Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 14.05.2020 (Т. 1 а.с. 241), до відповідачів Львівської міської ради, Релігійної організації «Український католицький університет Української греко-католицької церкви», Релігійної організації «Львівська духовна семінарія Святого Духа Української греко-католицької церкви», Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради про визнання неправомірними та скасування ухвал Львівської міської ради №1504 від 28.02.2002, №1774 від 20.09.2012, №1884 від 28.02.2002 в частині вилучення та передачі у постійне користування земельної ділянки № [NUMBER] , загальною площею 8,7268 га, визнання неправомірним та скасування акту про право постійного користування земельною ділянкою від 20.11.2012 серії ЯЯ №178068, скасування запису в поземельній книзі на право постійного користування земельною ділянкою площею 5,8574 га, кадастровий номер 4610136800:03:003:0007, за релігійною організацією «Український католицький університет Української греко-католицької церкви, скасування державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою площею 8,7268, кадастровий номер 4610136800:03:003:0008, за релігійною організацію «Львівська духовна семінарія Святого Духа Української греко-католицької церкви». В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що є власником будинковолодіння [ADDRESS] згідно зі свідоцтвом про право власності на спадщину за заповітом серії АВЕ №908007 від 27.09.1999. Житловий будинок складається з двох житлових кімнат площею 34,5 кв.м., до якого також належать господарські будівлі і споруди: цегляний сарай, позначений в поверховому плані літ. Б, дерев`яні сараї, позначені в поверховому плані літ. В і Г, дерев`яна вбиральня, позначена літ. У, дерев`яна огорожа №1, колодязь, позначений літ. К. Будинок розташований на земельній ділянці площею 1200 кв.м., що надана в користування для обслуговування будинковолодіння на підставі рішення виконкому Львівської міської ради депутатів трудящих від 12.12.1964 №641. У квітні 2019 року, з метою належного оформлення права користування вищевказаною земельною ділянкою, звернувся до землевпорядної організації з проханням допомогти в оформленні земельної ділянки та виготовленні землевпорядної документації. Однак, йому було надано лише копію плану земельної ділянки та повідомлено, що вищевказана земельна ділянка знаходиться в користуванні РО «Український католицький університет УГКЦ» та РО «Львівська духовна семінарія Святого Духа УГКЦ». 25.07.2019 отримав відповідь відділу у м. Львові ГУ Держгеокадастру у Львівській області, до якої долучено державний акт про право постійного користування земельною ділянкою у [ADDRESS] , зареєстрований за №46101003000201 від 20.11.2012, та копію технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчує право на земельну ділянку для обслуговування будівель Львівської духовної семінарії Святого Духа УГКЦ. З наданих документів дізнався, що вищевказана земельна ділянка, яка надана для обслуговування його будинковолодіння на підставі рішенням виконкому Львівської міської ради депутатів трудящих від 12.12.1964 №641, увійшла в межі земельної ділянки площею 17,0 га, що надана в оренду для будівництва комплексу семінарії на [ADDRESS] . Так, 12.05.2012 Львівською міською радою надано в оренду вказану ділянку Львівській духовній семінарії Святого Духа Києво-Галицької Митрополії Греко-католицької церкви на підставі ухвали Львівської міської ради №1504 від 28.02.2002. В подальшому, ухвалою Львівської міської ради №1774 від 20.09.2012 земельну ділянку площею 5,8574 га, що входила в земельну ділянку площею 17,0 га, вилучено з користування Малої семінарії Києво-Галицької митрополії Української греко-католицької церкви та передано Українському католицькому університету УГКЦ. Також ухвалою Львівської міської ради №1884 від 14.11.2012 земельну ділянку площею 8,7268 га, що входила в земельну ділянку площею 17,0 га, вилучено з користування Малої семінарії Києво-Галицької митрополії Української греко-католицької церкви та передано Львівській духовні семінарії Святого Духа УГКЦ. 20.11.2012 Українському католицькому університету УГКЦ видано державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, площею 5,8574 га, серії ЯЯ №178068, та зареєстровано право користування в Державному земельному кадастрі. Таким чином, земельна ділянка площею 1200 кв.м., яка знаходиться під будинковолодіння позивача та мала б перебувати в його користуванні, перейшла в користування відповідачів в складі земельних ділянок площею 8,7268 га та 5,8574 га на підставі вищевказаних рішень Львівської міської ради. Таким чином, позивач позбавлений можливості отримати документи на користування земельною ділянкою під його житловим будинком та право отримати її у власність для обслуговування будинковолодіння, а у випадку необхідності не зможе відчужити житловий будинок. Вказав, що є користувачем земельної ділянки, на якій розташоване успадковане ним нерухоме майно та частина земельної ділянки, що необхідна для його обслуговування, оскільки успадкована ним нерухомість є невід`ємною від зазначеної земельної ділянки. Окрім цього, згідно з інформацією державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку за відповідачем, за відповідачем РО «Український католицький університет УГКЦ» зареєстровано право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером 4610136800:03:003:0007, за відповідачем РО «Львівська духовна семінарія Святого Духа УГКЦ» зареєстровано право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером 4610136800:03:003:0008. Водночас, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за відповідачем РО «Український католицький університет УГКЦ» речове право на право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером 4610136800:03:003:0007 не зареєстроване. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, надала пояснення, аналогічні змісту такого та відповідей на відзиви, інших пояснень (Т.1 а.с. 124-127, Т. 2 а.с. 20-21, 211-217), відповідно до яких безоплатна передача земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, відповідно до ст. 121 Земельного кодексу України, не є тотожним з переходом права на земельну ділянку у разі набуття права на житловий будинок, будівлю або споруду, що передбачено ст. 120 Земельного кодексу України. Вказані правові норми передбачають різні процедури в частині набуття у власність земельних ділянок, відтак, встановлені норми щодо площі земельних ділянок, передбачені у ст. 121 Земельного кодексу України не поширюються на правовідносини, що виникають при застосуванні ст. 120 цього кодексу. При застосуванні положень ст. 120 Земельного кодексу України у поєднанні з нормою ст. 125 Земельного кодексу України необхідно виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Враховуючи принцип слідування землі за будівлею, позивач є власником будинку та відповідно земельної ділянки, оскільки будинок фактично займає частину земельної ділянки, а інша частина необхідна для безпосереднього обслуговування житлового будинку. Вважає, що позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав у межах строку позовної давності, оскільки дізнався про таке порушення лише у квітні 2019 року. Ведення з позивачем переговорів щодо відчуження будинку не може свідчити про обізнаність позивача щодо порушення його прав на земельну ділянку, оскільки предмет розмови полягає не в питанні щодо законного власника земельної ділянки, а щодо відчуження нерухомого майна. Як видно з плану земельної ділянки, межові знаки не були встановлені безпосередньо на земельній ділянці позивача, встановлення таких поблизу інших земельних ділянок могло і не сформувати у позивача думку про те, що порушуються саме його права. Доводи Львівської міської ради про те, що позивач мав можливість дізнатись про його порушене право із веб-сайту, де публікуються проекти ухвал, не можуть братись до уваги, оскільки відповідач не має обов`язку відстежувати такі веб-сайти та шукати з поміж численних ухвал та інших документів ті ухвали, що можуть порушити його право. Додатково зазначила, що покликання відповідачів на те, що останні у встановленому законом порядку набули у користування земельну ділянку, що належала позивачу, також є неправильним, оскільки Львівська міська рада не була власником земельної ділянки, а відтак не була уповноважена розпоряджатися такою на власний розсуд. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи №437/20 від 28.05.2020, земельна ділянка на [ADDRESS] , відповідно до конфігурації кадастрового плану, виготовленого ТОВ «Землевпорядний центр «Наділ», розташована в межах земельних ділянок з кадастровими номерами 4610136800:03:003:0007, площею 5,8574, та 4610136800:03:003:0008, площею 8,7268 га. Вказаний факт додатково підтверджує, що права позивача порушені, оскільки його земельна ділянка розподілена між відповідачами. Відомості та інформація, що викладені у такому висновку, надають можливість оцінити ряд технічних питань, які вказують на те, що права позивача є порушеними. Окрім цього просила суд врахувати висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного суду, перелік яких наведено у заяві від 16.12.2020 (Т. 2 а.