Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який було зареєстровано 11 січня 2004 року виконавчим комітетом Зноб-Новгородської селищної ради Середино-Будського району Сумської області, актовий запис № 01, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем останній час носить виключно формальний характер, тому що стосунки між ними поступово погіршились. Вищезазначені обставини привели до того, що вони не бажають продовжувати сімейно-шлюбні стосунки. На даний час їх шлюб існує лише формально, примирення з відповідачем не є можливим, що стало підставою для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, а також зазначила, що позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився і не повідомив суд про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином враховуючи вищевказану норму закону, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 січня 2004 року виконавчим комітетом Зноб-Новгородської селищної ради Середино-Будського району Сумської області, актовий запис № 01, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-БП № 078880, виданого 06 лютого 2004 року. Шлюб між сторонами вже тривалий час носить формальний характер, сторони, хоча і мешкають на даний час разом, фактично припинили шлюбно-сімейні стосунки. Примирення між ними стало неможливим, про що позивач зазначив в своїй заяві. Обмеження права на подання позову, визначені ч.2 ст.110 СК України, судом не встановлені. Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що дана сім'я розпалась остаточно, у сторін відсутні почуття взаємної любові, взаємодопомоги та підтримки, що є морально-правовою основою шлюбу, подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню, з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки суму судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 704 гривні 80 коп. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved