Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 08.09.1991 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у Шманьківській с/[PERSON] районну Тернопільської області, актовий запис №11. Від цього шлюбу у подружжя неповнолітніх дітей немає. Сімейні стосунки між ними не склалися, подальше спільне проживання стало неможливим, оскільки вони не знаходять взаєморозуміння, за останні два роки часто виникають конфлікти, сварки, що емоційно їх виснажує. Перестали розуміти один одного, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Миритись з відповідачем не бажає. Останніх три місяці разом не проживають. Він зустрів іншу жінку, з якою має намір будувати сімейні стосунки. В подальшому даний шлюб зберігати не доцільно. Позивач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, стосовно примирення з відповідачем заперечує. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи без її участі. Щодо надання сторонам строку для примирення заперечує. На підставі вимог ст.ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 08 вересня 1991 року у Шманьківській с/Раді Чортківського р-ну Тернопільської обл., актовий запис № 11, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ИД №268535, повторно виданого 30 червня 1993 року Шманьківською с/[PERSON] р-ну Тернопільської обл.(а.с.3). Спільне життя між сторонами не склалося, шлюбні відносини не підтримують, шлюб існує формально і зберігати його неможливо. Як вбачається із змісту поданих заяв, сторони заперечують щодо надання їм строку для примирення. Відповідно до ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнала позов у повному обсязі, обставини в справі сторонами визнаються та не потребують доказуванню і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов»язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищезазначеного суд рахує за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] сплачений ним судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved