Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Харківського районного суду Харківської області із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 06 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шахтарську реєстраційної служби Шахтарського міськрайнного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис 238. Позовні вимоги мотивуючи тим, що відповідач має малолітню доньку - [PERSON] , [INFO], батьком якої зазначений позивач. Дитина проживає з відповідачем та після розірвання шлюбу також залишиться проживати з нею. З 2014 року сторони фактично припинили шлюбні відносини та разом не проживають. Позивач вважає, що сімя розпалась з підстав несумісності характеру, вони мають різні погляди на життя, не можуть знайти спільну мову, у звязку з чим між ними виникають сварки та скандали. Спільне господарство не ведуть, подальше проживання і збереження шлюбу не можливо. Суперечок про розподіл майна, що є спільною власністю між ними відсутні. Враховуючи викладене позивач звернувся з даним позовом до суду. На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 27 березня 2019 року позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Сторони в підготовче засідання не зявились. Позивач [PERSON]\~ надав до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити в його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач - [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справу у її відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти них, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище набуте під час реєстрації шлюбу «Райляну». В звязку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 06 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шахтарську реєстраційної служби Шахтарського міськрайнного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис 238, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії І НО № 329717, видане 06 вересня 2013 року. В звязку з реєстрацією шлюбу дошлюбне прізвище позивача «Білик» змінено на «Райляну». Від вказаного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І ВЛ № 488787 видане 16 листопада 2017 року. Відповідач позов визнала повністю. Відповідно до\~статті 51 Конституції України,\~статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статі 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Судом встановлено та з матеріалів даної справи вбачається, що сторони продовжувати шлюбні відносини не бажають, відповідач стверджує у заяві, що шлюбні відносини між ними припинені з 2014 року, сім'я існує формально, відповідач не заперечує, що після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з матірю, відповідач позов визнала, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що потягне за собою неприпустиме порушення права одного з подружжя або обох на вільний вибір. У відповідності із положеннями частини другої статті 112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, згідно чинного законодавства, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, а також те, що з матеріалів справи спору між сторонами щодо майна, місця проживання дитини не вбачається, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України. Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, наполягання сторін на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Крім того, відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, таким чином прохання відповідача про те, щоб після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем набутим під час реєстрації шлюбу «Райляну» є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Згідно частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною третьою статті 115\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved