Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], третя особа - служба у справах дітей Заставнівської РДА Чернівецької області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні. Посилається на те, що він з 2006 року по 24.07.2009 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] під час їх перебуванні у шлюбі у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Після розірвання їх шлюбу, остання проживає з відповідачем. Відповідно до розпорядження №400 від 08.09.2009 року Органу опіки та піклування Заставнівської РДА Чернівецької області йому встановлені дні побачення з донькою [PERSON] щосуботи з 10-00 години до 17-00 години. Даним розпорядженням його було зобов'язано направляти усі свої зусилля на правильне виховання доньки, а відповідача [PERSON] зобов'язано давати можливість безперешкодно зустрічатися з донькою у визначений в розпорядженні час. На сьогоднішній день відповідач вимоги розпорядження не виконує та чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною та у її вихованні. Саме тому, просить зобов'язати [PERSON] усунути йому перешкоди у спілкуванні з донькою [PERSON], [INFO] та визначити йому спосіб побачення з донькою - кожної суботи з 10-00 по 17-00 годину. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, обґрунтував їх вищенаведеним, просив їх задовольнити та встановити йому дні побачення з дитиною - кожної суботи з 10-00 по 17-00 годину. Суду пояснив, що він перебував з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. В 2009 році їх шлюб було розірвано, з моменту розірвання шлюбу дитина проживає з мамою - відповідачем по справі [PERSON] Відповідно до розпорядження Органу опіки та піклування Заставнівської РДА Чернівецької області йому були встановлені дні побачення з донькою [PERSON] щосуботи з 10-00 години до 17-00 години. Відповідач вимоги розпорядження не виконує та чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною та у її вихованні. Коли донька навчалась у садочку, то відповідач заборонила вихователям давати можливість спілкуватись з донькою. З метою, щоб не травмувати дитину він її в садочку не відвідував. Зараз донька навчається в Заставнівській гімназії, він проводив ремонт в класі, купляв плакати. Особисто він матеріальну допомогу дитині раніше не надавав, періодично матеріальну допомогу доньці [PERSON] з-за кордону надавала його мати. В суботу, коли йому призначені дні побачення з донькою, згідно розпорядження органу опіки та піклування він не відвідував доньку, оскільки відповідач чинила йому перешкоди в цьому, а також погрожувала. Зазначив також, що він не позбавлений батьківських прав відносно доньки [PERSON], перебуває в шлюбі з [PERSON], з якою виховують доньку [PERSON], [INFO]. Його дружина [PERSON] не заперечує проти спілкування батька з старшою донькою. Додатково вказав, що станом на сьогодні відповідач не чинить перешкоди у спілкуванні з донькою, разом з тим, мати відповідача створює йому перешкоди у спілкуванні з донькою. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Суду пояснила, що з моменту розірвання шлюбу позивач [PERSON] не може спілкуватись з донькою, хоча згідно розпорядження органу опіки та піклування Заставнівської РДА йому встановлені дні побачення з донькою кожної суботи з 10-00 по 174-00 годину. Відповідач [PERSON], яка є матір'ю доньки позивача [PERSON] заборонила вихователям Заставнівського ДНЗ №1 давати можливість спілкуватись позивачу з донькою [PERSON]. Додала також, що 26.04.2014 року позивач спілкувався з донькою, але остання почала плакати, була налякана, тому спілкування не відбулось. 03.05.2014 року позивач також намагався поспілкуватись з дитиною, але спілкування не відбулось, оскільки по місцю проживання дитини нікого не було вдома. Зазначила також, що спілкування позивача з дитиною перервалось у 2010 році і зараз потрібен час, щоб відновити контакт батька з дитиною. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, у його задоволенні просила відмовити. Суду пояснила, що з 2009 року вона не перебуває у будь-яких стосунках із позивачем, хоча з 2006 року по 2009 рік перебувала з позивачем в зареєстрованому шлюбі. В цьому шлюбі у них народилась донька - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Згідно розпорядження органу опіки та піклування Заставнівської РДА позивачу встановлені дні побачення з дитиною кожної суботи з 10-00 по 17-00 годину, однак позивач в суботу до дитини не приходив жодного разу, вона йому перешкоди у спілкуванні з дитиною не чинила. Зазначила, також, що просила вихователів Заставнівського ДНЗ №1 не давати можливості спілкуватись позивачу з донькою [PERSON] без її присутності, щоб не травмувати її. В 2009 році вона не заперечувала проти винесення розпорядження органу опіки та піклування Заставнівської РДА щодо встановлення днів побачення з дитиною, бачитись з дитиною вона не забороняла, гуляти з дитиною в будь-який інший день також не забороняла, але дозволяла лише у її присутності, однак позивач з 2009 року по суботах до дитини не приходив. Також зауважила, що на сьогоднішній день вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком - [PERSON], з яким має намір створити сім'ю, і який хоче малолітню [PERSON] удочерити, шляхом позбавлення позивача батьківських прав. Про такі наміри вона позивача повідомляла. Дитина називає її співмешканця татом та вважає його татом, про можливу смерть біологічного батька дитині ніхто не говорив, дитина матеріально забезпечена. Вона готова отримувати від позивача допомогу на утримання дитини, офіційно аліменти з позивача на користь малолітньої [PERSON] вона не стягує. Додатково зазначила, що 29.04.2014 року після відвідування позивачем доньки у школі у неї почалась істерика, дитина не хоче розмовляти з біологічним батьком, тобто з позивачем. Звернула увагу суду на те, що вона не проти спілкування позивача з донькою, але дитина мала, їй 7 років, вона позивача [PERSON] тривалий час не бачила, з ним не спілкувалась, бажання спілкуватись у дитини з біологічним батьком немає, це для неї є травмою. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі у їх задоволенні просила відмовити. Суду пояснила, що у вказаній справі немає предмету спору, оскільки позивач [PERSON] жодного разу в суботу, коли йому згідно розпорядження органу опіки та піклування Заставнівської РДА визначено дні побачення з малолітньою [PERSON], до дитини не приходив з нею не спілкувався, що визнано самим позивачем. В інші дні коли він хотів поспілкуватись з донькою, відповідач йому опору не чинила, але дозволила спілкуватись з донькою у її присутності, проте позивача це не влаштовувало. Зазначила також, що позивач з 2009 року по сьогоднішній день не цікавився дитиною, матеріально не допомагав, вихованням не займався. Представник третьої особи - служби у справах дітей Заставнівської РДА Чернівецької області - Пендюр В.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Суду пояснив, що позивачу [PERSON] відповідно до розпорядження №400 від 08.09.2009 року Органу опіки та піклування Заставнівської РДА Чернівецької області встановлені дні побачення з донькою [PERSON] щосуботи з 10-00 години до 17-00 години. Даним розпорядженням його було зобов'язано направляти усі свої зусилля на правильне виховання доньки, а відповідача [PERSON] зобов'язано давати можливість безперешкодно зустрічатися з донькою у визначений в розпорядженні час. Позивач не відвідував дитину бо не хотів її травмувати, оскільки відповідач приховала від доньки правду про те, що позивач її біологічний батько і сказала, що її тато співмешканець відповідача. Також зазначив, що в орган опіки та піклування Заставнівської РДА позивач із скаргами щодо перешкоджання йому з боку відповідача у спілкуванні з донькою не звертався. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши доводи сторін, пояснення свідків [PERSON], [PERSON], суд приходить до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, а у їх задоволенні слід відмовити виходячи з наступного. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. За змістом статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно ст. 15 ЗУ «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Дитина має право на отримання інформації про відсутніх батьків, якщо це не завдає шкоди її психічному і фізичному здоров'ю. Відповідно до частини третьої статті 9 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року, яка ратифікована в Україні постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це не суперечить найкращим інтересам дитини Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] з 2006 року по 2009 рік, що видно з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 19.01.2011 року (а.с. 9) в цьому шлюбі у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO], що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.06.2009 року (а.с. 8). Після розірвання шлюбу малолітня [PERSON] проживає разом з відповідачем, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] від 15.07.2013 року та 11.04.2014 року (а.с. 28 - 29), довідкою Заставнівської міської ради №1462 від 11.04.2014 року (а.с. 30), актом обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] від 14.03.2014 року (а.с. 14), довідкою Заставнівської міської ради №1098 від 12.03.2014 року (а.с. 13). Відповідно до розпорядження №400 від 08.09.2009 року органу опіки та піклування Заставнівської РДА Чернівецької області «Про встановлення днів побачень батьку [PERSON] з малолітньою дочкою [PERSON], 2007 р.н.» позивачу [PERSON] встановлені дні побачення з донькою [PERSON] щосуботи з 10-00 години до 17-00 години. Згідно п. 2 даного розпорядження позивача було зобов'язано направляти усі свої зусилля на правильне виховання доньки. Відповідно до п. 3 цього розпорядження відповідача [PERSON] зобов'язано давати можливість безперешкодно зустрічатися позивачу [PERSON] з донькою у визначений в розпорядженні час (а.с. 12). Відповідач [PERSON] проти такого розпорядження не заперечувала та його в судовому порядку не оскаржувала, що визнано сторонами. Згідно довідки відділу ДВС Заставнівського РУЮ Чернівецької області (а.с. 31), виконавчий документ про стягнення з позивача [PERSON] аліментів на користь відповідача [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], на виконанні у ВДВС Заставнівського РУЮ не перебуває. З довідки Заставнівського ДНЗ №1 № 23 від 24.07.2013 року (а.с. 32) видно, що позивач [PERSON] не приймав участі у вихованні дитини [PERSON] за період перебування останньої в ДНЗ №1 м. Заставна. 19.05.2014 року за заявою позивача методистом-психологом відділу освіти, молоді та спорту Семенко Ю.В. було проведено бесіду з малолітньою [PERSON] з метою виявлення її емоційного стану та сімейних взаємостосунків за результатами якої встановлено, що малолітній [PERSON] потрібен час щоб сприйняти та усвідомити присутність біологічного батька для кращого розуміння дівчинкою ситуації, що склалась. Свідок [PERSON] яка є дружиною позивача [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її чоловік - позивач [PERSON] хотів брати участь у вихованні дитини, але відповідач [PERSON] та її мати [PERSON] чинили йому в цьому перешкоди. Вона проживає з позивачем протягом останніх трьох років і протягом всього цього часу позивач намагається спілкуватись з донькою [PERSON]. Він бачить її під час навчання у школі, намагався передати їй іграшки, однак позивач від них відмовилась. Зазначила також, що по суботам, як визнано розпорядженням органу опіки та піклуванні Заставнівської РДА, позивач доньку [PERSON] не відвідує, бо відповідач чинить цьому перешкоди, зокрема 03.05.2014 року при намірі позивача відвідати доньку по місцю її проживання була закрита хвіртка. Коли позивач намагається поспілкуватись з донькою [PERSON] у будь-який інший день, чи у школі, чи у іншому місці, то відповідач наполягає щоб вона була присутня при спілкуванні позивача з дитиною. Свідок [PERSON], яка є матір'ю відповідача [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач [PERSON] з 2009 року участі у розвитку та вихованні дитини [PERSON] не бере. Після розпорядження органу опіки та піклування Заставнівської РДА №400 від 08.09.2009 року позивач [PERSON] дитину по суботах також не відвідував, права виїзду їй за кордон не надавав. Малолітня [PERSON] позивача [PERSON] як батька не знає. Також пояснила, що з її боку, а так само з боку відповідача [PERSON], яка є мамою малолітньої [PERSON] та колишньою дружиною позивача [PERSON] перешкоди у спілкуванні позивача з донькою [PERSON] не чинилися. Періодично позивач [PERSON] відвідує дитину у школі, останнім часом позивач спілкується з дитиною у школі, але після цих зустрічей у дитини моральна травма, у неї істерика, вона не хоче з ним розмовляти. В 2009 році [PERSON] почала називати свого діда татом. Після цього коли [PERSON] виповнилось 3 роки у відповідача з'явився співмешканець, з яким вона проживає і сьогодні, малолітня [PERSON] називає його татом та вважає його рідним татом. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. На думку суду намагання в квітні та травні 2014 року переказати кошти на ім'я відповідача [PERSON], в якості матеріальної допомоги на дитину - [PERSON] не свідчить про регулярність такої допомоги від позивача [PERSON] та його свідоме бажання у наданні такої допомоги. Позивачем не доведено ті обставини на які він посилається в позовній заяві, зокрема позивачем [PERSON] не доведено та обставина, що відповідач [PERSON] чинила йому перешкоди у спілкуванні з дитиною [PERSON] Про такі перешкоди, якщо вони мали місце із сторони відповідача, позивач із заявою до органу опіки та піклування не звертався, що було встановлено судом. Батьки зобов'язані виховувати дитину і піклуватися про неї, а виховання дитини неможливо без спілкування, однак існують різні способи спілкування, і це не обов'язково особисті зустрічі батьків з дитиною, тобто прямі контакти. До видів спілкування також належать листування, телефонні розмови тощо. Судом встановлено, що позивач з моменту окремого проживання з донькою [PERSON], по суботам, як визначено розпорядженням, особистих зустрічей з донькою не мав, подарунки, привітальні листівки, листи їй не надсилав, по телефону з нею не розмовляв, що свідчить про те, що він свої зусилля на правильне виховання доньки [PERSON], [INFO], та збереження її здоров'я не прикладає. Крім того, з показів свідка [PERSON] та висновку методиста-психолога відділу освіти, молоді та спорту Семенко Ю.В. з малолітньою [PERSON] з метою виявлення її емоційного стану та сімейних взаємостосунків вбачається, що спілкування позивача [PERSON] з донькою [PERSON] завдає останній шкоди, що впливає на її фізичне та психічне здоров'я. В сім'ї, де проживає малолітня [PERSON] панує гармонія та спостерігається сприятливий для дитини психологічний клімат. Дитина схильна до міцних родинних стосунків, однак на її малюнках відсутня постать біологічного батька, тобто позивача [PERSON], проте присутня постать чоловіка, співмешканця позивача [PERSON] - [PERSON], якого дівчинка вважає татом та називає його татом. Під час судового розгляду справи позивач намагався встановити психологічний контакт з дитиною, однак це призвело до емоційного стресу, оскільки дитина розплакалась. Крім того, позивач особисто в судовому засіданні 06.05.2014 року підтвердив ту обставину що відповідач жодним чином перешкод у спілкуванні з дитиною йому не чинить. Також судом встановлено, що відповідач виконувала розпорядження №400 від 08.09.2009 року органу опіки та піклування Заставнівської РДА Чернівецької області «Про встановлення днів побачень батьку [PERSON] з малолітньою дочкою [PERSON], 2007 р.н.» щодо надання можливості безперешкодних зустрічей батька з дитиною у вказаний час. Однак сам позивач не вчиняв дій, спрямованих на виконання Розпорядження. Отже, суд приходить до висновку, що спілкування дитини з окремо проживаючим батьком може завдати шкоди дитині, її психічному та фізичному здоров'ю, а також моральному розвитку, а тому вважає, що слід відмовити [PERSON] в задоволенні позову про визначення порядку його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Разом з тим, відповідачу [PERSON] слід давати дитині [PERSON], [INFO], інформацію про біологічного батька [PERSON], якщо це не буде завдавати шкоди її психічному і фізичному здоров'ю, а позивачу [PERSON] необхідно направляти свої зусилля на правильне виховання дитини, збереження її здоров'я, що не обов'язково повинно проявлятись у прямих контактах з дитиною. З урахуванням викладеного та

Outcome: dismissed