Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області 18.07.2017 року з позовною заявою до Мирнівської сільської ради та просила суд: -встановити факт спільного проживання однією сім'єю [PERSON], [INFO] та [PERSON], який помер [INFO] з січня 2004 року до [INFO]. -визнати за [PERSON], [INFO], право власності на земельну ділянку площею 2,77 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Мирнівської сільської ради Кілійського району Одеської області, згідно спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що [INFO] помер її вітчим [PERSON], який на день смерті проживав в [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 2,77 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Мирнівської сільської ради Кілійського району Одеської області, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 19.12.2005 року, але вказаний державний акт втрачений. На момент смерті [PERSON] позивач проживала разом з ним однією сім'єю з січня 2004 року та до моменту його смерті, доглядала за ним, провела його поховання і фактично прийняла спадщину як спадкоємець четвертої черги, оскільки інших спадкоємців 1-3 черги у [PERSON] не було. В передбачений законом строк з часу відкриття спадщини після смерті [PERSON]. в нотаріальну контору позивач не зверталась, оскільки вважала, що фактично прийняла спадщину. До нотаріуса з заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не відкривалась. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача, Мирнівської сільської ради, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, з позовними вимогами згоден у повному обсязі. Зважаючи на те, всі особи, які беруть участь у справі, не прибули в судове засідання, розгляд справи проведено за їх відсутності без фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним технічним засобом, що відповідає положенням ст. ст. 169, 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Десантненським сільбюро ЗАГС Ізмаїльського району Одеської області, запис акта про народження № 51, - [PERSON] та [PERSON], записані батьками [PERSON], [INFO] Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб 4 грудня 1986 року у Мирнівській сільській раді Кілійського району Одеської області, про що зроблено актовий запис за № 22. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «[PERSON]». Згідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб 6 травня 2000 року у Мирнівській сільській раді Кілійського району Одеської області, про що зроблено актовий запис за № 07. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «[PERSON]». Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER], виданого Мирнівською сільською радою Кілійського району Одеської області, актовий запис № 03, [PERSON], померла [INFO]. Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Мирнівської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 12, [PERSON], помер [INFO]. З довідки виданої виконавчим комітетом Мирнівської сільської ради № 500 від 07.07.2017 р. вбачається, що [PERSON], [INFO], який помер [INFO] був зареєстрований в [ADDRESS], проживав по [ADDRESS] з січня 2004 року до дня смерті. З довідки виданої виконавчим комітетом Мирнівської сільської ради № 501 від 07.07.2017 р. вбачається, що [PERSON], проводила поховання [PERSON], який помер [INFO] Відповідно акту складеного депутатом Мирнівської сільської ради від 06.07.2017 р., [PERSON] проживала сумісно з вітчимом [PERSON] та мешкали за адресою: [ADDRESS] на день його смерті [INFO] з січня 2004 р., вели сумісне господарство. [PERSON] проводила поховання свого вітчима. З копії державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 19 грудня 2005 року на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 20 грудня 2004 року № 761, вбачається, що [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 2,77 гектарів, розташовану на території Мирнівської сільської ради Кілійського району Одеської області, мас. [NUMBER], діл. [NUMBER];[NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER];[NUMBER]. З інформаційного листа приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу за вих. № 318/01-16 від 07.07.2017 року встановлено, що за відсутності можливості встановлення родинних відносин, це питання вирішується у судовому порядку. Згідно витягу зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 48330467 від 07.07.2017 р. наданого приватним нотаріусом Юрченко М.Є., відносно [PERSON], інформація у спадковому реєстрі відсутня. При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Стосовно встановлення факту проживання однією сім'єю, суд виходить з наступного: Відповідно до ст. 256 ЦПК України справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу віднесено до компетенції суду. Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Оскільки з досліджених в судовому засіданні доказів достовірно встановлено, що заявник проживала спільно зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, а саме згідно наданих доказів, з січня 2004 року до дня смерті [PERSON] та проводила його поховання, суд вважає обґрунтованою заявлену вимогу. Стосовно визнання права власності на земельну ділянку за [PERSON], суд виходить з наступного: Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що позивач, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO], фактично прийняла спадщину, позбавлена можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв'язку з чим її право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved