Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Позов обґрунтовує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, однак рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 05 жовтня 2010 року їхній шлюб розірвано. Від шлюбу у них народилась дитина [PERSON], [INFO]. Зазначає, що дитина проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні, оскільки відповідач матеріально не допомагає, хоча є працездатним, отримує нерегулярний дохід. Вказує, що вона отримує мінімальну заробітну плату, а тому перебуває в скрутному матеріальному становищі та не може в достатній мірі задовольнити потреби дитини. З огляду на наведене, просить стягувати щомісячно з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав відзив на позовну заяву, в якому позов визнав частково, погоджується сплачувати аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів його доходу, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня винесення судом рішення і до досягнення дитиною повноліття. Також зазначає, що він офіційно працевлаштований, отримує регулярний дохід. Крім того, на його утриманні знаходяться батьки пенсійного віку. На даний час він перебуває в зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені в справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Також встановлено, що дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20.11.1959 р., проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння; вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості (принцип 6). Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. За змістом ч. 2 ст.с150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 2 ст. 157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ст. 183 СК України розмір аліментів може бути визначено у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] працює в ФОП [PERSON] на посаді електрозварника, його середня заробітна плата складає 3250 грн. в місяць. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. А тому, враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на користь якої стягуються аліменти, визначений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, матеріальне становище позивача, матеріальне становище платника аліментів, а також, враховуючи, що відповідач на час ухвалення рішення офіційно працевлаштований, отримує регулярний постійний дохід, суд приходить до висновку, що спосіб стягнення аліментів слід визначити в частці від заробітку батька дитини, при цьому розмір стягуваних аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з огляду на що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача слід стягнути в дохід держави 640 грн. судового збору.

Outcome: partial