Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що його батькові [PERSON] належало будинковолодіння по вул Нова, 14 в с.Бортятин Мостиського району Львівської області. Стверджує, що 25.03.2014 року батько помер. За життя такий склав заповіт, заповівши вищевказане будинковолодіння саме йому, позивачу [PERSON] Вказує, що його, позивача [PERSON] матір, а спадкодавця дружина [PERSON] [PERSON] являється спадкоємцем, якій належить право на обовязкову частку у спадщині, однак від такої вона у встановлений законом строк відмовилась. Інший спадкоємець, а саме [PERSON], його рідна сестра, на спадкове майно батька не претендує. Покликається на те, що він прийняв спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті [PERSON], так як у встановлений законом строк звернувся в нотаріальну контору із заявою про її прийняття, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння. З огляду на наведені обставини просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним, позивачем [PERSON] право власності на спірне будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд слухати справу у його відсутності. Представник відповідача Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області в судове засідання не зявився, проте подав заяву, в якій позовні вимоги визнає та просить справу слухати у їх відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак подала заяву, в якій зазначила, що являється спадкоємцем обовязкової частки у спадщині спадкодавця [PERSON], однак на таку не претендує, подавши про це в нотаріальну контору відповідну заяву. Не заперечує щодо визнання за позивачем [PERSON] права власності на спірне будинковолодіння. Просила розгляд справи проводити у її відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак подала заяву, в якій зазначила, що на спірне будинковолодіння не претендує та не заперечує про визнання за позивачем [PERSON] права власності на таке. Просила справу слухати у її відсутності. Третя особа - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак надіслала на адресу суду копію спадкової справи за №05/2014 заведеної внаслідок смерті [PERSON], який помер 25.03.2014 року. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по вул.Нова, 14 в с.Бортятин Мостиського району Львівської області належав [PERSON] 25.03.2014 року відкрилася спадщина внаслідок смерті [PERSON] До складу спадкового майна, що належало спадкодавцю [PERSON], входило зазначене вище будинковолодіння. Спадкодавець [PERSON] за життя своїм майном (спірним будинковолодінням) розпорядився і заповів таке позивачу [PERSON], склавши 29.01.2014р. в його користь заповіт. Даний заповіт до часу смерті спадкодавця [PERSON] ним не змінений і не відмінений. Позивач [PERSON] у встановленому законом порядку прийняв спадщину, яка відкрилася внаслідок смерті спадкодавця [PERSON], оскільки своєчасно звернувся в нотаріальну контору із заявою про її прийняття, однак не може одержати в нотаріальній конторі відповідне свідоцтво про право на спадщину та в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права, зокрема не може оформити право власності на зазначене вище будинковолодіння, оскільки на таке відсутні правовстановлюючі документи. Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Як відомо із ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст.1223 ЦК України право на спадщину мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч.1 та 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Слід зазначити, що [PERSON] дружині спадкодавця, на день смерті спадкодавця [PERSON], тобто на день відкриття спадщини 25.03.2014р., належало право на обовязкову частку у даній спадщині, оскільки була непрацездатною дитиною спадкодавця (особою пенсійного віку), що підтверджується матеріалами справи, однак така подала заяву про відмову від обовязкової частки. У ч.1 ст.1241 ЦК України вказується, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Інший спадкоємець, а саме [PERSON], третя особа, на спадкове майно не претендує, що також підтверджується подана нею на адресу суду заявою. Таким чином, суд приходить до висновку, що спадщину (спірне будинковолодіння), що відкрилася внаслідок смерті спадкодавця [PERSON], у встановленому законом порядку прийняв саме позивач по справі [PERSON] Вказані обставини підтверджуються: копією свідоцтва про смерть [PERSON]; копією заповіту спадкодавця [PERSON] від 29.01.2014 року, копією свідоцтва про народження та копією паспорта позивача [PERSON], довідками виданими Судововишнянською міською радою Мостиського району від 11.01.2017р. та від 17.01.2017р. відповідно, висновком про вартість будинковолодіння, копією спадкової справи №05/2014, заведеної внаслідок смерті [PERSON], який помер 25.03.2014 року, іншими матеріалами справи. Практика Верхового Суду України (п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки у даному випадку питання про право позивача на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з вищевикладеними обставинами, тому це питання можливо вирішити у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши такі в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача [PERSON] Наявними у справі доказами установлено, що останній є спадкоємцем за заповітом майна [PERSON], у відповідності до вимог ст.1269 ЦК України вчинив дії, які свідчать про прийняття ним спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті останнього, а тому суд вважає, що є всі підстави для визнання за [PERSON] права власності на спірне будинковолодіння.

Outcome: approved