Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся із позовом до суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, посилаючись на те, що відповідач [PERSON], який прописаний у належній йому на праві приватної власності квартирі №1 у будинку №2, що розташований в м.Хоростків по вул. Незалежності, Гусятинського району Тернопільської області, з 2014 року не проживає та не появлявся. Оскільки відповідач за вищевказаною адресою не проживає, виникають проблеми зі сплати надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них, чим об»єктивно порушуються його права, тому просить суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування вищевказаною квартирою. Позивач [PERSON], представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився про дату, час і місце слухання справи був повідомлений за місцем реєстрації та шляхом виклику як відповідача розміщеного, на офіційному веб-порталі судової влади України, відповідно до положення ст.128, п.10 ст.187 ЦПК України. За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], що розташований в м. Хоростків, Гусятинського району Тернопільської області, згідно договору купівлі-продажу та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно.(а.с.8,9). Згідно записів будинкової книги прописки громадян, що мешкають по вул. Незалежності, 2/1, Гусятинського району, відповідач [PERSON] зареєстрований в квартирі позивача (а.с. 10-12). Згідно довідки №897/2-14 від 03.07.2018 року та актів обстеження на факт проживання [PERSON] №292/2-27 від 16.11.2015 року, №264/2-27 від 20.10.2016 року, №55/2-27 від 05.06.2018 року, №66/2-27 від 03.07.2018 року, відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований в [INFO], з 2014 року не проживає та за вказаною адресою не появляється.(а.с.13-17). Допитана в якості свідка [PERSON] в судовому засідання пояснила, що живе у сусідньому будинку ,позивач [PERSON] проживає у квартирі сам, його син [PERSON] протягом чотирьох років не проживає у квартирі №1, що в м. Хоростків, по вулиці Незалежності, 2, Гусятинського району Тернопільської області, змінив місце проживання, добровільно пішов забравши свої речі, вернутись туди він не намагається, позивач перешкод в користуванні житлом не чинить. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO] не проживає у [INFO], що розташований в м. Хоростків, Гусятинського району Тернопільської області з 2014 року. Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суб'єктами права приватної власності, згідно ст.325 ЦК України, є фізичні та юридичні особи. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 Цивільного кодексу України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно з п.3 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Згідно п.34 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення із зняттям останнього з реєстрації З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON], не проживає у [INFO], що розташований в м. Хоростків, Гусятинського району Тернопільської області з 2014 року, яка належить позивачу, судом не встановлено домовленості між ним і власником житла щодо порядку користування квартирою і залишаючись зареєстрованому у спірному домоволодінні, перешкоджає позивачу у здійсненні його законних прав, а тому [PERSON], [INFO], слід визнати таким, що втратив право користування житловою квартирою, що за адресою: [ADDRESS]. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved