Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права власності на 1/2 частину будинку. Свій позов мотивує тим, що з 10.01.1992 року до [INFO] року позивач та [PERSON] проживали однією сім'єю, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обв'язки, але не звернулися до державного органу реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію шлюбу. З [PERSON] вони були добре знайомі давно та мали почуття один до одного. Більше як двадцять два роки тому, вони вирішили створити сім'ю. З цією метою вони почали мешкати разом. Позивач [PERSON] та [PERSON] взяли на себе взаємні права та обов'язки. Взагалі у їх житті був чіткий розподіл обов'язків. До 06.05.2014року часу вони перебували у фактичних шлюбних стосунках, мешкали разом, вели спільне господарство і їх подружні обов'язки були розподілені. Весь цей час, а саме з 10.01.1992 року по [INFO] року вони мешкали разом утворюючи сім'ю, вели спільне господарство та мали розподіл обов'язків в родині. Вони з [PERSON] свої стосунки не реєстрували, оскільки робили сімейні заощадження для придбання житлового будинку. При цьому плоди своєї праці кожен з них приносив в дім, кожен з них працював для родини. 15.04.2005 року на підставі договору купівлі-продажу [PERSON], за рахунок сімейних заощаджень, які сформовано від плодів спільної праці, придбав домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] та складається з 1/2 частини житлового будинку з прибудовами та відповідною частиною надвірних споруд, загальною корисною площею 34,6 кв. м., біля будинку надвірні споруди: сарай, вбиральня, водоколонка. Також на підставі договору купівлі-продажу від 15.04.2005 року [PERSON] придбав земельну ділянку, площею 0,0588 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. У даному домоволодінні вони мешкали з 15.04.2005 року по [INFO] року. При реєстрації домоволодіння та земельної ділянки, які розташовані за адресою: [ADDRESS] та які були придбані ними на спільні кошти, [PERSON], за домовленістю між ними, один набув право власності на нерухоме майно в цілому (домоволодіння та земельну ділянку). Через відсутність реєстрації їх шлюбу не було враховано права спільної сумісної власності позивача на це домоволодіння та земельну ділянку. Вважає свої стосунки з [PERSON] сімейними. [INFO] року [PERSON] помер. Після смерті [PERSON], відкрилася спадщина на домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] та складається з 1/2 частини житлового будинку з прибудовами та відповідною частиною надвірних споруд, загальною корисною площею 34,6 кв. м., біля будинку надвірні споруди: сарай, вбиральня, водо колонка та на земельну ділянку, площею 0,0588 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Просить суд встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 10 січня 1992 року до [INFO] року (день смерті). Визнати об'єктом спільної сумісної власності подружжя - домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] та складається з 1/2 частини житлового будинку з прибудовами та відповідною частиною надвірних споруд, загальною корисною площею 34,6 кв. м., біля будинку надвірні споруди: сарай, вбиральня, водоколонка. Визнати об'єктом спільної сумісної власності подружжя - земельну ділянку, площею 0,0588 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Визнати за - [PERSON], [INFO], право власності на 1/2 частину домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] та складається з 1/2 частини житлового будинку з прибудовами та відповідною частиною надвірних споруд, загальною корисною площею 34,6 кв. м., біля будинку надвірні споруди: сарай, вбиральня, водоколонка, після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. Визнати за [PERSON], [INFO], право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0588 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник Шишка Р.І. позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на обставини, викладені у позові та просять їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON]., яка діє на підставі довіреності (а.с.64) позовні вимоги не визнала та просить відмовити в задоволенні позову. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON] - адвокат Татунець В.В., який діє на підставі договорів про надання правової допомоги (а.с.63,85) в судовому засіданні позов не визнав та надав суду письмові заперечення на нього, просить відмовити в задоволенні позову повністю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що є сусідкою [PERSON] через город. [PERSON] проживав з позивачем близько 23 років однією сім'єю як чоловіка і жінка. Вони спільно купили у 2005р. будинок в с.Бобриця. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом і виховували дітей позивача. В 2005р. вони разом купили будинок в с.Бобриця, де робили ремонт. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та її представника, представників відповідачів, свідків приходить до наступного. Відповідно до п. 20 постанови №11 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при застосуванні ст. 74 Сімейного кодексу України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися відносини, що притаманні подружжю. Згідно ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Права члена сім'ї має одинока особа. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. З 10.01.1992 року [PERSON] став проживати однією сім'єю без шлюбу із [PERSON] за адресою: с.Бобриця, Канівського району Черкаської області. При цьому, зазначені особи проживали спільно, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки по відношенню один до одного, що підтверджено показами свідків [PERSON] та [PERSON], довідкою № 152 від 14.05.2014р. (а.с.12), виданою виконкомом Бобрицької сільської ради Канівського району. [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебував, шлюб із [PERSON] розірвано 21.05.1991р. (а.