Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у суд з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього за рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 01.08.2013 року з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття доньки Дарини - [INFO], але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов мотивує тим, що на підставі рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 01.08.2013 року він зобов'язаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] [INFO], у розмірі1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до її повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того на підставі рішення Миронівського районного суду Київської області від 31.03.2016 року позивач також зобов'язаний сплачувати на користь [PERSON] матеріальну допомогу на утримання доньки [PERSON] - [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку за умови її навчання в Державному вищому навчальному закладі «Київський національний економічний університет імені [PERSON]». Таким чином, загальний розмір аліментів, які він зобов'язаний сплачувати складає 1/2 частину всіх видів заробітку (доходу). У той же час, позивач стверджує, що його матеріальний та сімейний стан не дає можливості сплачувати аліменти у вказаному розмірі. Хоч на даний час він працює водієм санітарного транспорту в Філії КЗ КОР КОЦЕМДМК «БгСЕМД», але на його утриманні ще знаходяться батьки, які є пенсіонерами, людьми похилого віку, часто хворіють та потребують його допомоги, в тому числі і матеріальної. Враховуючи вищевикладене, позивач змушений звертається до суду. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Пояснив, що має тяжкий матеріальний стан, на його утриманні ще знаходяться батьки, які є пенсіонерами, людьми похилого віку, часто хворіють та потребують його допомоги, в тому числі і матеріальної, крім того він зобов'язаний сплачувати матеріальну допомогу на утримання доньки [PERSON] - [INFO], в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку, а тому просить зменшити розмір аліментів на утримання дочки [PERSON] [INFO] з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу). Відповідач та її представник позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що відповідач сама виховує.16-ти річну доньку, яка з кожним роком потребує додаткових витрат на виховання, а позивач ніякої участі у вихованні дитини не приймає. Разом з цим, потреби дитини на харчування, одяг, взуття, лікування, навчання лише збільшуються, у звязку з чим вважає необґрунтованою вимогу зменшити розмір аліментів. Просила в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 01.08.2013 року [PERSON] зобов'язаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] [INFO], у розмірі1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до її повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, рішенням Миронівського районного суду Київської області від 31.03.2016 року позивач також зобов'язаний сплачувати на користь [PERSON] матеріальну допомогу на утримання доньки [PERSON] - [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку (а.с.12-14). Як на підставу своїх позовних вимог про зменшення аліментів стягуваних на користь відповідачки на утримання неповнолітньої доньки Дарини, позивач посилається на погіршення його, як платника аліментів, матеріального стану, але як вбачається з матеріалів справи матеріальний стан позивача з часу винесення рішення Канівського міськрайонного суду від 01.08.2013 року навпаки покращився. Так, згідно довідки Філії КЗ КОР КОЦЕМДМК «БгСЕМД» від 19.08.2016 за вих..№ 255 [PERSON] працює в Філії КЗ КОР КОЦЕМДМК «Богуславська СЕМД» на посаді водія санітарного транспорту Миронівської «ПЕМД» з 30.09.2013 року та по даний час, згідно наказу № 35-К від 26.09.2013 року (а.с.8). Позивачем не надано суду доказів його матеріального становища на момент винесення рішення суду від 01.08.2013 року, а тому суд не має змоги визначити саме в чому змінився матеріальний стан позивача. Як на ще одну причину зменшення розміру аліментів позивач, вказує на те що він має на утриманні батьків, які є пенсіонерами, людьми похилого віку, часто хворіють та потребують його допомоги, в тому числі і матеріальної. Згідно довідки № 948 від 19.08.2016 року виданої КП «Миронівка-житло» Миронівської міської ради вбачається, що позивач проживає та зареєстрований в [INFO], разом з ним за вказаною адресою проживають його батько [PERSON], [INFO], який є інвалідом II групи, інвалідність повязана з ЧАЕС (пенсійна справа № 12.2554, дата видачі посвідчення 24.10.2003 р. (а.с.6)) та мати [PERSON], [INFO], яка знаходиться на пенсії по віку (посвідчення серії АА № 816605, пенсійна справа 12.4582 (а.с.7)), а тому враховуючи це батьки отримують відповідну пенсію по інвалідності та за віком, мають право на пільги, передбачені Законом України для пенсіонерів, відповідної категорії, і крім того, суду не надано даних про те чи виносились судові рішення про стягнення з позивача аліментів на утримання батьків. Згідно ст.192 СК України - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Матеріальний стан позивача [PERSON] з моменту стягнення з нього аліментів на користь відповідача [PERSON] на утримання дочки [PERSON] [INFO], у розмірі1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до її повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не змінився. Крім того, за змістом ст.ст.150, 180 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України - доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, а насамперед інтереси дитини, суд вважає, що розмір аліментів, стягуваних з позивача на користь відповідача на утримання доньки дочки [PERSON] [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до її повноліття, згідно рішення суду від 01.08.2013р. не є значним, та таким, що ставить в тяжке матеріальне становище позивача, а обставини, наведені ним на підставу зменшення розміру аліментів, не свідчать про необхідність зміни їх розміру в сторону зменшення, а тому суд відмовляє в позові про зменшення розміру аліментів. .

Outcome: dismissed