Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду, вказала в позовній заяві, що вона і [PERSON] проживали разом однією сім'єю, без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство з розподілом зобов'язань як чоловік та дружина, у період з 1996 року по день смерті [PERSON], по [INFO]. Разом вони проживали у житловому будинку, який належав [PERSON] на праві власності, який розташований за адресою [ADDRESS]. Право власності за [PERSON] на будинок зареєстровано відповідно до договору дарування від 15.03.2001 р. , реєстраційне свідоцтво від 09.04.2001 р. Та обставина, що вони вели спільне господарство і були пов'язані спільним побутом, підтверджується тим, що вони здійснювали спільні покупки для будинку. Так в період спільного проживання вони придбали обігрівний газовий апарат, пральну машинку « Digital», водообігрівач « EcooSTARGAS», також факт спільного проживання підтверджується фотографіями. Також цей факт підтверджується квитанціями про оплату за користування комунальними платежами. Раніше [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі, від якого у нього є дочка - [PERSON] Після смерті [PERSON] його дочка є одним зі спадкоємців першої черги за законом. Являючись цивільної дружиною на теперішній час покійного [PERSON], вона здійснила його поховання, про що свідчать договір - замовлення про проведення поховання, накладна від 30.09.2012 р., свідоцтво про поховання. У зв'язку з тим, що її чоловік був інвалідом праці і йому був виданий Фондом соціального страхування він нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань автомобіль за рахунок коштів Фонду, після смерті [PERSON], вона являючись його цивільною дружиною, особисто передала вказаний автомобіль Фонду і автомобіль був у неї прийнятий, про що складено акт прийму - передачі автомобіля від 08.10.2012 р. [INFO], в період спільного проживання з цивільним чоловіком [PERSON] у них народився син [PERSON].. Оскільки при народженні дитини їх с [PERSON] шлюб не було зареєстровано, запис про батька дитини була проведена відповідно до ст. 135 Сімейного Кодексу України, тобто за прізвищем і громадянством матері а ім'я, по батькові батька були записані за вказівкою матері. Зі свідоцтва про народження їх сина видно, що [INFO] народився [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис в Книзі реєстрації народжень за № 21 у Стахановському відділ РАГС і батьком дитини вказаний [PERSON]. За життя її цивільний чоловік [PERSON] визнавав себе батьком їх сина [PERSON]. Вони разом проживали, вели спільне господарство, разом займалися вихованням їх сина. Цю обставини підтверджують сімейні фотографії, медична документація на дитину, в якій батьком сина зазначено [PERSON], а також вказана адреса виклику лікаря додому - адреса їх проживання з [PERSON] Встановлення факту батьківства [PERSON] по відношенню до [PERSON] необхідно для прийняття спадщини їх сином після смерті батька - померлого [PERSON]. Позивач [PERSON] просить суд встановити факт батьківства [PERSON], померлого [INFO] по відношенню до [PERSON], [INFO]. Внести зміни до актового запису про народження [PERSON], складену Відділом реєстрації актів громадянського стану Стахановського міського управління юстиції Луганської області від 13.01.2005 за № 21, записавши батьком дитини [PERSON], громадянина України і змінити прізвище дитини в свідоцтві про його народження, з « [PERSON]» на « [PERSON]». В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в повному обсязі підтримали позовні вимоги. Допитана в якості свідка позивач [PERSON] підтвердила обставини, викладені в позовній заяві, вказала, що [PERSON] випивав, вона могла отримувати допомогу як мати одиначка. Кілька місяців перед смертю [PERSON] вони проживали окремо, внаслідок надмірного вживання ним алкоголю, дитина не хотіла приходити до дому. Але вона не припиняла спілкуватися з ним, готувала, прибирала, знайшла його в день смерті, поховала. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнає в повному обсязі, в запереченнях вказала, що їй відомо, що її батько у 1996 році і наступні роки проживав у [ADDRESS]. Вказаний факт підтверджується договором дарування частки житлового будинку від 15.03.2001 року. В договорі вказано, що [PERSON] проживає в [ADDRESS]. Її батьки розірвали шлюб у 2001 році. Їй також відомо, що на час смерті батька, він не проживав з [PERSON] Також позивач в грудні 2012 року зверталася з заявою до Стахановської міліції. Під час перевірки [PERSON] пояснила, що на час смерті [PERSON] вона з ним не проживала. Це також можуть підтвердити і свідки. Гроші на поховання батька давала його тітка [PERSON]. Її батько ніколи не висловлював бажання бути записаним батьком дитини [PERSON] Син [PERSON] , [PERSON] народився [INFO]. Її батько [PERSON] помер [INFO], тобто через 8 років після народження дитини. Якби її батько визнавав себе батьком дитини і бажав цього визнання, за 8 років йому нічого б не заважало визнати себе батьком цієї дитини і оформити вказаний факт документально. Представник [PERSON] , [PERSON] позовні вимоги не визнає в повному обсязі Представник служби у справах дітей Стахановської міської ради надав заяву про розгляд справи у його відсутності , позовні вимоги підтримуються. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Стахановського міського управління юстиції у Луганській області просить справу розглядати без участі представника. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він знайомий [PERSON], знає її ще до життя з [PERSON]. Вона з [PERSON] проживали разом, у них народився [PERSON]., виховували разом, робили ремонт в будинку. [PERSON] називав [PERSON] сином, наглядав за ним як батько, купив йому велосипед. Мали спільний бюджет. Проживали як чоловік та дружина. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] знає близько 10 років, вони друзі, кума. Вона жила з [PERSON] , мали спільний бюджет, народився син [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона сусідка по провулку Насосному. [PERSON] жила з [PERSON] з 2000 року, потім народився [PERSON]. [PERSON] господарка. Майже кожен день бачила [PERSON], він дуже любив сина [PERSON], казав «все залишу синулі.». Свідок [PERSON], в судовому засіданні вказала, що її двоюрідна сестра [PERSON] жила з [PERSON], спочатку на квартирі, яку винаймали, потім по [ADDRESS]. Очікували сина, робили ремонт. [PERSON] пишався сином, грався з ним, доглядав у дворі, ходив за продуктами. Не зареєстрували дитину, оскільки з заявами потрібно було звертатися вдвох. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказав, що він знайомий [PERSON], він в останній час випивав і з [PERSON] не проживав. З приводу сина розмови не було, сином не називав, називав [PERSON]. Свідок [PERSON] в судову засіданні вказала, що за нову сім'ю [PERSON] вони не розмовляли. Останні два роки жив один, чула що народився син. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказав, що він працює судово - медичним експертом у Стахановському відділенні Луганського бюро судово - медичних експертиз. 29.09.2012 року на судово - медичне дослідження направлено труп [PERSON] 01.10.2012 року в усній та письмовій формі надійшла заява від цивільної дружини померлого [PERSON], вона повідомила, що в подальшому, з допомогою адвоката буде встановлювати батьківство її дитини та померлого з допомогою ДНК експертизи та суду.. Тому, відповідно наказу № 6 , затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 17 січня 1995 р., а саме п.п. 1.1, 1.4, які дозволяють йому , як судово - медичному експерту вилучати частини трупу, органів, тканин та якщо в процесі виконання судово - медичної експертизи виявлені об'єкти, що за своїм характером можуть стати речовими доказами і предметом окремої судово - медичної експертизи, їх треба описати і передати особі, в даному випадку він видав направлення до Луганського обласного бюро судово - медичних експертиз до архіву під розписку, враховував час, щоб уникнути ексгумації і звернення [PERSON], відібрав кров трупа [PERSON] і направив її до архіву ЛОБ СМЄ. На руки , зразки крові померлого [PERSON] нікому не видавалися, ці зразки направлені до архіву. Вислухавши сторони, свідків, розглянувши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено наступне. [PERSON] помер 29 вересня 2012 року. За життя [PERSON] на праві власності, належав будинок, який розташований за адресою [ADDRESS]. Право власності за [PERSON] на будинок зареєстровано відповідно до договору дарування від 15.03.2001 р. , реєстраційне свідоцтво від 09.04.2001 р. Раніше [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі, від якого у нього є дочка - [PERSON], на теперішній час [PERSON] Після смерті [PERSON] його дочка є одним зі спадкоємців першої черги за законом. Поховання [PERSON] здійснювала [PERSON], про що свідчать договір - замовлення про проведення поховання, накладна від 30.09.2012 р., свідоцтво про поховання. У зв'язку з тим, що [PERSON] був інвалідом праці і йому був виданий Фондом соціального страхування він нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань автомобіль за рахунок коштів Фонду, після смерті [PERSON], [PERSON] особисто передала вказаний автомобіль Фонду і автомобіль був у неї прийнятий, про що складено акт прийму - передачі автомобіля від 08.10.2012 р. [INFO], в період їх , як стверджує [PERSON], спільного проживання з цивільним чоловіком [PERSON] у них народився син [PERSON].. Оскільки при народженні дитини їх с [PERSON] шлюб не було зареєстровано, запис про батька дитини було проведено відповідно до ст. 135 Сімейного Кодексу України, тобто за прізвищем і громадянством матері а ім'я, по батькові батька були записані за вказівкою матері. Зі свідоцтва про народження дитини видно, що [INFO] народився [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис в Книзі реєстрації народжень за № 21 у Стахановському відділ РАГС і батьком дитини вказаний [PERSON]. В медичній документації на дитину, батьком дитини зазначено [PERSON], а також вказана адреса виклику лікаря додому - адреса проживання [PERSON] Встановлення факту батьківства [PERSON] по відношенню до [PERSON] необхідно позивачеві для прийняття спадщини після смерті батька - померлого [PERSON]. Як свідчить відповідь Стахановської нотаріальної контори від 27.06.2013 року за № 823/01-30 за наявними архівними даними, та згідно витягу зі Спадкового реєстру 31.10.2012 року з заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON], що мешкав за адресою [ADDRESS], звернулася його дочка [PERSON]. Свідоцтво про право на спадщину з дня смерті по теперішній час нікому не видавалося. Відповідно до ч. 1 ст. 57 Цивільного процесуального Кодексу України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку , встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до відповіді Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи від 10.06.2014 року № 701 відповідно до Правил проведення судово-медичної експертизи ( досліджень) трупів у бюро судово-медичної експертизи, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року, судово-медичний експерт Стахановського міського відділення ЛОБ СМЕ [PERSON], мав право проводити вилучення крові для подальшого проведення спеціальних лабораторних методів дослідження (судово-імунологічне) з подальшим внесенням цих даних до протокольної частини акту та оцінкою отриманих даних. Проте, під час проведення судово-медичної експертизи у відношенні [PERSON] з боку судово-медичного експерта Стахановського міського відділення ЛОБ СМЕ [PERSON] допущенні порушення вимог « Правил проведення судово-медичної експертизи ( досліджень ) трупів у бюро судово - медичної експертизи» , затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року, а саме - не повідомлення особи, що призначила експертизу про нові обставини у справі та отримання від неї вказівок щодо подальших дій судно-медичного експерта, неналежне направлення об'єкта на дослідження. Відповідно до висновку експертів Донецького обласного бюро судово - медичної експертизи відділення судово - медичної імунології № 3667 від 10 лютого 2014 року судово - медичної експертизи з використанням молекулярно - генетичного аналізу крові - вірогідність батьківства померлого громадянина [PERSON] відносно дитини [PERSON], народженої гр. - кою [PERSON] 18 грудня 2004 року, складає 99,98%, що за даними К. Hummel, відповідає формулюванню « батьківство практично доведено». На думку суду, виявлені з боку судово-медичного експерта Стахановського міського відділення ЛОБ СМЕ [PERSON] порушення не можуть свідчити про те, що висновки судово - медичної експертизи є неналежними та недопустимими доказами. Оскільки з допиту судово - медичного експерта Стахановського міського відділення ЛОБ СМЕ [PERSON] встановлено, що він має право проводити вилучення крові для подальшого проведення спеціальних лабораторних методів дослідження, що ним і було зроблено. Кров він відібрав саме у трупа [PERSON] самостійно жодних досліджень не проводив, зразки відправив до Луганського обласного бюро судово-медичних експертиз. Звідки згодом ці зразки були витребувані і доправлені до експертної установи працівником Стахановського міського суду, на підставі відповідного доручення. Відповідно до ч. 2 ст. 128 Сімейного Кодексу України підставою для визнання батьківства є будь - які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. З відповідними позовами може звертатися в тому числі і мати дитини. На підставі ч. 1 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебуває у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Згідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи в тому числі належать і витрати на правовому допомогу, витрати на проведення судових експертиз тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума в розмірі 4529 грн. вартість судової медичної експертизи, що підтверджується відповідною квитанцією, сума в розмірі 452,25 грн. витрачена на заправку автомобілю для поїздки до експертної установи, що підтверджується фіскальним чеком., сума 222 грн. сплачена як судовий збір. Що стосується суми в розмірі 4000 грн. на оплату послуг спеціаліста в галузі права, суд враховував наступне. Відповідно до Закону України « Про граничний розмір компенсації і витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», ст. 1 розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Загальний час роботи адвокат склав 10 годин 50 хвилин, відповідно акту прийому - передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 15 квітня 2014 року. Враховуючи витрачений час та діюче законодавство, стягненню підлягає сума 4000, як просить позивач.

Outcome: approved