Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , вказуючи, що 22.09.1990 між ними було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції. У них народилося двоє дітей: доньки [PERSON] , 1991 р.н., та [PERSON] , 2008 р.н. Подружнє життя між сторонами не склалося. Через відсутність взаєморозуміння, суперечність характерів, розбіжності у життєвих цінностях і поглядах на шлюб, сім`ю та життя, розходження поглядів на сімейні відносини між ними почали виникати сварки та конфлікти. Більше року тому вони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. З того часу стосунки не покращилися, а шлюб має лише формальний характер. Збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Вважає, що примирення між ними є неможливим через втрату ними почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобов`язань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сім`ї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності подружжя один перед одним. Ухвалою судді від 15.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач [PERSON] за допомогою поштового зв`язку направила на адресу суду відзив від 01.10.2020 на позовну заяву, в якому не заперечила проти позовних вимог про розірвання шлюбу. Крім цього, зазначила, що позивач своєю поведінкою створив їм нестерпне сімейне життя. З 2017 року відповідачці відомо про те, що у позивача є інша жінка. З цього часу чоловік став проявляти себе агресивно до відповідачки та до дітей, часто зловживав алкоголем, приїжджав пізно, інколи не приїжджав додому. У зв?язку з присутністю іншої жінки в житті чоловіка, між сторонами фактично виникали сварки та скандали. Відповідачка намагалась зберегти шлюбні відносини, не зважаючи на подружні зради чоловіка. На цей час вони з позивачем проживають окремо вже більше року. Позивач продовжує проживати з іншою жінкою, з їхніми дітьми не підтримує жодних стосунків. За таких обставин, відповідач не заперечила проти розірвання шлюбу з позивачем. Крім цього, зазначила, що в позовній заяві позивач зазначив не правильний рік народження доньки [PERSON] . У судове засідання позивач [PERSON] не прибув, подав до суду заяву від 08.09.2020, у якій просить розглянути справу без його участі, позов про розірвання шлюбу підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула, у поданому відзиві просила розглянути справу без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, шлюб між сторонами [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 22 вересня 1990 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис № 272, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 23.07.2020. Подружжя має двох дітей: доньок [PERSON] та [PERSON] , які на цей час є повнолітніми. Суд встановив, що сім`я між сторонами розпалася, перебування сторін у шлюбі є формальним, примирення не можливе. Більше року сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. У них виявилися різні погляди на життєві цінності, на сімейні відносини, між ними почали виникати сварки та конфлікти. Позивач проживає з іншою жінкою. З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно, та її збереження за таких обставин суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання відповідачем [PERSON] позову про розірвання шлюбу не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позовних вимог і доходить висновку про задоволення позову. При зверненні до суду з позовом позивачем було оплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі ч.1 ст.142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті - з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 420,40 грн, а решта судового збору в розмірі 420,40 грн, сплаченого згідно з фіскальним чеком АТ «Укрпошта» ВПЗ 82108 від 09.09.2020, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved