overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони люди різних характерів і поглядів на життя, через що між ними часто виникають суперечки та непорозуміння, вони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер і збереження сім'ї є неможливим. У судове засідання позивач не з'явився, проте подав заяву про підтримання позовних вимог з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, заперечивши з приводу надання терміну на примирення. Відповідач у судове засідання не з'явилася, проте подала заяву про визнання позову з клопотанням про розгляд справи у її відсутності. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 20 липня 2013 року сторони зареєстрували шлюб, що стверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 19 лютого 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільської міського управління юстиції, актовий запис № 1048. У судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує з приводу розірвання шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони люди різних характерів і поглядів на життя, через що між ними часто виникають суперечки та непорозуміння, вони протягом тривалого часу не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер і збереження сім'ї є неможливим. У судове засідання позивач не з'явився, проте подав заяву про підтримання позовних вимог з клопотанням про розгляд справи у його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилася, проте подала заяву про визнання позову з клопотанням про розгляд справи у її відсутності. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 17.09.2002 року сторони зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 17.09.2002 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Кременецького районного управління юстиції, актовий запис №141. Від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 12.08.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №1407. В судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує з приводу розірвання шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони люди різних характерів і поглядів на життя, через що між ними часто виникають суперечки та непорозуміння, вони протягом тривалого часу не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер і збереження сім'ї є неможливим. У судове засідання позивач не з'явився, проте подав заяву про підтримання позовних вимог з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, заперечивши з приводу надання терміну на примирення . Відповідач у судове засідання не з'явилася, проте подала заяву про визнання позову з клопотанням про розгляд справи у її відсутності. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 03.02.1998 року сторони зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим повторно 26.11.1998 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області України, актовий запис № 03. Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 30.10.1998 року Чернелево-Руською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 10. В судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує з приводу розірвання шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони люди різних характерів і поглядів на життя, через що між ними часто виникають суперечки та непорозуміння, вони протягом тривалого часу не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер і збереження сім'ї є неможливим. У судове засідання позивач не з'явився, проте подав заяву про підтримання позовних вимог з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, заперечивши з приводу надання терміну на примирення. Відповідач у судове засідання не з'явилася, проте подала заяву про визнання позову з клопотанням про розгляд справи у її відсутності. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 24.09.2015 р. сторони зареєстрували шлюб, що стверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 24.09.2015 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільської міського управління юстиції, актовий запис № 1761. У судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує з приводу розірвання шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони люди різних характерів і поглядів на життя, через що між ними часто виникають суперечки та непорозуміння, вони протягом тривалого часу не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер і збереження сім'ї є неможливим. У судове засідання позивач не з'явився, проте подав заяву про підтримання позовних вимог з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, заперечивши з приводу надання терміну на примирення. Відповідач у судове засідання не з'явилася, проте подала заяву про визнання позову з клопотанням про розгляд справи у її відсутності. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 29.08.2009 р. сторони зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], повторно виданим 13.01.2016 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 512. У судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує з приводу розірвання шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки позивач тривалий час перебуває за кордоном, через що стосунки у сторін погіршились, виникає багато непорозумінь, кожен має різні погляди на життя. А тому, протягом тривалого часу сторони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер і збереження сім'ї є неможливим. У судове засідання позивач не з'явився, проте подав заяву про підтримання позовних вимог із клопотанням про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 16.11.1993 року сторони зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] видане повторно 14.03.2017 року Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 1699. Від шлюбу дітей у сторін немає. В судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, протягом тривалого часу не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер і збереження сімї є неможливим. У судове засідання позивач не з»явився, проте подав заяву про підтримання позовних вимог з клопотанням про розгляд справи у його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявилася, проте подала заяву про визнання позову з клопотанням про розгляд справи у її відсутності. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 05.11.1994 року сторони зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія [PERSON] виданим повторно 05.02.2015 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №1592. Від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження виданим 22.05.1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міськвиконкому. В судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач з приводу розірвання шлюбу не заперечує, з огляду на засади добровільності шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, у них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, через що між ними виникають непорозуміння, припинилися шлюбні стосунки, їх шлюб носить формальний характер, примирення між ними не буде, а тому, вважає, що подальше збереження сімї неможливе. Позивач в судове засідання не зявився, однак з»явився представник позивача, який позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. У судове засідання відповідач не зявився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 09.06.2001 р., про що свідчить свідоцтво про одруження серії 1-ИД № 151601, видане (повторно) 21.12.2017 р. Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільської області, актовий запис № 587. Від даного шлюбу у народилося двоє дітей. Донька [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-ИД № 103674, видане 11.04.2002 р. видано Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис № 588. Донька [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-ИД № 031962, видане 17.08.2006 р. видано (повторно) Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис № 2003. У судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, представник позивача заперечує проти надання строку на примирення та збереження шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження сімї суперечить їх інтересам, а тому, позов слід задовольнити, а шлюб між ними розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON]про розірвання шлюбу. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, у них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, через що між ними виникають непорозуміння, припинилися шлюбні стосунки, їх шлюб носить формальний характер, примирення між ними не буде, а тому, вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе. У судове засідання з'явився позивач, який позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити, проти примирення категорично заперечує. У судове засідання відповідач не з'явилася, з невідомих суду на те причин, хоча про день та час судового засідання повідомлялася належним чином. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 30 жовтня 1993 року, про що свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER], видане 17.05.2018 року (повторно) Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 1602. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 17 травня 2018 року (повторно) Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 1087. У судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, представник позивача заперечує проти надання строку на примирення та збереження шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження сім'ї суперечить їх інтересам, а тому, позов слід задовольнити, а шлюб між ними розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, у них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, через що між ними виникають непорозуміння, припинилися шлюбні стосунки, їх шлюб носить формальний характер, примирення між ними не буде, а тому, вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе. У судове засідання з'явився позивач, який позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. У судове засідання відповідач не з'явилася, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 26.08.2003 р., про що свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER], видане 26.08.2003 р. Малоходачківською сільською радою Тернопільського району, актовий запис № 04. Від даного шлюбу у народилося двоє дітей. Син [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 16.06.2004 р. Малоходачківською сільською радою Тернопільського району, актовий запис № 05. Син [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 12.04.2006 р. Малоходачківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 07. У судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, представник позивача заперечує проти надання строку на примирення та збереження шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження сім'ї суперечить їх інтересам, а тому, позов слід задовольнити, а шлюб між ними розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved