Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей з ним, стягнення з відповідача судових витрат. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог посилається на те, що шлюб з [PERSON] був зареєстрований 24 квітня 2001 року. На березень 2019 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей, дочку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Як подружжя не проживають з 2017 року. Відповідач проживає з дочкою [PERSON] . Кожен з подружжя живе за власний рахунок, взаємних прав та обов`язків не має. Син [PERSON] проживає з батьком. Спільне життя з відповідачем не склалось, мають різні погляди на сімейне життя. Вжиття заходів, щодо примирення є безпідставним, виходячи із того, що шлюб існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Спору, щодо визначення місця проживання дітей немає. В судове засідання сторони не з`явилися, повідомлені належно. Позивач надав заяву про слухання справи за його відсутності. Клопотав щодо місця проживання дітей, позов не розглядати. Відповідач без повідомлення причин. Належність отримання судової повістки підтверджено рекомендованим листом про вручення № 1950202284959. Підстав для відкладення судового розгляду не вбачається. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судове засідання проводиться без фіксації за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч.2 ст.247 ЦПК України). Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб. Позивач на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач відзиву на позов не надала, як і не висловилася щодо заявлених вимог, лише повідомила про зміну місця проживання. Шлюб сторін зареєстрований 24 квітня 2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Городищенського районного управління юстиції в Черкаській області, актовий запис № 22, згідно Свідоцтва про одруження [NUMBER] . Від шлюбу мають дітей, дочку [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 14 від 06.03.2002 року, згідно Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , сина [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 2 від 09.01.2004 року, згідно Свідоцтва про народження [NUMBER] . За нормами ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 СК України. Шлюб, згідно ст.24 СК України, ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.100 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. За нормами ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У разі розірвання шлюбу судом, шлюб, за нормами ч.2 ст.114 СК України, припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили ( ч.3 ст.115 СК України). Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Outcome: approved