Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ПрАТ «СК «Лафорт» страхового відшкодування. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 24.09.2012 року по Броварському проспекту в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Міцубісі Лансер», державний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] та автомобіля «Міцубісі Карізма», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який належить позивачу [PERSON] Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.10.2012 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні ДТП. Відповідно до проведеного розрахунку вартості відновлювального ремонту транспортного засобу позивача «Міцубісі Карізма», державний номер [NUMBER], сума відновлювального ремонту транспортного засобу становить 24490, 92 грн. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ «СК «Лафорт». 14.12.2012 року позивач звернувся до страхової компанії із заявою про виплату відповідної суми страхового платежу в рахунок відшкодування завданої шкоди з боку [PERSON], однак відповідач до цього часу не виплатив позивачу вказану суму грошових коштів в розмірі 24490, 92 грн. В зв'язку із даними обставинами позивач [PERSON] просив стягнути з відповідача ПрАТ «СК «Лафорт» суму невідшкодованої матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП в розмірі 24490, 92 грн., суму пені за прострочення виплати страхової суми у розмірі 2160, 01 грн., інфляційні витрати та 3 % річних за прострочення виплати страхового відшкодування, а також сплачену суму судового збору. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки на час розгляду справи не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглядати дану справу у відсутності представника відповідача, ухваливши по справі за згодою позивача, відповідно до ст. ст. 224-226 ЦПК України, заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25 жовтня 2012 року по Броварському проспекту в м. Києві водій [PERSON], керуючи автомобілем «Міцубісі Лансер», державний номер [NUMBER] не дотримався безпечної дистанції внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Міцубісі Карізма», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], власником якого являється позивач [PERSON] Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.10.2012 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні ДТП, відповідно до ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Міцубісі Карізма», державний номер [NUMBER], що належить позивачу [PERSON] Як було встановлено судом, цивільно-правову відповідальність [PERSON] на момент виникнення ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Лафорт» за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ7768204. Відповідно до Розрахунку № 19360/00014021 від 10.12.2012 року, який було складено експертами ТОВ «НІКО Україна», що належить до сервісної мережі пунктів технічного обслуговування та гарантійного ремонту «Міцубісі», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Міцубісі Карізма», державний номер [NUMBER] становить 24490, 92 грн. (а.с. 11-12). Як повідомив в судовому засіданні позивач, при проведенні оцінки пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу, яке відбувалося у приміщенні ТОВ «НІКО-Україна», був присутній експерт, який являється представником ПрАТ «СК «Лафорт». 14.12.2012 року позивач [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Лафорт» із відповідною заявою щодо виплати йому відповідної суми на відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка згідно проведеного Розрахунку вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу становила 24490, 92 грн. Однак відповідач ПрАТ «СК «Лафорт» не виплатив позивачу вказану суму грошових коштів. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно положень ст. 22 даного Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ПрАТ «СК «Лафорт» на користь позивача [PERSON] суму страхової виплати в рахунок відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, в розмірі 24490, 92 грн. Відповідно до п.5 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, страховиком сплачується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє у період прострочення. 14.12.2012 року позивач звернувся до відповідача ПрАТ «СК «Лафорт» із заявою про виплату страхового відшкодування, однак відповідач, в порушення вищезазначених вимог Закону, станом на 18.12.2013 року не виплатив позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 24490, 92 грн., а тому в судовому засіданні позивач просив стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати суми страхового відшкодування за період з 05.03.2013 року до 01.11.2013 року, яка відповідно становить 2160, 01 грн. Таким чином, враховуючи вимоги п. 5 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача пеню у розмірі 2160, 01 грн. У зв'язку з простроченням виплати страхового відшкодування позивач також просив стягнути з відповідача суму 3% річних та інфляційні втрати. Стаття 625 ч.2 ЦК України передбачає що, боржник який прострочив виконання зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором чи законом. Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було надано розрахунок суми 3 % річних та інфляційних втрат та не було вказано, за який період часу та яку суму грошових коштів позивач просить стягнути з відповідача на відшкодування завданої шкоди. Тому, враховуючи положення ст. 11 ЦПК України, згідно якої суд розглядає цивільну справу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційні витрати за прострочення виплати страхового відшкодування. На підставі викладеного,

Outcome: partial