Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача [PERSON] мотивуючи свої позовні вимоги тим що є донькою відповідача, досягла повноліття та навчається на денному відділенні природничого факультету Державного вищого навчального закладу «Криворізький державний педагогічний університет» до 30 червня 2021 р., навчання за контрактом. Відповідач в добровільному порядку не виділяє належних коштів на її утримання на період навчання, тому просить суд стягнути з нього аліменти на свою користь та утримання в розмірі 1/5 частки від усіх видів його заробітку, до закінчення нею навчання. Ухвалою суду від 22 травня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання сторони та третя особа не з'явилися. До суду надійшла заява позивача про розгляд справи за її відсутності, вимоги уточнила, наполягає на стягненні аліментів у розмірі 1/6 частки доходу. Відповідач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов визнає щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частки його доходу. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов до висновку про задоволення позову з наступних мотивів. Як встановлено судом, згідно копії свідоцтва про народження серії І-КИ № 614067, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Позивач [PERSON] досягла повноліття, однак продовжує навчання на денному відділенні природничого факультету за контрактом в Державному вищому навчальному закладі «Криворізький державний педагогічний університет». Строк навчання по 30.06.2021 р. (а.с. 3 довідка). Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки на період її навчання не надає. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Правовідносини щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2018 р., у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15. При визначенні\~розміру аліментів суд враховує положення ст. 182 СК України. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, оскільки відповідач є працездатною особою, законом встановлено його обовязок надавати матеріальну підтримку доньці, оскільки остання продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги батька, обставин, які б свідчили про відсутність можливості надавати таку допомогу, відповідачем не надано, тому виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що з нього на користь та на утримання доньки слід стягнути аліменти в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу). Разом з тим, позивач просить стягнути аліменти у розмірі 1/6 частки доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає необхідним в другій частині цієї вимоги відмовити, розяснивши, що вимога щодо 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку стосується стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини (ч. 2 ст. 182 СК України), в той час як згідно частини 1 статті 200 СК України на повнолітніх дочку, сина суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням лише обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а не розміру. При цьому розмір прожиткового мінімуму на дитину в статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» від\~07.12.2017\~№\~2246-VIII встановлено віком до 18 років. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, датою подачі позову є 21 травня 2018 р. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved