Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , що продовжує навчання, в розмірі ј частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що шлюб між її матір`ю [PERSON] і батьком [PERSON] розірваний 17.01.2019 Сєвєродонецьким міським судом Луганської області (справа №428/12593). Позивач вказує, що вона є рідною донькою відповідача [PERSON] , який рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області по справі №428/12917 зобов`язаний виплачувати аліменти на утримання позивача на користь її матері - [PERSON] , оскільки позивач перебуває на її утриманні. [PERSON] вказує, що в даний час, після досягнення повноліття, вона проживає з матір`ю. Фактично наразі вона мешкає в м. Харкові , в гуртожитку; не заміжня, не працює, так як навчається на IV курсі Державного вищого навчального закладу «Харківський коледж будівництва, архітектури та дизайну на денному відділенні з 01.09.2016. Відсутність матеріального утримання в зв`язку з досягненням нею повноліття ставить позивача в скрутне матеріальне становище, оскільки вона не може працювати в зв`язку навчанням на денній формі. Позивач зазначає, що відомості стосовно працевлаштування відповідача у неї відсутні, але він є здоровим, працездатного віку, тому він в даний час має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання. Однак добровільно надавати допомогу відповідач відмовляється. Матеріальної допомоги, яку надає їй мати недостатньо, вказує позивач, оскільки сплачувати за гуртожиток, залишаючи гроші на інші аспекти життя, майже неможливо. В судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності; позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, заперечень, а також відзиву від нього до суду не надходило. Відповідно до інформації, наданої позивачем, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; останнє відоме місце проживання за адресою: [ADDRESS] . За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області, [PERSON] не значиться зареєстрованим за указаною позивачем адресою. На виконання вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ст. 280 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №37. Заочним рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05.05.2016 частково задоволений позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 17.12.2015 і до досягнення дитиною повноліття - [INFO] . Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З мотивувальної частини зазначеного рішення вбачається, що судом було встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] . Після досягнення повноліття [PERSON] продовжила навчання в Державному вищому навчальному закладі «Харківський коледж будівництва, архітектури та дизайну», на денному відділенні, що підтверджується довідкою №03-38/146 від 19.08.2019. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених в ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розмір частки аліментів, суд бере до уваги, що повнолітня [PERSON] здобуває вищу освіту, навчається на денній формі, стипендію отримує, відповідач є здоровою, працездатного віку особою, може надавати матеріальну допомогу (доказів неможливості надання такої допомоги відповідачем суду не надано), і вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу підлягає негайному виконанню. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому ці витрати підлягають стягненню з відповідача в розмірі 768,40 грн. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved