Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи від дня звернення до суду і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . Син мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. З 1 вересня 2017 року син навчається на денній формі навчання у «Рубіжанському політехнічному коледжі ім. О.Є. Порай - Кошиці Луганського національного університету ім. Тараса Шевченка», дата закінчення навчання - 30 червня 2021 року. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина у зв`язку з навчанням не надає, хоча може це робити, оскільки працює, отримує постійний дохід. 27 лютого 2020 року судом постановлено ухвалу про прийняття позову до розгляду, відкриття провадження у справі, залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. 11 березня 2020 року відповідач надав до канцелярії суду відзив на позовну заяву. 16 березня 2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеному в позовній заяві та відповіді на відзив. Додатково пояснила, що їх з відповідачем повнолітній син [PERSON] потребує матеріальної допомоги з боку батька, бо навчається в коледжі та, відповідно, не може працювати. Сину потрібно купувати їжу, одяг, взуття, тощо. Для навчання сину потрібні кошти для придбання зошитів, інших канцтоварів, роздрукування навчальних матеріалів. Чеки на підтвердження таких витрат вона не зберегла. Вона на даний час отримує допомогу як одинока матір на двох інших дітей, допомогу по догляду за батьком, який є інвалідом третьої групи. Їх з сином сім`я перебуває на обліку як малозабезпечена. У зв`язку у цим до недавнього часу вона отримувала соціальну допомогу від держави. Після подання заяви для оформлення допомоги на наступний період УПСЗН до сих пір не здійснило її нарахування. Крім того, син до листопада 2019 року отримував соціальну стипендію у розмірі 890,00 грн., оскільки є членом малозабезпеченої родини. На теперішній час стипендії син не отримує, оскільки УПСЗН до сих пір не нарахувало їх сім`ї як малозабезпеченій соціальну допомогу. У разі якщо соціальну стипендію сину не нарахують, він не зможе отримувати академічну стипендію, оскільки має не дуже задовільну успішність у навчанні. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити в їх задоволенні, пославшись на викладене у відзиві на позовну заяву та доводи його представника в судовому засіданні. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав пояснення аналогічні викладеному у відзиві на позовну заяву. Додатково зазначив, що позивачем ані до позовної заяви, ані в судовому засіданні не було надано належних доказів на підтвердження того, що повнолітній син сторін саме у зв`язку із навчанням у коледжі витрачає реальні кошти і потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги. Третя особа, яка не заявляє вимог щодо предмету спору, [PERSON] до судового засідання не з`явився, надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи без його участі. Також в заяві зазначив, що вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, суд встановив наступні обставини справи та відповіді їм правовідносини. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] народився [INFO] . Його батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Відповідно до довідки Центру надання адміністративних послуг Рубіжанської міської ради № 2590 від 13.02.2020 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, станом на 13.02.2020 в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , крім позивача, зареєстрований син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії довідки № 73 від 13.02.2020, [PERSON] є студентом третього курсу Відокремленого підрозділу «Рубіжанський політехнічний коледж імені О.Є. Порай-Кошиці Луганського національного університету імені Тараса Шевченка» денної форми навчання, 1 рівня акредитації. Строк навчання з 01.09.2017 по 30.06.2021. З довідки про доходи №71 від 19.03.2020, виданої ВП «Рубіжанський політехнічний коледж імені О.Є. Порай-Кошиці Луганського національного університету імені Тараса Шевченка» вбачається, що [PERSON] є студентом групи ЕД 18 вищезазначеного закладу, форма навчання: безплатна денна. [PERSON] у вересні -жовтні 2019 року була нарахована соціальна стипендія в розмірі 890 грн. В подальшому стипендія нарахована не була. Відповідно до копії посвідчення серії [NUMBER] , виданого 14.02.2020 Управлінням праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради, [PERSON] є матір`ю багатодітної сім`ї. З довідки №349 від 13.03.2020, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради, вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку та до листопада 2019 року отримувала державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям. З довідки №377 від 02.04.2020, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради, вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку і отримує допомогу на двох дітей одиноким матерям, за період 01.10.2019 по 31.03.2020 всього отримала 4904,68 грн. Згідно довідки про доходи №163 від 16.03.2020, виданої ПрАТ «Рубіжанський картонно-тарний комбінат», [PERSON] працює на посаді сушильника папероробної машини, за період січень-лютий 2020 року середньомісячна заробітна плата складає 13573,97 грн та 10927,05 грн за винятком податків. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного кодексу України (далі - СК України), яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд бере до уваги посилання відповідача та його представника на те, що позивачем дійсно не надано доказів тому, які саме реальні витрати несе повнолітній син сторін у зв`язку із навчанням. Однак, суд вважає, що потреба повнолітнього [PERSON] у матеріальній допомозі батьків витікає з самого його навчання на денній формі у ВП «Рубіжанський політехнічний коледж імені О.Є. Порай-Кошиці Луганського національного університету імені Тараса Шевченка», у зв`язку з чим він не в змозі працювати та отримувати доходи. Суд зазначає, що посилання позивача щодо перебування сина [PERSON] на обліку у лікаря-уролога не підтверджені належними доказами, а саме медичною документацією, з якої би вбачалась, що станом на дату звернення до суду з позовом або на дату ухвалення рішення у справі [PERSON] перебуває на такому обліку. Також не підтверджені належними доказами і посилання відповідача як на одну з підстав для відмови в задоволенні позову на те, що його непрацездатні батьки потребують його, відповідача матеріальної допомоги. Представником відповідача в судовому засіданні було зазначено, що відповідач не стверджує, що батьки перебувають на його утриманні. Отже, судом встановлено, що повнолітній син сторін [PERSON] навчається на денній формі навчання, на бюджетній основі. На теперішній час [PERSON] стипендію не отримує, але може отримувати соціальну стипендію у разі наявності передбачених законом підстав або ж академічну стипендію за умови успішного навчання. Позивач є працездатною, її сім`я, до складу якої входить і син сторін, є багатодітною, перебуває на обліку як малозабезпечена. Відповідач працездатний, працює, має постійний дохід, осіб, які, знаходяться на його утриманні не має. Суд зауважує, що відсутність у відповідача будь-яких інших доходів, крім заробітної плати, та будь-якого вартісного рухомого чи не рухомого майна, на що посилається в обґрунтування заперечень проти позову відповідач, не свідчить про неможливість сплати аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання. Також суд враховує, що відповідачем не надано доказів наявності у нього інших обставин, що мають істотне значення та можуть свідчити про неможливість надання ним, зокрема, за станом здоров`я, матеріальної допомоги сину, який продовжує навчання. За таких обставин суд вважає доведеними як потребу повнолітнього сина сторін у матеріальній допомозі батька, так і можливість останнього надавати своєму синові таке забезпечення на період навчання. Таким чином, враховуючи те, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання свого повнолітнього сина, який продовжує навчання, а син потребує такої допомоги у зв`язку з навчанням, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано. При цьому, справедливим та розумним розміром аліментів суд вважає 1/6 частку від всіх видів доходу відповідача щомісячно, оскільки син сторін є повнолітньою особою, може за певних умов отримувати стипендію, а позивачем не доведено такого розміру витрат сина у зв`язку із навчанням, який би потребував стягнення з відповідача саме 1/4 частини його доходів. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що відповідно до п.п. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Отже, позивач був звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інших положень щодо сплати судового збору відповідачем, в разі задоволення вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, чинна редакція ЦПК України не містить. Приймаючи до уваги вимоги ст.ст. 141, 142 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 561 грн. 65 коп., що є пропорційним розміру задоволених вимог. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial