Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту, в якому зазначає, що рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 28 грудня 2004 року було частково задоволено позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної та матеріальної шкоди заподіяної при дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 27 квітня 2003 року та стягнуто з [PERSON] на користь: - [PERSON] 7682 грн. 46 коп. матеріальної шкоди, 200 грн. витрат на проведення експертизи, 33 грн. 33 коп. витрат на надання допомоги адвокатом, 85 грн. 32 коп. сплаченого мита та 1200 гривень моральної шкоди, а всього 9201 грн. 11 коп., - [PERSON] 1500 грн. моральної шкоди та 8 грн. 30 коп. сплаченого держмита, та 33 грн. 33 коп. витрат на надання юридичної допомоги, а всього 1541 грн. 83 коп., - [PERSON] 1500 грн. моральної шкоди та 8 грн. 50 коп. сплаченого держмита, та 33 грн. 33 коп. витрат на надання юридичної допомоги, а всього 1541 грн. 83 коп. На виконання вищевказаного рішення державний виконавцем ВДВС Житомирського РУЮ Крижовим М.О. 28 грудня 2004 року відкрито виконавче провадження та 20 липня 2005 року накладено арешт на автомобіль [NUMBER], а в подальшому нотаріусом накладено арешт на нерухоме майно боржника,а саме . В подальшому вищевказане рішення ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 09 листопада 2005 року скасовано, а позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 04 травня 2006 року залишено без розгляду. Накладене обтяження на все майно позивача згідно постанови державного виконавця ВДВС Житомирського РУЮ Крижова М.О. від 21 червня 2005 року не було знято, що в даний час порушує його права як власника користуватися та розпоряджатися нерухомим майном. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав з підстав зазначених в ньому. Представник відповідача подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, при розгляді справи покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Таким чином, участь особи в судовому засіданні є її обов'язком, від якого особа за її клопотанням може бути звільнена судом. За наявності такого клопотання суд не вправі відкладати розгляд справи у зв'язку із неявкою цієї особи до суду. З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. Вивчивши матеріали справи, судом були встановлені наступні факти. Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 28 грудня 2004 року позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної та матеріальної шкоди задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь: - [PERSON] 7682 грн. 46 коп. матеріальної шкоди, 200 грн. витрат на проведення експертизи, 33 грн. 33 коп. витрат на надання допомоги адвокатом, 85 грн. 32 коп. сплаченого мита та 1200 гривень моральної шкоди, а всього 9201 грн. 11 коп., - [PERSON] 1500 грн. моральної шкоди та 8 грн. 30 коп. сплаченого держмита, та 33 грн. 33 коп. витрат на надання юридичної допомоги, а всього 1541 грн. 83 коп., - [PERSON] 1500 грн. моральної шкоди та 8 грн. 50 коп. сплаченого держмита, та 33 грн. 33 коп. витрат на надання юридичної допомоги, а всього 1541 грн. 83 коп. (а.с.21-23). Постановою від 28 грудня 2004 року державним виконавцем ВДВС Житомирського РУЮ Крижовим М.О. відкрито виконавче провадження, (а.с.16), а на підставі постанови державного виконавця ВДВС Житомирського РУЮ Крижова М.О. від 21 червня 2005 року накладено обтяження на все майно [PERSON] (а.с.18) . Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 09 листопада 2005 року вищевказане рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 28 грудня 2004 року скасовано (а.с.24-25), а ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 04 травня 2006 року позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної та матеріальної шкоди залишено без розгляду (а.с.26). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за відсутністю потреби забезпечення виконання рішення суду.

Outcome: approved