с. 211-217). Вказала, що разом з об`єктом нерухомого майна до позивача, на підставі ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 ЦК України, перейшло право користування земельною ділянкою під таким та частиною земельної ділянки, необхідною для його обслуговування. Оскільки [PERSON] ,\~спадкоємцем якої\~є позивач,\~з 1958\~року користувалася\~земельною ділянкою\~під будинком,\~тому відповідно\~до вимог\~ст.\~120\~Земельного кодексу\~України (в\~редакції чинній\~на момент\~виникнення спірних\~правовідносин)\~позивач має\~право на\~земельну ділянку,\~що знаходиться\~під будинком.\~Згідно з\~висновком комісії\~виконкому Львівської\~міської ради\~за [PERSON] \~зареєстровано право\~користування земельною\~ділянкою [ADDRESS] на\~підставі рішення\~Львівського міськвиконкому\~№821\~від 30.07.1958.\~Приймаючи оскаржувані\~ухвали №1504\~від 28.02.2002,\~№1774\~від 20.09.2012\~та №1884\~від 14.11.2012не було перевірено, чи вільна земельна ділянка від забудови. За таких обставин вищевказані ухвали не можуть вважатись законними і підлягають скасуванню, як і держаний акт на право постійного користування земельною ділянкою на [ADDRESS] , серії ЯЯ №178068. Позивач користується спірною земельною ділянкою на підставі рішення виконкому Львівської міської ради депутатів трудящих від 12.12.1964 №641, таке рішення не скасовано, земельну ділянку у встановленому законом порядку в користувача вилучено не було, підстави передбачені статтями 140, 141 Земельного кодексу України для припинення права власності чи користуванні відсутні. Право користування земельною ділянкою не втрачене, в зберігається до його належного переоформлення. Оскільки законодавство, чинне на час прийняття рішення №641 від 12.12.1964, не визначало моменту, з якого особа набувала прав землекористування, то право користування земельною ділянкою виникло на підставі рішення виконкому Львівської міської ради депутатів трудящих від 12.12.1964 №641. Як Земельний кодекс 1970 р., так і Земельний кодекс 1990 р., серед підстав припинення права користування земельними ділянками не передбачали неоформлення або непереоформлення раніше наданих прав. Просила суд позов задовольнити. Представник відповідача Львівської міської ради Кузь І.І. в судовому засіданні позов не визнала з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву (Т.1 а.с. 129-136). Зазначила, що після прийняття позивачем нерухомого майна у спадщину 27.09.1999, на виконання вимог статей 23, 30 Земельного кодексу України, останній не звертався до Львівської міської ради з метою приватизації земельної ділянки на [ADDRESS] , чи належного оформлення за ним землекористування. Ухвалою Львівської міської ради від 24.06.1999 №268 «Про погодження місця розташування комплексу семінарії на [ADDRESS] та надання Львівській Духовній Семінарії Києво-Галицької Митрополії УГКЦ дозволу на збір матеріалів попереднього погодження по відведенню земельної ділянки під будівництво» міською радою погоджено місце розташування і надано дозвіл на збір матеріалів попереднього погодження щодо відведення в постійне користування земельної ділянки міськземфонду, орієнтовною площею 10 га, на [ADDRESS] для будівництва комплексу семінарії. Ухвалою Львівської міської ради від 12.10.2000 №808 внесено зміни в п. 1 ухвали від 24.06.1999 №268, а саме те, що замість 10 га необхідно читати 17 га. В матеріалах попереднього погодження для виготовлення проекту відведення земельної ділянки Львівській духовній Семінарії Києво-Галицької Митрополії УГКЦ для будівництва комплексу семінарії у м. Львові на вул. Хуторівка, виданих Львівським міським центром державного земельного кадастру, наявний висновок Львівського міського управління земельних ресурсів від 23.11.2000 №1639/1628, відповідно до якого вказане управління попередньо погоджує вибір земельної ділянки для згаданих цілей, площею 17 га, за рахунок земель міста, які не надані у власність або користування. Вибір земельної ділянки погоджується з відповідними обмеженнями та сервітутами, визначеними Головним управління архітектури і містобудування. У висновку Головного правління архітектури і містобудування на погодження вибору земельної ділянки від 08.08.2000 №1610/1596 зазначено, що Головне управління архітектури і містобудування погоджує Львівській духовній семінарії Києво-Галицької Митрополії УГКЦ вибір земельної ділянки для надання в постійне користування під розміщення комплексу семінарії на [ADDRESS] за рахунок земель запасу міста Львова, орієнтовною площею 15,15 га. Відповідно до висновку від 21.05.2001 №04-14/142 Львівське обласне управління земельних ресурсів,

Outcome: dismissed