Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що стосунки з відповідачем погіршилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, що призвело до втрати почуття любові та взаємоповаги. На даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, тому вважає збереження шлюбу неможливим та таким, що буде суперечити їх інтересам. Ухвалою суду від 07 грудня 2020 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак звернулась до суду з клопотанням про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. З приводу ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позов не подав, про поважність причин неможливості прибуття його в судове засідання суд не повідомив. Тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення, оскільки, щодо заочного вирішення справи не заперечує позивач. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247, ст. 280 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 13 грудня 2001 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , яке видане 25 лютого 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 1690. У даному шлюбі в сторін народилося шестеро дітей: дочка [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження № [NUMBER] , актовий запис №2182 від 21 жовтня 2003 року), син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області 08 листопада 2005 року, актовий запис №62), син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області 23 листопада 2006 року, актовий запис №74), син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Зборівського районного управління юстиції Тернопільської області 18 лютого 2010 року, актовий запис №01), син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області 02 січня 2015 року, актовий запис №02), син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області 07 серпня 2017 року, актовий запис №34). Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, шлюб носить формальний характер, тому збереження шлюбу є неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам сторін, в зв`язку з чим суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 840 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: approved