Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що вони з відповідачем 26 серпня 2000 року зареєстрували шлюб в Маріупольському міському відділі реєстрації актів громадянського стану. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Розлад сімейного життя стався через постійні непорозуміння з чоловіком. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно та немає сенсу для його подальшого існування, оскільки шлюбні відносини припинені між ними. Просила суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, від якої до суду надійшла заява з проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечувала. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не з`явився за невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом надіслання судових повісток, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , видане Маріупольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 514. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження якої серія [NUMBER] , виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, батьками записані [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 18, п. 3 ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч.1 ст.110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне\~\~життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б\~\~інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що\~\~за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання,\~\~ шлюбні відносини припинені, до того ж примирення позивач вважає неможливим, а відповідач взагалі не з`явився до суду, не побажавши реалізувати своє право щодо надання доводів або заперечень проти позову, що свідчить про визнання ним позову. За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст. 110 СК України, суд\~\~вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити,\~\~оскільки позовні вимоги\~\~є обґрунтованими\~\~і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. Відповідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище чоловіку та дружині залишити без змін. Відповідно до положень ст.ст.133,141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 768,40 гривень, сплачений позивачем за подання даного позову, покладається на відповідача. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved