Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до [PERSON] з позовною заявою про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи позовні вимоги таким. 10.01.2015 року помер чоловік позивача [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння загальною площею 53,7 кв. м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Юр'ївський район, с. Вербуватівка, вул.\~Гагаріна, буд.\~32. Житловий будинок належав [PERSON] на підставі договору дарування від 06.01.1988 року. За життя заповіт спадкодавцем не складався. Крім [PERSON] спадкоємцем за законом першої черги є відповідач - донька спадкодавця [PERSON], яка відмовилась від спадщини на користь позивача. Позивач своєчасно у встановлений законом строк звернулась до органів нотаріату з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння. Державний нотаріус Юрївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області постановою від 24.07.2015 року відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, оскільки померлий за життя не здійснив державної реєстрації права власності та відсутній правовстановлюючий документ на будинок. Таким чином, на даний час позивач не може оформити після смерті [PERSON]М спадкові права на домоволодіння, в звязку з чим змушена звернутись до суду з позовом про визнання за нею в порядку спадкування за законом права власності на домоволодіння загальною площею 53,7 кв. м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Юр'ївський район, с. Вербуватівка, вул.\~Гагаріна, буд. 32. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, при цьому позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності, проти задоволення позову в повному обсязі не заперечувала. Суд, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в позовній заяві, вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що належить задовольнити, з таких підстав. Судом встановлено, що 10.01.2015 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ № 614904, виданого виконкомом Вербуватівської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області 12.01.2015\~року (а.с. 8). Відповідно до частин 1 та 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно - житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Юрївський район, с. Вербуватівка, вул. Гагаріна, буд. 32, що належав померлому на підставі договору дарування домоволодіння від 06.01.1988 року, посвідченого секретарем виконкому Варварівської сільської ради [PERSON] та зареєстрованого в книзі для запису нотаріальних дій за № 3 (а.с.7). Статтями 1216 та 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За матеріалами спадкової справи № 09/15, заведеної після смерті [PERSON], яку було оглянуто в судовому засіданні, встановлено, що за життя спадкодавець заповіту не складав. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно із ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач [PERSON] згідно зі свідоцтвом про одруження серії ІІ-ВЛ № 459549, виданим Козієвською сільською радою Краснокутського району Харківської області 10.11.1985 року, на момент смерті [PERSON] була його дружиною (а.с.6) . Отже, позивач у справі є спадкоємцем першої черги на спадкове майно після смерті [PERSON] Частиною 1 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В ч. 3 ст. 1268 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно довідки № 141, виданої Вербуватівською сільською радою Юрївського району Дніпропетровської області 13.08.2015 року, позивач на момент смерті [PERSON] постійно разом із ним проживала (а.с.15). В силу положень вказаних статей та з огляду на вищезазначені факти, суд доходить висновку, що позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON], оскільки є спадкоємцем першої черги за законом та на момент смерті спадкодавця постійно разом із ним проживала. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З матеріалів спадкової справи № 09/2015 судом встановлено, що 21.07.2015 року [PERSON] подала до Юрївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області заяву про прийняття спадщини за законом. Інший спадкоємець за законом [PERSON], відповідач у справі, яка є донькою спадкодавця, від прийняття спадщини відмовилась на користь позивача, про що подала заяву до нотаріуса. Відомостей про інших спадкоємців, які мають право на спадщину за законом, в зазначеній спадковій справі немає. Ч. 1 ст. 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або законом має право відмовитись від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається за місцем відкриття спадщини. Таким чином, позивач у встановленому законом порядку прийняла спадщину, спадкоємець, яка має право на спадщину за законом, від прийняття спадщини відмовилась, інших спадкоємців, які мають право на спадкове майно, не виявлено. Тому суд доходить висновку, що позивач являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. 24.07.2015 року [PERSON] звернулась до Юрївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, однак державний нотаріус постановою від 24.07.2015 року відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на обєкт нерухомого майна, що підтверджують його належність спадкодавцю (а.с. 14). Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві (п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012\~року № 296/5). На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Отже, зазначена постанова державного нотаріуса є такою, що відповідає вимогам нормативних актів. Як встановлено судом, [PERSON] подала оголошення в засобах масової інформації про втрату оригіналу договору дарування домоволодіння від 06.01.1988 року, посвідченого секретарем виконкому Варварівської сільської ради та зареєстрованого в книзі для запису нотаріальних дій за № 3, про що свідчить газета «Вісті Придніпровя» від 22.10.2015 року № 84 (а.с. 41). Одночасно суд відмічає, що відсутність у позивача правовстановлюючого документу, який би підтверджував факт належності спадкодавцю [PERSON] права власності на житловий будинок є обставиною, що унеможливила оформлення права на спадщину за законом в нотаріальному порядку. За нормами, закріпленими в ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а згідно з ч. 3\~ст. 1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки позивач є спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, згідно даних Спадкової справи № 09/2015 немає, відсутність правовстановлюючих документів позбавляє позивача можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на житловий, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Юрївський район, с. Вербуватівка, вул. Гагаріна, буд. 32, в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved