Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, з тих підстав, що її дідові на праві власності належала земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності АКГ «Грушка», що в с. Грушка Тлумацького району Івано-Франківської області, розміром 18,30 умовних кадастрових гектарів, у відповідності із сертифікатом на право на земельну частку (пай) [NUMBER] від 21.11.2012 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 03.12.2012 року за № 11, виданий на ім'я [PERSON] [INFO] дід [PERSON] помер. Після його смерті в управління спадковим майном вступила його донька [PERSON], проте не встигла оформити своїх спадкових прав та [INFO] померла. Позивач прийняла спадщину за заповітом після смерті матері та бажає оформити право власності на спадкове майно. Однак, в нотаріальному порядку позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), так як сертифікат на вказану земельну частку (пай), був виданий та зареєстрований після смерті спадкодавця [PERSON] (діда). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, однак у позовній заяві та окремій письмовій заяві від 06.09.2018 просила розгляд справи провести у її відсутності. Представник відповідача - Грушківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву № 2-24/225 від 14.09.2018, в якій вказав, що Виконавчий комітет Грушківської сільської ради визнає позов [PERSON] та просив справу розглянути у його відсутності. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Судом встановлено, що [PERSON], згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER] від 21.11.2012 року, зареєстрованого 03.12.2012 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 11, належало право на земельну частку (пай) на підставі рішення Тлумацької районної державної адміністрації № 296 від 08.06.1999 року, у землі, яка перебуває у колективній власності АКГ «Грушка», що в с. Грушка Тлумацького району Івано-Франківської області, розміром 18,30 в умовних кадастрових гектарах (а.с. 6). Згідно копії свідоцтва про народження позивачки [PERSON], [INFO], її матір'ю є [PERSON].(а.с. 27). Позивачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 27). Мати позивача [PERSON] змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», відповідно до копії свідоцтва про одруження (а.с. 28), а її батьком і відповідно дідом позивача є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 26). [INFO] [PERSON] (дід) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця - [PERSON], для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. [PERSON] (мати) прийняла спадщину за законом після смерті батька [PERSON], успадкувавши належну йому земельну частку (пай), оскільки вступила в управління спадковим майном, до дня смерті спадкодавця проживали разом, проводила похорон спадкодавця, обробляла земельну ділянку, що підтверджується довідкою Грушківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 301 від 17.04.2018 року (а.с. 7). Згідно відповідей Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 615/01-16 від 09.10.2018 року, приватних нотаріусів Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. № 587/01-16 від 30.08.2018 року та Дузінкевич С.М. № 01-16/804 від 03.09.2018 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11). Ще за життя [PERSON] посвідчила на ім'я [PERSON] (позивач) заповіт, яким заповіла їй все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 07.03.2001 року (а.с. 9). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (позивач) прийняла спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON], оскільки проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Грушківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 301 від 17.04.2018 року (а.с. 7). Також позивачу [PERSON] було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом від: 15.08.2017 року (а.с. 14), 04.04.2018 року (а.с. 17), 15.08.2017 року (а.с. 20), 04.04.2018 року (а.с. 23) після смерті [PERSON], а саме на земельні ділянки та 1/3 частини житлового будинку за адресою [ADDRESS], які не є предметом даного позову. Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 63/2014 заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON], з якої вбачається, що [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. Отже, на момент звернення до суду позивачка правомірно претендує на право на земельну частку (пай) розміром 18,30 ум.кад.га у землі, яка перебуває у колективній власності АКГ «Грушка», що в с. Грушка, Тлумацького району, Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка в свою чергу успадкувала її в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] (дід). В нотаріальному порядку [PERSON] (позивач) було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), у зв'язку з тим, що Сертифікат на право на земельну частку (пай), який належить померлому [PERSON], був виданий та зареєстрований після смерті спадкодавця, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. № 302/02-31 від 04.04.2018 року (а.с. 13). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов, з врахуванням уточнених позовних вимог, слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 352,40 грн. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 392, 1223, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved