Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк», банк, відповідач), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, старший державний виконавець Казанківського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Гацелюк Віта Вікторівна (далі - старший державний виконавець Казанківського РВ ДВС ПМУ Міністерства юстиції), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що постановою головного державного виконавця Казанківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Головіним О.Ю. за № 57387817 було відкрито виконавче провадження, щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. № 14045 від 22.09.2017 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором, № б/н від 19.11.2014 року в загальному розмірі 14074,44 грн. Вказаний виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні у Казанківському районному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. Позивач вважає, що зазначений виконавчий напис не підлягає виконанню так як він вчинений з порушенням діючого законодавства, зокрема, виконавчий напис вчинено без доведеності безспірності вимог кредитора, за відсутності документів що складають кредитний договір з визначенням його умов, за відсутності доказів отримання боржником письмової вимоги банку а також відповідачем був пропущений строк звернення із заявою про вчинення виконавчого запису. Зважаючи на викладене, позивач просить позов задовольнити та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 14045, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. від 22.09.2017 та стягнути з відповідача судові витрати, пов`язаних зі сплатою судового збору. Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 20.05.2021 року провадження у справі відкрито та розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Витребувано у ПАТ КБ «Приватбанк» документи що підтверджують наявність, розмір та безспірність заборгованості [PERSON] , у приватного нотаріуса матеріали нотаріальної справи з документами та матеріалами на підставі яких вчинявся виконавчий напис № 14045 від 22.09.2017 року та копії виконавчого провадження з примусового виконання вчиненого виконавчого напису. Витребувані документи до суду надано лише Казанківським районним відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. У відведений в ухвалі час, від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Казанківського районного суду від 14.06.2021 року до участі у справі в якості третьої особи що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору було залучено приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., яким і було вчинено спірний виконавчий напис. Позивач [PERSON] , про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтрумує в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, просив суд їх задовольнити та судовий розгляд справи провести без його участі, протии винесення заочного рішення суду не заперечував. Відповідач ПАТ КБ «Приватбанк», який належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду справи, правом подати відзив не скористалось, ставлення до позовних вимог не висловило. Заінтересована особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. Свого ставлення до позовних вимог не висловив. Заінтересована особа старший державний виконавець Казанківського РВ ДВС ПМУ Міністерства юстиціїГацелюк В. В., про місце, час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином. Ставлення до позовних вимог не висловила. Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до такого висновку. Оглядом виконавчого напису встановлено, що 19 листопада 2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір, № б/н, відповідно до умов якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом на залишок заборгованості. Таким чином, між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] склалися договірні правовідносини з приводу надання, використання та повернення кредитних коштів на умовах, передбачених договором. На час звернення до приватного нотаріуса за вчиненням виконавчого напису заборгованість позичальника [PERSON] станом на 31.08.2017 року перед банком становила 14074,44 грн., з яких: забогованість за тілом кредиту у розмірі 4535,24 грн., заборгованість за відсотками за користуванням кредиту у розмірі 8392,80 грн., заборгованість по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн., заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 646,40 грн. 21 вересня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. було вчинено виконавчий напис № 14045 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк», суми заборгованості в розмірі 14074,44 грн., з яких: забогованість за тілом кредиту у розмірі 4535,24 грн., заборгованість за відсотками за користуванням кредиту у розмірі 8392,80 грн., заборгованість по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн., заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 646,40 грн. Строк за який проводиться стягнення - 1016 днів, а саме: з 19.11.2014 року по 31.08.2017 року. Витрати за вчинення виконавчого напису становлять 1800 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню - 15874,44 грн. В подальшому, на підставі вказаного виконавчого напису, 09.10.2017 року головним державним виконавцем Казанківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Головіним О.Ю було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 57387817 з виконання виконавчого напису № 14045 від 22.09.2017 року. 15.02.2021 року в рамках відкритого виконавчого провадження, постановою старшого державного виконавця Казанківського РВ ДВС ПМУ Міністерства юстиції Гацелюк В.В. було накладено арешт на майно боржника [PERSON] 15.02.2021 року постановою старшого державного виконавця Казанківського РВ ДВС ПМУ Міністерства юстиції Гацелюк В.В. було звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] (заробітну плату). Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні правила і умови вчинення виконавчого напису містяться у пунктах 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5. Тобто вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - це надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, а нотаріус задля вчинення виконавчого напису повинен дійти висновку, що з дня виникнення права вимоги у стягувача минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року, та, що подані стягувачем документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед ним. Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах № 569/8884/17 від 14 серпня 2019 року, № 137/1666/16-ц від 29 березня 2019 року та № 201/11696/16-ц від 10 квітня 2019 року, а також Верховний Суд України у постанові № 6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 ЗУ «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками, якими є надані стягувачем документи згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається саме за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак само по собі подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 10.10.2018 року у справі № 61-10285св18. Позивач не надав суду достатніх та допустимих доказів того, що він перед відповідачем (ПАТ КБ «Приватбанк») заборгованості за кредитним договором не має, проте заперечує безспірність стягнутих за виконавчим написом сум боргу. Суд зазначає, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, і беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. З матеріалів справи вбачається, що заборгованість не є безспірною. Безспірність заборгованості [PERSON] для вчинення нотаріального напису належним чином не доведена. Так, згідно виконавчого напису у заборгованість відповідача перед ПАТ КБ «Приватбанк» в розмірі 14074,44 грн., крім самого тіла кредиту, входить також заборгованість за відсотками, в розмірі 8392,80 грн. та неустойка - відсоток від суми заборгованості, в розмірі 646,40 грн. Стягнення пені та комісії, які зазначено стягувачем, є необґрунтованим, так як суперечать порядку їх нарахування, оскільки пеня та комісія мають різну правову природу, так як пеня є неустойкою, що передається кредитору у разі порушення боржником зобовязання та обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, а комісія це грошова винагорода Банку за надання банківських послуг. Як вбачається з наданого банком розрахунку заборгованості, до загальної суми заборгованості включається розмір неустойки (пені) у загальній сумі 646,40 грн. та розмір накладених штрафних санкцій у загальній сумі 500,00 грн. Як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, безспірність заборгованості [PERSON] для вчинення нотаріального напису належним чином не доведена. Враховуючи вищевикладені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги вставлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що виконавчий напис суперечить вимогам чинного законодавства, тому позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими і підлягають задоволенню. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» на користь держави судові витрати, в розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved