Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 лютого 2011 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 03 жовтня 2019 року шлюб між ним та відповідачем розірвано, як сім`я вони не проживають. Діти проживають з ним, що підтверджується рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 03 жовтня 2019 року, яким визначено місце проживання дітей за місцем проживання батька, та перебувають на його утриманні. Відповідач [PERSON] належної участі у матеріальному утриманні дітей не приймає, допомогу на дітей не надає. Між ним та відповідачем не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дітей. Він самостійно несе витрати, пов`язані з утриманням та матеріальним забезпеченням дітей, хоча достатньої фінансової можливості для їх належного забезпечення він не має. Відповідач має можливість сплачувати аліменти на дітей, вона працездатна, хронічними захворюваннями не страждає, інших аліментних зобов`язань не має, інших осіб на утриманні не має. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю (а.с. 25). Відповідач відзив на позовну заяву не подала, до суду не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, з позовом не згодна (а.с. 26). Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання учасників справи суд вирішив можливим розглянути справу в їх відсутність. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи встановлено, що сторони є батьками дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 12, 13). Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 03 жовтня 2019 року шлюб між сторонами розірвано. Визначено місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] - за місцем проживання батька [PERSON] (а.с. 6-7). Сторони зареєстровані разом з дітьми за однією адресою [ADDRESS] (а.с.14). Діти проживають разом з позивачем та перебувають на його утриманні. Відповідач за зареєстрованим місцем проживання в [ADDRESS] не проживає, місце проживання - м.Київ, що вбачається з довідки голови вуличного комітету №6 м.Кролевець (а.с. 15). Між сторонами відсутня домовленість щодо участі відповідача в утриманні дітей. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 5 ст. 150 СК України передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Стаття 141 СК України передбачає, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно п.2, 3, 4 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище дітей, яке на сьогодні залежить від доходів батька, який працює та отримує заробітну плату (а.с.11), також суд враховує, що відповідач є працездатною, за змістом позову інших осіб на утриманні не має, повинна влаштовувати своє життя так, щоб забезпечувати своїх дітей. Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Сторонам, зокрема відповідачу, надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх заперечень. Тобто, відповідно до вимог ст.ст.12, 13 ЦПК України - відповідач повинна була довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 78-80 ЦПК України, зазначені нею обставини. Відповідач не надала доказів тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень проти позову. За таких обставин, враховуючи вищевикладене та положення ст.ст.180, 182, 183 Сімейного кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] , розмір яких суд визначає 1/3 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину, встановленого для дитини відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за місяць. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. Відповідно до ст. ст. 84, 91, 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved