Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що вона з 07 липня 2017 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі [PERSON] [INFO] у них народилась дочка [PERSON] . Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо та є працездатним. За вказаних обставин позивач просить суд стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідно її віку, а також аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду, і до досягнення дочкою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. В судове засідання 18.05.2020 сторони по справі не з`явились. Позивач [PERSON] попередньо подала через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, в поданій заяві також зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] попередньо надіслав поштою до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, в заяві також зазначив, що позовні вимоги визнає. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши позиції сторін по справі, викладені у письмових заявах, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом установлено, що позивач по справі [PERSON] з 07 липня 2017 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 19.02.2020 (а.с. 4). [INFO] у сторін по справі народилась дочка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 19.02.2020 (а.с. 5). З довідки № 497, виданої Виконавчим комітетом Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області 18.02.2020, вбачається, що дочка сторін [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] (а.с. 6). Згідно з копією акта обстеження фактичного місця проживання, затвердженого Стрижавською селищною радою Вінницького району Вінницької області 13.02.2020, [PERSON] з 2018 року з [PERSON] не проживає та у вихованні дочки [PERSON] , [INFO] , участі не бере (а.с. 7). Відповідно до копії довідки до Акта огляду МСЕК серії 10 ААБ № 313001 від 26.12.2012, [PERSON] , [INFO] , має інвалідність з дитинства, їй встановлено другу групу інвалідності (а.с. 8). Установлено, що добровільної згоди щодо розміру щомісячної матеріальної допомоги на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , сторонами не досягнуто. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В частині 2 статті 182 СК України зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 цієї Конвенції). Також частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Так, при визначенні розміру аліментів, суд у відповідності до вимог ч. 1 ст. 182 СК України врахував: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, яка здорова; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який працездатного віку та за станом свого здоров`я має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дочки [PERSON] , [INFO] . Таким чином, аналізуючи вищезазначені обставини та факти, враховуючи принципи об`єктивності та справедливості, суд вважає позовну вимогу щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів дитини, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. Згідно зі ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Нормами ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на таке утримання є незалежним від того, чи працює дружина, незалежним від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 статті 80 СК України визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. За вказаних обставин суд вважає позову вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини також обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Крім того, відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Частиною 1 статті 79 СК України визначено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір за двома вимогами немайнового характеру, від сплати якого звільнена позивач, в розмірі 1681,60 грн (840,80 + 840,80 = 1681,60). На підставі викладеного та

Outcome: approved