Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Ворошиловської районної в м. Донецьку ради про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS] ; грошових коштів в АТ «Ощадбанк» в сумі 1099, 54 грн.; домоволодіння (дачі) та земельної ділянки по [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги є він та донька померлого - [PERSON] . За їх заявами приватним нотаріусом Донецького нотаріального округу було заведено спадкову справу № 5/2013. У зв`язку з проведенням у м. Донецьку АТО, він не зміг отримати свідоцтво про право на спадщину. Просить визнати за ним - [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину двокімнатної квартири загальною площею 41,0 кв.м, житловою площею 27,8 кв.м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згодом позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про збільшення розміру позовних вимог та просить визнати за ним - [PERSON] в порядку спадкування за законом, право власності на: 1/2 частину грошових коштів у сумі 0,57 грн., що зберігаються на рахунку № [NUMBER] , відкритому в ТВБВ № 10004/084 Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»; 1/2 частину грошових коштів у сумі 1098, 96 грн., що зберігаються на рахунку № [NUMBER], відкритому в ТВБВ № 10004/0126 Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»; 1/2 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка) загальною площею 0,10 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 частину житлового будинку загальною площею 33 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 частину двокімнатної квартири загальною площею 41,0 кв.м, житловою площею 27,8 кв.м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 26 грудня 2018 року відкрито провадження по справі за позовом [PERSON] в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 22 лютого 2019 року визначено розглядати справу за позовом [PERSON] за правилами загального позовного провадження. 26.02.2019 року до суду надійшла позовна заява третьої особи з самостійними вимогами [PERSON] до Ворошиловської районної в м. Донецьку ради про визнання права власності на спадкове майно, в якій [PERSON] зазначила, що після смерті батька [PERSON] вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 03.06.2014 року № 1462, до якого з невідомої їй причини нотаріус не включила земельну ділянку та житловий будинок в м. [ADDRESS] , на які вона також мала право, як спадкоємець 1-ї черги за законом. У зв`язку з чим просить визнати за нею - [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на: 1/2 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0,10 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 частину житлового будинку загальною площею 33 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 15 травня 2019 року прийнято позовну заяву [PERSON] до спільного розгляду з позовною заявою [PERSON] до Ворошиловської районної в м. Донецьку ради, про визнання права власності на спадкове майно та залучено [PERSON] до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору у справі за позовом [PERSON] до Ворошиловської районної в м. Донецьку ради про визнання права власності на спадкове майно. Позивач [PERSON] та його представник у судове засідання не з`явились, надали суду заяву про судовий розгляд справи в їх відсутність, в якій позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи. Згідно ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Третя особа [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяву, в якій просять розглянути справу в їх відсутність, заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять задовольнити. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, якими обґрунтовуються вимоги і перевіривши їх доказами, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] та відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого Ворошиловським відділом ЗАГС, [PERSON] народилася [INFO] , та їх батьком є [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області [PERSON] помер [INFO] . Згідно договору купівлі-продажу квартири від 07.10.1993 року, посвідченого державним нотаріусом Першої донецької державної нотаріальної контори Таровік М.П. придбав двокімнатну квартиру загальною площею 41,0 кв.м, житловою площею 27,8 кв.м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.06.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу, спадкоємцем на майно [PERSON] , 1932 року народження, який помер [INFO] , що складається з: грошових коштів у сумі 0,57 грн., які зберігаються на рахунку № [NUMBER] , відкритому в ТВБВ № 10004/084 Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»; грошових коштів у сумі 1098, 96 грн., які зберігаються на рахунку № [NUMBER], відкритому в ТВБВ № 10004/0126 Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»; двокімнатної квартири загальною площею 41,0 кв.м, житловою площею 27,8 кв.м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] - є його донька [PERSON] та його син [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 вищевказаного майна видано [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 вищевказаного майна ще не видано. Згідно державного акту на право приватної власності на землю І-ДН [NUMBER] , виданого 15 травня 1995 року на підставі рішення Курахівської міської ради № 175 від 10 травня 1995 року [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,10 гектарів, розташована за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується свідоцтвом про право власності від 09 лютого 2001 року, виданого виконавчим комітетом Курахівської міської ради. З відповіді приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ГТУЮ у м. Києві № 461/01 від 19.11.2018 року вбачається, що [PERSON] звертався до нотаріусу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, що залишилася за [PERSON] , але йому було роз`яснено про неможливість розглянути його заяву у зв`язку з тим, що спадкова справа № 5/2013 заведена приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Семенової Г.В. та законодавством не передбачений порядок дій органів нотаріату під час розгляду звернень громадян щодо видачі їм свідоцтв про право на спадщину, заяви про прийняття якої були подані нотаріусам нотаріальних округів, на території яких проводиться АТО. Згідно відповіді на запит Міськрайонного управління у Мар`їнському районі та м.Вугледарі ГУ Держгеокадастру у Донецькій області від 27.11.2018 року згідно архівної земельно-кадастрової документації, зареєстрованої до [INFO] , за громадянином [PERSON] зареєстровані наступні ділянки: на праві власності - 0,1 га для будівництва та обслуговування індивідуального жилого будинку, посвідченого державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , зареєстрованого 15.05.1995 за № 137 на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] ; на праві користування - 0,01 га ведення особистого підсобного господарства, посвідченого державним актом на право постійного користування на землю серії ДН, зареєстрованого 17.05.1995 за № 30 на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] . Інформація щодо переоформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки за зазначеною адресою в Міськрайонному управлінні відсутня. Згідно відповіді на запит РКП «Мар`їнське БТІ» від 30.11.2018 року станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Курахівською міською радою 09.02.2001 року на підставі рішення виконкому Курахівьської міської ради № 38 від 24.01.2001 року. Згідно даних Спадкового реєстру(інформаційна довідка(інформаційна довідка зі Спадкового реєстру(спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Донецької області Семеновою Г.В. було заведено 06.12.2013 року спадкову справу № 5/2013. Згідно даних Спадкового реєстру(інформаційна довідка зі Спадкового реєстру(заповіти/спадкові договори) від імені померлого заповітів не посвідчувалось. Згідно відповіді на запит приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у м.Києві № 91/01-16 від 06.06.2019 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у м.Києві Семеновою Г.В. спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] не заводилась, ніхто з заявою про прийняття спадщини не звертався, свідоцтво про право на спадщину за законом або заповітом не видавалися. Згідно з наказом № 62/2, виданим Головним управлінням юстиції у Донецькій області від 17.10.2014 року «Про припинення приватної нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу Семенової Г.В. припинено її діяльність приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу з 17.10.2014 року та анульоване реєстраційне посвідчення № 454 від 20.09.2012 р., 19 грудня 2014 року, нею, [PERSON] було змінено нотаріальний округ та зареєстровано приватну діяльність по Київському міському нотаріальному округу та отримано реєстраційне посвідчення № [NUMBER] . Відповісти чи заводилася спадкова справа [PERSON] , приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , чи хтось звертався з заявою про прийняття спадщини, чи видавалося свідоцтво про право на спадщину за законом або за заповітом неможливо. Перевіривши доводи позову, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази з точки зору відповідності вимогам щодо належності, допустимості, достовірності, достатності,проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, враховуючи наступне. До спірних правовідносин підлягають застосуванню норми книги шостої «Спадкове право» Цивільного кодексу України (далі - ЦК). Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі встановлених обставин суд зазначає, що до складу спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , входять права, що належали спадкодавцеві: на грошові кошти у сумі 0,57 грн., що зберігаються на рахунку № [NUMBER] , відкритому в ТВБВ № 10004/084 Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»; грошові кошти у сумі 1098, 96 грн., що зберігаються на рахунку № [NUMBER], відкритому в ТВБВ № 10004/0126 Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»; земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка) загальною площею 0,10 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] ; житловий будинок загальною площею 33 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] ; двокімнатну квартиру загальною площею 41,0 кв.м, житловою площею 27,8 кв.м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З огляду на зазначені норми, позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] мають право на спадкування за законом у першу чергу після смерті батька [PERSON] . Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (частина перша статті 1267 ЦК). Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК). Згідно з вимогами статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. У пункті 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок № 296/5), зазначено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин (підпункт 4.2. п. 4. Гл.10 Р. ІІ Порядку). За заявами [PERSON] та [PERSON] приватним нотаріусом Донецького нотаріального округу було заведено спадкову справу № 5/2013 та видано свідоцтво про право на спадщину на частку майна, а саме на 1/2 частки грошових коштів у сумі 0,57 грн., які зберігаються на рахунку № [NUMBER] , відкритому в ТВБВ № 10004/084 Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»; грошових коштів у сумі 1098, 96 грн., які зберігаються на рахунку № [NUMBER], відкритому в ТВБВ № 10004/0126 Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»; двокімнатної квартири загальною площею 41,0 кв.м, житловою площею 27,8 кв.м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] доньці спадкодавця - [PERSON] ; син спадкодавця [PERSON] свідоцтво про право на свою частку зазначеного майна не отримував. Крім того, на підставі рішення виконкому Курахівьської міської ради № 38 від 24.01.2001 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] ; на підставі свідоцтва про право власності, виданого Курахівською міською радою 09.02.2001 року до державного акту на право приватної власності на землю І-ДН [NUMBER] , виданого 15 травня 1995 року [PERSON] на підставі рішення Курахівської міської ради № 175 від 10 травня 1995 року належала на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,10 гектарів, розташована за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується свідоцтвом про право власності від 09 лютого 2001 року, виданого виконавчим комітетом Курахівської міської ради. З матеріалів справи вбачається, що свідоцтво на право власності на житловий будинок та на земельну ділянку спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON] не видавалося. Інших спадкоємців, що прийняли або можуть претендувати у встановленому законом порядку на спадщину, що є предметом цього спору, судом не встановлено. Оскільки нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в позовному провадженні. Відповідно до частини третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Обираючи позивачеві спосіб захисту у виді визнання за нею права власності на спірну квартиру, суд зазначає наступне. Згідно з частиною третьою статті 263 Цивільного процесуального кодексу України судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини 1, 2 статті 2 ЦПК). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК). Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З поміж інших, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Аналізуючи вищевказані норми закону, суд вважає, що позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] позбавлені можливості іншим шляхом захистити своє право власності на спадщину за законом, до складу якої входить нерухоме майно, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню, так як способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved