Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку, посилаючись при цьому на те, що він є власник однокімнатної квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 03 вересня 2011 року та витягом про державну реєстрацію прав № 31393970 від 22.09.2011р. Згідно із ст. 317, 319, 391 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном на власний розсуд і власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування щодо розпорядження своїм майном. В лютому 2014р. до нього звернулися працівники КП «Харківводоконал» про переукладання договору про надання послуг з водопостачання, але потім йому було відмовлено в укладенні цього договору, так як в квартирі зареєстрований [PERSON] і він є власником лицевого рахунку по сплаті комунальних послуг. У зв'язку з порушенням його прав як власника, вимушений звертатися до суду з цим позовом. В судове засіданні [PERSON] не з'явився, в матеріалах цивільної справи є його заява про слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а також в своїх письменних поясненнях він уточнив підстави для пред'явлення позову, а саме: посилається на ст.ст. 71,72 ЖК України та ст. 405 ЦК України, вказує, що відповідач без поважних причин не проживає у спірної квартирі з жовтня 2012 року, комунальні послуги не сплачує, участі в підтриманні квартирі в належному стані не приймає, в квартирі відсутні його речі, тому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим привішенням з зняттям з реєстраційного обліку. Відповідач [PERSON] неодноразово не з'являвсяв судові засідання, про час та дату розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не надав. Суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутність відповідача, який, зловживаючи своїми процесуальними обов'язками, не реагує на виклики до суду, відмовляючись від отримання рекомендованої кореспонденції, що направляється за місцем його постійного проживання, внаслідок чого судові повістки відділенням зв'язку повернуті суду за закінченням строку зберігання. Третя особа: представник Фрунзенського районного відділу головного управління державної міграційної служби у Харківській області в судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи сповіщався належним чином, про причини не явки не повідомив, не явка третіх осіб не перешкоджає слуханню справи по суті. Відповідно до ст.197 України - фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить однокімнатна квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 03 вересня 2011 року та витягом про державну реєстрацію прав №31393970 від 22.09.2011р. Згідно наданої форми «В» в спірній квартирі відповідач [PERSON] зареєстрований з 19.02.2004р. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закону України від 11.12.2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст..7 цього Кодексу. підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71,72 ЖК України та ст. 405 ЦК України ). У даному випадку позивач посилається як підставу для зняття з реєстрації на ст.ст. 71,72 ЖК України та ст. 405 ЦК України, вказує, що [PERSON] не мешкає в спірній квартирі, починаючи з вересня 2011 року, тобто більше чим один рік. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакші як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивачем [PERSON] надано тільки документи, які підтверджують його право власності на спірну квартиру, але не надано будь яких доказів, які б підтверджували факт не проживання відповідача [PERSON] у спірній квартирі в зазначений період, а також не було заявлено клопотань про виклик свідків, або залучення письмових доказів по справі. У зв'язку з ненаданням належних доказів, суд позбавлений можливості ухвалити законне та обґрунтоване рішення по справі і тому відмовляє в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed