Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнення позову 02.02.2016 р. та заяви про доповнення уточненого позову від 18.02.2016 р. просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 28.04.2009 р., зареєстрований відділом РАЦС Люботинського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 35; після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «[PERSON]»; визначити після розірвання шлюбу місце проживання сина [PERSON] разом із позивачем; стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подання позову до досягнення повноліття. Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 05.04.2016 р. позовна заява в частині вимог про визначення місця проживання дитини залишено без розгляду. В іншій частині позов обґрунтований тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось, у сторін виявились абсолютно різні погляди на побутовий і родинний устрій, що ставало причиною конфліктів між сторонами, які унеможливлювали сімейне життя. Крім того, відповідач в даний час у вихованні та матеріальному забезпеченні сина участі не приймає. Тому позивач звернулась до суду з позовом. Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, представник позивача [PERSON] подав до заяву, в якій просив розглядати справу без їхньої з позивачем участі. Відповідач в судові засідання не з'являється, про дату та час розгляду справи повідомлявся судом завчасно за адресою, повідомленою АДБ ГУ ДМС України в Харківській області, однак конверти повернулись до суду не врученими в зв'язку з закінченням терміну зберігання, а також телефонограмами. Представник третьої особи, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області, в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. 28 квітня 2009 року сторони уклали шлюб, що підтверджує свідоцтво про шлюб, видане відділом РАЦС Люботинського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 35. В період шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] Факт проживання дитини з позивачем підтверджується актом обстеження умов проживання, затвердженого 05.02.2016 р. заступником начальника Управління служб-начальником служби у справах дітей Ленінського району Білецькою Л.М. Позивач вказує на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось, у сторін виявились абсолютно різні погляди на побутовий і родинний устрій, що ставало причиною конфліктів між сторонами, які унеможливлювали сімейне життя. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, між сторонами постійно виникали сварки. Сумісне проживання та ведення спільного господарства між сторонами припинено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Той факт, що відповідач, будучи обізнаним про розгляд судом справи про розірвання шлюбу, в судове засідання не з'явився, ніяких заяв не подав, суд сприймає як байдуже ставлення відповідача до збереження сім'ї. Бажання відновити шлюбні відносини сторони не виявили, виходячи з чого суд дійшов висновку про те, що подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. Крім того, позивач зазначає, що відповідач не приймає участі у вихованні та матеріальному забезпеченні їхнього сина [PERSON], в зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при присудженні аліментів, судом враховуються наступні обставини: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Разом із тим, вимогу щодо стягнення аліментів на дитину позивач заявив в уточненій позовній заяві 02.02.2016 р., тому саме з цього часу суд присуджує стягнення аліментів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved