Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої залиттям, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 19 квітня 2010 року він придбав у власність нежитлове вбудоване приміщення, яке розташоване в підвальному приміщенні житлового будинку [ADDRESS] яка розташована на першому поверсі цього багатоповерхового будинку над належним йому нежитловим приміщенням, проживає відповідачка [PERSON]. Право власності на приміщення зареєстроване 01 липня 2010 року. З моменту придбання ним нежитлового приміщення, відповідачка неодноразово заливала його, але в зв'язку з тим, що він проживає в іншому місті, він не завжди міг вчасно це подолати та оформити з представниками житлового органу. Бесіди з відповідачкою з приводу вирішення питання щодо наслідків залиття та відремонтування в її квартирі водопровідних труб та унітазу, результатів не дали. Останній раз залиття приміщення сталося 05 та 15 липня 2013 року. Згідно акту від 05.07.2013 року, складеного комісією у складі начальника та майстра виробничої дільниці № 7 ПП «МакРинок-Сервіс», в присутності свідка, та затвердженого директором ПП «МакРинок-сервіс», залиття сталося з причин халатності мешканців квартири [NUMBER], причиною залиття стало зіпсування водонагрівального баку (зірваний кран) в результаті чого були зіпсовані: - стеля (іржаві затечини) у вбиральні та в 2-х кімнатах, площею 12.00 кв.м., пошкоджені стіни які є гіпсоркартоними і деформовані в наслідок залиття, деформовані двері у вбиральню та в кімнату. Згідно акту від 15.07.2013 року, складеного комісією у складі начальника та майстра виробничої дільниці № 7 ПП «МакРинок-Сервіс», в присутності свідка та відповідачки, затвердженого директором ПП «МакРинок-сервіс», залиття сталося з причин халатності мешканців квартири [NUMBER], причиною залиття стало самостійна заміна водопровідної труби, в результаті чого була зіпсована стеля із гіпсокартону, площею 14 кв. м. та стіни, які були поклеєні шпалерами площею 60.0 кв.м.. Неодноразовим залиттям приміщення йому заподіяні матеріальні збитки в сумі 4285,00 грн.. Крім майнової шкоди йому було заподіяно також моральну шкоду, яку він оцінюю у розмірі 1500 гривень. Ця шкода полягає в тому, що залиття квартири мають систематичний характер. Після останнього залиття 15.07.2013 року його приміщенняня, у нього стався нервовий розлад, в результаті чого підвищився тиск, він страждає від головного болю, не може здійснити ремонт в приміщенні та використовувати його за призначенням для здійснення підприємницької діяльності, оскільки не впевнений, що залиття не повториться в черговий раз. Також йому необхідно постійно приїжджати в м. Макіївку для того, щоб вчасно визнати стан приміщення та прийняти необхідні дії для зберігання майна та житлового будинку. З вищенаведеного вбачається, що [PERSON] є винною у заподіянні йому майнової та моральної шкоди, оскільки є власником квартири [ADDRESS] та фактично мешкає у неї. З огляду на положення ч. 4 ст. 319 ЦПК України, власність зобов»язує [PERSON], як власник своєї квартири, дбати про її належний технічний стан та запобігати можливим випадкам завдання шкоди іншим особам. Як вбачається з актів, фактично завдання йому шкоди виникло внаслідок винних дій [PERSON], яка неналежним чином виконувала свої обов»язки, як власник зазначеної квартири. Моральна шкода виражається у тривалому терміні страждань. Він був вимушений витрачати час і зусилля для вирішення питання щодо врегулювання спору. В сім»ї, з причин залиття, присутня роздратованість, емоційні зриви, порушена рівновага і спокій. З причини випаровування, у приміщенні неможливо знаходитися та необхідно провітрювати його та висушувати. У нього порушився сон і він вимушений вживати заспокійливі засоби та йому необхідний тривалий час і зусилля для відновлення його попереднього стану. Просить суд стягнути на його користь з відповідачки [PERSON] завдану матеріальну шкоду у розмірі 4285,00грн. та моральну шкоду у розмірі 1500,00грн., а також стягнути понесені судові витрати у вигляді оплати судового збору у розмірі 229,40грн. при звернені до суду з позовною заявою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Представники позивача [PERSON] та [PERSON], які діють на підставі довіреностей, в судове засідання не з»явилися. Про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку. Суду надали письмову заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, та не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, та від неї не надійшло повідомлення про причини неявки. Про день та час розгляду справи відповідачка була повідомлена своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку, про що свідчить розписка в отриманні судової повістки, яка мається в матеріалах справи, в зв'язку з чим, суд відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого представники позивача в своїй письмовій заяві не заперечували. Представник третьої особи ПП «Макринок - Сервіс» в судове засідання не з»явився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку. Суду надана письмова заява про розгляд справи без участі представника ПП «Макринок - Сервіс». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно договору купівлі - продажу квартири від 09 квітня 2010 року, посвідченого в нотаріальному порядку, та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «БТІ м. Макіївки» встановлено, що позивач [PERSON] є власником вбудованого нежитлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS]/а.с.7-8,9/. Згідно довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Донецькій області, відповідачка [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS]/а.с.11/. З акту від 05.07.2013 року, затвердженого директором ПП «Макринок - Сервіс», який складений комісією у складі: начальника виробничої дільниці №7 та майстра, в присутності [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] вбачається, що під час обстеження нежитлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] встановлено, що 04.07.2013 року зазначене приміщення було залито внаслідок недбалості мешканців, які проживають в квартирі №100. Причиною залиття стала несправність водонагрівального баку (зірвало кран). Внаслідок залиття було пошкоджено: стеля та стіни у санвузлі та в 2-х кімнатах, а всього 12.00 кв.м., які виконані з гіпсокартону, деформовані дві двері/а.с.3/. Крім того з акту від 15.07.2013 року, затвердженого директором ПП «Макринок - Сервіс», який складений комісією у складі: начальника виробничої дільниці №7 та майстра, в присутності [PERSON], та відповідачки [PERSON], вбачається, що під час обстеження квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] встановлено, що мешканці зазначеної квартири по своїй недбалості залили нижче розташоване нежитлове приміщення, а саме, внаслідок самостійної заміни труби холодної води. Внаслідок залиття були пошкоджені в нежитловому приміщенні: стеля, яка складається з гіпсокартону площею14 кв.м., обклеєні шпалерами стіни площею 60 кв.м/а.с.4/. Отже, враховуючи, що вище вказані акти складені за участю начальника дільниці №7 та майстра ПП «Макринок - Сервіс», тобто підприємства на утриманні якого знаходиться житловий будинок, та по своєму змісту відповідають вимогам, які до них ставляться, суд приходить до переконання, що вони є належними письмовими доказами по справі, враховуючи також ту обставину, що акт від 15.07.2013 року був складений у присутності відповідачки [PERSON]., яка підписала його без будь-яких зауважень та заперечень і таким чином визнала свою провину у залитті. З наданих суду позивачем [PERSON] товарних чеків та витратної накладної вбачається, що фактично ним для проведення робіт по відновлюванню приміщення внаслідок його залиття, було витрачено 4172,00грн./а.с.32/. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, виходячи з вказаної норми цивільного законодавства, шкода, завдана майну фізичної особи повинна відшкодовуватися в повному обсязі особою, яка її завдала. В судовому засіданні було встановлено, та підтверджено наданими суду актами від 05.07.2013 року та 15.07.2013 року, що залиття нежитлового приміщення, яке належить позивачу сталося внаслідок недбалості відповідачки [PERSON], та саме з її вини, оскільки вона, як власник житлового приміщення зобов»язана проводити за власні кошти ремонт квартири, використовувати приміщення за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання, не допускати виконання робіт та інших дій, що порушують умови проживання інших громадян, у тому числі своєчасно проводити заміну технічного обладнання. Таким чином, суд приходить до переконання, що залиття нежитлового приміщення позивача сталося саме з вини відповідачки [PERSON], яка своєчасно не вжила заходів щодо належного утримання у належному технічному стані водонагрівального приладу(баку), а також системи водопостачання з ціллю надійної та безпечної як для себе, так і для інших мешканців будинку його експлуатації. Відповідно до вимог ст.10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Таким чином, враховуючи, що відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, не скористалася своїми процесуальними правами сторони в процесі, суд на підставі наявних у справі доказів, приходить до висновку, що саме [PERSON], як особа, яка завдала шкоду позивачу [PERSON] внаслідок залиття належного йому приміщення, і яке сталося саме з її вини, повинна відшкодовувати цю шкоду. Разом з тим, відповідачкою [PERSON] не було надано належних доказів в підтвердження того, що розмір матеріальної шкоди завданої з її вини є меншим. Таким чином, аналізуючи надані сторонами в судовому засіданні докази, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що [PERSON] надані належні та беззаперечні докази того, що шкода, яка була завдана його майну внаслідок залиття належного йому нежитлового приміщення, була завдана з вини відповідачки [PERSON].. На підставі вище викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] в частині відшкодування матеріальної шкоди частково, у розмірі 4172,00грн., який підтверджується наданим позивачем чеками та витратною накладною. Вирішуючи питання щодо позовних вимог позивача [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов»язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до вимог ст. 1167 ч. 1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як встановлено в судовому засіданні, крім матеріальної шкоди, позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає в його душевних стражданнях, які він зазнав у зв»язку з користуванням вологим приміщенням та пошкодженням майна, внаслідок чого, він вимушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя. При визначені розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер, глибини і тривалість моральних страждань позивача, а також вимоги розумності та справедливості і вважає за можливе стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 500грн., оскільки приходить до переконання, що саме вказана сума буде розумною, справедливою та достатньою для відшкодування моральної шкоди завданої у даній конкретній ситуації. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути понесені ним витрати по оплаті судового збору при подачі позовної заяви до суду у розмірі 229,40грн..

Outcome: partial