Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 12.02.2011 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №66. Як зазначено в позові, шлюб між позивачем та відповідачем зареєстровано 12.02.2011 року. У сторін народилися діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. При цьому [PERSON] вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, вони не змогли створити гарне подружжя, тому що у сторін різні погляди на життя, з приводу чого по різним питанням постійно виникали сварки, позивач та відповідач втратили почуття любові та поваги один до одного, внаслідок чого подальше спільне життя та збереження родини неможливе. Як зазначає позивач, шлюбно-сімейні стосунки вона з відповідачем не підтримує, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, на примирення позивач не згодна, сім`я розпалась та поновлена бути не може. У зв'язку з вищевикладеним позивач звернулась до суду з даним позовом. Сторони в підготовче засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в своїй письмовій заяві позивач позов підтримала, відповідач позов визнав, просив його задовольнити. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 12.02.2011 року [PERSON], [INFO], уклав шлюб з [PERSON], [INFO], який зареєстровано у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 66 і підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). У позивача та відповідача народилась діти - [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 13.07.2000 року, актовий запис №824, та [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 07.06.2012 року, актовий запис №384 (а.с.6-7). Відповідно до ст. 110 СК України шлюб може бути розірвано у судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше проживання подружжя та збереження сім'ї неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має суттєве значення. Згідно з ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу, що передбачено ч.4 ст. 200 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи наведене, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши матеріали справи, суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим, оскільки це може зашкодити інтересам неповнолітньої дитини, інтересам позивача та відповідача, який позов визнав, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин шлюб підлягає розірванню. Окрім того, оскільки відповідач визнав позовні вимоги, суд відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в розмірі 352 грн. 40 коп., а іншу частину судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 352 грн. 40 коп. стягнути з відповідача на користь позивача на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved