Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою за [PERSON], в якому просить розірвати шлюб укладений між ними та зареєстрований 16.11.2013 р. у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. В обгрунтування поданого позову покликається на те, що 16 листопада 2013 року був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №2971. 12 травня 2014 року від спільного подружнього життя у сторін по справі народився син, [PERSON]. Позивач зазначає, що відповідач тривалий час разом із сином проживає у Вінницькій області. Їх спілкування відбувається лише в телефонному режимі. Спільних інтересів крім тих, що стосуються сина, у подружжя немає. Шлюб існує лише формально. Спільне господарство не ведеться. Подружні відносини сторони не підтримують. Шлюб існує лише формально. Спорів з приводу майна немає. Позивач в судове засідання не зявився, оскільки 08.05.2018 р. подав заяву, в якій просив суд проводити розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав повністю та просив такі задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася. Належним чином була повідомлена про час, дату та місце проведення судового засідання, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою про отримання 18.05.2018 р. рекомендованого поштового відправлення за місцем проживання. Крім цього, відповідачу надсилались судові повістки по місцю реєстрації, однак конверти повернулись до суду за закінченням термінів зберігання. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що 16 листопада 2013 року [PERSON] та [PERSON] (прізвище до одруження Мусійчук) [PERSON] зареєстрували шлюб у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що складено відповідний актовий запис за №2971, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ №340241/а.с.5/. У шлюбі в [PERSON] та [PERSON] народився син, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-СГ №417706 /а.с.8/. Як вбачається зі змісту позовної заяви, спільне життя позивача з відповідачем не склалося з причин відсутності взаєморозуміння між ними, сторони тривалий час проживають окремо. Спільного господарства не ведуть. Подружні відносини сторони не підтримують, спільних інтересів не мають, тому відновлення шлюбних відносин є неможливим. Як розяснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Отже, наведені обставини приводять суд до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між сторонами неможливі, сім'я розпалась остаточно та шлюб існує формально. Проаналізувавши вищенаведене та те, що сторони подружніх відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, майнових та будь яких інших спорів між позивачем та відповідачем не має, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити. Крім того, у відповідності до ст.141 ЦПК України, у звязку із задоволенням позовних вимог, на відповідача слід покласти документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved