Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер його брат [PERSON] . За життя [PERSON] не залишив заповіту, таким чином має місце спадкоємство за законом, згідно якого він є єдиним спадкоємцем першої черги на все майно померлого. Оскільки його батьки [PERSON] та [PERSON] на дату смерті брата теж померли, відповідно [INFO] та [INFO] . [PERSON] прийняв спадщину після смерті діда, [PERSON] який за своє життя склав заповіт від 03.07.2000 року, згідно якого все своє майно, у тому числі житловий будинок в [ADDRESS] заповів онуку [PERSON] . Однак [PERSON] не зареєстрував у встановленому законодавством порядку право власності на нерухоме майно. Позивач зазначив, що прийняв спадщину за померлим братом, а тому просить суд позов задовольнити та визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. У судове засідання представник Малоберезнянської сільської ради Великоберезнянського району також не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер брат позивача - [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Свідоцтвом про смерть [PERSON] встановлено, що він помер [INFO] . Свідоцтвом про смерть [PERSON] встановлено, що вона померлв [INFO] . Копією заповіту підтверджується, що 03.07.2000 року , [PERSON] заповідав все своє майно, в тому числі житловий будинок , що знаходиться в [ADDRESS] - [PERSON] . Крім цього, довідкою що видана Малоберезнянською сільською радою від 07.05.2020 року встановлено, що на день смерті [PERSON] , [INFO] , проживав та був зареєстрований, дійсно був головою дворогосподарства в [ADDRESS] . Разом з цим, як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Великоберезнянського районного нотаріального округу Чурей А.В. № 15/01-16 від 07 травня 2020 року, позивачу [PERSON] було рекомендовано звернутися до суду для визнання свого права власності в порядку спадкування на спадкове майна, оскільки відсутні документи на право власності на нерухоме майно та право власності не було зареєстроване у встановленому законодавством порядку та відповідно право власності на нерухоме майно у [PERSON] не виникло. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.ст. 1216-1218, ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Передбачені ст. 1224 ЦК України підстави щодо усунення позивача від права на спадкування відсутні. Зважаючи на наведені обставини, суд визнає, що за позивачем слід визнати право власності на вказане спадкове нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved