Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] у якому зазначив, що з відповідачем він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 2014 року. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені в квітні 2016 року. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок повної протилежності характерів, різних поглядів на життя, наслідками чого були постійні сварки. Їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їх інтересам та інтересам їх дитини. Спільне господарство ними не ведеться в кожного з них своє життя. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно, примирення між ними неможливе. Спору майнового характеру між ними немає. Просив їх шлюб з відповідачем розірвати. Сторони до судового засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, надали суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі, позивач на позовних вимогах наполягав, відповідач позовні вимоги визнала. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з'явилися до суду. Судом встановлено, що 15 листопада 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції Донецької області, між сторонами зареєстрований шлюб, актовий запис № 314 (а.с. 8). Під час перебування у шлюбі в сторін народилась донька - [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Вiдповiдно до частини другої статті 104 Сiмейного кодексу України, шлюб припиняється внаслiдок його розiрвання. Вiдповiдно до частини другої статті 112 Сiмейного кодексу України, суд постановляє рiшення про розiрвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б iнтересам одного з них, iнтересам їхнiх дiтей, що має iстотне значення. Відповідач у своїй заяві, адресованій суду, позов визнала у повному обсязі, а саме: погодилась на розірвання шлюбу (а.с. 16). Таким чином, оцiнивши зiбранi по справi докази, суд вважає, що шлюб мiж сторонами слiд розiрвати, так як сторони створити мiцної сім'ї за час спiльного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подружнi стосунки припинилися, подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цієї підстави суд вважає, що відповідачу необхідно відновити прізвище «[PERSON]», оскільки вона просила про це в своїй заяві. На пiдставi ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved