Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Йосипівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа Перша тернопільська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно - 13 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою [ADDRESS] та земельної ділянки, на якій він розташований, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], котра померла [INFO] . В обґрунтування позову посилається на ту обставину, що, як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON], котра померла [INFO], успадкував спірне спадкове майно, однак не може оформити право власності з причини нечіткості змісту заповіту щодо номера будинку, та наявності інших спадкоємців, котрі звернулися із заявами про прийняття спадщини, про що наявна постанова нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. В судовому засіданні, з врахуванням думки учасників судового розгляду, в процесуальному статусі співвідповідача залучено [PERSON], як особу, котра також у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали та з мотивів, зазначених у позовній заяві, просять його задовольнити. Відповідач Йосипівська сільська рада на адресу суду скерувала заяву згідно змісту якої просить проводити судовий розгляд за відсутності представника ради, й проти задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON] проти позову заперечила частково - зазначила, що вона, як спадкоємець першої черги за законом, має право на обов'язкову частку в спадковому майні, оскільки є непрацездатною особою та дату відкриття спадщини. Третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора не забезпечила явку в суд представника, хоча своєчасно повідомлялася про час і місце судового розгляду, подала заяву слухати справу за відсутності представника й при вирішенні спору покладається на думку суду Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення, суд встановив наступні обставини. [INFO] померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Йосипівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 01 квітня 2013 року. Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на 13 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою [ADDRESS], що стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 02.10.2012 року, витягом про державну реєстрацію прав від 02.10.2012 року, та інформаційною довідкою Тернопільського районного ГБТІ від 22.08.2013 року за № 298. Згідно даних довідки виконавчого комітету Йосипівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 14.08.2013 року за № 300, спірне будинковолодіння знаходиться на земельній ділянці розміром 0, 36 га, котра є неприватизованою. 27.12.2005 року, [PERSON] склала заповідальне розпорядження, посвідчене приватним нотаріусом в реєстрі за № 8902, яким спірне спадкове майно заповіла позивачу у справі [PERSON], з покладанням на останнього обов'язку надання довічного проживання [PERSON]. Водночас судом встановлено, що [PERSON] належить 13 частина того ж таки будинковолодіння за адресою [ADDRESS], як члену колгоспного двору, й ще одна 13 частка належить позивачу [PERSON], також як члену колгоспного двору. Після смерті [PERSON] з заявами про прийняття спадщини звернулися: - [PERSON], донька спадкодавці. Як спадкоємець за законом - [PERSON], як спадкоємець за заповітом - [PERSON], як спадкоємець за заповітом - [PERSON], як спадкоємець за заповітом - [PERSON], як спадкоємець за заповітом Крім того син спадкодавці [PERSON], склав заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Також судом встановлено, що за життя, 08.06.2012 року, [PERSON] складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Йосипівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, в реєстрі за № 38, згідно якого [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках заповідано земельну ділянку (пай), площею 1, 8399 га., тобто гр.. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не претендують на спадкування частини спірного будинковолодіння після смерті [PERSON] Надалі постановою нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори від 03.11.2013 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з причини нечіткості змісту заповіту щодо номера будинку, та наявності інших спадкоємців, котрі звернулися із заявами про прийняття спадщини. Вирішуючи спір суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Ст. 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 Цивільного Кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 У разі неприйняття спадщини чи відмови від неї одним із спадкоємців за заповітом застосовується норма частини першої статті 1275 ЦК, відповідно до якої частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. За правилами частини першої статті 1268 Цивільного Кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або відмовитися від її прийняття. Судом встановлено, що позивач [PERSON] у встановлений законом строк подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, повідомив нотаріуса про наявність заповіту на спірне нерухоме майно - будинковолодіння за адресою [ADDRESS]. Таким чином позивач вжив вичерпних заходів щодо можливості оформити право на спадщину за заповітом на спадкове майно, проте постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори за № 215302-14, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Проте судом встановлено особу, яка має обов'язкову частку в спадковому майні - співвідповідачку [PERSON], котра також у встановлений законом строк звернулася з заявою про прийняття спадщини, є донькою спадкодавця (спадкоємцем першої черги за законом) та на дату відкриття спадщини є непрацездатною особою, що доводиться пенсійним посвідченням серії [NUMBER], виданим ПФУ 16.07.2012 року. Згідно довідки ГУ Міндоходів у Тернопільській області за період з 01.01.2013 року по 31.12.2012 року [PERSON] доходів не отримувала. За правилами частини першої статті 1241 ЦК України, непрацездатні діти спадкодавця спадкують, незалежно змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Судом визначено дві особи, спадкоємці першої черги за законом, відповідачка у справі [PERSON], та син спадкодавці [PERSON], котрий 16.08.2013 року подав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Відтак інших осіб, окрім [PERSON] котрі мають право на обов'язкову частку в спадковому майні, судом не встановлено, а тому розмір її обов'язкової частки, як спадкоємця першої черги за законом, котрий обраховується в залежності від кількості спадкоємців за законом ( в даному випадку 2 особи), складає 13 частину від 13 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою [ADDRESS], а частки розмір позивача у спірному спадковому майні складає 34 його частини. Разом з тим не підлягає до задоволення вимога позивача про визнання за ним права власності на частку в земельній ділянці площею 0, 36 га, на котрій знаходиться спірне будинковолодіння, оскільки як зазначено вище, земельна ділянка не є приватизованою, а тому, як об'єкт права власності, не входить до складу спадщини.

Outcome: partial