Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з вищевказаним позовом, який згодом уточнив, в обґрунтування якого зазначив, що, відповідно до інформації з системи електронних торгів СЕТАМ йому стало відомо, що 29.09.2014 року з електронних торгів, відповідно до протоколу № 4062, було реалізовано ? частину квартири [ADDRESS] яка на праві приватної спільної сумісної власності належить [PERSON] Він є співвласником даної квартири, оскільки частки у даному житловому приміщенні не виділені, постає питання про законність реалізації спільного сумісного майна, тобто постає питання яка частина реалізована. Також, не зайвим буде зазначити про те, що на сьогоднішній день реалізація відбувається з електронних торгів, тобто всупереч Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції «З примусового виконання рішень», а на підставі наказу Міністерства юстиції України 16 квітня 2014 року прийнято наказ № 656/5 «Про проведення експерименту із запровадження порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів», що є грубим порушенням процедури реалізації майна. В даному, конкретному випадку була реалізована1/2 ч. квартири [ADDRESS], реалізована частина нібито належить боржниці [PERSON], але дана квартира перебуває у спільній частковій власності, де частки є рівними але не виділеними, тобто всупереч ЦК України було порушено право власності позивача. Тому він звертається до суду та просить: визнати проведення електронних торгів від 29.09.2014 року з реалізації арештованого майна, а саме: ? ч. кв. [ADDRESS] в системі «СЕТАМ» - НЕДІЙСНИМИ, та визнати протокол № 4062 від 29.09.2014 року про проведення електронних торгів від 29.09.2014 року з реалізації арештованого майна, а саме: ? ч. кв. [ADDRESS] в системі «СЕТАМ» - НЕДІЙСНИМ. Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду від позивача [PERSON] та його представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи, повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Представник відповідача головного державного виконавця Довгинцівського ВДВС Криворізького МУЮ Герасимова О.Є. до суду не з'явилася, надала письмові пояснення щодо позову, в яких вказала, що згідно інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно, за боржницею [PERSON] зареєстроване нерухоме майно, а саме 12 частина 4-ї квартири за адресою кв. [ADDRESS]. Державним виконавцем було складено акт опису та арешту майна боржниці, а саме ? частини 4-ї квартири за адресою кв. [ADDRESS]. Оцінка майна була проведена станом на 28.05.2014 року в сумі 42310,00 грн. та ніким не оскаржена. Відповідно до наказу МЮУ № 656/5 від 16.04.2014 р. зареєстрованого в МЮУ 16.04.2014р. № 427/25204 про проведення експерименту із запровадженням порядку реалізації арештованого майна шлюхом проведення електронних торгів затверджено Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» . відповідно до закону «Про виконавче провадження» та розпорядження КМУ від 01.04.2014 року № 332-р. проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна здійснюється державним підприємством «Інформаційний центр» МЮУ. В зв'язку з вищевикладеним просить суд прийняти законне рішення та покладається на розсуд суду. Оскільки судове засідання проводиться без участі сторін, суд вважає, що його можливо провести без фіксування технічними засобами, на підставі наявних у справі матеріалів, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги заяви сторін, суд вважає за можливе задовольнити позов з наступних підстав. Так, судом встановлено, що , 29.09.2014 року з електронних торгів, відповідно до протоколу № 4062, було реалізовано ? частину квартири [ADDRESS] яка на праві приватної спільної сумісної власності належить [PERSON] (а.с. 7). Позивач [PERSON] є співвласником даної квартири (а.с. 5, 6), оскільки частки у даному житловому приміщенні не виділені, постає питання про законність реалізації спільного сумісного майна, тобто постає питання яка частина реалізована. Позивач вважає, що порушено його право власності тому звернувся до суду з даним позовом. На сьогоднішній день реалізація відбувається з електронних торгів, тобто всупереч Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції «З примусового виконання рішень», а на підставі наказу Міністерства юстиції України 16 квітня 2014 року прийнято наказ № 656/5 «Про проведення експерименту із запровадження порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів», що є грубим порушенням процедури реалізації майна. Крім того, не враховано, що реалізація майна з електронних торгів конкретно суперечить: - ст. 57, 62, 63 Закону України «Про виконавче провадження», в частині реалізації майна, на яке звернено стягнення шляхом його продажу на прилюдних торгах і аукціонах або на комісійних умовах, арешту і вилучення майна боржника, звернення стягнення на будинок, квартиру, інше приміщення та земельну ділянку фізичної особи, тобто реалізація арештованого майна на електронних торгах не передбачена, а Законом визначено способи його реалізації; - Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 за № 512/5, п.