Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовом до [PERSON] про вселення в житлове приміщення. В своєму позові позивач просила суд вселити її у житлове приміщення квартиру [ADDRESS], стягнути судові витрати, витребувати у відповідача відповідні документи. В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 20 липня 2007 року, від якого сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка на даний час мешкає з нею. Вже більше року вони не мешкають з відповідачем однією сім'єю, оскільки стосунки протягом року значно погіршилися, спільне проживання з відповідачем стало неможливим, відповідач залишив сім'ю та мешкає окремо від них. З відповідачем зареєстровані та мешкали за адресою: [ADDRESS], в квартирі, яка була придбана ними для спільного проживання під час перебування у шлюбі. В цій квартирі вона зареєстрована та не мешкає, оскільки відповідач чинить їй перешкоди в користуванні квартирою та не впускає її з дитиною. На теперішній час вона з донькою [PERSON], [INFO], проживають у батьків, однак вона також саме право на проживання в квартирі, оскільки вона була придбана під час шлюбу. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої вимоги, викладені в позові та прохала суд вселити її у житлове приміщення квартиру [ADDRESS], стягнути судові витрати, витребувати у відповідача відповідні документи. В судовому засіданні посилалась на обставини викладені в позовній заяві. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. У своїй заяві про перегляд рішення суду відповідача зазначив, що квартира [ADDRESS] була придбана за кошти іншої особи та належить іншій особі. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] знаходились в зареєстрованому шлюбі, що вбачається зі свідоцтва про шлюб, видане 20 липня 2007 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 337. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження, видане Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 662. Судом встановлено, що сторони під час шлюбу 28.11.2011 року придбали нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], що вбачається з договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі № 2706, а також витягом про державну реєстрацію прав, видане Обласним комунальним підприємством «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» 17 січня 2012 року. Як вбачається з довідки від 11.04.2013 року позивач [PERSON] та [PERSON], а також відповідач [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS]. Посилання відповідача на те, що квартира [ADDRESS] належить іншій особі є безпідставними, оскільки рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2014 року рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 травня 2013 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору позики та іпотеки дійсним скасовано та в задоволені позову відмовлено. Окрім цього, рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2014 року при розгляді справи № 208/968/13-ц було встановлено, відповідачу предмет іпотеки, а саме квартира [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності, оскільки був придбаний в період шлюбу з [PERSON] Згідно висновку ДІМ Заводського РВ ст.лейтенанта міліції від 04.11.2013 року встановлено, що 01.11.2013 року до чергової частини Заводського РВ Дніпродзержинського МУ із заявою звернулась [PERSON], яка прохає ОВС вжити відповідних заходів до [PERSON], який перешкоджає їй доступ до квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] та забрати власні речі. Відповідно до ст.65 Житлового кодексу України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням Відповідно до вимог ч.1ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Ч.4 ст.156 Житлового Кодексу України встановлено, що до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати: судовий збір у розмірі 229 грн. 41 коп. Враховуючи викладене та

Outcome: approved