Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом в порядку ст. 31 ЦПК України, в якому просила: визначити, що частка померлого 10.01.2014 року [PERSON],[INFO], в праві спільної сумісної власності на ? квартири [ADDRESS], загальною площею 44,8 кв.м. становила 1/4; на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] в [ADDRESS], Попільнянського району Житомирської області, площею 0,15 га, цільове призначення обслуговування господарських будівель та споруд становила 1/2; на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] в [ADDRESS], Попільнянського району Житомирської області, площею 0,39 га, цільове призначення ведення особистого селянського і господарства становила 1/2. визнати за нею, право власності на 1/4 частину майна, яке складається з 1/4 частини квартири [ADDRESS], загальною площею 44,8 кв.м.; ? частини земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] в [ADDRESS], Попільнянського району Житомирської області, площею 0,15 га, цільове призначення обслуговування господарських будівель та споруд; ? частини земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] в [ADDRESS], Попільнянського району Житомирської області, площею 0,39 га, цільове призначення ведення особистого селянського господарства в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] року [PERSON], [INFO]. припинити право власності [PERSON], [INFO] на 1/8 частину майна, яке складається з ? частини квартири [ADDRESS], загальною площею 44,8 кв.м.; земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] в [ADDRESS], Попільнянського району Житомирської області, площею 0,15 га, цільове призначення обслуговування господарських будівель та споруд; земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] в [ADDRESS], Попільнянського району Житомирської області, площею 0,39 га, цільове призначення ведення особистого селянського господарства. Відповідач [PERSON] звернулась до суду з зустрічною позовною заявою та просила: визначити, що частка померлого 10.01.2014 р. [PERSON] в праві спільної сумісної власності на ? частину квартири [ADDRESS], загальною площею 44,8 кв. м. становила ? частину майна, що складає ? частини квартири [ADDRESS]; визначити, що частка померлого 10.01.2014 р. [PERSON] в праві спільної сумісної власності на нежитлове приміщення №112 (в літері А), загальною площею 63,00 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] становила ? частину майна, що складає 1/2 частини нежитлового приміщення №112 (в літері А) адресою [ADDRESS]; визначити, що частка померлого 10.01.2014 р. [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER] в [ADDRESS], Попільнянського району Житомирської області, площею 0,15 га (цільове призначення обслуговування господарських будівель та споруд), становила 1/2 майна, що складає ? земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] в [ADDRESS], Попільнянського району Житомирської області, площею 0,15 га; визначити, що частка померлого 10.01.2014 р. [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] в [ADDRESS], Попільнянського району Житомирської області, площею 0,39 га (цільове призначення ведення особистого селянського господарства) становила 1/2 майна, що складає 1/2 земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] в [ADDRESS], Попільнянського району Житомирської області, площею 0,39 га. В судовому засіданні представник позивача первісний позов підтримав та просив його задовольнити, проти задоволення зустрічного позову не заперечував. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] та її представник проти задоволення первісного позову не заперечували, просили задовольнити зустрічний позов. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON], є сином [PERSON], [PERSON] є дружиною [PERSON], дані обставини підтверджуються свідоцтвом про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON], якій після розірвання шлюбу присвоєно прізвище - [PERSON], серії [NUMBER] від 12.12.1982 р., свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 26.04.1964 р., свідоцтвом про укладення шлюбу від 26.01.1986 року серії [NUMBER]. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 13.10.2014 року серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві. За час шлюбу [PERSON] та [PERSON], [PERSON] було придбано ? частину квартири [ADDRESS], ще одну другу було придбано [PERSON], що підтверджується договором купівлі- продажу нерухомості від 08.04.1997 року, укладеним на Київській універсальній біржі. Відповідно до договору дарування частини квартири від 23.12.2004 року [PERSON] подарувала ? належну їй частину квартири [ADDRESS] - [PERSON] Також, 14.09.2004 року [PERSON] в період шлюбу відповідно до договору купівлі-продажу садиби були придбані земельна ділянка, кадастровий номер [NUMBER] в [ADDRESS], Попільнянського району Житомирської області, площею 0,15 га (цільове призначення обслуговування господарських будівель та споруд), та земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER] в [ADDRESS], Попільнянського району Житомирської області, площею 0,39 га (цільове призначення ведення особистого селянського господарства), що підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № [NUMBER] та серії ЯВ № [NUMBER]. Відповідно до Договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 13.07.2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1070, [PERSON] в період подружнього життя придбала нежиле приміщення № 112 (в літері А), загальною площею - 63,00 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу), аналогічна норма міститься і в ч. 3 ст. 368 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України та ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається із ? частини зазначеної вище квартири та ? частини вищевказаних земельних ділянок. Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. У відповідності до ч. ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відповідно до статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З заявами про прийняття спадщини до нотаріусу, в передбачений статтею 1270 ЦК України строк, звернулись мати померлого - [PERSON], дружина - [PERSON], доньки - [PERSON] та [PERSON], які відповідно до ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцями першої черги. 24 листопада 2014 року приватним нотаріусом КМНО Столярук І.В. заведена спадкова справа № 1/2014, щодо майна померлого 10.01.2014 року [PERSON] В подальшому доньки - [PERSON] та [PERSON] відкликали свої заяви про прийняття спадщини після смерті батька та відмовились від її прийняття на користь матері [PERSON] (а.с. 67-69, 76-78, т. 1), про що в матеріалах справи містяться відповідні заяви. З листа приватного нотаріуса КМНО Столярчук І.В. від 19.07.2014 року № 78/02-14 вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за законом мають право отримати дружина померлого [PERSON] на ? частини спадщини та мати померлого [PERSON] на ? частину спадщини. Відповідно до постанови нотаріуса від 13 серпня 2014 року № 92/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири [ADDRESS], набутої подружжям за час шлюбу та зареєстрованої на ім'я дружини померлого, що є спільним майном подружжя. Крім цього, постановою від 13.08.2014 року № 90-02-31, нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки зареєстрованої на ім'я дружини померлого, що є спільним майном подружжя, адреса місця знаходження якої не відома. Постановою приватного нотаріуса від 24.11.2014 року № 136/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом: на ? частину квартири під номером [ADDRESS]; на ? частину дерев'яного житлового будинку, який знаходився за адресою: [ADDRESS], але на даний час знесений; на ? частину земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER], площею 0,15 га, цільове призначення: обслуговування господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; на ? частину земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER], площею 039 га, цільове призначення ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; на ? частину нежитлового приміщення № 112 ( в літері А) загальною площею 63,00 кв.м., що знаходиться за адресою : [ADDRESS] . Обгрунтовуючи відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: видачі свідоцтва про право на спадщину, нотаріус посилався на те, що підпункт 4.15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 2.02.2012 року №296/5, та, зареєстрованого у МЮУ 22.02.2012 року №282/20595, передбачає, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Однак, [PERSON] не надала, зокрема, для вчинення цієї нотаріальної дії правовстановлюючих документів щодо належності померлому чоловікові відповідних частин вищевказаного нерухомого майна, у зв'язку з їх відсутністю. Відносно позовних вимог [PERSON] в частині визнання за нею права власності у порядку спадкування та часткового припинення права власності [PERSON] у спірному майні суд приходить до висновку про їх задоволення, виходячи з наступного. Так, виходячи з встановлених обставин, вимог чинного цивільного законодавства, судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на ? частину квартири [ADDRESS]. Отже, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця на ? частину квартири від ? частки даного спадкового майна, що становить 1/8 його частину та, як похідне від даної вимоги, припинити право власності [PERSON] на 1/8 частину цієї квартири. З урахуванням того, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді ? частини земельних ділянок, суд приходить до висновку про необхідність визнання за [PERSON] права власності на ? частину від даної частки спадкового майна, що складає ? його частину. Оскільки [PERSON] має право успадкувати після смерті сина ? частину спадщини у вигляді земельних ділянок, то саме в цій частині підлягало б припиненню право власності [PERSON] на дану нерухомість. Однак, відповідно до пред'явленого у порядку ст.3 ЦПК України позову [PERSON] просила припинити права власності [PERSON] саме на 1/8 частину у спадковому майні, а тому суд розглядає справу у відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України, в межах заявлених позовних вимог. Разом з тим, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON], [PERSON] в частині визначення частки померлого в праві спільної сумісної власності на вищевказані об'єкти нерухомості, оскільки частки подружжя у даному є рівними, що визначено законом; частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду; крім того, для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. Також суд зауважує на те, що у відповідності до ч. 2 ст. 30 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Згідно з ч.1 ст. 24 ЦК України людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою. В той же час з позову вбачається вимога про визначення часток, належних померлому в нерухомому майні, у зв'язку з чим виникає необхідність щодо його залучення до участі у справі також, проте, останній помер, що унеможливлює вирішення питання щодо його участі в розгляді справи.

Outcome: partial