Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, зазначаючи, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , [INFO] . Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги є позивач як син та відповідач як дружина померлого. У встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини він не звернулася до нотаріальної контори про прийняття спадщини із заявою про прийняття спадщини з тієї причини, що не мав відповідних правовстановлюючих документів, тому просить встановити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Уточнивши позовні вимоги 02.05.2018 року, позивач [PERSON] зазначив як підставу пропуску ним встановленого законом строку опікування бабусею та дідусем похилого віку [PERSON] , 1928 року народження та [PERSON] , [INFO] року народження, які померли відповідно 02.08.2016р. та 13.02.2017р. Будучи належним чином сповіщеним про час та дату розгляду справи у судовому засіданні, позивач [PERSON] до зали суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник позивача\~ [PERSON] , присутня у судовому засіданні, наполягала на задоволенні уточнених позовних вимог [PERSON] Відповідач [PERSON] , присутня у залі суду, не визнала позовні вимоги, просила суд відмовити у їх задоволенні, оскільки підстави пропуску її сином [PERSON] строку для прийняття спадщини не відповідають дійсності. Вона так само опікувалась батьками свого померлого чоловіка, не чинила перешкод позивачу у отриманні будь-яких документів, однак, строк для прийняття спадщини вона не пропустила. Представник відповідача\~ [PERSON] , присутній у залі судових засідань, просив суд відмовити у задоволенні уточнених позовних вимог [PERSON] , оскільки вони не ґрунтуються на законі, та поважність причин пропуску ним строку для прийняття спадщини не доведена. Допрошені у судовому засіданні у якості свідків [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та [PERSON] підтвердили факт опікування позивачем [PERSON] своїх дідуся та бабусю [PERSON] та [PERSON] протягом 2016-2017 років. Заслухавши пояснення сторін, їх представників та свідків, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню у повному обсягу з наступних підстав. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст.81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідно до ст. 263 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно ст.1270\~ЦПК України\~для прийняття спадщини встановлюється строку шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями,строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч.3 ст.1272\~вказаного Кодексу\~за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із положень ч.1ст. 1270\~ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ст.1272 ЦК України\~визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК України\~, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272ЦК України. Тобто, для прийняття спадщини за заповітом слід вчинити ті ж дії, що і при спадкуванні за законом, а саме, подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за заповітом. При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , [INFO] . Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS] . Звертаючись із дійсним позовом, [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини більше ніж на 2 роки, при цьому, йому було відомо про смерть спадкодавця та наявність іншого спадкоємця. Таким чином, жодних доказів того, що в межах строку, наданого цивільним законом, позивач вчинив дії, які б свідчили про прийняття ним спадщини за заповітом, він не надав, що, виходячи зі змісту ч. 1ст. 1272ЦК України слід вважати фактичним неприйняттям спадщини за заповітом. Постановою державного нотаріуса Петренко В.Є. від 22.11.2017р., [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Обгрунтовуючи поважність пропуску ним строку звернення для прийняття спадщини, позивач [PERSON] обумовлює її наявністю бабусі та дідуся похилого віку, за якими він здійснював піклування, а також наявність у нього сім`ї та постійної роботи. На підтвердження факту хвороби вказаних рідних, суду надано їх медичні документи, з яких вбачається факти перебування [PERSON] та [PERSON] протягом 2015-2016р.р. на стаціонарному лікуванні у Волноваський ЦРБ. Вирішуючи питання про визначення [PERSON] додаткового строку, суд виходить із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Наявність у позивача сім`ї, роботи та рідних, що потребують опіки суд вважає такими, що не належить до кола вищевказаних поважних причин та є звичайними подіями життя людини. Враховуючи наведене, суд не находить підстав для задоволення позовних вимог [PERSON]

Outcome: dismissed