Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з цивільним позовом до відповідача [PERSON] міської ради Львівської області, в якому просить визнати за ним на 8/10 частин земельної ділянки для будівництва та обслуговування господарських будівель і споруд, площею 0,0915 га, розташовану по вул. Зелена, 136 в с. Наварія Пустомитівського району Львівської області, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК №878930 від 23.02.2010 року, та визнати за ним право власності в цілому на земельну ділянку для будівництва та обслуговування господарських будівель і споруд, площею 0,0915 га, розташовану по вул. Зелена, 136 в с. Наварія Пустомитівського району Львівської області, оскільки інші 2/10 частин земельної ділянки для будівництва та обслуговування господарських будівель і споруд, площею 0,0915 га, розташовану по вул. Зелена, 136 в с. Наварія Пустомитівського району Львівської області, були придбані ним на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.03.2010 року. Свої вимоги мотивує тим, що 29.08.2010 року помер його брат [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-СГ № 224535 виданим 31.08.2010 року виконавчим відділом реєстрації актів цивільного стану [PERSON] районного управління юстиції Львівської області. Своїм майном на випадок смерті брат не розпорядилася, а тому спадкування його майна відбувається за законом. До кола спадкоємців першої черги увійшов я, його рідний брат [PERSON]. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] від 01.07.2011 року, спадкоємцем майна [PERSON] є я, його брат, [PERSON]. У відповідності до положень ст.ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. В шестимісячний строк, встановлений ст. 1270 ЦК України, [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини та отримав спадщину, зокрема 8/10 частин житлового будинку розташованого по вул. Зелена, 136 в с. Наварія Пустомитівського району Львівської області, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] від 01.07.2011 року. Прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться. Згідно абзацу першого п. 208 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, прийняття спадщини може мати місце лише щодо всієї спадщини. Позивач вказує. що враховуючи те, що згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом він прийняв частину спадкового майна в порядку спадкування за своїм братом [PERSON], він фактично прийняв усю спадщину після його смерті у відповідності до норм ст.ст. 1268, 1269 ЦК України та набув право власності зокрема на 8/10 частин земельної ділянки для будівництва та обслуговування господарських будівель і споруд, площею 0,0915 га, розташовану по вул. Зелена, 136 в с. Наварія Пустомитівського району Львівської області. Проте не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно державний акт на право приватної власності на земельну ділянку був втрачений, а відновити його неможливо. . На підставі наведеного позивачі просять позов задоволити, оскільки у них є всі підстави передбачати можливість порушення їх майнових прав відповідачем, шляхом подання до суду заяви про визнання спадщини відумерлою у відповідності до ст. 1277 ЦК України. У судове засідання позивач не зявився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачі у судове засідання не зявилися, не повідомили суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду були належним чином повідомлені, однак подали до суду заяву у якій зазначили, що позовні вимоги визнають повністю та не заперечують проти прийняття рішення про задоволення позову, розгляд справи просять здійснювати у їх відсутності. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заява про визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, 29.08.2010 року помер брат позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-СГ № 224535 виданим 31.08.2010 року виконавчим відділом реєстрації актів цивільного стану [PERSON] районного управління юстиції Львівської області. До складу спадкової маси увійшло право власності на 8/10 частин земельної ділянки для будівництва та обслуговування господарських будівель і споруд, площею 0,0915 га, розташовану по вул. Зелена, 136 в с. Наварія Пустомитівського району Львівської області, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК №878930 від 23.02.2010 року. Судом встановлено, що в шестимісячний строк, встановлений ст. 1270 ЦК України, [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини та отримав спадщину, зокрема 8/10 частин житлового будинку розташованого по вул. Зелена, 136 в с. Наварія Пустомитівського району Львівської області, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] від 01.07.2011 року. Прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться. Згідно абзацу першого п. 208 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, прийняття спадщини може мати місце лише щодо всієї спадщини. У відповідності до ст..1261 ЦК України у першу чергу право спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приписами ст.. 328 ч.2 ЦК України встановлено, що право власності вважається набути правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, що зокрема підтверджено їх збереженою копією, проте були втрачені, та не можуть бути відновлені у встановленому законодавством порядку, позивач змушений звертатися із цим позовом в порядку с. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути предявлено зокрема у разі втрати правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Аналогічна позиція викладена також у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року № Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Таким чином, з врахуванням наведеного вище, враховуючи безумовне визнання позову відповідачем та те, що позивач вважається таким, що прийняв спадщину, фактично набув право власності на спадкове майно, позовні вимоги [PERSON] в частині позовних вимог щодо 8/10 частин земельної ділянки підставні та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що Договором купівлі-продажу земельної ділянки від 15.03.2010 року решту 2/10 частин земельної ділянки для будівництва та обслуговування господарських будівель і споруд, площею 0,0915 га, розташовану по вул. Зелена, 136 в с. Наварія Пустомитівського району Львівської області, були придбані [PERSON], а від так вони не входять до спадкової маси після смерті [PERSON]М.Ю., а від так позовні вимоги [PERSON] щодо визнання права власності на спірну земельну ділянку в цілому, є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Outcome: partial