Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до Голгочанської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання права на земельний пай в порядку спадкування. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, обгрунтовуючи їх доводами викладеними у заяві та просить задовольнити. Представник відповідача Голгочанської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Крім цього, визнання ними позову та прохання про розгляд справи у його відсутності, викладено у адресованій суду письмовій заяві, що приєднана до матеріалів справи. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що оскільки на момент видачі сертифіката на право на земельну частку (пай) спадкодавець [PERSON] помер, то він не мав права на вказану земельну частку (пай), а тому в задоволенні позову просить відмовити. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що на імя спадкодавця [PERSON] на підставі рішення Підгаєцької РДА №226 від 15 серпня 1996 року, було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР №0144988. Із копії виписки від 13 грудня 2016 року виданої відділом Держгеокадастру у Підгаєцькому районі Тернопільської області та копії книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Підгаєцькою РДА, видно, що згідно списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю КСПП Голгочанське, [PERSON] числиться під №274. Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР №0144988 виданий згідно рішення Підгаєцької РДА №226 від 15 серпня 1996 року, зареєстрований 20 вересня 1996 року в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) під №439. [PERSON] 18 квітня 1995 року у Голгочанській сільській раді Підгаєцького району Тернопільської області було складено заповіт, яким він все належне йому майно заповів позивачці. [PERSON] 14 травня 1995 року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №213882 від 13 грудня 2016 року, виданим Підгаєцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Із письмового заперечення відділу Держгеокадастру у Підгаєцькому районі Тернопільської області по даній справі, надісланого на електронну адресу суду 20 лютого 2017 року, вбачається, що рішенням сесії Голгочанської сільської ради від 27 липня 1995 року №1 КСПП Голгочанське передано у колективну власність землі, які перебували у користуванні даного підприємства та надано дозвіл на виготовлення державного акта на право колективної власності на землю. На підставі вказаного рішення сесії сільської ради, КСПП Голгочанське, яке розташовувалось на території Голгочанської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області видано державний акт на право колективної власності на землю. В список громадян - членів КСПП Голгочанське, які мають право на земельну частку (пай), що додається до державного акта на право колективної власності на землю під номером 274 внесено прізвище громадянина Кащій Василь Григорович. Підгаєцькою районною державною адміністрацією, на підставі Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, 20.09.1996 року громадянину [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0144988, що засвідчує запис під номером 439 та підпис громадянина у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), які видаються Підгаєцькою районною державною адміністрацією Тернопільської області у КСПП Голгочанське. Встановлено, що на момент прийняття рішення Голгочанської сільської ради від 27 липня 1995 року №1 Про передачу земель у колективну власність колективному сільськогосподарському підприємству КСПП Голгочанське на підставі якого в подальшому було видано державний акт на право колективної власності на землю КСПП Голгочанське серії ТР №14, спадкодавець [PERSON] помер, а тому не було жодних підстав включати вказану особу до списку громадян-членів КСПП Голгочанське, які мають право на земельну частку (пай), що додається до державного акта на право колективної власності на землю, виданого на підставі вищезазначеного рішення Голгочанської сільської ради. Згідно п.2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі і пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами вказаного підприємства, кооперативу, товариства, згідно зі списком, який додається до державного акта на право колективної власності на землю. Як розяснено у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ, член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Таким чином, право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю були членами цього підприємтсва. Відповідно до ч.2 ст. 25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. В силу ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Системний аналіз положень Розділу VII Спадкове право ЦК УРСР (в редакції 1963 року) свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що у [PERSON] не виникло право на земельну частку (пай) внаслідок його смерті 14 травня 1995 року, тобто до моменту видачі колективному сільськогосподарському підприємству Голгочанське державного акта на право колективної власності на землю, на підставі рішення Голгочанської сільської ради від 27 липня 1995 року №1 Про передачу земель у колективну власність колективному сільськогосподарському підприємству КСПП Голгочанське. Крім того, на час звернення до суду за захистом своїх прав, позивачем пропущено строк позовної давності, передбачений ст.71 ЦК УРСР (в редакції 1963 року). Положенням ст.71 ЦК УРСР, що була чинна на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Статтею 80 ЦК УРСР та ст.267 ЦК України передбачено, що закінчення строку позовної давності до предявлення позову є підставою для відмови в позові. У відповідності із п.6 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк предявлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом. Клопотання про поновлення пропущеного строку та доказів про поважність причин пропуску позовної давності позивачем, суду не подано. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову [PERSON] до Голгочанської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання права на земельний пай в порядку спадкування, необхідно відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed