Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаске №1» про стягнення моральної шкоди, спричиненої в результаті пошкодження здоров`я. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що він з листопада 2006 року по 2008 року працював машиністом підземних установок, а з 06 квітня 2009 року по 22 грудня 2019 року гірником очисного забою на Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1». Позивач працював у шахті, що являє собою джерело підвищеної небезпеки, робота пов`язана з особливими природними, географічними умовами, підвищеного ризику для здоров`я, яка пов`язана з шкідливими тяжкими та небезпечними умовами праці. При виконанні трудових обов`язків 30 листопада 2017 року з позивачем стався нещасний випадок на виробництві, в результаті якого [PERSON] отримав забій правої стопи, пошкодження зв`язкового апарату гомілковостопного суглоба та стопи, міжм`язову гематому. З позивачем 31 липня 2019 року при виконанні трудових обов`язків вдруге стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок чого [PERSON] отримав закриту черепно-мозкова травма, забій головного мозку першого ступеню, забиту рану й підшкірну гематому потиличної ділянки, ушиб шийного відділу хребта; ушиб, садно й підшкірна гематома правого передпліччя. Висновком обласного центру медико-соціальних експертиз м. Краматорська позивачу первинно встановлено 25 % втрати професійної працездатності по травмі від 30 листопада 2017 року, а висновком обласного центру медико-соціальних експертиз міста Краматорськ [PERSON] первинно встановлено 40% втрати професійної працездатності по травмі від 31 липня 2019 року. Наслідки виробничих травм приводять до тяжких і моральних страждань позивача, порушились нормальні життєві зв`язки [PERSON] , змінився звичайний спосіб життя, його життєва діяльність обмежена, він має серйозні порушення здоров`я, його постійно переслідує головна біль та біль у суглобі правої ноги. Внаслідок погіршення здоров`я [PERSON] вимушений значний час витрачати на відвідування лікувальних закладів, проходження лікування, систематичні обстеження та консультації спеціалістів, що в свою чергу обмежує останнього у спілкуванні з сім`єю та порушує нормальні життєві зв`язки. Враховуючи вказані обставини позивач просить стягнути з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаске №1» на його користь 65000,00 гривень в якості відшкодування моральної шкоди спричиненої пошкодженням здоров`я при виконанні трудових обов`язків. Позивач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду письмове клопотання, яким просив суд справу розглядати за його відсутності, вимоги позову підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позов, згідно з яким ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаске №1» просить суд розглянути справу за відсутності їх представника у відповідності до норм чинного законодавства. Зауважили, що згідно узагальненого аналізу судової практики у справах про відшкодування моральної шкоди роботодавцем завданої робітнику у зв`язку з ушкодженням здоров`я під час виконання трудових обов`язків розмір моральної шкоди визначається відповідно до відсотків втрати працездатності, так сума стягнення за кожні 10% втрати працездатності складає по 3000,00 гривень. Від відповідача не надходило клопотань про розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, передбачених ч. ч. 5, 7 ст. 279 ЦПК України, від сторін не надходило. Суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, дослідивши які вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 13 лютого 2006 року по 22 грудня 2019 року працював на Державному підприємстві «Шахтоуправління «Південнодонбаске №1», та був звільнений 22 грудня 2019 року внаслідок невідповідності стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується трудовою книжкою серії [NUMBER] від 01 січня 2001 року (а.с. 7-9). Відповідно до виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією про результати визначення ступеня професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги до довідки серії 12 ААА №066599 від 15 березня 2018 року [PERSON] первинно встановлено 25 % втрати професійної працездатності за наслідками трудового каліцтва від 30 листопада 2017 року на період з 01 березня 2018 року до 01 квітня 2020 року (а.с. 10). Як вбачається з акту про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, №27, затвердженого директором Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», та акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 30 листопада 2017 року о 08 годині 15 хвилин на Державному підприємстві «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» від 05 грудня 2017 року, затвердженого директором Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» 19 вересня 2019 року, [PERSON] внаслідок нещасного випадку, який стався з останнім на ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» 30 листопада 2017 року о 08 годині 15 хвилин, отримав: забій правої стопи; пошкодження зв`язкового апарату гомілковостопного суглоба та стопи; міжм`язова гематома свода правої стопи; травма не важка. Причинами нещасного випадку визнано порушення трудової та виробничої дисципліни (а.с. 12-13, 14-15). Відповідно до акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 31 липня 2019 року о 09 годині 10 хвилин на Державному підприємстві «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», затвердженого директором Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» від 19 вересня 2019 року, [PERSON] внаслідок зазначеного нещасного випадку отримав: закриту черепно-мозкову травму; струс головного мозку; ушиблена рана й підшкіна гематома потиличної ділянки; ушиб шийного відділу хребта; ушиб, садно й підшкірна гематома правого передпліччя. Причинами нещасного випадку визнано: незадовільний технічний стан виробничих об`єктів, порушення трудової і виробничої дисципліни (а.с. 16-19). Згідно виписного епікризу №1406, виданого Комунальною лікувально-профілактична установа «Мар`їнська центральна районна лікарня», комп`ютерної томографії головного мозку №2057/19, виданого рентгенологічного відділення Комунального некомерційного підприємства «Великоновосілківська центральна районна лікарня», виписки з рішення ЛКК про необхідність медикаментозного лікування, консультаційного висновку спеціаліста та виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, [PERSON] встановлено діагноз за виробничою травною від 31 липня 2019 року: запита черепно-мозкова травма; забій головного мозку першого ступеню; забита рана і підшкірна гематома потиличної ділянки; ушиб шийного відділу хребта; ушиб, садно й підшкірна гематома правого передпліччя. Ускладнення: після травматична енцефалопатія, стійка цефілгія, вестибулопатія, правобічна пірамідальна недостатність з вешетативною дисфункцією; післятравматична цервікобрахіалгія праворуч; астеноневротичний синдром (а.с. 20, 21, 22, 23, 24,) Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №087583 від 19 листопада 2020 року [PERSON] встановлено первинно 40% втрати професійної працездатності за трудовим каліцтвом від 31 липня 2019 року, повторно встановлено 25 % втрати професійної працездатності за трудовим каліцтвом від 30 листопада 2017 року, а за сукупністю встановлено 65 % відсотків втрати професійної втрати професійної працездатності. Визначена третя група інвалідності (а.с. 11). Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісію серії 12 ААБ №416595 від 19 листопада 2020 року [PERSON] встановлено третю групу інвалідності з 19 листопада 2019 року до 01 грудня 2020 року. Причиною інвалідності визнано трудове каліцтво. Позивачу протипоказана важка фізична праця, роботи в підземних умовах (а.с. 11). Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням здоров`я. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно з п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до ст. 237-1 КЗпП (набрала чинності 13 січня 2000 р.) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Згідно з п.4.1 Рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 р. №1-9 рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров`я тощо. У випадку втрати потерпілим працездатності він зазнає значно більше моральної шкоди, ніж яка заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. В судовому засіданні встановлено, що внаслідок нещасних випадків пов`язаних з виробництвом, а також недосконалості умов праці на виробництві, пошкоджено здоров`я позивача, чим завдано моральну шкоду, яка обумовлена моральними та фізичними стражданнями з приводу пошкодження здоров`я, погіршення життєвих умов, що потребує від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Викладене є підставою для відшкодування позивачеві моральної шкоди відповідачем у відповідності зі ст. 237-1 КЗпП. Також, встановлено, що відповідач не заперечує проти того, що позивач отримав втрату професійної працездатності підчас роботи на Державному підприємстві «Шахтоуправління «Південнодонбаске №1». Вирішуючи питання щодо суми відшкодування матеріальної шкоди суд, враховує вимоги розумності та справедливості, постійний характер негативних наслідків. При цьому, суд звертає увагу, що позивач в обґрунтуванні свого позову зазначає, що моральна шкода обумовлена погіршенням життєвих умов, хвороба порушує нормальні життєві зв`язки, життєдіяльність позивача обмежена, у останнього змінився звичайний спосіб життя, однак [PERSON] не конкретизує в чому саме виразились погіршення його життєвих умов, способу життя та порушення життєвих зв`язків. З огляду на викладене, суд вважає за можливе та необхідне стягнути з відповідача Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаске №1» на користь позивача [PERSON] в порядку відшкодування моральної шкоди 32500,00 (тридцять дві тисячі п`ятсот) гривень, що буде цілком еквівалентним завданим моральним стражданням. Згідно зі ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави. З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд дійшов висновку про доцільність часткового задоволення вимог позову [PERSON] в частині стягнення моральної шкоди, а останній у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, суд вважає необхідним, на виконання вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави в особі Державної судової адміністрації України витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволеної частини вимог у розмірі 420,40 гривень (32500,00 грн.*840,80 / 65000,00 = 420,40 грн). Оскільки, відповідно до вимог статті 279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, тому, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного,

Outcome: partial