Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності на будинок шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житлом. В позові посилається на те, що йому належить на праві приватної власності земельна ділянка за цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та будинок [ADDRESS]. Вказує, що у житловому будинку [ADDRESS] він зареєстрований і там постійно проживає. У даному будинку також зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON] Зазначає, що відповідачі не проживають у вказаному будинку протягом тривалого часу. Просить визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився та подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та прохання розглянути справу у його відсутності. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, про що містяться підтверджуючі дані в матеріалах справи, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.11.2005 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.12.2005 року № 9157713. Також встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON] та відповідачі по справі [PERSON], [PERSON] Встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в вище вказаному житловому будинку більше двадцяти років без поважних причин, що підтверджується довідкою квартального комітету від 21.02.2014 року. Встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в вище вказаному житловому будинку більше одного року без поважних причин, що підтверджується довідкою квартального комітету від 21.02.2014 року. Відповідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд, розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Відповідно до приписів ст. 30 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами, відповідно до ст.57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Обставини справи, згідно до положень ч. 2 ст. 59 ЦПК України, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до приписів ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Крім того рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях. Виходячи з обставин встановлених по справі, на підставі наведеного, суд приходить до наступних висновків. Відповідачі не проживають у спірному будинку більше одного року без поважних причин, не ведуть з позивачем спільного господарства, не утримують будинок в належному стані, не надають фінансову допомогу у веденні господарства, тому суд вважає, що реєстрація відповідачів за вищевказаною адресою створює позивачу додаткові незручності чим порушуються його права. Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи або остаточного рішення суду. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, тому слід визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS].

Outcome: approved