Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, мотивуючи свою вимогу тим, що він відповідно до договору купівлі-продажу від 08 серпня 2012 року є власником квартири [ADDRESS] При покупці вище вказаної квартири в ній залишались зареєстрованими відповідачі по справі: [PERSON] та [PERSON]. З огляду на те, що [PERSON] та [PERSON] в придбаній ним квартирі не проживали і не проживають, що підтверджується актами обстеження матеріально-побутових умов проживання, не заперечують проти зняття їх з реєстраційного обліку, що підтверджується заявами №№570/4-347, 570/4-353, просить відповідно до ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу України, визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав з підстав, викладених у ньому та пояснив, що відповідачі після оформлення договору купівлі продажу ( 08 серпня 2012 року) в квартирі за адресою [ADDRESS] не проживають, знятися із реєстрації не можуть по причині перебування за кордоном, проти зняття їх з реєстрації не заперечують, про що свідчать їх заяви, а тому позов просив задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи шляхом подачі оголошення в друкований засіб масової інформації газету «Свобода» №53 від 02 липня 2014 року, в судове засідання не з'явилися. Із заяв в Управління Державної міграційної служби України у Тернопільській області, посвідчених консулом Генерального консульства України в Барселоні, зареєстрованими в реєстрі за №№570/4-347, 570/4-353 вбачається, що [PERSON], [INFO], паспорт громадянина України для виїзду за кордон [NUMBER], виданий 14.09.2010 року та [PERSON], [INFO], паспорт громадянина України для виїзду за кордон [NUMBER], виданий 14.02.2006 року просять зняти їх з реєстраційного обліку за місцем проживання в Україні за адресою: [ADDRESS]. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, приходить до переконання що позов підставний і підлягає до задоволення, виходячи з таких міркувань. Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 08 серпня 2012 року серія ВРТ 588278, посвідченого приватним нотаріусом Підволочиського районного нотаріального округу Тернопільської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1115. Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до Будинкової книги для прописки громадян, що мешкають у квартирі [ADDRESS]: [PERSON], [INFO] року народження, громадянка України, уродженка с. Піддністряни Жидачівського району Львівської області та [PERSON], [INFO] року народження, громадянка України, уродженка смт. Гвіздець Коломийського району Івано-Франківської області прибули для постійного проживання і з 19 жовтня 1999 року по даний час зареєстровані за вищевказаною адресою, однак давно у цій квартирі не проживають, проживають в за межами України ( в Іспанії ). Даиі обставини також підтверджується актами обстеження житлово-побутових умов проживання гр. [PERSON], від 07 жовтня 2013 року, 02 грудня 2013 року, 14 січня 2014 року з яких вбачається, що в результаті обстеження квартири [ADDRESS] встановлено, що [PERSON], [INFO] року народження, та [PERSON], [INFO] року народження тривалий час у вищевказаній квартирі не проживають, а також заявами відповідачок від 17 лютого 2014 року адресованими Управлінню Державної міграційної служби України в Тернопільській області, справжність підпису в яких завірена консулом Генерального консульства України в місті Барселоні в котрих вони просять зняти їх з реєстраційного обліку за місцем проживання в Україні за адресою : [ADDRESS], зареєстрованих в реєстрі за № № 570/4-347 та 570/4- 353, що свідчить про визнання ними факту не проживання в придбаній позивачем квартирі. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як вбачається з положень ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, п. 1 ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства, а ст. 41 Конституції України та ст.ст. 321, 328, 330, 334 ЦК України, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном, право власності набувається із підстав не заборонених законом, зокрема правочинів. Добросовісний набувач набуває право власності на майно, навіть в тих випадках, коли воно відчужене особою, яка не мала на це права. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні крім у випадках і в порядку, встановлених законом. Право приватної власності є непорушним. Положення п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.1985 року зазначають, що при розгляді спорів, що не урегульовані житловим законодавством, суд застосовує норми цивільного законодавства. Положення ч. 2 п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» зазначають, що наявність прописки (на даний час реєстрації) сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 08 серпня 2012 року серія ВРТ 588278, посвідченого приватним нотаріусом Підволочиського районного нотаріального округу Тернопільської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1115. Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до Будинкової книги для прописки громадян, що мешкають у будинку [ADDRESS]: [PERSON], [INFO] року народження, громадянка України, уродженка с. Піддністряни Жидачівського району Львівської області; [PERSON], [INFO] року народження, громадянка України, уродженка смт. Гвіздець Коломийського району Івано-Франківської області прибули для постійного проживання 19 жовтня 1999 року за вищевказаною адресою. З актів обстеження житлово-побутових умов проживання гр. [PERSON] від 07 жовтня 2013 року, 02 грудня 2013 року, 14 січня 2014 року вбачається, що в результаті обстеження квартири [ADDRESS] встановлено, що [PERSON], [INFO] року народження, та [PERSON], [INFO] року народження в даний час у вищевказаній квартирі не проживають. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В даному випадку суд вважає, що відповідачі не проживають за вищезазначеною адресою більше шести місяців, перебувають за кордоном, а тому їх слід визнати втратившими право на користування житловим приміщенням з цих підстав. На підставі наведеного,

Outcome: approved