Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачів і третьої особи. В обґрунтування позову зазначає, що за життя його баба [PERSON] - мати його померлого батька [PERSON] - працювала у сільському господарстві і отримала право власності на земельну ділянку та на її ім`я було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ЧН № 034068 від 20.03.2001 року, кадастровий номер 7425382700:02:001:0579, як члену колишнього КСП «Перемога» в с. Понори Талалаївського району. [INFO] [PERSON] померла. Позивач, як єдиний спадкоємець за законом, прийняв спадщину, подавши до нотаріальної контори заяву. Під час перевірки документів, необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме - на земельну ділянку з кадастровим номером 7425382700:02:001:0579 у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20.10.2020 року в розділі про власника з невідомих причин значиться власником даної ділянки Талалаївська РДА, що не відповідає відомостям, зазначеним у Державному акті на право приватної власності на землю серії ІV-ЧН № 034068 від 20.03.2001 року. Внести зміни не можливо, оскільки державний реєстратор надав витяг з бази даних. Можливостей внести зміни в державний реєстр немає за виключенням визнання права власності на земельну ділянку в судовому порядку, а тому державний нотаріус повідомив позивача про необхідність звернення до суду. Тому позивач [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 3,15 га, кадастровий номер 7425382700:02:001:0579 на території Понорівського старостинського округу Талалаївської селищної ради в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , що належала їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЧН № 034068 від 20.03.2001 року. Ухвалою від 13 січня 2021 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначене підготовче судове засідання на 28 січня 2021 року. Ухвалою підготовчого судового засідання від 28 січня 2021 року було проведено підготовчі дії до розгляду справи, задоволено клопотання позивача про витребування доказів та призначено судовий розгляд справи на 10.00 год. 25 лютого 2021 року, про що учасники справи повідомлені належним чином. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Представник відповідача - Талалаївської селищної ради - в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи без участі представника селищної ради, позовні вимоги визнають. Представник третьої особи - відділу у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області - в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надали заяву про розгляд справи без участі представника, у вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Представник відповідача - Талалаївської РДА - в судове засідання не з`явився, хоча були повідомлені належним чином, в матеріалах справи є поштова розписка про вручення представнику відповідача судового виклику, тому розгляд справи проведено без участі представника Талалаївської РДА на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Позивач [PERSON] подавав клопотання разом з позовною заявою та стосувались витребування доказів у порядку ст. 84 ЦПК України, а саме - із відділу в Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області відомості про вартість спадкової земельної ділянки та із нотаріальної контори відомості про коло спадкоємців після смерті [PERSON] . Зазначені клопотання були розглянуті на підготовчому судовому засіданні та задоволені в повному обсязі. Більше ніяких заяв чи клопотань від інших учасників справи не надходило. Інших процесуальних дій - забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення чи поновлення провадження - в ході розгляду справи не було. Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, які підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, наданими учасниками справи на підтвердження своїх вимог та заперечень щодо позову, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Так, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] в віці 87 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.13). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , в графі «Мати» зазначено - [PERSON] (російською мовою) (а.с.12). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] у віці 45 років (а.с.11). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , в графі «Батько» зазначено [PERSON] (а.с.10). Факт наявності у спадкодавця [PERSON] спадкового майна підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЧН № 034068 від 20.03.2001 року, згідно з яким [PERSON] передається у власність земельна ділянка площею 3,15 га в межах згідно з планом на території Понорівської сільської ради. Із позначення на даному державному акті вбачається, що даній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 7425382700:02:001:0579 (а.с.14-14 зв.) Згідно копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером 7425382700:02:001:0579 вбачається, що 27.09.2009 року Талалаївським районним відділом ЧРФ ДП «Центр ДЗК» проведена державна реєстрація даної земельної ділянки, 08.11.2018 року зареєстроване право власності за Талалаївської РДА (а.с.15-16). Згідно інформаційної довідки в.о. завідувача Талалаївської ДНК від 13.11.2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером 7425382700:02:001:0579, що належала спадкодавцю згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЧН № 034068 від 20.03.2001 року, оскільки інформація щодо власника з витягу з Державного земельного кадастр у щодо даної земельної ділянки не співпадає з даними Державного акту (а.с.9). Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа і спадкоємцем є [PERSON] , що підтверджується повідомленням Талалаївської ДНК від 03.02.2021 року та копією спадкової справи (а.с.45-63). Згідно інформаційної довідки відділу у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області від 11.02.2021 року вартість земельної ділянки, що належала [PERSON] згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЧН № 034068 від 20.03.2001 року на день її смерті становила 13 927, 42 грн (а.с.64) Після встановлення зазначених обставин, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне. Спадкодавець [PERSON] померла у 2001 році, її син - батько позивача [PERSON] помер у 1984 році, тобто під час дії ЦК УРСР, положення якого необхідно застосовувати до даних правовідносин. Статтею 524 УК УРСР передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки вона не змінене заповітом. Стаття 529 ЦК УРСР встановлює, що до першої черги спадкоємців за законом відносяться в рівних частках діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є внуком спадкодавця [PERSON] його батько помер ще до смерті своєї матері, тому до позивача. Як спадкоємця за законом, переходять всі права, що належали його померлій бабі, оскільки на даний час інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом не встановлено, що підтверджується матеріалами справи. Крім того, при вирішенні позову судом застосовуються положення Цивільного Кодексу УРСР 1963 року. Системний аналіз положень Розділ V11 «Спадкове право» ЦК УРСР в редакції 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 524 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Отже, спадкоємством вважається перехід майна померлого (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) у порядку, передбаченому статтями 529-535 ЦК УРСР. Згідно положень ст. 530 ЦК УРСР позивач є спадкоємицею першої черги після смерті своєї баби, згідно положень цивільного законодавства, який діяв на момент її відкриття. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. В частині другій статті 16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Оскільки помилково було проведено державну реєстрацію належної спадкодавцю земельної ділянки, і відомості про таку реєстрацію містяться в Державному земельному кадастрі, і та обставина, що Законом України «Про Державний земельний кадастр» не передбачено можливості скасування державної реєстрації земельної ділянки безпосередньо за рішенням суду, дана обставина порушує спадкове право позивача. Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. В судовому засіданні встановлено, що спадкодавцем [PERSON] за життя було належним чином оформлено право власності на земельну ділянку, після її смерті у 2001 році зазначене право до цього часу не перейшло до спадкоємців, тому за встановлених вище обставин, діючи у відповідності до положень ст. 13 ЦПК України з урахуванням вимог ст. 16 ЦК України, та положень статей 152 та 153 ЗК України, суд приходить до висновку про захист порушеного права позивача, як спадкоємця, та про задоволення позову [PERSON] в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved