Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 2 квітня 2010 року він придбав у [PERSON] автомобіль марки ВАЗ, модель 21120, 2004 року випуску, тип ТЗ легковий комбі-В, реєстраційний номер [NUMBER], що належав йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВМС № 009796 від 13 червня 2007 р. На ствердження факту придбання автомобіля 02 квітня 2010 р. було складено письмовий договір купівлі-продажу автомобіля. Вартість автомобіля за згодою сторін була визначена у розмірі 30000 грн., які позивач передав відповідачу при підписанні вказаного дого\-вору. Згідно укладеного договору сторони домовились, зокрема про нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу автомобіля в тримісячний строк після підписання договору купівлі-продажу автомобіля. На виконання умов договору купівлі-продажу автомобіля [PERSON] 02.04.2010 р. видано довіреність, посвідчену 02 квітня 2010 р. приватним нотаріусом Роменського район\-ного нотаріального округу [PERSON], якою позивачу надано право обміняти чи продати автомо\-біль, право використовувати та експлуатувати авто\-мобіль відповідно до його цільового призначення. Після спливу трьохмісячного строку експлуатації автомобіля [PERSON] декілька разів звертався до відповідача з проханням посвідчити договір купівлі-продажу автомобіля у нотаріуса, проте останній ухилявся, посилаючись на власну зайнятість та обіцяючи при першій можливості зявитися до нотаріуса для посвідчення договору-купівлі автомобіля. 4 серпня 2015 року позивач вручив відповідачу письмову претензію з вимогою в десятиденний строк з'явитись до при\-ватного нотаріуса [PERSON] для нотаріаль\-ного посвідчення договору купівлі-продажу, проте відповідач на цю вимогу належним чином і цього разу не відреагував. Позивач подав до суду заяву з проханням розгляд справи провести у його відсутності, а позовні вимоги задовольнити. Відповідач також подав до суду заяву з проханням розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Суд дослідивши матеріали справи дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 02 квітня 2010 року між сторонами по справі було укладено договір купівлі-продажу автомобіля згідно якого [PERSON] придбав у гр. [PERSON] автомобіль марки ВАЗ, модель 21120, 2004 року випуску, тип ТЗ легковий комбі-В, номер шассі (кузова, рами) ХТА 21120040225717, об'єм двигуна 1499 куб. см., реєстраційний номер [NUMBER] (далі автомобіль), що належав йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВМС № 009796, що видано РЕГ 3-го МРВ ДАІ при УМВС України в Сумській обл. м. Ромни 13 червня 2007 р. Вартість автомобіля за згодою сторін була визначена у розмірі 30000 грн., які [PERSON] були передані при підписанні вказаного дого\-вору (а.с.10). Згідно умов вищевказаного договору сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу автомобіля в тримісячний строк після підписання договору купівлі-продажу автомобіля, а також про те, що поку\-пець ([PERSON]В.), у разі виявлення протягом трьох місяців після підписання договору купівлі-продажу тех\-нічних несправностей, які перешкоджають нормальній експлуатації автомобіля (прихованих недоліків), має право відмовитися від придбання автомобіля та повернути його продавцю, а [PERSON] зобовязався повернути покупцю 30000 грн., отриманих в рахунок оплати вартості авто\-мобіля. На виконання умов договору купівлі-продажу автомобіля [PERSON] 02.04.2010 р. надав [PERSON] довіреність, посвідчену 02 квітня 2010 р. приватним нотаріусом Роменського район\-ного нотаріального округу [PERSON], якою надав [PERSON] право обміняти чи продати автомо\-біль за ціну та на умовах на власний розсуд, право використовувати та експлуатувати авто\-мобіль відповідно до його цільового призначення (а.с. 8). Позивач експлуатував даний автомобіль три місяці, технічних несправностей, які перешкоджа\-ли нормальній експлуатації автомобіля, не виявив, після чого декілька разів звертався до відповідача з проханням посвідчити договір купівлі-продажу автомобіля у нотаріуса, проте він постійно посилався на свою зайнятість. 4 серпня 2015 року позивач вручив [PERSON] письмову претензію з вимогою в десятиденний строк з'явитися до при\-ватного нотаріуса [PERSON] для нотаріаль\-ного посвідчення договору купівлі-продажу, проте відповідач на цю вимогу належним чином і цього разу не відреагував, а за виданою відповідачем довіреністю на маю можливості здійснити реєстрацію автомобіля на своє ім'я (а.с.6 ). Тому позивач у судовому порядку прохав визнати за ним право власності на вищевказаний автомобіль. Ухвалою Роменського міськрайонного суду від 11.05.2016 року позовну вимогу [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу було залишено без розгляду, оскільки позивач прохав залишити її без розгляду з тих підстав, що на момент укладення договору купівлі-продажу автомобіля згідно чинного на той час законодавства була відсутня вимога щодо його обовязкового нотаріального посвідчення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідально до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, а відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд дійшов висновку, що згідно вимог ст. 328 ЦК України позивач набув право власності на автомобіль з підстав, що не заборонені законом, зокрема з правочину. Як встановлено судом, сторони по справі домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовим доказом - договором купівлі продажу автомобіля, а також відбулося повне виконання договору, а саме сплата позивачем вартості автомобіля і його передача позивачу. Враховуючи, доведеність обставин, на які позивач посилався в обґрунтування своїх вимог та відсутність іншого способу захисту прав позивача, суд дійшов висновку про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved