Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований між ним та відповідачем 09.06.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис № 271. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що подружні відносини фактично припинені з серпня 2015 року, причиною стало різниця характерів, відсутність взаємопорозуміння та довіри, різні погляди на шлюб та сім'ю. Зазначає, що спільне господарство не ведеться, сумісне проживання припинено, спір про майно подружжя відсутній, Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем. Не заперечує щодо проживання дитини після розірвання шлюбу з відповідачем. Збереження шлюбу суперечить його інтересам, тому він звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання також не з'явилася, надала заяву в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого повторно 17.02.2016 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09.06.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 271 (а.с. 15) Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.02.2016 р., виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку, від шлюбу є малолітня дитина - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем (а.с. 10) Спір про майно подружжя відсутній. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. У чинність ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved