Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свій позов мотивує тим, що в період з жовтня 2010 року по лютий 2014 року проживала разом з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах в місті П'яченца (Італійська Республіка), вели спільне господарство. [INFO] у сторін народився спільний син [PERSON]. Батьком [PERSON] являється [PERSON], що підтверджується витягом з реєстру актів про народження, виданим 24.07.2012 року відділом актів цивільного стану, акт № 15. Вказує, що [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. Неповнолітня дитина знаходиться на її повному утриманні. Зазначає, що оскільки відповідач є здоровим та працездатним, він має можливість надавати допомогу на утримання дитини. Просить стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], щомісячно по 1 000 грн., до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 1 000 грн. на утримання неповнолітнього сина. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що в період з жовтня 2010 року по лютий 2014 року [PERSON] проживала разом з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах в місті П'яченца (Італійська Республіка), вели спільне господарство. [INFO] у сторін народився спільний син [PERSON]. Батьком [PERSON] являється [PERSON], що підтверджується витягом з реєстру актів про народження, виданим 24.07.2012 року відділом актів цивільного стану, акт № 15 (а.с. 4) Також судом встановлено, що сторони проживають окремо, а неповнолітній син перебуває на утриманні матері - [PERSON], відповідач свого обов'язку утримувати неповнолітню дитини не виконує. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено судом, відповідач офіційно не працює, відповідно визначити суму його доходів неможливо, однак дана обставина не звільняє його від обов'язку утримувати неповнолітнього сина, батьком якого він є. А тому, суд прийшов до висновку про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, а саме - 1 000 гривень, щомісячно, які підлягають стягненню починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення сином повноліття. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, стягувача аліментів, а також те, що у відповідача на утриманні інших осіб немає. Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов'язкового негайного виконання. З відповідача слід стягнути в дохід держави судові витрати по справі.

Outcome: approved