overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визнання за ним права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] помер його батько - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 3.900 га за кадастровими номерами [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Новоукраїнської селищної ради. Під час свого життя його батько склав заповіт, в якому все своє майно заповідав йому - [PERSON] До самої смерті батька вони жили разом, вели спільне підсобне господарство. Відповідач в справі - рідна сестра позивача, на спадкове майно не претендує, у встановлений законом строк не зверталася до нотаріальної контори з відповідною заявою для прийняття спадщини. Позивач не встиг звернутися до нотаріальної контори для прийняття спадщини в шестимісячний термін, відведений йому за законом, через скрутне матеріальне становище, тому просить визнати за ним право власності на спадкове майно. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] в с. Новоукраїнка Мар'їнського району Донецької області. Згідно заповіту, посвідченого 27.10.2010 року секретарем Новоукраїнської сільської ради Мар'їнського району Донецької області Малик Н.В., [PERSON] після своєї смерті заповідав все своє майно [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження, [INFO] народився [PERSON], батьком якого записаний [PERSON]. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3.900 га за кадастровими номерами [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Новоукраїнської селищної ради. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкодавця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Викладені обставини дають суду підстави для визнання за позивачами права власності на майно померлого. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст.3, 7, 82, 215 ЦПК України, ст.ст. 1261, 1268, 1278 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визнання за ним права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 07.05.2003 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 5,91 га, в тому числі: 5,20 га ріллі та 0,71 га пасовищ для ведення сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новомихайлівської сільської ради Марїнського району Донецької області. Він є єдиним спадкоємцем померлого. Однак, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини він звернутися не може через відсутність правовстановлюючого документу на земельну ділянку. З зазначених підстав просить визнати за ним право власності на спадкове майно. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву з проханням справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав заяву з проханням справу розглянути в його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 07.05.2003 року в с. Новомихайлівка Марїнського району Донецької області у віці 78 років. Згідно копії листа № 29-28-0.2-3101/0/2-16 від 28.11.2016 року, виданого Управлінням Держгеокадастру у Марїнському районі Донецькій області, згідно архівної земельно-кадастрової документації станом на 01.01.2013 року за [PERSON] значаться у власності земельні ділянки загальною площею 5,91 га, в тому числі 5,20 га ріллі та 0,71 га пасовищ, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДН № 184722, зареєстрованого 26.07.2002 року за № 2611 на території Новомихайлівської сільської ради Марїнського району Донецької області. Згідно копії свідоцтва про народження, 15.10.1955 року народився [PERSON], батьком якого записаний [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкодавця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Викладені обставини дають суду підстави для визнання за позивачем права власності на майно померлого. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 3, 7, 82, 215 ЦПК України, ст.ст. 1261, 1268, 1278 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визнання за ним права власності на спадкове майно. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх вимог зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,210 га, кадастровий номер [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новоукраїнської с/р Мар`їнського району Донецької області. За життя батько склав заповіт, згідно якого після своєї смерті заповідав земельну ділянку йому. Відповідачі в справі є спадкоємцями першої черги за законом. До нотаріальної контори він звернувся несвоєчасно, тому йому було відмовлено у прийомі заяви про прийняття спадщини та заведенні спадкової справи. З зазначених підстав просить визнати за ним право власності на спадкове майно. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляду справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідачів судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] в селі Новоукраїнка Мар`їнського району Донецької області. \~ \~ \~ \~Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3.210 га, кадастровий номер [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новоукраїнської с/р Мар`їнського району Донецької області. \~ \~ \~ \~Згідно заповіту, посвідченого 31.03.2010 року секретарем виконавчого комітету Новоукраїнської сільської ради Мар`їнського району Донецької області за р. № 94, [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті заповідав земельну ділянку площею 3.210 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Новоукраїнської сільської ради Мар`їнського району Донецької області, [PERSON] . \~ \~ \~ \~Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.05.2019 року [PERSON] відмовлено у прийомі заяви про прийняття спадщини та заведенні спадкової справи. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Викладені обставини дають суду підстави для визнання за позивачем права власності на майно померлого в порядку спадкування за заповітом. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. 1268 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визнання за ним права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,91 га, кадастровий номер [NUMBER], призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Тополинської с.ради Володарського району Донецької області. За життя його мати заповіт не склала. Він є єдиним спадкоємцем матері. До нотаріальної контори він своєчасно не звернувся, так як на території Донецької області розпочалось проведення антитерористичної операції і було порушено його звичний уклад життя. Вважає, що він фактично спадщину прийняв. З зазначених підстав просить визнати за ним право власності на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляду справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідачав судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] в селищі міського типу Нікольськ Нікольского району Донецької області. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], [INFO] народився [PERSON], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5,91 га, кадастровий номер [NUMBER], призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Тополинської с.ради Володарського району Донецької області. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Викладені обставини дають суду підстави для визнання за позивачем права власності на майно померлої в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визнання за ним права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що [INFO] року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5.70 га в межах згідно з планом, розташованої на території Новомихайлівської сільської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери [NUMBER] За життя [PERSON] склала заповіт, в якому після своєї смерті заповідала все своє майно йому - [PERSON]. До нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину позивач своєчасно не звернувся. З зазначених підстав просить визнати за ним право власності на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням справу розглянути в його відсутність позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням справу розглянути в його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] року в с. Новомихайлівка Мар'їнського району Донецької області у віці 71 років. Згідно копії заповіту, посвідченого 06.06.2008 року секретарем виконавчого комітету Новомихайлівської сільської ради Федоренко Н.В. за р. № 252, [PERSON], яка народилася [INFO] року, на випадок своєї смерті заповідала земельну ділянку розміром 5.70 га, яка розташована на території Новомихайлівської сільської ради, [PERSON]. Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5.70 га, розташованої на території Новомихайлівської сільської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери [NUMBER] Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкодавця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Викладені обставини дають суду підстави для визнання за позивачем права власності на майно померлої. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 3, 7, 82, 215 ЦПК України, ст.ст. 1268, 1278 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визнання за ним права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 08 серпня 2016 року померла його дружина [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 9,5395 гектарів, розташованої на території Максимільянівської сільської ради Марїнського району Донецької області, кадастровий номер 1423385000-04-000-0415, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На день смерті [PERSON] мешкала разом з позивачем однією сімєю. Позивач вважає, що проживання із спадкодавцем однією сімєю та ведення спільного господарства є фактом прийняття ним спадщини після своєї жінки. З зазначених причин він не звертався до нотаріальної контори для оформлення спадщини. Оскільки в теперішній час у позивача виникла потреба юридично оформити право власності на зазначене спадкове майно, він змушений звернутися до суду. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень на позов не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-НО № 953391, [PERSON] померла 08.08.2016 року в місті Курахове Марїнського району Донецької області у віці 69 років. Згідно копії свідоцтва про одруження серії І-АБ № 363590, 12.10.1969 року зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «Орленко». Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 202095, [PERSON] належить право на земельну ділянку загальною площею 9,5395 гектарів, кадастровий номер 1423385000-04-000-0415, розташованої на території Максимільянівської сільської ради Марїнського району Донецької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги є [PERSON] чоловік спадкодавця. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Викладені обставини дають суду підстави для визнання за позивачем права власності на майно померлої в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 3, 7, 82, 215 ЦПК України, ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він є власником квартири № 11 в житловому будинку № 11а по вулиці Лермонтова в м. Курахове Марїнського району Донецької області. Відповідачі в справі зареєстровані в спірній квартирі, однак фактично в ній не проживають. Оскільки відповідачі не проживають в спірній квартирі без поважних причин понад шести місяців, просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву з проханням справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, надали заяви з проханням справу розглядати в їх відсутність, позовні вимоги визнали в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, згідно копії договору купівлі-продажу, посвідченого 02.12.2017 року приватним нотаріусом Марїнського районного нотаріального округу Донецької області за р. № 2458, [PERSON] є власником квартири № 11, в житловому будинку № 11а по вулиці Лермонтова в м. Курахове Марїнського району Донецької області. Згідно довідки № 238 02/18 від 11.01.2018 року, виданої виконавчим комітетом Курахівської міської ради, згідно акта депутата від 09.01.2018 року за адресою: [ADDRESS], дійсно зареєстровані, але не мешкають: [PERSON], [PERSON]. Фактично мешкають за межами країни. Згідно до вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, ще не суперечать закону. Відповідно до вимог ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача або члена його сімї на інше постійне місце проживання, така особа втрачає право користування житловим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до положень ст.ст. 71, 72 ЖК України, наймач або члени його сімї можуть бути визнані судом такими, що втратити право користування житловим приміщенням, зокрема, якщо вони в ньому не проживають без поважних причин понад шість місяців. Оскільки, судом встановлено, що відповідачі не проживають в спірній квартирі понад шість місяців, тому викладені обставини дають суду підстави для визнання відповідачів особами, що втратили право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 4, 7, 12, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 107 ЖК України, 319 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся до суду із позовною заявою про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що йому на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу домоволодіння від 26.02.2016 року належить будинок № 3 по вул. Піщаній в с. Георгіївка Марїнського району Донецької області, який він придбав у відповідача [PERSON]. Після продажу будинку відповідачі переїхали жити в домоволодіння своїх родичів за адресою: будинок № 68 по вул. Леніна в с. Георгіївка Марїнського району Донецької області, однак з реєстраційного обліку так і не знялися. Оскільки відповідачі у вказаній квартирі не мешкають, їх особистих речей у будинку не має, житлом не користуються, не сплачують комунальні послуги, просить визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявилися, надали заяву з проханням справу розглянути в їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, згідно договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, посвідченого 26.02.2016 року приватним нотаріусом Марїнського районного нотаріального округу за р. № 377 [PERSON] є власником житлового будинку № 3 по вул. Піщаній в с. Георгіївка Марїнського району Донецької області. Згідно довідки № 1244/02-21 від 04.05.2016 року, виданої виконкомом Максимільянівської сільської ради Марїнського району Донецької області в будинку № 3 по вул. Піщаній в с. Георгіївка зареєстровані [PERSON] та [PERSON], але фактично за вказаною адресою не проживають з 2014 року по теперішній час. Згідно акту обстеження, складеного депутатом від виборчого округу № 13 [PERSON] від 23.04.2016 року в присутності двох свідків: [PERSON] та [PERSON] встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не проживають в спірному будинку з жовтня 2014 року по теперішній час. Відповідно до вимог ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача або члена його сімї на інше постійне місце проживання, така особа втрачає право користування житловим приміщенням з дня вибуття. Викладені обставини дають суду підстави для визнання відповідачів таким особами, що втратили право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст.3, 7, 82, 215 ЦПК України, ст.ст. 107 ЖК України, суд

Outcome: approved