Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось: почуття взаємоповаги, довіри, розуміння, любові один до одного безповоротно втрачені. Сторони перестали знаходити спільну мову, погляди на життя зазнали значних розбіжностей. Позивач зазначає, що протягом останніх двох років вони з відповідачем спільно не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки припинилися, неодноразові спроби відновити стосунки, заради малолітнього сина не дали позитивних результатів, зберегти сім'ю неможливо. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, був повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23 грудня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 2014 (арк. справи 5). Як вбачається з матеріалів справи сторони від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (арк. справи 6). Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Під час розгляду справи встановлені та підтверджені наступні причини подання позовної заяви про розірвання шлюбу, а саме відсутність взаєморозуміння, стійких сімейних відносин, різне ставлення у сторін до усвідомлення та виконання прав та обов'язків подружжя. За таких обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. У зв'язку з чим, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з огляду на положення ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved