Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі до 26.04.2005 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач сплачував аліменти згідно рішення суду до досягнення сином повноліття. [INFO] року сину виповнилось 18 років і закінчився термін, до якого колишній чоловік повинен платити аліменти на його утримання. З 1 вересня 2017 року син [PERSON] вступив на навчання до Національного авіаційного університету і зараз навчається на І курсі денного відділення Навчально-наукового інституту екологічної безпеки НАУ, тому відповідач зобов'язаний утримувати сина до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2021 року. Вказує, що з [PERSON] вони не досягли згоди щодо розміру аліментів, які він має сплачувати на утримання спільної дитини. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], народження [INFO] року, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2021 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи збез його участі. Позов визнає, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебували в шлюбі, який 26 квітня 2005 року був розірваний, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON], народження [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.3). Згідно довідки № 1100 від 30.05.2018, яка видана Національним авіаційним університетом IV рівня акредитації (а.с. 8), [PERSON] є студентом І курсу денної форми навчання Навчально-наукового інституту екологічної безпеки НАУ. Термін навчання з 01.09.2017 по 30.06.2021. Відповідач [PERSON] проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина не надає. Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як передбачено ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Кодексу. Частина 2 ст. 200 СК України вказує, що при визначенні розміру аліментів одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до абз. 1 п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як убачається з матеріалів справи [PERSON] є повнолітнім та навчається на денному відділенні Національного авіаційного університету IV рівня акредитації, тому суд вважає, що він потребує матеріальної допомоги з боку батьків, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання. При визначенні розміру аліментів суд на підставі вищевказаних норм матеріального права враховує матеріальний стан платника аліментів. Відповідач не надав суду ніякої інформації про свої доходи та доказів неспроможності сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному у позові. Отже, враховуючи вищевикладене, та зважаючи на те, що [PERSON], який продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги з боку батька, а батько - відповідач по справі зобов'язаний виплачувати аліменти на повнолітнього сина, який навчається, а також враховуючи згоду батька сплачувати аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходів), тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на повнолітнього сина в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача на період навчання, тобто до 30 червня 2021 року. На думку суду, такий розмір аліментів є розумним та справедливим. Відповідно до ч.1 ст. 190 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Тому, суд присуджує стягнення з відповідача аліментів з дати подання позову - 26.09.2018, а не з [INFO], як просила у своїй заяві позивач. Крім того, з аналізу норми ст. 200 СК України можна зробити висновок, що положення ч.2 ст. 182 СК України не застосовується при визначенні судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина законом не встановлюється. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позов підлягає до задоволення, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. У відповідності зі ст. 430 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial