Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про стягнення з [PERSON] боргу згідно договору позики від 27 жовтня 2018 року. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що 27 жовтня 2018 року між нею та [PERSON] , [INFO] укладено договір позики грошей (бланк ННР № [NUMBER] ), того ж дня посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Баглай А.В., зареєстрований в реєстрі за № 1046 . За цим Договором позики, Позичальник отримав від [PERSON] грошові кошти в розмірі 188420,00 грн.. Згідно п. 1 цього Договору позики Позичальник мав повернути цю позику Позикодавиці до 27 червня 2019 року включно. Згідно п. 3 цього Договору позики Позичальник мав виконати зобов`язання з повернення позики готівкою, за місцем перебування Позикодавиці. 18 листопада 2018 року Позичальник повернув частину позики в розмірі 27780,00 грн., решта зобов`язання залишилась не виконаною. З метою досудового врегулювання цього спору, 08.07.2019 року, поштою, цінними листами з описом вкладеного та повідомленням про вручення поштового відправлення, на адресу реєстрації Позичальника та адресу останнього відомого мені місця роботи Позичальника, через нотаріуса, вона направляла заяви-претензії від 06.07.2019 року (бланк ННЕ № [NUMBER] та бланк ННЕ № [NUMBER] ) (копії з доказами направлення прикладаю), справжність підпису на яких посвідчено приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Баглай А.В., зареєстровано в реєстрі за № 485. Згідно свідоцтв (бланк ННХ № 873582 та бланк ННХ № 873580) від 20.08.2019 року, виданих приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Баглай А.В., зареєстрованих в реєстрі за № 676, 675 Позичальник отримав заяви-претензії 10.07.2019 року та 15.07.2019 року. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Незважаючи на\~це,\~зобов`язання Позичальника\~з повного\~повернення позики\~залишились невиконаними\~і на\~час подання\~цього позову\~залишок боргу\~за Договором\~позики складає\~160640,00\~грн.,\~що змусив\~його \~звернутися до\~суду з\~цим позовом В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримав, прохав суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечує проти позову, підтвердив факт отримання позики та розрахунку заборгованості. Суд , заслухавши сторони по справі, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Судом встановлено, що 27 жовтня 2018 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] укладено договір позики грошей (бланк ННР № [NUMBER] ), того ж дня посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Баглай А.В., зареєстрований в реєстрі за № 1046 (надалі Договір позики) (копію прикладаю). За цим Договором позики, Позичальник отримав від [PERSON] грошові кошти в розмірі 188420,00 грн.. Згідно п. 1 цього Договору позики Позичальник мав повернути цю позику Позикодавиці до 27 червня 2019 року включно. Згідно п. 3 цього Договору позики Позичальник мав виконати зобов`язання з повернення позики готівкою, за місцем перебування Позикодавиці. 18 листопада 2018 року Позичальник повернув [PERSON] частину позики в розмірі 27780,00 грн., решта зобов`язання залишилась не виконаною. Стаття 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, проголошує, що «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Стаття 21 Конституції України проголошує, що «Усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними». Стаття 24 Конституції України проголошує, що «Громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом». Частина 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (надалі ЦКУ) проголошує, що «Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання». Частина 1 ст. 16 ЦКУ проголошує, що «Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу». Частини 1, 2 ст. 202 ЦКУ проголошують, що «Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 2. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори)». Частини 1, 2 ст. 207 ЦКУ проголошують, що «1. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. 2. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами)». Частина 1 ст. 525 ЦКУ проголошує, що «Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом». Частини 1, 2 ст. 526 ЦКУ проголошують, що «1. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 2. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін». Частина 1 ст. 599 ЦКУ проголошує, що «Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином». Частина 2 ст. 625 ЦКУ проголошує, що «Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом». Частини 1, 4 ст. 631 ЦКУ проголошують, що «1. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. 4. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору». Частина 1 ст. 1046 ЦКУ проголошує, що «За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками». Частина 1 ст. 1047 ЦКУ проголошує, що «Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми». Частина 1 ст. 1049 ЦКУ проголошує, що «Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором». Частина 1 ст. 1050 ЦКУ проголошує, що «Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу». Враховуючи невиконання Відповідачем зобов`язання з повного повернення позики за Договором позики залишок боргу, який на підставі ч. 1 ст. 1049 ЦКУ належить стягнути з Відповідача на користь позивача складає 160640,00 грн. Враховуючи невиконання Відповідачем зобов`язання з повного повернення позики за Договором позики, на підставі норм ч. 2 ст. 625 ЦКУ, вважаю за правомірне стягнути з Відповідача на користь позивача три проценти річних від суми неповернутої позики в наступному розмірі: Розрахунки за період з 02.07.2019 року по 22.08.2019 року на заборгованість в розмірі 160640,00 грн.: три відсотки річних за п`ятдесят два дні (160640х3х52/ 365 / 100) становлять 686,57 грн. Окрім того, на виконання вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК, в обґрунтування розміру витрат на правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат, надаю детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги по цій справі. Вимоги щодо стягнення судових витрат на послуги адвокада неодхідно задовольнити часткого, виходячи з кільуість проведених засідань. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1613.26 грн. Ураховуючи вищевикладене та

Outcome: partial