Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на його користь 31686 грн. заборгованості за договором позики згідно розписки від 30 вересня 2014 року; суму інфляційного збільшення 1960 грн; три відсотки річних за весь час прострочення в розмірі 93,04 грн. та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 30 вересня 2014 року за усним договором позики передав позичальнику [PERSON] кошти в розмірі 31686 грн., з умовою їх повернення протягом 16 місяців починаючи з 1 листопада 2014 року по 2000 гривень щомісяця відповідно до графіку погашення заборгованості, що стверджується відповідною розпискою. Однак відповідач позичених коштів не повернув, взяті на себе зобов'язання не виконав. Просить позов задоволити у повному обсязі. Представник позивача [PERSON], діючи на підставі довіреності від 08.04.2015) в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши зібрані докази, постановляючи заочне рішення, суд позовні вимоги задовольняє з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 вересня 2014 року між сторонами укладено договір позики, за умовами якого позивач [PERSON] передав відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 31686 грн. Позичальник [PERSON] зобов'язувався повернути позикодавцеві [PERSON] вказану суму грошей протягом 16 місяців починаючи з 1 листопада 2014 року по 2000 гривень щомісяця, що стверджується відповідною розпискою від 30.09.2014р. (а.с.6). Згідно вимог ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. При цьому нотаріальна форма укладення договору позики не вимагається. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності зі ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. З наданих суду документів вбачається, що відповідач взяті на себе зобов'язання за договором належним чином не виконав та не повернув суму позики. А відтак, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 33739,04 грн. є підставними та підлягають до задоволення. Частиною 1 ст.1050 ЦК України передбачено, що позичальник, який своєчасно не повернув суму позики, зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до вимоги ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно представленого позивачем розрахунку три проценти річних від простроченої суми за порушення виконання зобов'язань за договором позики за період з 30.09.2014 по 20.04.2015 становить - 93,04 грн.; сума інфляційного збільшення - 1960 грн. Даний розрахунок відповідачем не заперечено та не спростовано, а відтак такий приймається до уваги. Враховуючи вищенаведене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача основного боргу за договором позики в розмірі 31686 грн., суми інфляційного збільшення в розмірі 1960 грн. та трьох відсотків річних в розмірі 93,04 грн. є підставними, ґрунтуються на нормах чинного законодавства та підлягають до задоволення. Окрім цього, згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] підлягає стягненню 337,39 грн. сплаченого при зверненні з даним позовом судового збору.

Outcome: approved