Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з відповідачкою 27 жовтня 2017 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На теперішній час шлюб виявився невдалим через взаємне непорозуміння, різний характер та різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини припинені з квітня 2019 року. Вважає, що шлюб розпався остаточно, на примирення не згоден. Позивач до судового засідання не з`явився, надавши заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю. Крім того вказав, між ними спір щодо місця проживання дитини та майновий спір відсутні. Наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідачка до судового засідання також не з`явилась, надавши заяву з проханням провести розгляд справи без її присутності. Проти розірвання шлюбу не заперечує, прізвище після розірвання шлюбу бажає залишити без змін, заперечує проти надання судом строку для примирення. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд занаявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого 27 жовтня 2017 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 380. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27 квітня 2018 року Лівобережним районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народився [INFO] , де батьками записані: [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 272. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст. 110 СК України один із членів подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачкою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим, тому він підлягає розірванню. Зокрема, у позовній заяві позивач не просив стягнути з відповідачки [PERSON] судовий збір, сплачений при зверненні до суду, тому суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат. На підставі наведеного,

Outcome: approved