Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святтшинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим що, 19 липня 1997 року між [PERSON], та [PERSON] було укладено шлюб, який було зареєстровано відділенням реєстрації актів громадського стану у Києво-Святошинському районі Київської області. Від цього шлюбу у сторін народились діти: [PERSON] 1998 р. н. та [PERSON] 2001 р. н. У відповідності до свідоцтв [NUMBER] від 12 січня 1999 р. та [NUMBER] від 29 серпня 2001 р. батьком записаний Відповідач. Спільне сімейне життя з Відповідачем не склалося, оскільки постійно відбувалися сварки, непорозуміння, психологічне та моральне навантаження. Відповідач до сім'ї відносився без поваги, сімейними справами не цікавився, під час декретної відпустки матеріально позивача не підтримував, не приймав участі у вихованні дітей. Позивач вимушена була була розірвати шлюб, про шо свідчить Свідоцтво про розірвання шлюбу серія [NUMBER] видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва від 30 жовтня 2007 р Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати із позивачем, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї. На даний час позивач працює в школі. Тієї суми аліментів (30% доходів), шо перераховується компанією, де працює відповідач, не вистачає на покриття первинних мінімальних потреб двох дітей, а саме:харчування, одяг, та покриття побутових потреб,навчання сина в приватній школі (вибір навчального закладу зумовлений станом фізичного та психічного здоров'я [PERSON], а також навчання в цьому закладі було рекомендовано його лікуючим лікарем неврологом); позашкільне навчання в комп'ютерній академії ШАГ [PERSON]; дорога до школи [PERSON] (школа знаходиться за межами міста, міжміський транспорт стоїть на порядок вище і учнівський квиток в ньому не діє), а також покриття транспортних витрат до комп'ютерної академії ШАГ; підготовчі курси до складання ЗНО для доньки; навчання в республіканській шашково-шаховій школі [PERSON]; транспортні витрати доньки до місць навчання; витрати на психотерапію для [PERSON];покриття медичних витрат (медичне страхування, яке має [PERSON] не покриває проблеми пов'язані з вродженою патологією нирки та невротичного характеру. Через досягнення 16-и років [PERSON] не підлягає медичному страхуванню від компанії-роботодавця їхнього батька. Але і під час дії страхового полісу так само головні проблеми ендокринного характеру у доньки страхова компанія не покривала). У зазначеному списку відсутні заняття дітей спортом, оскільки можливостей для цього позивач не має, а вони надзвичайно потрібні для здоров'я дітей та для підвищення їх самооцінки і формування вольових рис характеру. Крім того Відповідач має можливість збільшити виплати по догляду за дітьми, оскільки працює на постійній основі в престижній розвиваючій компанії ТОВ «Нокіа Сіменс Нетворкс Україна», отримує достойну конкуреспроможну заробітну плату, нещодавно одружився на дієздатній працюючій молодій жінці, обов'язків по утриманню інших осіб, крім спільних дітей, не має. Враховуючи особисту прихильність дітей до позивача та відсутність батьківського виховання зі сторони Відповідача, перехідний вік дітей, слабкий стан їх здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення для визначення розміру витрат для забезпечення належного розвитку та виховання дітей з обов'язковим залученням Відповідача, який на даний час не приймає ніякої участі в житті [PERSON] та [PERSON], виникає необхідність переглянути розмір аліментів, які підлягають оплаті за рішенням суду від 16.02.2007року. Відповідач добровільно не виявляє бажання нести витрати на лікування, що не покриваються страховим полісом, оздоровлення розвиток дітей, позивач вважала за можливе просити суд крім встановленого розміру аліментів переглянути та збільшити визначений рішенням суду розмір аліментів та встановити стягнення з відповідача вартість додаткових витрат в розмірі 1500 грн. На підставі викладеного позивач просила змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати аліменти із [PERSON] [INFO], уродженця с. Олішевка Чернігівської області, що проживає в [ADDRESS], на мою користь на утримання дитини - [PERSON], 1998 року народження, в розмірі по ? частини від усіх видів його щомісячного доходу (заробітку), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подання позовної заяви й до моменту досягнення дитиною повноліття.Змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати аліменти із [PERSON], [INFO], уродженця с. Олішевка Чернігівської області, що проживає в [ADDRESS], на мою користь на утримання дитини - [PERSON], 2001 року народження, в розмірі по ? частини від усіх видів його щомісячного доходу (заробітку), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подання позовної заяви й до моменту досягнення дитиною повноліття.Щомісячно стягувати із [PERSON], [INFO], уродженця с. Олішевка Чернігівської області, що проживає в [ADDRESS], додаткові витрати на мою користь на утримання дітей - [PERSON], 1998 року народження, та [PERSON], 2001 року народження, у твердій грошовій сумі, у розмірі 1500 гривень, починаючи стягнення з дня ухвалення рішення по даній справі і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та просив у позові відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 16 лютого 2007 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області стягнуто з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON] [INFO], та сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян починаючи з 10.11.2006 року до досягнення дітьми повноліття. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка, звертаючись до суду за захистом своїх прав, пред'явила вимоги щодо зміни розміру аліментів, визначених за рішенням суду, відносини яких регулюються ст. 192 СК України. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 1 ст. 18 «Конвенції про права дитини» держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. З наданих позивач письмових доказів вбачається, що у зв'язку із зміною її матеріального стану пов'язаного з її витратами на лікування та навчанням дітей, вона несе значні витрати на дітей, що не покриваються розміром аліментів визначених судовим рішенням від 16 лютого 2007 року. Тому, суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів та стягнути з [PERSON], (ІПН: [NUMBER]), [INFO], аліменти на користь [PERSON], на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 03.03.2015 року до досягнення дітьми повноліття. У вимогах позову щодо щомісячного стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дітей в розмірі 1 500 грн., суд відмовляє, оскільки позивачем не надано письмових доказів на підставі яких саме витрат (копій чеків, квитанцій) вона зформувала дану суму, не зазначено на розвиток яких здібностей дітей або їх лікування будуть витрачатись нею ці кошти. Тобто позивачем не наведено які саме існують особливі обставинами, в зв'язку з якими відповідач зобов'язаних брати участь у додаткових витратах на дітей, а також не обґрунтовано розмір таких додаткових витрат. Стаття 60 ЦПК України визначає що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі письмові докази по справі, враховуючи матеріальне становище сторін, стан здоров'я дітей і матеріальне становище сторін, та беручи до уваги, що батьки повинні брати участь у додаткових витратах на дитину викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати суд покладає на відповідача. Зважаючи навищенаведене,

Outcome: partial