Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зазначивши на підтвердження своїх позовних вимог, що у лютому 2013 року вони з відповідачем у справі домовилися щодо продажу йому останнім будинку, розташованого за адресою: Донецька область, м. Красноармійськ, вул.24 Партзїзду, буд.№74. У звязку з тим, що у вищевказаному будинку ніхто не проживав, у вересні 2014 року зі згоди відповідача він заселився до будинку. Позивач вказує, що згідно договору купівлі-продажу від 11.02.2015 року, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11.02.2015 року за №569653214132, він став власником житлового будинку №74, розташованого по вул.24 Партзїзду (Соборна), м. Красноармійськ (Покровськ) Донецької області. Позивач зазначає, що на момент укладення між ним та відповідачем вищезазначеного договору купівлі-продажу житлового будинку від 11.02.2015 року місце проживання продавця [PERSON] було зареєстровано за адресою: [INFO], тому при укладанні даного договору вони домовилися, що він бере на себе зобовязання знятися з реєстрації місця проживання в строк до 11.08.2015 року. Однак, відповідач не виконав взяте на себе зобовязання і до цього часу залишається зареєстрованим у належному йому на праві власності житловому будинку. Також позивач вказує, що відповідач є колишнім власником житлового будинку, згідно домової книги зареєстрований у вказаному житловому будинку з 28.01.2003 року. Відповідач на протязі більше як трьох останніх років у даному житловому будинку не проживає, особистих речей відповідача у будинку не залишилось, що підтверджується актом КУ «Покровський ККСН» від 17.11.2016 року. Таким чином, позивач придбав житловий будинок для особистого проживання та проживання своєї родини, але ж наявність зареєстрованої особи відповідача в даному житловому будинку заважає йому вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, створює йому у використанні пільг, субсидій, реалізації права на безоплатне отримання побутового вугілля членами її сімї, які проживають спільно з ним. Відповідач ніякого відношення до належного йому житлового будинку не має, добровільно знятися з реєстрації не бажає. На підставі вищевказаного, позивач просить суд визнати відповідача [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням житловим будинком за адресою: Донецька область, м.Покровськ, вул. Соборна (колишня 24 Партзїзду), буд.№74. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не подавав. Відповідно до п. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності особи, яка бере участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок розташований за адресою: Донецька область, м. Красноармійськ, вул.24 Партзїзду, будинок №74, належить позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 11.02.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №373 (а.с.6-9). Згідно п.13 зазначеного договору, продавець зобовязаний знятися з реєстрації місця проживання до 11.08.2015 року, звільнити вказане майно від усіх рухомих речей, що належать йому або третім особам; передати відчужуване майно за цим договором та відповідні абонентські книжки по розрахунках за комунальні послуги, інші документи та приналежності, що стосуються відчужуваного майна; сплатити заборгованість (якщо така існує) за комунальні послуги (а.с.7). З копії домової книги та довідки Покровської міської ради №741 від 30.11.2016 року вбачається, що [PERSON], [INFO], уродженець [INFO] зареєстрований за адресою: [INFO] (Покровськ), вул.24 Партзїзду (Соборна), будинок №74 (а.с.10,20). Згідно довідки Комунальної установи «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» №4417 від 17.11.2016 року, [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрований та проживає за адресою: м.Покровськ (Красноармійськ), вул.Соборна (24 Партзїзду), буд.№74 з 18.03.2015 року по теперішній час та має склад сімї: [PERSON] дружина, [PERSON] донька, [PERSON] колишній власник, який не проживає з лютого 2013 року (а.с.11). Відповідно до Акта про не проживання №4417 від 17.11.2016 року, складеного квартальним комітетом, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: м.Покровськ (Красноармійськ), вул. Соборна (24 Партзїзду), буд.№74, однак фактично в житловому будинку №74 по вул. Соборна не проживає з лютого 2013 року, його особистих речей немає (а.с.12). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 34 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07 лютого 2014 року, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] припинив право власності на житловий будинок після переходу право власності до позивача [PERSON], внаслідок чого втратив також і право користування ним, що підтверджено умовами договору. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратив право користування житловим приміщенням слід задовольнити.

Outcome: approved