Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Київського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] в якому просила визнати житловий будинок № 50 літ. «А-1» загальною площею 87,6 кв.м., житлова площа 47,5 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами: льох літ. «Б», сарай літ. «В», гараж літ. «Г», вбиральня літ «Д», душ літ. «Е», літня кухня «К», навіси літ. «Ж», «З», «Л», альтанка літ. «М», огорожа № 1,2 , 4, 5 колодязь №3, вигрібна яма №6, замощення І,ІІ, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] спільним майном подружжя та визнати за нею право власності на Ѕ зазначеного домоволодіння. Свій позов обґрунтовує тим, що з вона з відповідачем [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 1972 року. За період шлюбу, вони придбали житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Підставою набуття права власності на вказаний будинок є договір купівлі-продажу від 13.07.1999 року та покупцем в договорі вказаний відповідач, її чоловік [PERSON] , а тому і право власності на будинок зареєстровано за відповідачем. Не дивлячись на те, що власником домоволодіння значиться відповідач, придбаний він був за спільні кошти родини, в подальшому вони разом з чоловіком здійснили побудови надвірних будівель та споруд однак, оскільки останнім часом чоловік став повідомляти позивачку про те, що вона не є власником будинку та не має на нього жодних прав, позивач звернулась до суду з позовом про визнання майна спільною сумісною власністю та визнання за нею права власності на Ѕ спірного будинку. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Селезень С.В. в судове засідання не зявились, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити та не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причину не явки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відзиву на позовну заяву до суду не надав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в заочному провадженні за згодою позивача та його представника, за наявними в справі доказами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкові № 1 Харківського міського управління юстиції від 26.04.2007 вбачається, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.04.1972 року (а.с. 13). Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до витягу інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що у період шлюбу за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 1-1868 від 13.07.1999 посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поляковою М.В. 13.07.1999 року зареєстровано право приватної власності на житлового будинку літ. «А-1» за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15-16). Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно ст. 61 СК України об`єктом права суспільної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком майна, виключеного з цивільного обороту. Таким чином, суд вважає встановленим, що спірний будинок було придбано сторонами по справі, які на час придбання будинку перебували у зареєстрованому шлюбі. Положеннями ч.1 ст.69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором - ч.1 ст.70 СК України. Враховуючи вище викладене, позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею право власності по 1/2 частину будинку [ADDRESS] , підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду з позовною заявою сплачений судовий збір у розмірі 6783 грн. 90 коп. Таким чином, оскільки позовні вимоги задоволенні в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 6783 грн. 90 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved