Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що 07.09.2016 року між ним та ФОП [PERSON] було укладено Договір підряду №Ф-07/09/16-1 щодо виготовлення, поставки та монтажу металевих конструкцій (вікон). Відповідно до умов вказаного договору позивачем сплачено передоплату в розмірі 133000 грн. (від загальної суми договору 190000 грн.). Однак відповідач робіт вказаних в договорі не виконав, вікна на даний час не виготовлені, не поставлені та не встановлені. В подальшому він відмовився від договору та заявив відповідачу вимогу про повернення коштів. 27.10.2016 року відповідачем було повернуто частково 500 грн., решта коштів до цього часу не повернуті. В звязку з невиконання зобовязань за договором позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 132500 грн., а також пеню в розмірі 119700 грн. Представник позивача [PERSON] в письмовій заяві позов підтримав повністю, просить суд слухати справу у його відсутність. Відповідач ФОП [PERSON] про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не зявився. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. 12.05.2017 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми відкрите провадження по справі і призначено до розгляду на 27.07.2018 року. Справа слуханням неодноразово відкладалася в зв»язку з неявкою відповідача і відсутністю даних про належне його повідомлення. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи зі слідуючого: Судом встановлено, що сторони 07 вересня 2016 року уклали договір підряду № Ф-07/09/16-1 на виготовлення, поставку та монтаж конструкцій (виробів) відповідно до технічного завдання, додаток №1 до договору (а.с. 64-69). Відповідно до п.5.1. вище вказаного договору відповідач взяв на себе обовязок: протягом 10 робочих днів з дня узгодження та підписання сторонами технічного завдання та отримання підрядником передоплати закупити матеріали; протягом 10 робочих днів із дня повної поставки постачальником придбаних матеріалів за адресою знаходження виробництва підрядника виготовити на власному виробництві та поставити готові вироби на обєкт замовника; протягом 1 робочого дня із дня поставки та відповідного прийняття готових виробів замовником та обєкт замовника - здійснити монтаж виробів. Судом встановлено, що на момент розгляду справи умови договору відповідачем не виконані, замовлена конструкція не виготовлена та не змонтована. Також встановлено, що 07.09.2016 року [PERSON] сплатив ФОП [PERSON] в рахунок передоплати за договором грошові кошти в розмірі 133000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру (а.с.5). 13.10.2016 року позивач звернувся до відповідача з претензією, в якій зазначав, що на зобовязання за договором не виконані, просив повернути суму сплачених коштів у добровільному порядку (а.с.16). \~27.10.2016 року відповідач повернув позивачу частину коштів за договором у сумі 500 грн., що підтверджується копією виписки по банківській картці (а.с.17). \~Відповідно до ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, пунктом 1.1. договору встановлено, що виконавець зобов»язується виконати роботи щодо виготовлення, поставки та монтажу конструкцій (далі «Вироби») відповідно до технічного завдання, затвердженим Замовником. Розділом 5 договору встановлено терміни виконання робіт. Судом встановлено, що відповідачем порушено своє зобовязання за договором, так як замовлена металева конструкція не виготовлена та не змонтована. 27.10.2016 року відповідач повернув позивачу частину коштів за договором у сумі 500 грн., решта коштів залишається неповернутими. Часткове повернення коштів відповідачем свідчить про визнання ним боргу. За вказаних обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача решти коштів, сплачених ним за договором, є обґрунтованою і підлягає задоволенню, оскільки позивач сплатив за вироби та послуги, яких не отримав. Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуг) згідно з договором, за кожен день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі 3% вартості робіт. Суд погоджується з розрахунком пені, зробленої позивачем: пеня з 27.09.2016 року по 27.10.2016 року становить: 133000 грн. х 3% х 30 днів = 119700 грн.. Таким чином, вимоги позивача про стягнення пені за прострочення виконання договору є обґрунтованими, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за прострочення виконання зобовязань в сумі 119700 грн.. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 2522 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved