Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем по справі. Від спільного життя сторони мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем, знаходиться на її утриманні та потребує матеріальної допомоги відповідача, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менш 30% прожиткового мінімуму, встановленого державою для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Також позивач зазначила, що вона не має можливості працювати, оскільки займається вихованням малолітньої дочки, тому теж потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. На підставі наведеного, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позовною заяви та до досягнення дитиною трьох років. Позивач надала до суду заяву, у якій підтримала заявлений позов у повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач надав суду заяву, у якій визнав позов у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити рішення на підставі письмових матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 ЦПК України розгляд даної справи належить до компетенції суду. Згідно вимог ч. ч. 3, 4 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З письмових пояснень позивача вбачається, що вона з відповідачем по справі перебувала у фактичних шлюбних відносинах, від спільного життя вони мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якої вони записані батьками /а.с. 5/. Відповідач не оспорює того, що він не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Беручи до уваги, що [PERSON], [INFO] мешкає з позивачем /а.с. 6/, відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, що він підтвердив, визнавши позов, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менш 30% прожиткового мінімуму, встановленого державою для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття, оскільки ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину стягуються по рішенню суду з дня пред'явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи те, що позивач займається вихованням малолітньої дитини і тому потребує матеріальної допомоги відповідача, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позовної заяви та до досягнення дитиною трьох років. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved