Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів за договорами позики від 03.11.2016 року та 18.11.2016 року в розмірі 105200 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.11.2016 року та 18.11.2016 року між позивачем та відповідачем укладено Договори позики строком на один місяць кожен, відповідно до умов яких відповідач отримав грошові кошти в сумі 5200 гривень та 100 000 гривень відповідно. Відповідно до умов Договору, позика є безпроцентною. На підтвердження отримання в борг грошових коштів, відповідачем було надано позивачу розписки з зазначенням про отримання коштів та про зобов`язання повернути зазначені кошти у визначений строк. Однак, на момент звернення до суду відповідач не виконав свої зобов`язання та не повернув отримані в борг грошові кошти. З огляду на викладене, позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача суму боргу за вищезазначеними договорами позики в розмірі 110 592 гривень 23 копійки, з яких 105 200 гривень - основний борг, 663 гривні 23 копійки - три відсотки річних від простроченої суми станом на 04.03.2017 року, 4732 гривні - пеня за несвоєчасне виконання боржником прийнятих на себе зобов`язань. 11.10.2019 року на підставі ухвали Голосіївського районного суду м. Києва відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 27.11.2019 року на підставі ухвали Голосіївського районного суду міста Києва підготовче провадження у справі було закрите та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні на 09.04.2020 року. В ході судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором позики. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся судом за місцем реєстрації у спосіб, передбачений ст.128 ЦПК України. Судова повістка повернулась до суду за закінченням терміну її зберігання. На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання письмового відзиву. На підставі положень ст.280 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.2 ст.1047 Цивільного кодексу України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судому встановлено, що 03.11.2016 року та 18.11.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договори безпроцентної строкової позики. Відповідно до п.1 зазначених Договорів за даними Договорами Позикодавець передав, а Позичальник, яким є [PERSON] , отримав грошові кошти в сумі 5200 гривень та 100 000 гривень в якості безвідсоткових строкових позик і зобов`язався повернути отримані кошти в строки і порядку, встановлені цими Договорами. На підставі ч.2 ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. [PERSON] отримав грошові кошти в загальній сумі 105200 гривень, про що власноручно зазначив в Договорах позики та підтвердив своїми підписами. На підтвердження отримання в борг грошових коштів, відповідачем додатково було надано позивачу розписки з зазначенням про отримання коштів та про зобов`язання повернути зазначені кошти у визначений строк. Згідно з п.5 Договорів позика надана строком на один місяць кожна - до 03.12.2016 року та 18.12.2016 року відповідно. Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ст.610 ЦК України). Відповідно до положень ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. З боку відповідача суду не надано доказів на підтвердження виконання ним своїх зобов`язань щодо повернення суми боргу за договором позики. З огляду на викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази, беручи до уваги норми чинного законодавства, які регулюють даний вид правовідносин, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, обставини, викладені в позовній заяві, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, розмір позовних вимог є доведеним, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підстав положень ст.141 ЦПК України, в зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судові витрати у справі.

Outcome: approved