Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], про визнання права власності на гараж, в якому, просив суд, визнати за ним право власності на гараж, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та господарські будівлі при ньому. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що 22.05.2014 року між ним та представником Відповідача за довіреністю [PERSON], було укладено договір купівлі-продажу гаражу. На виконання умов договору, Позивач передав представнику Відповідача за довіреністю грошові кошти в сумі 5 000 (п'ять тисяч) гривень, а [PERSON] передала йому оригінал правовстановлюючого документу на гараж. Позивач неодноразово звертався до представника Відповідача з проханням у встановленому законом порядку зареєструвати договір купівлі-продажу у нотаріальній конторі, але остання постійно переносила дату візиту до нотаріуса, і пізніше при телефонній розмові взагалі відмовилась від його посвідчення. Позивач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти винесення заочного рішення та просив суд позов задовольнити. Відповідач до зали судових засідань повторно не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, заяв про відкладення судового засідання не подавав. Зі згоди Позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 169, 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На початку 2014 року Позивачу стало відомо, що [PERSON] продає гараж, при якому був омшаник, погріб, огорожа та ворота. Позивач зацікавився даною пропозицією та вирішив купити цей гараж. [PERSON] діяла на підставі довіреності, посвідченої 22.01.2014 року приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], зі строком дії довіреності два роки та дійсною до 22.01.2016 року (а.с.15). Відповідно до умов цієї довіреності [PERSON] мала право продавати, за ціну та на свій розсуд, гараж, який належав на праві власності Відповідачу на підставі договору купівлі - продажу гаражу, посвідченого 27 травня 2006 року [PERSON], приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 1-30 (а.с.8). 22.05.2014 року в місті Чугуєві Харківської області між [PERSON] та представником Відповідача, було укладено договір купівлі-продажу гаражу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Підписанням договору купівлі-продажу між ними було досягнуто згоди з усіх істотних умов. На виконання умов договору, Позивач передав представнику Відповідача за довіреністю грошові кошти в сумі 5 000 (п'ять тисяч) гривень, а [PERSON] передала йому оригінал договору купівлі-продажу гаражу від 27 травня 2006 року (а.с.8), витяг з Державного реєстру правочинів №2435991 (а.с.10) та технічний паспорт (а.с.11). Згідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. У відповідності до п. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 13 постанови від 06 лютого 2009 року N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. У зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК. Згідно з ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. З наведеного вбачається, що між Позивачем та представником Відповідача за довіреністю було укладено договір купівлі-продажу гаражу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Сторони фактично виконали всі умови договору, але не відбулося нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу. Стаття 41 Конституції України передбачає, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до положень Цивільного кодексу України, фізична особа має право мати у своїй власності будь-яке майно, яке вона придбала внаслідок правочинів не заборонених законом. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожен має право на захист своїх прав та законних інтересів, зокрема шляхом визнання відповідного права судом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved