Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у суд з позовом до [PERSON] нотаріуса Канівського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання незаконною постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та визнання права власності на квартиру. Свій позов обґрунтовував тим, що 08.02.2013 у м. Каневі Черкаської області помер його батько [PERSON], після чого він звернувся до [PERSON] нотаріуса Канівського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, на що відповідач йому надала відповідь від 23.07.2013 за вих. № 187/02-14 про те, що шестимісячний строк після смерті батька закінчується о 24 годині 08.08.2013 і на наступний день нотаріус буде надавати оцінку документам, які будуть в матеріалах спадкової справи, те, що станом на 23.07.2013 до неї як до нотаріуса надійшли заяви про прийняття спадщини від дружини померлого [PERSON] та доньки померлого [PERSON] та що в справі наявна копія заповіту померлого на його користь. Вказує, що за заповітом, посвідченим 04.10.1995 державним нотаріусом Канівської міської державної нотаріальної контори [PERSON], його батько [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: належну йому на праві особистої власності квартиру [ADDRESS] заповів йому, [PERSON]. Факт права власності батька [PERSON] на вказану квартиру підтверджується свідоцтвом про право власності №901, виданого радою народних депутатів міста Канева від 15.02.1993, де зазначено, що квартира дійсно належить йому на праві особистої власності та разом з ним проживає його мати [PERSON] та його дружина [PERSON] та технічним паспортом, складеним 15.02.1993. Незважаючи на що приватний нотаріус Канівського міського нотаріального округу [PERSON] постановою від 30.06.2015 за вих. № 99а/02-31 відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку в праві власності на квартиру [ADDRESS], належну [PERSON] та його матері [PERSON], які вже померли. Вказана постанова була мотивована тим, що йому необхідно встановити юридичний факт родинних відносин між померлим [PERSON] та його матірю [PERSON], яка померла 26.12.1995 та факт прийняття спадщини батьком після смерті матері, оскільки з документів, витребуваних з органів РАЦС та міграційної служби їх встановити неможливо, а згідно свідоцтва про право власності на квартиру №901, виданого 15.02.1993 1/3 частку квартири мала [PERSON]. Вважає таку постанову відповідача незаконною, поскільки за заповітом він є єдиним спадкоємцем на спадкову квартиру, яка належала його батькові [PERSON] на прав особистої власності, а тому змушений був звернутись до суду з даним позовом про визнання незаконною постанови нотаріуса про відмову видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.06.2015 за вих. № 99а/02-31 та визнання за ним, [PERSON] право власності квартиру № 44, яка розташована в м. Каневі по вул. Героїв Дніпра, будинок 25. Ухвалою Канівського міськрайонного суду від 13.09.2016 (суддя Литвин В.М.) по даній справі було залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON]. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не зявились, надали заяви (а.с.100) про розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних доказів. У судовому засіданні відповідач [PERSON] нотаріус Канівського міського нотаріального округу [PERSON] позов не визнала та пояснила, що після смерті [PERSON] у встановлені строки до неї звернувся його син [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за заповітом, у звязку з чим була відкрита спадкова справа №9/2013. Спадкоємець надав довідку №178 видану Канівським ЖЕК 12.02.2013 про те, що на день смерті [PERSON] разом з ним проживала його дружина [PERSON], яка є пенсіонером та непрацездатною вдовою та такою, що прийняла спадщину шляхом спільного проживання з померлим та відповідно до ст.1241 ЦК України має право на обовязкову частку у спадщині. 26.02.2013 дружина померлого [PERSON], а 18.07.2013 донька померлого [PERSON] подали заяви про прийняття спадщини. 19.08.2013 надійшла заява [PERSON] про зупинення видачі свідоцтва про право на спадщину до розгляду судом її позову про визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру та визнання права на 1/3 частину квартири, про що нотаріус повідомила позивача. З рішення суду стало відомо, що право власності на спадкову квартиру зареєстровано за трьома особами по 1/3 частині за кожним, а саме за [PERSON], [PERSON], [PERSON], після чого [PERSON] зареєструвала на своє імя право власності на 1/3 частину квартири. На підставі заяви [PERSON] вона видала 25.07.2014 їй свідоцтво про право на обовязкову частку у спадщині на 1/9 частину вказаної квартири. За заявою позивача від 15.06.2015, своєю мотивованою постановою від 30.06.2015 вона відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку в праві власності на квартиру [ADDRESS], належну [PERSON] та його матері [PERSON], які вже померли у звязку з необхідністю встановити юридичний факт родинних відносин між померлим [PERSON] та його матірю [PERSON] та факт прийняття спадщини, оскільки з документів, витребуваних з органів РАЦС та міграційної служби їх встановити неможливо. З урахуванням того, що всі її дії були вчинені відповідно до чинного законодавства просить суд відмовити в позові про визнання її постанови незаконною за безпідставністю, щодо визнання права власності на квартиру вважає, що за позивачем можливо визнати право на спадщину на 1/3 частку, належну [PERSON], за мінусом виданої 1/9 обовязкової частки дружини померлого, що складає 2/9 частки квартири. У судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] не зявилась, надала заяву (а.с.139) про розгляд справи за її відсутності з участю її представника [PERSON]. У судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] - [PERSON] заперечував проти позову, посилаючись на те, що 26.02.2013 дружина померлого [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON]. Після винесення судового рішення Канівського міськрайонного суду від 12.12.2013, залишеного без змін Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 26.02.2014 [PERSON] 16.07.2014 в Реєстраційній службі Канівського міськрайонного управління юстиції зареєструвала на своє імя право власності на 1/3 частину квартири, про що свідчить [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 25.07.2014 їй було видане приватним нотаріусом свідоцтво про право на обовязкову частку у спадщині на 1/9 частину вказаної квартири, а тому вважає позов про визнання за позивачем права на всю квартиру безпідставним. Суд, вислухавши пояснення відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про смерть серія 1-СР № 201200, виданого 08.02.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області (а.с.6) вбачається, що [PERSON] помер 08.02.2013 у м. Каневі Черкаської області. З матеріалів спадкової справи №9/2013, відкритої після смерті [PERSON] вбачається, що у встановлені строки до приватного нотаріуса Канівського міського нотаріального округу [PERSON] звернувся його син [PERSON] із заявою від 16.02.2013 про прийняття спадщини за заповітом (а.с.44). Спадкоємець [PERSON] надав своє свідоцтво про народження (а.с.17) з якого вбачається, що він є сином померлого та заповіт [PERSON] (а.с.51) та довідку №178 від 12.02.2013, видану ЖЕК Канівського виконкому 12.02.2013 про те, що на день смерті [PERSON] разом з ним зареєстрована його дружина [PERSON] (а.с.46а). Згідно копії заповіту, посвідченого 04.10.1995 державним нотаріусом Канівської міської державної нотаріальної контори [PERSON] (а.с.8) вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: належну йому на праві особистої власності квартиру [ADDRESS] заповів [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про право власності №901, виданого виконавчим комітетом Канівської ради народних депутатів 15.02.1993 на підставі Закону України «Про приватизацію житлового фонду» від 19.06.1992 зазначено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві особистої власності та разом з ним проживає його мати [PERSON] та його дружина [PERSON] (а.с.9). З відповіді від 23.07.2013 за вих. № 187/02-14 на звернення [PERSON] [PERSON] нотаріус Канівського міського нотаріального округу [PERSON] повідомила позивача про те, що шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчується о 24 годині 08.08.2013 і саме з наступного дня 09.08.2013 нотаріус буде надавати оцінку документам, які д цієї дати надійдуть в спадкову справу, а також про те, що станом на 23.07.2013 надійшли заяви про прийняття спадщини від дружини померлого [PERSON] та доньки померлого [PERSON] та що в справі наявна копія заповіту померлого на користь [PERSON] (а.с.19). З матеріалів спадкової справи (а.с.52-60) вбачається, що 26.02.2013 дружина померлого [PERSON], а 18.07.2013 донька померлого [PERSON] подали заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Згідно заяви від 19.08.2013 [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса про зупинення видачі свідоцтва про право на спадщину до розгляду судом її позову про визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру та визнання права на 1/3 частину квартири, про що вона повідомила позивача (а.с.62). З рішення Канівського міськрайонного суду від 12.12.2013, залишеного без змін Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 26.02.2014 (а.с.73-77) встановлено, що право власності на квартиру [ADDRESS] належить трьом особам по 1/3 частині за кожним, а саме за [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Встановлено, що дружина померлого спадкодавця [PERSON] 16.07.2014 в Реєстраційній службі Канівського міськрайонного управління юстиції зареєструвала на своє імя право власності на 1/3 частину квартири, про що свідчить [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.146). На підставі заяви [PERSON] приватним нотаріусом 25.07.2014 видано свідоцтво про право на спадщину за законом з урахуванням права на обовязкову частку у спадщині на 1/9 частку №44 в буд. 25 по вул. Героїв Дніпра в м. Каневі Черкаської області (а.с.78). З матеріалів спадкової справи також вбачається, що позивач [PERSON] 15.06.2015 звернувся до приватного нотаріуса Канівського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про надіслання йому документу, підтверджуючого неможливість видати свідоцтво про право на спадщину на квартиру та копії відповідей із РАЦС та архіву з метою звернення до суду із заявою про родинні стосунки між [PERSON] та його матірю [PERSON] (а.с.81). Згідно постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.06.2015 за вих. № 99а/02-31 (а.с.20 ) [PERSON] нотаріус Канівського міського нотаріального округу [PERSON] на підставі вказаної вище заяви позивача від 15.06.2015 відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку в праві власності на квартиру [ADDRESS], належну [PERSON] та його матері [PERSON], які вже померли. Зі змісту вказаної постанови нотаріуса вбачається, що для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] його сину [PERSON] необхідно встановити юридичний факт родинних відносин між померлим [PERSON] та його матірю [PERSON], яка померла 26.12.1995 і мала право на 1/3 частку квартири і зі слів спадкоємця до дня смерті проживала в [INFO], після смерті якої спадщину фактично прийняв [PERSON], але не оформив юридично, оскільки з документів, витребуваних нотаріусом з органів РАЦС родинні стосунки встановити неможливо, з відповіді міграційної служби м. Канева на запит нотаріуса відмовлено в наданні довідки про факт проживання [PERSON] у вказаній квартирі на день смерті його матері у звязку із закінченням строку зберігання документів. З урахуванням вказаних підстав,

Outcome: partial