Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просив: усунути відповідача [PERSON] від права спадкування за законом після батька - [PERSON], померлого [INFO]; визнати за [PERSON] право на спадщину в порядку спадкування за заповітом та законом після померлого чоловіка - [PERSON] на 1\\2 частину квартири [ADDRESS]; визнати за ним право на спадщину після померлої матері - [PERSON], яка померла [INFO]. на 1\\2 частину спірної квартири; стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 4645,50 грн.. В обґрунтування свого позову [PERSON] зазначив, що [INFO]. в один день померли: вітчим - [PERSON] та його мати - [PERSON], які були одружені з листопада 1984р.. Спільних дітей від шлюбу вони не мали, але від першого шлюбу у померлого [PERSON] є донька - відповідач по справі. [PERSON] ще при житті дуже піклувався про свою доньку, але з виходом на пенсію матеріальний стан померлого погіршився, а у період з 2010р. по 2012р. і стан його здоров*я дуже погіршився, він перестав виходити з дому, мало рухався. В літку 2013р. [PERSON] впав з ліжка та злам шийку стегна, що остаточно зробило його безпораднім та таким, що потребував постійного стороннього догляду. Позивач також вказав, що весь тягар догляду за важко хворим [PERSON] взяли: він, його сім*я та нині покійна мати - [PERSON]. Відповідач [PERSON] ніякої ні матеріальної ні моральної допомоги не надавала хворому батьку, але мала таку можливість. Крім того, відповідач [PERSON], на думку позивача, усвідомлювала, що покійний [PERSON] потребував її догляду та допомоги, але не вчинила жодних дій, спрямованих на задоволення життєвих потреб [PERSON]. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та вказав, що 24.08.2014р. померлий [PERSON] склав заповіт на користь дружини, яка померла з ним в один день, яким фактично усунув свою доньку - відповідача [PERSON] від спадкування. Також, позивач вказав, що відповідач категорично відмовлялась приймати участь у витратах на поховання батька, тому він водночас поховав і вітчима і матір за власні кошти. Представник позивача також підтримала заявлені позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та вказала, що її батько за час життя не потребував сторонньої необхідної допомоги або догляду. Померла [PERSON]- друга жінка її батька не бажала, щоб вона спілкувалась з ним, перешкоджала у спілкуванні. До моменту смерті її батько отримував пенсію, та мав можливість придбати продукти харчування, ліки. Крім того, відповідач зазначила, що турбувалась про свого батька, відвідувала його у лікарні, оскільки там їй ніхто не заважав. Після смерті батька вона приїхала до позивача, але останній не віддав їй документі, а лише запропонував надати гроші на поховання, яких вона не мала. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, їх представників, свідків, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. Ще при житті, [PERSON] залишив заповіт, згідно з яким на випадок його смерті належну йому частку квартири [ADDRESS] заповідав дружині - [PERSON]. [PERSON] померла в один день з [PERSON] - [INFO].. Згідно ст.ст. 1261, 1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Спадкоємцем першої черги майна померлого [PERSON] залишились донька померлого - відповідач [PERSON]. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини згідно до вимог ст. 1270 ЦК України. Користуючись своїм правом як спадкоємиця за законом у встановлений шестимісячний строк до нотаріальної контори звернулась з письмовою заявою про прийняття спадщини дочка померлого - [PERSON]. Також, до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернувся позивач [PERSON]. Не погоджуючись з цим, [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про усунення її від спадщини. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом. Якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, суд при вирішенні такої справи повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечувати умови свого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Матеріали справи свідчать про те, що померлий [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], де мешкав по 27.08.2013р., а з 27.08.2013р. його було госпіталізовано до «ХОСПИС» ХКМБ №17 де він і помер. Позивач та відповідач по справі проживали окремо від померлого [PERSON]. Також, в судовому засіданні встановлено, що померлий [PERSON] отримував пенсію. Цей факт не заперечувався позивачем по справі в судовому засіданні. Виходячи з викладеного вище, померлий [PERSON] не був такою особою, яка потребувала матеріальної допомоги, та яку б бажав одержати від доньки [PERSON]. Згідно відомостей про стан здоров'я померлого [PERSON], які викладені у медичній документації, останній хворів на рак щитовидної залози, а також злам шийки стегна. Щодо пояснень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] стосовно ненадання відповідачем матеріальної та моральної допомоги померлому [PERSON], то вони не свідчать про її ухилення від обов'язку надання допомоги батькові. Будь-яких письмових доказів того, що померлий [PERSON] при житті звертався до доньки за допомогою, від якої остання ухилялася, матеріали справи не містять. Суд не приймає до уваги посилання позивача та його представника на той факт, що померлий склав при житті заповіт, який на сьогоднішній день не скасовано, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України якщо протягом однієї доби померли особи, які могли б спадкувати одна після одної, спадщина відкривається одночасно і окремо щодо кожної із них. Таким чином, позивач [PERSON] не є спадкоємцем за законом після померлого [PERSON], оскільки померла [PERSON] також не була спадкоємицею після померлого в один день чоловіка [PERSON]. З урахуванням наведеного суд вважає, що позивач не надав доказів, у розумінні ч. 5 ст. 1224 ЦК України та відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, що [PERSON] ухилялась від надання допомоги померлому [PERSON]. Оскільки суд відмовляє у позові стосовно усунення від спадкування, тому не підлягають задоволенню і інші вимоги позивача.

Outcome: dismissed