Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у Вугледарський міський суд Донецької області з позовною заявою до відповідачаДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» про стягнення моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що він працював на вугледобувному підприємстві ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1». 01.02.2010 року в наслідок нещасного випадку на виробництві отримав гостру закриту черепно-мозкову травму, забій головного мозку, відкритий перелом кісток носа. Висновком МСЕК від 25.05.2010 року позивачу встановлено первинно 40 % втрати працездатності та третя група інвалідності, в наслідок чого його було звільнено з підприємства відповідача за станом здоровя. Внаслідок нещасного випадку на виробництві пошкоджено здоровя позивача, йому завдано моральну шкоду, яка обумовлена моральними та фізичними стражданнями з приводу пошкодження здоровя, погіршення життєвих умов, що потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя, постійного лікування.Позивач просить суд стягнути з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» на свою користь моральну шкоду в розмірі 40000 (сорок тисяч) гривень. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково в розмірі 9000 гривень, в іншій частині вимог позивача просив відмовити з причини їх не обґрунтованості (а.с. 21-22). Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, їх допустимість та належність, вважає що позов слід задовольнити частково з наступних підстав: Позивач працював на вугледобувному підприємстві ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» та був звільнений 25.05.2010 року за станом здоровя. 01.02.2010 року з позивачем стався нещасний випадок на виробництві в наслідок якого він отримав гостру закриту черепно-мозкову травму, забій головного мозку, відкритий перелом кісток носа, що підтверджується актом (спеціального) розслідування нещасного випадку на виробництві від 03.02.2010 року (а.с. 6-11, 13-14). В наслідок завданих травм 25.05.2010 року МСЕК позивачу первинно встановлено 40 % втрати професійної працездатності та третя група інвалідності (а.с. 12). Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 237-1 КЗпП України передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань, або втрати нормальних життєвих зв'язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв'язку між попередніми умовами. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Згідно роз'яснень, даних в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року), відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. В судовому засіданні встановлено, що внаслідок нещасного випадку на виробництві пошкоджено здоровя позивача, чим йому завдано моральну шкоду, яка обумовлена моральними та фізичними стражданнями з приводу пошкодження здоров'я, погіршення життєвих умов так як його звільнили з роботи за станом здоровя, постійної потреби від нього докладання додаткових зусиль для організації свого життя і постійного лікування для підтримання свого здоровя і боротьби з захворюванням. Викладене є підставою для відшкодування позивачеві моральної шкоди відповідачем у відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України. Згідно з п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 р. №1-9 рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров'я тощо. У випадку втрати потерпілим працездатності він зазнає значно більше моральної шкоди, ніж яка заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача 40000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди суд не находить можливим, оскільки така сума є завищеною і не відповідає глибині моральних та фізичних страждань позивача, ступеню втрати ним професійної працездатності. Тому суд, враховуючи вимоги розумності, справедливості і домірності завданої моральної шкоди, з огляду на важкі безстрокові наслідки професійних захворювань, постійний характер негативних наслідків, обмеження життєдіяльності, порушення та зміну звичайного укладу життя і особистих зв'язків, з урахуванням сталої судової практики, вважає за можливе та необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 12000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди, що буде цілком еквівалентним завданим моральним стражданням. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає судовий збір у розмірі 551,20 грн. на користь держави. На підставі вищевикладеного ст. ст. 1167, 1168 ЦК України, ст. 153, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial