overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що зареєстрували шлюб з відповідачем 12.08.2007 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Їх сімейне життя не склалось, причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різні погляди на життя, через що між ними часто виникають сварки та непорозуміння. Вказав, що втратив до відповідача почуття поваги та любові, вважає, що шлюб укладений між ним та відповідачем [PERSON] розпався, носить формальний характер і просить його розірвати. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі, підтвердивши обставини викладені в ній. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, на розірвання шлюбу згідна. Вказала, що їх шлюб розпався, носить формальний характер, вона втратила до позивача почуття поваги та любові. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позов доведений та обґрунтований, а тому є підстави для його задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.08.2007 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-МИ №027542 від 12.08.2007 року (а.с.5). В шлюбі у них народилась донька [PERSON], [INFO], що видно з копії свідоцтва про народження серії І-МИ №193357 від 06.12.2013 року (а.с. 6). Причиною розпаду сімї є те, що спільне життя сторін не склалось, несумісність характерів, різні погляди на життя, через що між ними часто виникають сварки та непорозуміння. Сторони втратили один до одного почуття поваги та любові, подружній стосунків не підтримують. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. На виконання вимог ст. 235 ч.8 ЦПК України та зважаючи на вибір відповідача, прізвище останньої слід залишити без змін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що зареєстрували шлюб з відповідачем 12 вересня 1999 року. Від шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які за домовленістю сторін, після розірвання шлюбу залишаться проживати з ним. Вказав, що спільне життя з відповідачем не склалось із-за різних поглядів на подружнє життя, у зв»язку з чим вони припинили сімейно-шлюбних стосунки, проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Вважає, що сім»я розпалась остаточно, миритись не бажає. Позивач в судове засідання надав заяву, в якій позовну заяву підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надала суду заяву в якій не заперечує проти задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 вересня 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від сумісного життя у них є двоє неповнолітніх дітей: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, протягом року проживають окремо. Причиною розпаду сім»ї є відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного із-за різних поглядів на подружнє життя. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сім'ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, а тому його слід розірвати. Згідно ч.1 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Як вбачається з договору між батьками про визначення місця проживання дітей та сплату на утримання дитини, який укладений сторонами 28 листопада 2014 року та посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON]., неповнолітня донька [PERSON], [INFO] та малолітній син [PERSON], [INFO] після розірвання шлюбу будуть проживати з батьком, [PERSON] Таким чином, оскільки сторонами досягнуто згоди щодо місця проживання їх дітей, суд вважає, що в цій частині позов також підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що зареєстрували шлюб з відповідачем 12 грудня 1987 року. Від шлюбу у них неповнолітніх дітей немає. Вказав, що спільне життя з відповідачем не склалось із-за постійних сварок, через те, що дружина в 2001 році виїхала за кордон, де знаходиться по даний час. З цього часу вони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. Вважає, що сім»я розпалась остаточно, миритись не бажає. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі, підтвердивши обставини викладені в ній. Відповідач в судове засідання не з'явився, надала суду заяву в якій не заперечує проти розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи, вислухавши доводи позивача, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 грудня 1987 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від сумісного життя у них неповнолітніх дітей немає. Вони з 2001 року не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо. Причиною розпаду сім»ї є відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного через постійні сварки із-за того, що відповідач виїхала за кордон, де знаходиться по даний час. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сім'ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, а тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що зареєстрували шлюб з відповідачем 13.03.1994 року. Від шлюбу мають двох дітей дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO] Їх сімейне життя не склалось, причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різні погляди на життя, через що між ними часто виникають сварки та непорозуміння. Вказала, що втратила до відповідача почуття поваги та любові, вважає, що шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] розпався, носить формальний характер і просить його розірвати. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі, підтвердивши обставини викладені в ній. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, на розірвання шлюбу згідний. Вказав, що їх шлюб розпався, носить формальний характер, він втратив до позивача почуття поваги та любові. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позов доведений та обґрунтований, а тому є підстави для його задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 13.03.1994 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-МИ №257161 від 13.03.1994 року (а.с.6). В шлюбі у них народилось двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], що видно з копій свідоцтв про народження серії І-МИ №040641 від 20.05.1997 року та серії І-МИ №193370 від 13.12.2013 року (а.с. 7-8). Причиною розпаду сімї є те, що спільне життя сторін не склалось, несумісність характерів, різні погляди на життя, через що між ними часто виникають сварки та непорозуміння. Сторони втратили один до одного почуття поваги та любові, подружній стосунків не підтримують. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. На виконання вимог ст. 235 ч.8 ЦПК України та зважаючи на вибір позивача, прізвище останньої слід залишити без змін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що зареєстрували шлюб з відповідачем 17.06.2006 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Їх сімейне життя не склалось, причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя, через що між ними часто виникають сварки та непорозуміння. Вказав, що на сьогоднішній день вони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, шлюб розпався, носить формальний характер, саме тому просить його розірвати. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі, підтвердивши обставини викладені в ньому. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, на розірвання шлюбу згідна. Вказав, що їх шлюб розпався, носить формальний характер, вона втратила до позивача почуття поваги та любові. Вони проживають окремо, після розірвання шлюбу просила залишити її прізвище без змін. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позов доведений та обґрунтований, а тому є підстави для його задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17.06.2006 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.06.2006 року (а.с. 4). В шлюбі у них народилось двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що видно з копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 06.04.2007 року та серії [NUMBER] (а.с. 6-7). Малолітні діти проживають з відповідачем та знаходяться на її утриманні. Причиною розпаду сім'ї є те, що спільне життя сторін не склалось, несумісність характерів, різні погляди на життя, через що між ними часто виникають сварки та непорозуміння. Сторони втратили один до одного почуття поваги та любові, подружніх стосунків не підтримують, протягом останнього року разом не проживають. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сім'ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім'ї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. На виконання вимог ст. 235 ч.8 ЦПК України та зважаючи на вибір відповідача, прізвище останньої слід залишити без змін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що зареєстрували шлюб з відповідачем 17 березня 2016 року. Шлюб у сторін перший. Від шлюбу дітей не має. Причиною розпаду сімї є сварки, що виникають на ґрунті різних характерів та поглядів на життя. На сьогоднішній день вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків більше одного року. Враховуючи наведені обставини, позивач вважає, що шлюб укладений між ним та відповідачем розпався, носить формальний характер і просить його розірвати. Позивач в судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив розірвати шлюб укладений між ними. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву в якій просила судове засідання провести без її участі. Зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 березня 2016 року, що стверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 7). Шлюб у сторін перший. Від шлюбу сторони дітей не мають. Причиною розпаду сімї є непорозуміння, що виникають на ґрунті різних характерів та поглядів на життя. На сьогоднішній день сторони проживають окремо протягом останнього року, не підтримують подружніх стосунків. Враховуючи відсутність у позивача та відповідача бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження сімї суперечить їх інтересам, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що зареєстрували шлюб з відповідачем 20 липня 1996 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. З грудня 2015 року вони не підтримують подружні стосунки. Вони втратили почуття кохання один до одного. Примирення та збереження сім'ї між ними неможливе. Спору про поділ спільного майна між ними не має. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надала суду клопотання про розгляд справи без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечувала після розірвання шлюбу просила залишити прізвище набуте в шлюбі «[PERSON]». Відповідно до ст. 110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 липня 1996 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу дітей не мають. З грудня 2015 року не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Причиною розладу є різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння що приводять до виникнення сварок та конфліктів. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сім'ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження сім'ї суперечить їх інтересам, а тому шлюб слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що зареєстрували шлюб з відповідачем 22.11.2010 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Їх сімейне життя не склалось, причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різні погляди на життя, через що між ними часто виникають сварки та непорозуміння. Вказав, що втратив до відповідача почуття поваги та любові, вважає, що шлюб укладений між ним та відповідачем [PERSON] розпався, носить формальний характер і просить його розірвати. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі, підтвердивши обставини викладені в ній. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, на розірвання шлюбу згідна. Вказала, що їх шлюб розпався, носить формальний характер, вона втратила до позивача почуття поваги та любові. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позов доведений та обґрунтований, а тому є підстави для його задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.11.2010 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-МИ №082119 від 28.09.2012 року (а.с.4). В шлюбі у них народилась донька [PERSON], [INFO], що видно з копії свідоцтва про народження серії 1-МИ №130073 від 22.11.2010 року (а.с. 6). Причиною розпаду сімї є те, що спільне життя сторін не склалось, несумісність характерів, різні погляди на життя, через що між ними часто виникають сварки та непорозуміння. Сторони втратили один до одного почуття поваги та любові, подружній стосунків не підтримують. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. На виконання вимог ст. 235 ч.8 ЦПК України та зважаючи на вибір відповідача, прізвище останньої слід залишити без змін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що зареєстрували шлюб з відповідачем 25.07.2010 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Останній проживає з відповідачем та знаходиться на її утриманні. Їх сімейне життя не склалось, причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя, ведення спільного господарства, через що між ними часто виникали сварки та непорозуміння. З липня 2012 року вони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують. Вказав, що втратив до відповідача почуття поваги та любові, вважає, що шлюб укладений між ним та відповідачем [PERSON] розпався, носить формальний характер і просить його розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, на розірвання шлюбу згідна. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяву позивача, заслухавши пояснення відповідача, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позов доведений та обґрунтований, а тому є підстави для його задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25.07.2010, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25 липня 2010 року (а.с.5). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.10.2012 року (а.с. 7). Малолітній [PERSON] проживає з відповідачем та знаходиться на її утриманні. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя, ведення спільного господарства, через що між сторонами часто виникали сварки та непорозуміння. З липня 2012 сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сім'ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім'ї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. На виконання вимог ст. 235 ч.8 ЦПК України та зважаючи на вибір позивача, прізвище останньої слід залишити без змін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення сімейно-шлюбних відносин і втрату взаємних почуттів з його міркувань. Ухвалою від 17.10.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. На підставі ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суддя вирішив розглянути справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не надав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ураховуючи вказані обставини та те, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суддя ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст. ст. 280-281 ЦПК України. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суддя приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 жовтня 1987 року, який був зареєстрований в Ковалівській сільській раді Полтавського району, актовий запис № 40 відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] разом з сторонами по справі. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, відновлювати які не бажають. Спір про майно між сторонами відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи те, що фактично сім`я розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, примирення між подружжям не можливе, суд вважає необхідним шлюб розірвати. Судовий збір, сплачений позивачем, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягає відшкодуванню йому за рахунок відповідача.

Outcome: approved