Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до суду із позовом до міськрайонного управління у Білгород - Дністровському районі та м. Білгород - Дністровському Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] , [ADDRESS] Затоківська селищна рада, про визнання права власності, просить суд: визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 0,0297 га для ведення садівництва у [ADDRESS] . Свої вимоги\~обґрунтовуєтим, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.05.2018 року по справі № 495/7842/17 визнано дійсним договір купівлі-продажу садового будинку, що був укладений між [PERSON] та [PERSON] та визнано за [PERSON] право власності на садовий будинок [ADDRESS] . Позивач стверджує, що маючи бажання отримати у власність земельну ділянку для садівництва, на якій розташований садовий будинок, що є його приватною власністю, він звернувся до землевпорядної організації для розробки технічної документації. 09.11.2018 року Затоківською селищною радою винесено рішення № 855 «Про надання дозволу на розроблення документації з землеустрою». Стверджує, що на виконання вказаного рішення селищної ради [PERSON] замовлено технічну документацію, а саме проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель сільськогосподарського призначення, згідно якого площа земельної ділянки, яка знаходиться під садовим будинком, що належить йому на праві власності та необхідна для його обслуговування становить 0,0297 га. Разом з тим, міськрайонним управлінням у Білгород-Дністровському районі та м Білгород-Дністровському ГУ Держгеокадастру в Одеській області йому було відмовлено у погодженні технічної документації з огляду на те, що оскаржуваним рішенням передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку, на якій розташований садовий будинок, що належить йому на праві власності. Проте, оскільки до [PERSON] перейшло право власності на садовий будинок, то відповідно до умов ст. 120 ЗК України до нього також переходить право власності на земельну ділянку, на якій розташований садовий будинок. З вказаних вище підстав він і звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених у позові, розглянути справу за його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома. Зі згоди представника позивача, про що свідчить його заява, суд Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду від 23 січня 2020 року перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 - 281 ЦПК України. Треті особи в судове засідання не з`явились, про слухання справи сповіщались належним чином, причина неявки суду відома. Суд розглядає справу за відсутність позивача, представника позивача, відповідно до наданої заяви, за відсутність відповідача та третіх осіб належним чином повідомлених про день та час судового розгляду справи, за наявними матеріалами у справі. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що дійсно 16.05.2018 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було винесено заочне рішення по цивільній справі № 495/7842/17, у відповідності до якого визнано договір, укладений між [PERSON] та [PERSON] , згідно з яким [PERSON] придбав, а [PERSON] продала садовий будинок [ADDRESS] загальною площею 85,3 кв.м., житловою площею 45,6 кв.м., - дійсним. Визнано за [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) право власності на садовий будинок [ADDRESS] загальною площею 85,3 кв.м., житловою площею 45,6 кв.м. /л.с.9-11/. Таким чином, у відповідності до наведеного вище рішення, позивач [PERSON] є власником садового будинку [ADDRESS] загальною площею 85,3 кв.м., житловою площею 45,6 кв.м., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 135534373. /л.с.8/. Рішенням Затоківської селищної ради № 855 від 09.11.2018 року, надано дозвіл гр. [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 0,03 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, для ведення садівництва за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту від 18.01.2019 року, погоджено межі земельної ділянки, загальною площею 0,0297 га, ділянка № [NUMBER] , садівниче товариство «Буревестник», з суміжними землевласниками та землекористувачами. /л.с.13/ Разом з тим, у відповідності до листа з Міськрайонного управління у Білгород-Дністровському районі та м. Білгород-Дністровський Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 09.04.2019 року повідомлено, що міськрайонним управлінням Держгеокадастру в Одеській області виявлено, що рішенням Затоківської селищної ради № 38 від 10.09.1999 року земельна ділянка за адресою: ділянка [ADDRESS] , для ведення садівництва вже була передана у приватну власність гр. [PERSON] . Таким чином, наявність вищезазначеного факту унеможливлює подальший процес оформлення земельної ділянки на гр. [PERSON] , до моменту його врегулювання, згідно вимог чинного законодавства. /л.с.7/. Відповідно до\~ст. 1 Закону України « Про Державний земельний кадастр»,\~державний земельний кадастр\~- єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Згідно положень 21\~Закону України «Про Державний земельний кадастр»\~площа земельної ділянки, її межі та цільове призначення вносяться до державного земельного кадастру з відповідної документації із землеустрою. Відповідно дост.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр»,\~\~державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи;власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи;органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності);замовником технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель (у разі внесення до Державного земельного кадастру за результатами проведення інвентаризації земель масиву земель сільськогосподарського призначення відомостей про земельну ділянку, що входить до такого масиву). Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Згідно з\~статтею 377 ЦК України\~ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Відповідно до ч. 1\~статті 120 ЗК України\~(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Згідно з ч. 4\~статті 334 ЦК України, право власності у набувача, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації виникає з моменту такої реєстрації. Згідно з правовою позицією Верховного суду України у справі за № 6-253цс16 від 13 квітня 2016 року норма\~ст. 120 ЗК України\~закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. При цьому при застосуванні положень\~статті 120 ЗК України\~у поєднанні з нормою\~статті 125 ЗК України\~слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій\~статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Таким чином, нормативно-правові акти та практика Верховного суду України вказують на цілісність об`єкта нерухомого майна із земельною ділянкою, згідно з вказаними нормами право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Отже, набувши право власності на садовий будинок [ADDRESS] , позивач одночасно набув право власності на земельну ділянку на якій розташований вказаний будинок. Згідно з ч. 1\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.\~\~ Відповідно до ч. 1\~ст. 316 ЦК України,\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як передбачено\~ст. 392 ЦК України,\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд доходить висновку, що для ефективного захисту прав та інтересів [PERSON] як власника садового будинку [ADDRESS] , слід визнати за ним право власності на земельну ділянку, що розташована під садовим будинком, площею 0,0297 га для садівництва у [ADDRESS] . Згідно зі\~ст. 5 ЦПК України,\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. З урахуванням усього вищевикладеного, на основі повно та всебічно досліджених доказів, наданих сторонами по справі, виходячи із фактичних обставини справи та виниклих правовідносин, із застосуванням відповідних норм права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до міськрайонного управління у Білгород - Дністровському районі та м. Білгород - Дністровському Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] , Затоківська селищна рада про визнання права власності є доведеними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved