Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на той факт, що вона з 01.03.2012 року по [INFO] проживала разом із [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу за адресою [ADDRESS] , вони мали спільний побут, мали взаємні права та обов`язки, що проявлялося у витраченні спільних коштів на продукти харчування, ліки, комунальні послуги, ремонт будинку, купівлю майна для спільного користування, взаємному піклуванні, кожного року у весняно-літній період часу займалися вирощуванням овочів та фруктів на дачній ділянці [ADDRESS] Просить встановити факт постійного проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, між нею та [PERSON] , який помер [INFO] , з 01.03.2012 року по [INFO] , за адресою: [ADDRESS] та визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 30,50 кв.м. житловою площею 16,11 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, а саме квартиру [ADDRESS] , загальною площею 30,50 кв.м. житловою площею 16,11 кв.м., що належала на праві власності померлому під час його життя згідно свідоцтва про право власності на житло від 30.06.1998 року за № [NUMBER], вона є єдиним спадкоємцем за законом після померлого, інші спадкоємці відсутні, при зверненні до нотаріальних органів для прийняття спадщини та оформлення свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] їй було відмовлено з мотивів відсутності документів, які підтверджують родинні зв`язки з померлим та відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно, що позбавило нотаріуса законного права для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з чим порушується її право на спадкування після [PERSON] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.12.2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.01.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач та її представник вимоги позивача підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не надав, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв, клопотань чи пояснень до суду не надала. Заслухавши пояснення позивача та її представника, покази свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 30.06.1998 року за [NUMBER], виданого згідно розпорядження № 34 від 30.06.1998 року ВАТ «Компанія «Дніпро», квартира [ADDRESS] загальною площею 30,50 кв.м., житловою площею 16,11 кв.м., належала на праві приватної власності [PERSON] під час його життя. Згідно з довідкою комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради від 05.04.2019 року за № 194 право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 22.12.1986 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано, про що зроблений актовий запис №265. Відповідно до записів у членській книжці садовода 20.02.2012 року [PERSON] прийнята членом садівничого товариства «Іскра» та у складі її сім`ї зазначено [PERSON] . Квитанціями до прибуткових касових ордерів за період часу з березня 2012 року лютий 2018 року підтверджується оплата членських внесків до садівничого товариства «Іскра» [PERSON] та [PERSON] . У відомості нарахування членських внесків садівничого товариства [ADDRESS] зазначено користувачів земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до акту про встановлення спільного проживання від 08.04.2019 року [PERSON] проживала на своїй дачі, яка розташована на 1 ряді 118 місце в м. Каховка СТ «Іскра» разом із [PERSON] однією сім`єю та вели спільне господарство у весняно-літній (дачний) період з 2012 року по 2018 рік. Згідно з актом від 03.04.2019 року, посвідченого головою квартального комітету, з березня 2012 року по лютий 2018 року за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , проживав без реєстрації з [PERSON] , та вів з нею спільне господарство. Відповідно до листа Херсонської централізованої бібліотечної системи згідно карток реєстрації користувачів за 2012-2017 роки, читач [PERSON] , [INFO] користувався бібліотекою-філією № З Херсонської ЦБС з 03.04.2012 року по 11.10.2017 року, місце його проживання та телефон зазначені: [ADDRESS] , тел.26-18-28. Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 000228886871 від 18.05.2019 року, [PERSON] помер [INFO] , про що зроблений актовий запис №376 від 09.03.2018 року Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Голодюк О.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] за законом, яка складається із квартири [ADDRESS] . Листами приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Голодюк О.М. від 27.03.2019 року вих. № 229/01-16 та від 17.01.2019 року за № 27/01-16 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки спадкоємицею не подано документів, що підтверджують родинні стосунки чи інші відносини зі спадкодавцем (або заповіт) для прийняття спадщини, відповідного рішення суду про проживання однією сім`єю зі спадкодавцем більше п`ять років також не надано, та у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно, спадкову справу не заведено. Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивача та її представника, показами свідків [PERSON] та [PERSON] , матеріалами справи та ніким не заперечуються. Відповідно до вимог ст.ст. 81, 82 ЦПК України, сторони зобов`язані надати докази та довести ті обставини, які обґрунтовують їх вимоги і заперечення та мають значення для справи, крім тих, які визнаються сторонами, є загальновідомими та встановлені рішенням суду. За правилами, встановленими статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В силу ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як встановлено в судовому засідання, з пояснень позивача та її представника, показів свідків [PERSON] й [PERSON] та матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] проживала разом із [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як чоловік та дружина за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 01.03.2012 року по день його смерті [INFO] , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, мали взаємні права та обов`язки, витрачали спільні кошти на продукти харчування, ліки, комунальні послуги, ремонт житлового будинку, купівлю майна для спільного користування, взаємно піклувались один за одним, кожного року у весняно-літній період часу займалися вирощуванням овочів та фруктів на дачній ділянці [ADDRESS] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, а саме квартиру [ADDRESS] , загальною площею 30,50 кв.м. житловою площею 16,11 кв.м., що належала на праві власності померлому під час його життя згідно свідоцтва про право власності на житло від 30.06.1998 року за № [NUMBER], позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після померлого, тітка померлого [PERSON] спадщину у передбаченому законом порядку не прийняла, інші спадкоємці відсутні, при зверненні до нотаріальних органів для прийняття спадщини та оформлення свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] позивачу [PERSON] було відмовлено з мотивів відсутності документів, які підтверджують родинні зв`язки з померлим та оскільки спадкодавцем було втрачено оригінал свідоцтва про право власності на житло від 30.06.1998 року за № [NUMBER] належної йому на праві власності квартири [ADDRESS] , загальною площею 30,50 кв.м. житловою площею 16,11 кв.м., що унеможливлює в подальшому отримати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану квартиру. Згідно п. 5 ч. 1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до положень ч.2 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Справи про спадкування за законом вирішуються судом на основі правил глави 86 ЦК України. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Спільне проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини є визначальним для тих осіб, які не відносяться до спадкоємців першої, другої та третьої черги. Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогостаттею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/о/4-13 від 16.05.2013 року міститься роз`яснення, зокрема, при встановленні судами факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до дня смерті (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати положення ст. 3 Сімейного кодексу України, відповідно до якої сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, а також те, що сім`я створюється на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності Цивільного кодексу України (п.21 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року). Згідно п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім' єю. Відповідно до п.23 цієї постанови якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1264 ЦК України особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини мають право за законом на спадкування в четвертій черзі. Згідно ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право (ч. 1 та 2 ст.16 Цивільного кодексу України). Згідно ст. 321 ЦК Україн6и право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 392 ЦУ України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності зі ст.182 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Як передбачено ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За таких обставин, вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено факт її спільного проживання із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , в період часу з 01.03.2012 року по день його смерті [INFO] однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] , ведення ними спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, та що після його смерті вона фактично прийняла спадщину, що є підставою для визнання за позивачем права власності на спірне майно в порядку спадкування за законом, так як інших спадкоємців крім неї немає, та іншої можливості оформити своє право на спадкування позивач не має, оскільки спадкодавцем під час життя ним було втрачено оригінал правовстановлюючого документу, який підтверджує його право власності на спадкове майно, а саме квартиру [ADDRESS] , загальною площею 30,50 кв.м. житловою площею 16,11 кв.м, однак ця обставина не свідчить, що померлий за життя не набув права власності на спірне майно.

Outcome: approved