Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з даним позовом до суду і просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням: квартирою [ADDRESS]. Посилається на те, що вона з 1999 року проживає, а з 2004 року, як член сім'ї наймача зареєстрована в [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] у вищезазначеній квартирі не проживає з 2003 року, участі в утриманні квартири, сплаті комунальних платежів не приймає. Реєстрація відповідача в квартирі порушує її права, як наймача житла та створює певні обов'язки для неї, позбавляє її можливості скористатися житловою субсидією. Ухвалою суду від 11 квітня 2018 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу [PERSON] було запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз'яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. Третій особі - міській раді Переяслав-Хмельницького району Київської області роз'яснено право надання (надіслання) протягом 15 днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі свої письмові пояснення на підтримку або заперечення щодо позову або відзиву. У встановлений судом строк відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин; третьою особою не надано письмових пояснень на підтримку або заперечення щодо позову або відзиву (відмітка про вручення в розносній книзі суду для місцевої кореспонденції за 2018 рік - 13.04.2018) , а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно довідки (виписки з домової книги про склад сім'ї та прописку) за №2440 від 22.09.2009 [PERSON] постійно проживала та була прописана [ADDRESS], яка належить Переяслав-Хмельницькій міській раді, як невістка [PERSON], який значиться квартиронаймачем даного помешкання. Крім [PERSON], [PERSON] у вказаній квартирі також на той час проживали та були прописані [PERSON] - син квартиронаймача та [PERSON] і [PERSON] - онуки квартиронаймача. Особовий рахунок відкритий на [PERSON]. Як вбачається з такої ж довідки за №2584 від 24.10.2014 склад сім'ї та прописаних в ній осіб не змінився. 20.06.2012 відповідно до рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. В грудні 2017 року [PERSON] знявся з реєстрації у вказаній квартирі. Проте, до цього часу, хоч і не проживає з 2003 року, але залишився зареєстрованим відповідач [PERSON] Відповідно до довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданої ЦНАП виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради від 12.02.2018 за №166 до складу сім'ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS], входять: [PERSON] - наймач, [PERSON] - свекор, [PERSON] - дочка, [PERSON] - онука, [PERSON] - дочка. Як вбачається з акту депутата Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області Гриценка А.М. за №108 від 12.02.2018 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON], її доньки - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та онука [PERSON], [INFO]. Крім того, зареєстрований, але не проживає за вказаною адресою [PERSON], який на даний час проживає [INFO]. Також відповідно до акту депутата Переяслав-Хмельницької міської ради за №137 від 23.02.2018 за вказаною вище адресою прописані [PERSON] разом з дітьми та [PERSON]. Сусіди в акті підтвердили той факт, що [PERSON] з 2003 року не проживає в даній квартирі. Як вбачається з договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових території від 04.11.2013 [ADDRESS] по вул. Пугачова в м. Переяслав-Хмельницькому Київської області, він укладений від імені начальника КП «ВУЖКГ» Долгоносова М.К. з однієї сторони та [PERSON], як власником (квартиронаймачем) квартири в житловому будинку з іншої сторони. Крім того, як вбачається з досліджених в суді квитанцій на сплату житлово-комунальних послуг на обслуговування квартири №[ADDRESS], а також інших квитанцій та актів на виконання певних робіт, замовником та платником вказаний [PERSON] Відповідно до ст.64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї квартиронаймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Як вбачається з матеріалів справи, квартира №[ADDRESS] належить Переяслав-Хмельницькій міській раді, особовий рахунок відкрито на відповідача [PERSON]. Отже, з ним укладений договір найму житлового приміщення і він вважається квартиронаймачем даного жилого приміщення. Проте, в матеріалах справи відсутній ордер на вказане житлове приміщення, який є договором найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду між наймодавцем і наймачем. Дана обставина позбавляє суд можливості підтвердити вказаний вище факт належними доказами та встановити дійсного наймача спірної квартири. Крім того, в матеріалах справи знаходяться суперечливі довідки міської ради про склад сім'ї позивача в різні періоди часу, в яких вказані різні квартиронаймачі, без обґрунтування їх законності, що позбавляє суд можливості встановити дійсні обставини справи. Відповідно до положень ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Відповідно до ст.84 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Від позивача у встановленому законом порядку такого клопотання не надходило. Крім того, розірвання договору найму жилого приміщення наймачем регулюється положеннями ст.107 ЖК України, відповідно до якої наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім'ї в будь-який час розірвати договір найму. Отже, самостійно, в добровільному порядку повинен подати письмову заяву власнику жилого приміщення - в даному випадку до Переяслав-Хмельницької міської ради. З вимогою про визнання наймача таким, що втратив право користування жилим приміщенням може звернутись до суду наймодавець. Оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлено, що позивач, як член сім'ї квартиронаймача, не може звертатись до суду з вимогою про визнання квартиронаймача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, з огляду на правову позицію, висвітлену в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами житлового кодексу України» №3 від 12.04.1985, де вказано, що в силу ст.61 ЖК України житлово-експлуатаційна організація, а за її відсутності - підприємство, установа, організація як наймодавець можуть бути стороною в спорах, що виникають з договорів найму жилого приміщення. Вони вправі, зокрема, пред'являти позови про визнання наймача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Таким чином, з огляду на те, що позов подано неналежною особою, а також, що позовні вимоги не підтверджені належними та допустимим доказами, позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed