Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовною заявою до ПрАТ «СК « Статус» після уточнення якої остаточно просить суду стягнути на його користь матеріальну шкоду завдану ДТП в сумі 15222,70 грн. пеню за несвоєчасну виплату в сумі 1972,27 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 2000грн. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій уточненні позовні вимоги просив задовольнити та не заперечував про проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, клопотань та заяв до суду не надав. Відповідно до ч. 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 19.11.2013 року о 16 год. 20 хв. [PERSON], керуючи автомобілем марки «Mazda-323», державний номерний знак [NUMBER], рухаючись на 535 км. + 600 м. автомагістралі Київ-Харків-Довжанський, не урахував дорожню обстановку та швидкість руху, чим порушив п. 12.1 ПДР України, що призвело до зіткнення з автомобілем марки «VOLKSWAGEN CARAVELLE», державний номер [NUMBER], що належить позивачу [PERSON], від удару автомобіль «VOLKSWAGEN CARAVELLE» зіткнувся з автомобілем марки «SKODA», державний номерний знак [NUMBER], а автомобіль марки « SKODA» зіткнувся з автомобілем марки «HYUNDAI ACCENT», державний номерний знак [NUMBER], які стояли на проїзній частині в попутному напрямку, транспортні засоби зазнали механічні пошкодження. Відносно [PERSON] був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП. Вина [PERSON] у скоєнні згаданої дорожньо - транспортної пригоди доводиться постановою судді Фрунзенського районного суду в м. Харкові від 24.12.2013 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за порушення Правил дорожнього руху України і скоєння цієї ДТП. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини гр. [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП була зареєстрована в ПрАТ СК «СТАТУС» згідно страхового полісу АС № 0244678 від 20.05.2013 року. 20.11.2013 року позивачем до даної страхової компанії була надано повідомлення про настання страхового випадку за яким було повідомлено страхову компанію про настання страхового випадку в передбаченні законом строки. 16.01.2014 року позивач звернувся до страхової компанії з заявою від про виплату йому страхового відшкодування за пошкоджений у ДТП його автомобіль «VOLKSWAGEN CARAVELLE», державний номер [NUMBER], яка сталася 19.11.2013 року. Однак усі звернення позивача до відповідача залишено без відповіді. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Під час зіткнення транспортний засіб позивача ОСОБА«VOLKSWAGEN CARAVELLE», державний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Відповідно до звіту № 931 про визначення вартості відновлюваних робіт, вартість відновлювального ремонту без врахування ПНВ складає 15222,70 грн. Частиною 2 п.1 ст. 22 ЦК України передбачено, що збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 1 п.2 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У відповідності до ст. 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити по шкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно Полісу АС № 0244678 від 20.05.2013 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів вбачається, що транспортний MAZDA 323, державний номер [NUMBER] на момент скоєння ДТП тобто 19.11.2013року, було застраховано в ПрАТ «Страхова компанія «Статус». Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Стаття 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 9.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», встановлений обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих на одного потерпілого. Згідно Полісу АС № 0244678 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів вбачається, що ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну ( на одного потерпілого ) складає 50 000 гривень, франшиза 1 000 гривень. Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Відповідно до статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності ( страхове відшкодування ) не може перевищувати розміру реальних збитків. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як зазначалося, відповідно до звіту № 931 про визначення вартості відновлюваних робіт, вартість відновлювального ремонту с урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та без врахування ПНВ складає 15222,70 грн. З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача ПрАТ «СК «Статус» страхового відшкодування, яке не було сплачено є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування в сумі 1972, 27 гривень, то суд виходить з наступного. Відповідно до ухвали Верховного Суду України від 02.08.2006 р. встановлено, що застосовуючи вимоги Закону України «Про захист прав споживача» слід мати на увазі, що цей закон встановлює загальні підстави відповідальності за порушення прав споживачів, а відносини, що виникають під час виплат страхових сум на підставі договорів страхування, відносяться насамперед до договірних відносин, а тому при вирішення питання щодо стягнення за несвоєчасну сплату страхового відшкодування слід виходити з положень ст. 992 ЦК України та ст. 36 п. 36.5 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно ст. 992 ЦК України у разі не сплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі встановленому договором або законом. Відповідно п. 36.5 ст. 36 Закону про «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Так, період прострочення а день подання позову становить 211календарних дня. Отже, пеня, що підлягає сплаті Страховиком на користь позивача за цей період складає 1972,27 грн. Щодо позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрати понесені на правову допомогу у сумі 2 000 гривень, то суд вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи, а саме: договором про надання правової допомоги, довіреністю, товарним чеком на см 2000 грн., довідкою про виконану роботу про надання правової допомоги, розрахунком вартості послуг із надання правової допомоги та актом прийому-передачі послуг по наданню правової допомоги. Тому, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати на правову допомогу у сумі 2000 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved