Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати з відповідачем [PERSON], покликаючись на припинення сімейних стосунків. Ухвалою судді від 27 серпня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 21 листопада 2018 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю і визначення частки у майні повернуто заявнику. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просить задоволити. Відповідач та її представник у судовому засіданні позов визнали та просять задоволити. Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке. \~ \~ \~ \~У ч.3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу - позов про розірвання шлюбу може бути пред*явлений Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст.112 СК України). \~ Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 листопада 1991 року у відділі запису актів громадського стану виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів, актовий запис № 3752, в якому мають повнолітню дитину. З пояснень в суді сторін встановлено, що з 2005 року між ними постійно виникали суперечки, конфлікти та сварки, що призвели до розпаду сімї у липні 2009 року. Сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують подружні відносини, запевнили суд, що вживати заходів для відновлення сімейних стосунків не будуть. Наведені обставини свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечать інтересам сторін, а шлюб існує формально. Відповідно до\~ч.4\~ст.206\~ЦПК України\~уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч.3 ст.200 ЦПК України). \~ \~ \~ \~З урахуванням, що позивач настоює на розлученні, а відповідач позов визнає, суд вважає необхідним шлюб розірвати, задоволивши вимоги позивача. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.1\~ст.142 ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи вищевикладене, а також і те, що розгляд даної справи по суті не здійснювався, що підтверджується її матеріалами, суд приходить до переконання, що позивачу слід повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 352,40 грн. Також в порядку ст.141 ЦПК України на відповідача слід покласти іншу частину сплачених позивачем при подачі позову до суду документально підтверджених судових витрат, а саме 352,40 грн. судового збору.

Outcome: approved