п. 4.5.2., 4.5.3., тощо - щодо передачі майна на реалізацію на конкурсних засадах, визначення нормативно-правої бази на основі якої відбувається реалізація, процедури передачі пакету документів на реалізацію; Тобто, майно передається не одній організації, як встановлено вищевказаним Порядком; - наказу Міністерства юстиції України 10.04.2012 № 549/5 «Про затвердження Положення про управління державної виконавчої служби головних управлінь юстиції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, Положення про районний, районний у місті, міський (міста обласного значення), міськрайонний, міжрайонний відділ державної виконавчої служби» в частині укладення регіональним органом ДВС договорів на зберігання та повноважень щодо внесення відомостей до СЕТАМ. Все вищеперераховане, ставить під сумнів всю процедуру електронної реалізації арештованого майна та в подальшому визнання таких торгів недійсними. В даному, конкретному випадку була реалізована1/2 ч. квартири [ADDRESS], реалізована частина нібито належить боржниці [PERSON], але дана квартира перебуває у спільній частковій власності, де частки є рівними але не виділеними, тобто всупереч ЦК України було порушено право власності позивача. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб відповідно до законів України. Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом. Згідно ч. 1 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Відповідно до п. 1.2, 3.1, 7.1 Наказу Міністерства Юстиції України «Про затвердження Порядку реалізації арештованого майна» реалізація арештованого майна здійснюється державним виконавцем шляхом його продажу на аукціоні; орган державної виконавчої служби укладає з організатором аукціону договір, яким доручає реалізацію майна організатору аукціону за визначену винагороду за надані послуги з реалізації арештованого майна; право власності на майно переходить до переможця аукціону після повного розрахунку за придбане майно. Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 4 ст. 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Згідно ст. ст. 610, 611 ЦК України вбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Основною метою проведення торгів є укладення кінцевого договору з переможцем. Юридичну силу договору має протокол про результати торгів, складений та підписаний за їх закінченням, тому такий протокол має містити всі істотні умови договору. А недодержання в момент його вчинення сторонами вимог, встановлених ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України, згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України, є підставою його недійсності. Втім укладення договору відбулося з порушенням вимог ст. 203 ЦК України та правил проведення прилюдних торгів, Органом ДВС не були витребувані копії правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно, ні при складанні акту опису й арешту майна, ні при підготовці пакету документів на реалізацію, всупереч вимогам п. 4.5.3 Інструкції з примусового виконання рішень, відповідно до якої реалізація майна проводиться на підставі наказу Міністерства юстиції України № 42/5 від 15.07.1999 року «Про затвердження Порядку реалізації арештованого майна», так ч. 3 Підготовка до проведення аукціону передбачена наступна процедура: 3.1. Орган державної виконавчої служби укладає зорганізатором аукціону договір, яким доручає реалізацію майнаорганізатору аукціону за визначену винагороду за надані послуги зреалізації арештованого майна, яка встановлюється у відсотковомувідношенні до продажної ціни лота. Абзац перший пункту 3.1 іззмінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства юстиції N 1586/5( z0871-08 ) від 17.09.2008, N 222/5 ( z0125-09 ) від 07.02.2009,N 2166/5 ( z1119-09 ) від 17.11.2009 Розмір винагороди за надані послуги з реалізації арештованогомайна не повинен перевищувати з урахуванням витрат, пов'язаних зорганізацією та проведенням реалізації майна, та податку на доданувартість 15 відсотків від вартості майна. При цьому витрати,пов'язані з організацією та проведенням реалізації майна, неповинні перевищувати 5 відсотків вартості реалізації майна. У разіякщо майно реалізоване за ціною, вищою від стартової,спеціалізована організація здійснює перерахунок винагородипропорційно до збільшення ціни майна та зазначає у протоколіаукціону суму винагороди, яку покупець повинен додатково сплатити,а також рахунок спеціалізованої організації, на який необхідносплатити дані кошти. Пункт 3.1 доповнено абзацом другим згідно зНаказом Міністерства юстиції N 222/5 ( z0125-09 ) від 07.02.2009;із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства юстиціїN 2166/5 ( z1119-09 ) від 17.11.2009; в редакції НаказуМіністерства юстиції N 1758/5 ( z2017-12 ) від 29.11.2012 У разі переоцінки майна у зв'язку з його нереалізацієюпропорційно зменшується розмір винагороди спеціалізованоїорганізації. Пункт 3.1 доповнено абзацом третім згідно з НаказомМіністерства юстиції N 222/5 ( z0125-09 ) від 07.02.2009 Спеціалізована організація проводить аукціон за заявкою державного виконавця, у якій зазначається початкова ціна майна, що виставляється на аукціон. До заявки додаються: 1) копія виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження також довідка державного виконавця щодозагальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягаєстягненню за ними; 2) копія акта опису й арешту майна; 3) копії документів, що характеризують майно, та копії правовстановлювальних документів, що підтверджують право власності або право користування майном; Недотримання процедури реалізації майна веде до скасування прилюдних торгів. Таким чином, суд вважає, що протокол та акт проведення прилюдних торгів є недійсними, а отже і договір купівлі-продажу є недійсним, що повертає організатора торгів та їх переможця у первісний стан. Отже враховуючи все вищевикладене та

Outcome: approved