Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в інтересах [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі по 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи тим, що з 18.06.1994 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають спільну дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка на даний час навчається на 1-му курсі Житомирського агротехнічного коледжу, відповідач добровільно матеріальної допомоги дочці не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що позов визнає частково та має змогу сплачувати аліментну плату на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] в сумі по 400 грн. щомісячно до повноліття дитини, оскільки на даний час ніде офіційно не працює, проживає у цивільному шлюбі з іншою жінкою, від якого спільних дітей не має. Вислухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до довідки № 1106 від 27.11.2014 року, виданої [PERSON] про те, що вона дійсно навчається на І-му курсі Житомирського агротехнічного коледжу на контрактній основі, денній формі навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2017 року. Згідно з довідкою № 481 від 15.12.2014 року, виданою [PERSON] виконавчим комітетом Кривотинської сільської ради Ємільчинського району, на її утриманні дійсно знаходяться діти - син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. [PERSON] - відповідач по справі, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення нею повноліття. В силу ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно роз'яснень Пленуму ВСУ України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Оскільки відповідач не надав суду доказів, що він добровільно надає матеріальну допомогу дочці, тому суд вважає обгрунтованими вимоги позивача про стягнення аліментів. При визначенні розміру стягуваних аліментів суд приймає до уваги, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум станом на 18.12.2014 року на дитину віком від 6-ти до 18-ти років становить 1373 грн. на місяць. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] особистого доходу не має, навчається у навчальному закладі на денній формі навчання, яке потребує постійних затрат. При визначенні розміру аліментної плати суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших утриманців, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 182 СК України. Оскільки [PERSON] має задовільний стан здоров'я, інших утриманців, крім дочки [PERSON], не має, є повнолітнім, працездатним чоловіком, а позивач повністю утримує дитину, але всупереч вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не довела необхідний розмір аліментів у розмірі 1000 грн., суд вважає за доцільне позов задовольнити частково у розмірі 800 грн. Відповідач на даний час офіційно ніде не працює, проживає у цивільному шлюбі, довідку про стан здоров'я суду не надав. Визначаючи вказаний розмір аліментів, суд опирався на положення закону про прожитковий мінімум для дитини до вісімнадцяти років. З наведеного вбачається, що позовні вимоги, заявлені позивачем, підлягають задоволенню частково, оскільки [PERSON] потребує матеріальної допомоги, а батько - відповідач по справі, може надавати їй допомогу, тому суд,

Outcome: partial