Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Христинівського районного суду з позовом до Христинівської міської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку, та просить визнати за нею, [PERSON] [INFO] (паспорт громадянина України серії [NUMBER] виданий 21 червня 2008 року Христинівським РВ УМВС України в Черкаській області, ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) право приватної власності на земельну ділянку площею 2,32 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництво, кадастровим номером: 7124687000:03:004:0008 та на яку мені було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №646202, який зареєстровано Христинівським районним відділом земельних ресурсів в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010779500017. Позивач в обґрунтування позовних вимог в позовній заяві зазначила, що Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом виданного Христинівською районною державною нотаріальною конторою Черкаської області 08.09.2006 та зареєстрованого в реєстрі за №2485, нею успадковано земельну ділянку площею 2,32 га, кадастровим номером: 7124687000:03:004:0008 розташовану в адміністративно-територіальних межах Угловатської сільської ради Христинівського району, цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В послідуючому 25.06.2007 на успадковану земельну ділянку, Христинівською райдержадміністрацією Черкаської області, їй було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №646202 та, який зареєстровано за №010779500017 . Однак, в у вересня 2019 року, вона виявила у своєму домоволодінні відсутність цього правовстановлюючого документа - Державного акту. Куди він подівся, їй не відомо. З приводу втрати належного їй Державного акту та необхідності вважати його недійсним, нею зробленого оголошення в районній газеті «Трибуна хлібороба» від 12.12.2019 №50 (10769). Наразі, видача таких правовстановлюючих документів, як Державні акти на право приватної власності на землю чи їх дублікатів чинним законодавством не передбачається. Разом, з цим вона має право мати на руках документ, який посвідчує право власності на належну мені земельну ділянку. На сьогоднішній день, право власності на нерухоме майно, реєструється органами Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, на підтвердження чого видається відповідний Витяг. Відповідно, вимушена звертатися до суду із цією позовною заявою за захистом своїх невизнаних та порушених прав. Відсутність у мене правовстановлюючого документа на земельну ділянку, унеможливлює в подальшому можливу реєстрацію її договору оренди, тощо. Своє прізвище [PERSON] , та на, яке видавався Державний акт, нею було змінено на [PERSON] , у зв`язку із реєстрацією шлюбу. Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області 22.02.2021 року відкрито провадження по справі. Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області 12.03.2021 року закрито підготовче судове провадження та призначити справу до розгляду. В судове засідання позивач не з`явився, проте від нього до суду надійшла заява в якій вона позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати без її участі. В судове засіданні відповідач Христинівська міська рада не з`явилась, проте від неї до канцелярії на адресу суду надійшла заява з проханням справу розглянути за відсутності їх представника, позовні вимоги [PERSON] визнають повністю, та не заперечують проти їх задоволення. Зважаючи на те, що відповідач, являючись органом місцевого самоврядування адміністративно-територіальної одиниці, а тому маючи про них найбільш достовірні відомості, позовні вимоги визнав, і таке визнання не порушує прав та інтересів третіх осіб, суд знаходить, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом виданного Христинівською районною державною нотаріальною конторою Черкаської області 08.09.2006 та зареєстрованого в реєстрі за №2485, позивачкою [PERSON] успадковано земельну ділянку площею 2,32 га, кадастровим номером: 7124687000:03:004:0008 розташовану в адміністративно-територіальних межах Угловатської сільської ради Христинівського району, цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В послідуючому 25.06.2007 на успадковану земельну ділянку, Христинівською райдержадміністрацією Черкаської області, позивачці [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №646202 та, який зареєстровано за №010779500017. Однак, в у вересня 2019 року, я виявила у своєму домоволодінні відсутність цього правовстановлюючого документа - Державного акту. Куди він подівся, їй не відомо. З приводу втрати належного їй Державного акту та необхідності вважати його недійсним, нею зробленого оголошення в районній газеті «Трибуна хлібороба» від 12.12.2019 №50 (10769). Відповідно до ст. 116 ЗК України набуття права на землю здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно ст. 80 та ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно ч.1. ч.3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю; захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом застосування інших, передбачених законом, способів. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки позивач [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 2,32 га, розташовану в адміністративно-територіальних межах Угловатської сільської ради, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництвато необхідно визнати за нею право власності на майно, що є предметом позову.

Outcome: approved