Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON] , в обґрунтування своїх вимог вказуючи на те, що 14.07.1990 року між ним та відповідачкою по справі був укладений шлюб, при цьому від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначав, що сімейне життя з відповідачкою не склалося через діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, постійне нехтування відповідачкою сімейними цінностями, внаслідок чого шлюбні відносини, ведення спільного господарства та сумісне проживання припинені між сторонами з 2008 року, а відтак, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим . Спору по майну не має. Посилаючись на ст. ст. 104, 105, 106, 110, 112, 113 СК України позивач просив розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою по справі 14.07.1990 року Новов`язівською сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області по актовому запису № 13. В судове засідання позивач по справі [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце судового засідання сповіщений належним чином (ас.46), при цьому надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності (ас.31), в якій зазначив, що позовні вимоги повністю підтримує, строк на примирення йому не потрібен, спору по майну не має, окрім того, через органи РАЦС шлюб розривати не бажає та судові витрати просить залишити за ним. Відповідачка по справі [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду телефонограму про розгляд справи за її відсутності, при цьому позовні вимоги визнала в повному обсязі, вказавши, що причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння, при цьому строк на примирення їй не потрібен, шлюбно - сімейні відносини припинено з 2008 року, спору по майну немає, неповнолітніх дітей немає, прізвище змінювати не бажає, як і розривати шлюб через органи РАЦС (ас.47).\~ В ході розгляду справи судом вчинено наступні процесуальні дії: - 10.01.2020 року постановлено ухвалу про залишення позову без руху (ас.10,11); - 20.02.2020 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (ас.23-25). Враховуючи, що сторони в судове засідання не з`явилися, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав: - 14.07.1990 року між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджено в судовому засіданні копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.07.1990 року, виданого Новов`язівською сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області по актовому запису № 13 (ас.6). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно сімейні\~ відносини припинені\~\~ між\~ сторонами\~ з 2008 року через несумісність характерів, постійні сварки, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння і довіри. Строк на примирення жодній із сторін не потрібен, спору по майну не має. Приймаючи до уваги, що жодна із сторін не має наміру зберегти сім`ю, тривалий період не проживання сторін по справі однією сім`єю через фактичне припинення шлюбно - сімейних відносин з 2008 року, суд вважає неможливим примирення та збереження шлюбу. При викладених вище обставинах, враховуючи, що сторони шлюбно - сімейні відносини не підтримують, при цьому ні позивач, ні відповідачка не бажають розривати шлюб через органи РАЦС, суд знаходить збереження сім`ї неможливим, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову до суду, в розмірі 768, 40 грв. слід залишити за останнім, враховуючи волю такого, згідно якої позивач просив судові витрати по справі залишити за ним (ас. 31). Враховуючи волю відповідачки, суд знаходить можливим залишити за останньою після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved