Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», третя особа Первинна профспілкова організація Незалежної профспілки гірників України ВАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», про визнання незаконним наказу про дисциплінарне стягнення та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтуванні своїх позовних вимог посилався на те, що з 14.03.2006 року він перебуває у трудових відносинах з ВАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» (даний час ПАТ), куди його було прийнято на роботу на посаду електромонтера 6-го розряду колесопрокатного цеху. Установчими зборами, що відбулися 19.06.2012 року, на ВАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» було створено первинну профспілкову організацію Незалежної профспілки гірників України ВАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» (ППО НПГУ ВАТ «Інтерпайп НТЗ»), де позивача було обрано головою цієї профспілкової організації, про що письмово було повідомлено відповідача. 30.08.2013 року позивач, як голова ППО НПГУ ВАТ «Інтерпайп НТЗ», проводив навчання профспілкового активу Незалежних гірників м. Дніпропетровська, про що письмово було повідомлено відповідача листом від 29.08.2013 року №1338. Ч.6 ст.41 Закону України «Про профспілки, їх права та гарантії діяльності» передбачено, що на час профспілкового навчання працівникам, обраним до складу виборних профспілкових органів підприємства, установи, організації, надається додаткова відпустка тривалістю 6 календарних днів із збереженням середньої заробітної плати за рахунок роботодавця. П.9.1 Колективного договору ПАТ «Інтерпайп НТЗ» передбачено, що правління гарантує надання незвільненим членам виборних профспілкових органів часу, необхідного для виконання громадських обов'язків, із збереженням середнього заробітку згідно з чинним законодавством; членам профспілок, у випадках навчання в системі профспілок тимчасове звільнення з роботи із збереженням середнього заробітку. Незважаючи на це, наказом директора по персоналу Клименко Н.С. від 10.10.2013 року за №1375 [PERSON] було оголошено догану та позбавлено 100% премії за підсумками вересня 2013 року, за скоєний 30.08.2013 року прогул. В порушення ч.2 ст.252 КЗпП України та ч.2 ст.41 Закону України «Про профспілки, їх права та гарантії діяльності», притягнення позивача, як члена профспілкової організації, відбулося без попередньої згоди виборного органу, членом якої він є. Окрім цього, відповідачем порушено строк притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності, оскільки Наказом від 11.10.2013 року на нього накладено дисциплінарне стягнення за правопорушення, яке, наче б то, відбулося 30.08.2013 року. З посиланням на дані обставини позивач просив суд визнати незаконними дії відповідача щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності та визнати незаконним і скасувати Наказ №1375 від 10.10.2013 року. Також позивач зазначає, що неправомірними діями відповідача йому завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, понесених ним у зв'язку з підривом авторитету первинної профспілкової організації та зменшенням поваги до нього, як керівника, через порушення відповідачем законодавства про профспілки. Окрім цього, через позбавлення премії він змушений був шукати додаткові кошти для організації свого життя та пошуку додаткових джерел прибутку для забезпечення існування своєї сім'ї. З посиланням на дані обставини позивач просив стягнути з відповідача на його користь 10 000,00 грн. моральної шкоди. У судовому засіданні позивач свій позов підтримав та просив його задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача проти позову заперечувала, посилаючись на те, що [PERSON] дійсно надав вранці 30.08.2013 року заяву про надання йому на цей день відпустки, однак такі заяви необхідно надавати за декілька днів, оскільки через виробничу необхідність підприємству необхідно вирішити питання щодо заміни працівника на робочому місці. Окрім цього, після подання такої заяви позивач не дочекався видання наказу про його відпустку та належного документального оформлення, і самовільно покинув робоче місце. В листі була зазначена зовсім інша профспілка, членом якої [PERSON] не являється. Позивачу неодноразово направлялися запити стосовно підтвердження його участі у даному заході для належного оформлення відпустки, однак листом від 12.09.2013 року він повідомив, що заняття проводилося безпосередньо ним самим, не надавши підтверджуючих цьому доказів. Начальником ЕРЦ витребувалися від позивача пояснення з приводу самовільного залишення ним робочого місця 30.08.2013 року, однак такі вимоги також були ним проігноровані. До профспілкової організації з приводу надання згоди про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності, як члена профспілки, відповідач не звертався, оскільки головою цієї профспілкової організації є сам позивач і він ніколи не надав би такої згоди. Також представник зазначила, що відповідачем не пропущено строк притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності, оскільки з 15.09.2013 року по 30.09.2013 року він перебував у черговій відпустці. Представник третьої особи позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Вислухавши пояснення позивача, представників відповідача та третьої особи, суд вважає позовні вимоги таким, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 14.03.2006 року перебуває у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», куди його згідно з наказом №107 від 14.03.2006 року було прийнято на роботу на посаду електромонтера 6-го розряду колесопрокатного цеху. Наказом №151 від 01.02.2007 року він був переведений в енергоремонтний цех електромонтером по ремонту та обслуговуванню електрообладнання бригади по експлуатації та ремонту програмованих комплексів SIEMENS дільниць гарячого прокату колес, кілець та бандажів КПЦ 6 розряду, що підтверджується записом у його трудовій книжці (а.с.5, 6). Установчими зборами, що відбулися 19.06.2012 року, на ВАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» було створено первинну профспілкову організацію Незалежної профспілки гірників України ВАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» (ППО НПГУ ВАТ «Інтерпайп НТЗ»), де позивача було обрано головою цієї профспілкової організації, про що письмово було повідомлено відповідача (а.с.7). Згідно з повідомленням Дніпропетровського міського управління юстиції дана профспілкова організація на підставі ст.16 Закону України «Про профспілки, їх права та гарантії діяльності» та Статуту, набула статусу юридичної особи та внесена до Реєстру об'єднань громадян за №291 від 03.08.2012 року (а.с. 11). Вранці 30.08.2013 року [PERSON] надав до приймальні Голови правління ПАТ «Інтерпайп НТЗ» листа за вих.№1338 від 29 квітня 2013 року про надання йому згідно з п.9.1 Колдоговору, ст.248 КЗпП України та ст.41 Закону України «Про профспілки, їх права та гарантії діяльності», з проханням надати голові ППО НПГУ ВАТ «Інтерпайп НТЗ» [PERSON] додаткову відпустку для участі в навчанні голів ППО ПМГУ м.Дніпропетровська, яке відбудеться 30.08.2013 року (а.с. 9). В цей день позивач не працював. Наказом директора по персоналу Клименко Н.С. від 10.10.2013 року за №1375 [PERSON] було оголошено догану та позбавлено 100% премії за підсумками вересня 2013 року, за скоєний 30.08.2013 року прогул. Відповідно до ч.6 ст.41 Закону України «Про профспілки, їх права та гарантії діяльності» на час профспілкового навчання працівникам, обраним до складу виборних профспілкових органів підприємства, установи, організації, надається додаткова відпустка тривалістю 6 календарних днів із збереженням середньої заробітної плати за рахунок роботодавця. П.9.1 Колективного договору ПАТ «Інтерпайп НТЗ» також передбачено, що правління гарантує надання незвільненим членам виборних профспілкових органів часу, необхідного для виконання громадських обов'язків, із збереженням середнього заробітку згідно з чинним законодавством; членам профспілок, у випадках навчання в системі профспілок тимчасове звільнення з роботи із збереженням середнього заробітку. Ч.2 ст.252 КЗпП України передбачено, що зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є. Дана вимога відображена і в ч.2 ст.41 Закону України «Про профспілки, їх права та гарантії діяльності». Відповідно до ч.1ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці. Судом встановлено, що при винесенні наказу за №1375 від 11.10.2013 року ПАТ «Інтерпайп НТЗ» не звертався до ППО НПГУ ВАТ «Інтерпайп НТЗ», членом якої є [PERSON], для отримання попередньої згоди виборного профспілкового органу. Посилання представника відповідача на відсутність сенсу звернення до ППО НПГУ ВАТ «Інтерпайп НТЗ» з приводу надання згоди на притягнення [PERSON], який є головою даної профспілкової організації, є надуманими, оскільки чинним законодавством не передбачено умов, які б виключали необхідність отримання попередньої згоди виборного профспілкового органу у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності голови цієї профспілкової організації. Окрім цього, [PERSON] подав заяву про надання йому відпустки згідно з ч.6 ст.41 Закону України «Про профспілки, їх права та гарантії діяльності» та ст.252 КЗпП України, які передбачають його право на додаткову відпустку без подальшого підтвердження її використання, наприклад: де та ким проводилися навчання, на яку тему та в який саме час тощо. Як вбачається з тексту оскаржуваного наказу за №1375 від 11.10.2013 року, відповідачем надана оцінка листу [PERSON], в якому він, як голова ППО НПГУ ВАТ «Інтерпайп НТЗ» просив надати йому додаткову відпустку, та у зв'язку з невизнанням цього листа документом позивачу були направлені запити від 06.09.2013 р., 12.09.2013 р. та 13.09.2013 р. з проханням надати запрошення на навчання та підтвердження його участі в даному заході для правильного документального оформлення відпустки. Оскільки пояснення [PERSON] не надав, про що складені акти від 11.09.2013р. та 01.10.2013 р., тому відповідачем зроблено висновок, що позивач скоїв прогул, тому даним наказом йому оголошено догану та позбавлено премії. Суд вважає неправомірними дії позивача стосовно неналежного розгляду заяви [PERSON], як голови ППО НПГУ ВАТ «Інтерпайп НТЗ», про надання йому додаткової відпустки згідно з ч.7 ст.252 КЗпП України, якою передбачено право позивача на додаткову відпустку тривалістю 6 календарних днів на час профспілкового навчання, із збереженням середнього заробітку за рахунок власника або уповноваженого ним органа. Зі змісту даної статті не вбачається будь-яких умов, за яких така відпустка повинна бути надана, та не зазначено які саме підтвердження повинні бути надані працівником, обраним до складу виборчих профспілкових органів. Окрім цього, у разі працівникові за основним місцем роботи оплачуваної відпустки, діючим законодавством не передбачено подальшого підтвердження її використання. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наказ ВАТ «Інтерпайп НТЗ» за №1375 від 11.10.2013 року про порушення [PERSON] трудової дисципліни є незаконним та підлягає скасуванню. На думку суду, не підлягають задоволенню позовні вимоги стосовно визнання незаконними дій адміністрації, оскільки дії відповідача в частині винесення оскаржуваного наказу суд розцінює як неправомірні через надання неналежної оцінки листу [PERSON] та оформлення відпустки, однак діючим законодавством передбачено право на притягнення працівників до адміністративної відповідальності за прогули та позбавлення премій. Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок її відшкодування 500 гривень, оскільки через неправомірне притягнення голови ППО НПГУ ВАТ «Інтерпайп НТЗ» до дисциплінарної відповідальності підривається авторитет усієї громадської організації. Окрім цього, вищевказаним наказом позивача було позбавлено премії, на ці гроші він та його сім'я могла розраховувати при вирішенні своїх матеріально-побутових проблем, оздоровлення, лікування тощо, однак факт неотримання премії також призвів до моральних переживань. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» підлягає стягненню 243 гривні 60 копійок судового збору на користь держави.

Outcome: partial