Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружжя проживає окремо з 2004 року, у зв'язку з чим між ними практично припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюб. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить його інтересах, що має істотне значення, тому просить розірвати шлюб. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 лютого 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Відповідно до ухвали суду від 13 березня 2019 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просив суд їх задовольнити. Додатково зазначив, що причиною звернення із позовом до суду про розірвання шлюбу стало те, що подружжя проживає окремо близько останніх дванадцяти років, спільне господарство не ведуть. У них різні погляди на життя, тому просить суд розірвати шлюб, проти примирення заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлялася належним чином, відзиву не подала. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 28 лютого 2002 року сторони зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12 грудня 2018 року, виданим Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що складено відповідний актовий запис № 07. У шлюбі в сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], як слідує із свідоцтва про народження (повторне) серії [NUMBER], виданого 12 грудня 2018 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, та син [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження (повторне) серії [NUMBER], видане 12 грудня 2018 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Як вбачається із свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER], виданого 14 вересня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області України, 14 вересня 2006 року [PERSON] змінив ім'я на «[PERSON]». В судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved