Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача та третіх осіб про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначає, що його батько [PERSON] за життя працював у сільському господарстві і отримав у власність земельну ділянку площею 3,12 га на території Сильченківської сільської ради згідно Державного акту серії ІV-ЧН № 034474 від 14.06.2001 року, а також отримав у власність земельну ділянку площею 3, 10 га на території Сильченківської сільської ради згідно Державного акту серії ІІІ-ЧН № 018880 від 18.06.2001 року після смерті своєї дружини матері позивача - [PERSON], яка померла 07 листопада 2001 року, спадщину після смерті якої батько позивача прийняв, але нотаріально не оформив. 21 вересня 2007 року [PERSON] помер. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, не може належним чином оформити свої спадкові права після смерті батька і матері, так як у нього відсутні оригінал правовстановлюючих документів, що унеможливлює оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Тому позивач [PERSON] просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], право власності на земельну ділянку загальною площею 3,12 га згідно Державного акту серії ІV-ЧН № 034474 від 14.06.2001 року та після смерті матері [PERSON] право власності на земельну ділянку загальною площею 3, 10 га згідно Державного акту серії ІІІ-ЧН № 018880 від 14.06.2001 року на території Сильченківської сільської ради. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Представник відповідача Сильченківської сільської ради, та третіх осіб відділу Держгеокадастру в Талалаївському районі та Талалаївської РДА - в судове засідання не зявились, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла 07 листопада 2001 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ № 122149 від 08.11.2001 року (а.с.10); спадкодавець [PERSON] помер 21 вересня 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 112093 від 29.12.2008 року (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 070633 від 22.09.2007 року. (а.с.11). Згідно копії свідоцтва про народження серії VІІ-УР № 1351115 від 08.08.1968 року [PERSON] народився 16 липня 1968 року, в графі «Батько» зазначено [PERSON], в графі «Мати» - [PERSON] (а.с.9). Факт наявності у спадкодавця [PERSON] спадкового майна підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН № 018880, згідно з яким [PERSON] передається у приватну власність земельна ділянка площею 3,10 га в межах згідно з планом на території Сильченківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.13-13в.). Факт наявності у спадкодавця [PERSON] спадкового майна підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЧН № 034474, згідно з яким [PERSON] передається у приватну власність земельна ділянка площею 3,12 га в межах згідно з планом на території Сильченківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 12-12 зв.). Факт наявності у спадкодавця [PERSON] спадкового майна підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН № 018880, згідно з яким [PERSON]. передається у приватну власність земельна ділянка площею 3,10 га в межах згідно з планом на території Сильченківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 13-13 зв.). У районні газеті «Трибуна хлібороба» за 02 квітня 2016 року поміщено оголошення про те, що втрачені Державні акти на право власності на земельні ділянки серії ІV-ЧН № 034474 та серії ІІ-ЧН № 018800 на імя [PERSON] і [PERSON] вважати недійсними (а.с.15). Згідно довідки відділу Держгеокадастру в Талалаївському районі від 15.03.2016 року вартість земельної ділянки згідно Державного акту серії ІV-ЧН № 034474 від 14.06.2001 року, що належала [PERSON] станом на 21.09.2007 року становила 74 327, 98 грн., вартість земельної ділянки згідно Державного акту серії ІІІ-ЧН № 018880 від 14.06.2001 року, що належала [PERSON] станом на 07.11.2001 року становила 29 136, 80 грн. (а.с.27). Після смерті [PERSON] і [PERSON] спадкова справа не заводилась, що підтверджується повідомленням Прилуцької районної державної нотаріальної контори від 22.04.2016 року (а.с.25). З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим право установчим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України передбачено, а право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд приходить до висновку, що у даному випадку застосуванню підлягає також і ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Даний підхід, закріплено також в п. 37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», де вказано, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Як встановлено в судовому засіданні, за життя спадкодавці [PERSON] і [PERSON] набули право власності на земельні ділянки. Дане право підтверджено належними правовстановлюючими документами, оригінали яких були втрачені з невідомих причин. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з законних підстав набуття права власності є спадкування. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Поскільки спадкодавці за життя набули право власності на земельні ділянки і дане право залишається неуспадкованим спадкоємцем [PERSON], суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову враховуючи положення норм діючого законодавства про спадкування ЦК України - за яким до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. На підставі викладеного,

Outcome: approved