с.155). [PERSON] в період з 2000 року по квітень 2011 року у зареєстрованому шлюбі не перебувала, розірвала попередній шлюб 28.07.1993 року ( а.с.156). Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що [PERSON] помер [INFO]., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Бобрицької сільської ради Канівського району Черкаської області 07.05.2014р. (а.с.11). Судом встановлено, що [PERSON] був батьком відповідачів [PERSON] та [PERSON], про що свідчать свідоцтва про народження [NUMBER] видане 28.09.1988р. та [NUMBER] від 17.08.1982 р. ( а.с. 55 на звороті, 56). За життя [PERSON] ним було придбано 1/2 частину житлового будинку з прибудовами та відповідною частиною надвірних споруд по [ADDRESS], про що свідчить договір купівлі-продажу від 15.04.2005р., посвідчений державним нотаріусом Канівської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за №1-1335 (а.с. 15-16) та земельну ділянку площею 0,0588га, згідно договору купівлі-продажу від 15.04.2005р., який посвідчений державним нотаріусом Канівської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №1-1338 (а.с.24-25). Після смерті [PERSON] його діти [PERSON] та [PERSON] ([PERSON]) прийняли спадщину після смерті батька, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини ( а.с. 54). Відповідно до п. 1 розділу VII Прикінцевих положень Сімейного кодексу України цей Кодекс набуває чинності одночасно з набуттям чинності Цивільним кодексом України, тобто з 1 січня 2004 року, й до сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов'язків, що виникли після набуття ним чинності. Ці права і обов'язки, визначаються на підставах, передбачених СК України, у тому числі й положеннями ч. 1 ст. 74 цього Кодексу. В зв'язку з наведеним, під час вирішення позову про визнання права власності на майно, набуте чоловіком та жінкою під час спільного проживання без укладення шлюбу, суду слід враховувати час виникнення таких відносин. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що вимога позивача про встановлення факту проживання нею та [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу, підлягає задоволенню лише у частині періоду з 1 січня 2004 року по [INFO] року, оскільки Сімейний кодекс України розповсюджується на спірні правовідносини лише з 1 січня 2004 року, а до цієї дати ці правовідносини були врегульовані Кодексом про шлюб та сім'ю України, яким не передбачено можливості визнання факту спільного проживання без реєстрації шлюбу як підставу для визнання набутого майна спільною сумісною власністю. За змістом ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу, що визначає право спільної сумісної власності подружжя. Тобто, встановлення факту проживання жінки та чоловіка однією сім'єю без реєстрації шлюбу тягне за собою визнання права спільної сумісної власності на майно, набуте ними за час спільного проживання. У даному випадку інше не встановлено письмовим договором між позивачем та померлою особою. Отже, набуте позивачкою та [PERSON] за час фактичних шлюбних відносин майно (1/2 частина будинку з надвірними спорудами та земельна ділянка під ними), згідно з нормами ст. 60 і ст. 74 СК України, належить їм на праві спільної сумісної власності, незважаючи на те, що було зареєстроване на ім'я [PERSON] Між [PERSON] та [PERSON] не укладалися договори щодо спірного майна, як це передбачено ст. 74 СК України. Як вже вище зазначалося, що в період спільного проживання [PERSON] та [PERSON] придбано 1/2 частину житлового будинку з прибудовами та відповідною частиною надвірних споруд по [ADDRESS], про що свідчить договір купівлі-продажу від 15.04.2005р., посвідчений державним нотаріусом Канівської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за №1-1335 (а.с. 15-16) та земельну ділянку площею 0,0588га, згідно договору купівлі-продажу від 15.04.2005р., який посвідчений державним нотаріусом Канівської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №1-1338 (а.с.24-25), дане нерухоме майно зареєстроване на ім'я [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Представники відповідачів заперечуючи проти позову посилалися на те, що спірні відносини виникли між позивачем [PERSON] та [PERSON], який помер, а тому у суду відсутні підстави розглядати даний спір, проте суд не може погодитися з такими доводами, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Крім цього, доводи представника відповідачів про те, що позивач не надала жодного доказу, що 1/2 частина будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] у 2005 р. придбаний за спільні кошти її та [PERSON], не заслуговують на увагу, оскільки для визнання майна спільною сумісною власністю достаньо встановлення факту проживання жінки та чоловіка однією сім'єю без реєстрації шлюбу. У даному випадку на відповідачів покладено обов'язок надати докази на підтвердження своїх заперечень. Судові витрати по справі складаються з судового збору за позовними вимогами немайнового характеру - встановлення факту проживання однією сім'єю - в сумі 243,60 грн. та майнового характеру - визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на його частину (вартість майна складає вартість 1/2 частини будинковолодіння - 21368 грн. та вартість земельної ділянки -2546,29 грн., а всього 23914,29 грн.), 243,60грн. Позивачем згідно наданих квитанцій (а.с.1-2,34) сплачено судовий збір у розмірі 121,80+121,80+73,08=316,68грн., сума недоплаченого судового збору становить 170,52 грн. З огляду на викладене суд вважає, що вимоги позивача про відшкодування за рахунок відповідачів на його користь судових витрат, пов'язаних з оплатою судового збору 243,60грн. та 73,08грн. підлягають до задоволення в силу положень ст.88 ЦПК України, та підтверджені документально (а.с. 1-2,34) та на користь держави судовий збір в розмірі 170,52 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial