Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], в якій просить визнати недійсними свідоцтво про право на спадщину за заповітом, реєстраційне посвідчення та визнати за нею право власності на 3/5 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що в місті Теребовлі по вул.Глещавецькій,4 Тернопільської області. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав із мотивів, викладених у позові, та, обгрунтовуючи їх, зазначив, що 25 січня 1995 року померла мати позивача [PERSON]. Після смерті матері на підставі заповіту позивач успадкувала 3/6 частин жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель по вул.Глещавецькій,4 в місті Теребовлі. У зв»язку із наведеним Теребовлянським бюро технічної інвентаризації 10 квітня 1997 року [PERSON] видано реєстраційне посвідчення, згідно з яким за нею зареєстровано ? частину вказаного нерухомого майна. Відповідач [PERSON] є власником 2/5 частин жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель по вул.Глещавецькій,4 в місті Теребовлі. Інших співвласників вказаного жилого будинку із господарськими будівлями та спорудами немає. У зв»язку із наведеними обставинами та неправильним визначенням часток у вказаному спадковому майні позивач та відповідач, як співвласники зазначеного нерухомого майна, не можуть виготовити свідоцтво про право власності на земельну ділянку. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав із підстав, викладених у ньому, та не заперечує проти його задоволення, пояснивши суду про те, що через допущену помилку у визначенні часток між спадкоємцями майна, належного його матері [PERSON], він не може оформити своїх земельних прав на відповідну частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул.Глещавецькій,4 в м.Теребовлі. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є дітьми [PERSON]. [PERSON] у 1985 році стала власником цілого будинковолодіння № 4 по вул.Глещавецькій, 4 в м.Теребовлі (3/5 частин належало їй відповідно до свідоцтва про право власності, виданого Теребовлянською міською радою, та 2/5 частин належало їй відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого Теребовлянською державною нотаріальною конторою). 1 жовтня 1985 року [PERSON] подарувала [PERSON] (відповідачу у справі) 2/5 частин жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що підтверджується нотаріально посвідченим договором дарування. На підставі вказаного договору дарування Тернопільським міжміським бюро технічної інвентаризації за [PERSON] 15 жовтня 1985 року зареєстровано право власності на 2/5 частин житлового будинку з надвірними побудовами № 4 по вул.Глещавецькій в місті Теребовлі Тернопільської області. 10 березня 1993 року [PERSON] складено заповіт, яким вона заповіла належний їй на праві власності жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в м.Теребовлі по вул.Глещавецькій,4 Тернопільської області, [PERSON]. 25 січня 1995 року [PERSON] померла. Після її смерті [PERSON] одержала свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії ААЕ № 894755 від 21 березня 1997 року, посвідчене Теребовлянською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 360, відповідно до якого вона успадкувала 3/6 частин жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в м.Теребовлі по вул.Глещавецькій,4 Тернопільської області. Однак, на день смерті [PERSON] їй належало 3/5 частин жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в м.Теребовлі по вул.Глещавецькій,4 Тернопільської області. Таким чином, суд вважає, що при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21 березня 1997 року допущено помилку у визначенні частки у спадковому майні, яке належало померлій [PERSON], тобто їй належало 3/5 частин, а не 3/6 у вказаному нерухомому майні. Відповідно до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Враховуючи наведене і той факт, що на день смерті [PERSON] їй належало 3/5 частин жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в м.Теребовлі по вул.Глещавецькій,4 Тернопільської області, які вона заповіла [PERSON], суд приходить до висновку, що видане останній 21 березня 1997 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно з яким вона успадкувала 3/6 частин вказаного спадкового майна, є недійсним. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про недійсність зазначеного свідоцтва про право на спадщину за заповітом, то і реєстраційне посвідчення Теребовлянського бюро технічної інвентаризації від 10 квітня 1997 року про реєстрацію за [PERSON] ? частини жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в м.Теребовлі по вул.Глещавецькій,4 Тернопільської області, також є недійсним. Таким чином, суд вважає, що за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на 3/5 частин жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в м.Теребовлі по вул.Глещавецькій,4 Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Згідно з ст.524, 525, 527 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. Аналізуючи встановлені у судовому засіданні обставини, підтверджені доказами, визнання відповідачем позову, яке не порушує прав інших осіб, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] про визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за заповітом, реєстраційного посвідчення та визнання за нею права власності на частину житлового будинку підлягають до задоволення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved