Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайнного суду з позовом до [PERSON] міської ради, третя особа [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивує тим, що 18 березня 2012 року помер батько позивача - [PERSON], який проживав в [INFO]. Після смерті батька залишилося спадкове майно у вигляді 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Квартира [ADDRESS] складається з двох житлових кімнат площею 27,3 кв.м, загальна площа 48,7 кв.м. На підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду від 11.01.2010 року (справа №2п-5888/09) за батьками позивача - [PERSON] та [PERSON] визнано право спільної часткової власності на 1/2 частку квартири за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 5/14. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.02.2010 року, реєстраційний номер № 17078685 за [PERSON] зареєстровано 1/2 частина спірної квартири. Реєстрація другої частини квартири батьком не була проведена. Батьки були розлучені, після смерті батька, [PERSON] позивач єдиний спадкоємецем. Спадщина прийнята позивачем шляхом подання заяви, 04 вересня 2012 року приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] заведена спадкова справа за № 9/2012 після померлого 18 березня 2012 року [PERSON]. Прийнята спадщина позивачем також фактично, оскільки на день смерті батька і по теперішній час проживає і зареєстрований за адресою: [INFO], що підтверджується ксерокопією паспорта. 12 серпня 2016 року звернувся до приватного нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак від нотаріуса позивач отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири [ADDRESS], у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на вказане майно. У звязку з чим, нотаріус порадив позивачу звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. На підставі вищенаведеного позивач просить визнати право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] за [PERSON] в порядку спадкування. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, на підставі наявних матеріалів у справі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ФМ №326107 від 10.08.1974 р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований міськрадвідділі ЗАГС м. Ужгород Закарпатської області. Згідно свідоцтва про народження серії ІІ-ФМ №351432 від 18.10.1978 р. народився [PERSON], який був зареєстрований міськрадвідділі ЗАГС м. Ужгород Закарпатської області, батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія І-ФМ № 135649, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду [PERSON] міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, [PERSON] помер 18.03.2012 р., про що в Книзі реєстрації смертей 19.03.2012 року зроблено відповідний актовий запис за №282. У звязку зі смертю [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Квартира [ADDRESS] складається з двох житлових кімнат площею 27,3 кв.м, загальна площа 48,7 кв.м. На підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду від 11.01.2010 року (справа №2п-5888/09) за батьками позивача - [PERSON] та [PERSON] визнано право спільної часткової власності на 1/2 частку квартири за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 5/14. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.02.2010 року, реєстраційний номер № 17078685 за [PERSON] зареєстровано 1/2 частина спірної квартири. Реєстрація другої частини квартири батьком позивача не була проведена. З матеріалів справи вбачається, що спадщина прийнята позивачем шляхом подання заяви, 04 вересня 2012 року приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] заведена спадкова справа за № 9/2012 після померлого 18 березня 2012 року [PERSON]. Прийнята спадщина позивачем також фактично, оскільки на день смерті батька і по теперішній час проживає і зареєстрований за адресою: [INFO]. Як передбачено ч. 1\~ст. 46 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Згідно п. 2 ч. 1\~ст. 49 цього закону\~нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 12.08.2016 р. вбачається, що 12 серпня 2016 року звернувся до приватного нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири [ADDRESS], у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на вказане майно. Відповідно до роз'яснень, викладених в абз. 3 п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до вимог\~ ст. 1220 ЦК України\~\~ спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 5\~\~ ст. 1268 ЦК України\~\~ незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою на якій вони розміщені. Статтею 1258 ЦК України\~визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно пп. 4.18 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, Витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право власності на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до п. 24. Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - відповідачами у таких справах є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Отримати належним чином оформлений дублікат (примірник) свідоцтва про право власності та провести його державну реєстрацію позивач не має можливості, оскільки згідно ч. 1\~ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~заява про державну реєстрацію прав та оригінали документів, необхідні для відповідної реєстрації, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством. Згідно пп. 3 п. 1\~ст. 2 цього закону\~заявником є, зокрема, власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав. Пунктами 6 (абзац 1) та 9 (абзаці 1) Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127, визначено, що державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб'єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. Разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідні для відповідної реєстрації, та документи, що підтверджують сплату адміністративного збору та/або внесення плати за надання інформації з Державного реєстру прав. Тобто позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку - шляхом отримання нотаріального свідоцтва про право на спадщину за законом оформити свої права на вказану частину квартири. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги є такими, що підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved