відтак має право вимагати обов`язкову частку в силу ст.1241 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1241 Цивільного кодексу України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Виходячи з вказаних положень ч. 1 ст. 1241 Цивільного кодексу України позивач має право на отримання половини частки, яка належала б позивачу у разі спадкування за законом. Згідно ст. 1261 ч.1 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У померлої [PERSON] було четверо дітей тобто спадкоємців за законом першої черги, а саме: позивач - [PERSON] та відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , яка померла раніше [INFO] і відповідно до ч. 1 ст. 1266 Цивільного кодексу України її діти : [PERSON] і [PERSON] , які є онуками померлої [PERSON] і прийняли спадщину після смерті своєї матері як спадкоємці першої черги за законом та після смерті баби [PERSON] за правом представлення відповідно до ст.1266 ч.1ЦК України. У разі відсутності заповіту, спадкове спірне майно успадковувалась би вказаними трьома дітьми спадкодавця в рівних частках, тобто по 1/4 частині і ще ј частина належала б [PERSON] якби вона була жива на час відкриття спадщини після смерті матері. Таким чином, у разі відсутності заповіту [PERSON] позивач успадкував би 1/4 частину спадкової земельної ділянки, але оскільки відповідно до ч. 1 ст. 1241 Цивільного кодексу України він успадковує половину вказаної частки, він має право лише на 1/8 частину спірного спадкового майна померлої матері [PERSON] . Спадкування за правом представлення згідно ст.1266 ч.1 ЦК України знаходиться в Главі 86 ЦК України спадкування за законом і посилання позивача та представника позивача, що онуки спадкодавця не враховуються при визначенні розміру обов`язкової частки у спадщині не ґрунтується на нормах ЦК України та встановлених обставинах. Тому визнати за позивачем право власності на 1/8 частку земельної ділянки площею 5,55 га, кадастровий номер:3222284800:03:007:0003, яка розташована в межах Леонівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що складає обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] . Вартість земельної ділянки 210600,13 грн. Позивач просив визнати за ним право власності на 1/8 частку земельної ділянки вартість якої 35100,02 грн. , а задоволено судом частково і визнано право власності на 1/8 частку земельної ділянки вартість якої 26325,02 грн. , що становить 75% . Сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн. і 75% від вказаної суми становить 630,60 грн. які підлягають стягненню на користь позивача з відповідачів по 1/3 частці вказаної суми з кожного, що становить 157,65 грн. відповідно до положень ст.141 ч.1 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved