Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначила, що вона з 05.06.1996 р. працювала кондуктором в тролейбусному депо підприємства «Криворіжелектротранс», з 08.02.2007 р. переведена наказом від 06.02.2007 р. №112-п електромонтером тяглових підстанцій в службу енергогосподарства. У звязку з реорганізацією підприємства звільнена по переводу в КП «Міський тролейбус» 22.03.2007 р. наказом від 28.03.2007 р. і 23.03.2007 р. прийнята по переводу в КП «Міський тролейбус» електромонтером 2 розряду тяглових підстанцій в службу енергогосподарства наказом від 28.03.2007 р. Наказом від 16.09.2014 р. № 148-к позивача звільнено з роботи за пунктом 3 статті 40 КЗпП України «за систематичне невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку». 27.10.2014 р. вона звернулась до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу з позовною заявою визнання незаконними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, відсторонення від роботи; про відновлення на роботі, стягнення заробітної плати за дні вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди. Про звільнення вона довідалась 25.09.2014 р. після отримання копії наказу, яку відповідач направив їй поштою, що підтверджується довідкою пошти від 18.11.2014 р. Але судом 30.10.2014 р. постановлено ухвалу про повернення їй позовної заяви з доданими до неї доказами . Копію ухвали суду від 30.10.2014 р. про повернення позовної заяви було отримано нею у поштовому відділку звязку №85 11.11.2014 р, що підтверджується довідкою від 11.11.2014 р. Додаючи до позовної заяви докази її постійного проживання (перебування) на території дії Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу, вона вважала, що причини повернення їй позовної заяви усунені. За указаними вище причинами позивач повторно зверталась до суду в строк, який перевищував встановлений статтею 233 КЗпП України місячний строк. Вважає, що строк було порушено з поважних причин. [PERSON] районним судом м. Кривого Рогу від 24.11.2014 р. знов було постановлено ухвалу про повернення їй позовної заяви. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.01.2015 р. відхилено її апеляційну скаргу, з якою вона зверталась 20.11.2014 р., і залишено без змін ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 24.11.2014 р. 03.03.2015 р. позовну заяву з додатками їй було повернуто з Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу. Звертаючись до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу, тобто за місцем знаходження відповідача, позивач вважає, що місячний строк позовної давності порушено нею за поважними причинами. Крім того, що копії наказу про звільнення та судових ухвал вона отримувала поштою із запізненням, що підтверджується поштовими довідками від 11.11.2014 р. та від 18.11.2014 р., я хворіла з 25.09.2014 р. по 30.09.2014 р., що підтверджується лікарняним листком, а також вона знаходилась на екзаменах у Харьківському національному університеті міського господарства з 09.10.2014 р. по 20.10.2014 р. та з 23.01.2015 р. по 11.02.2015 р., що підтверджується довідками від 17.10.2014 р. № 764 та від10.12.2014 р. №806. Під час першего звернення до суду з позовною заявлю строк позовної давності не було порушено. Більш того позивач зверталась за захистом своїх трудових прав до прокуратури, міськвиконкому та Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області, що підтверджується копіями скарг. Позивач не згодна з наказом про звільнення та з іншими наказами про притягнення її до дисциплінарної відповідальності і відсторонення від роботи, так як вони є незаконними за наступними причинами. Зазначає, що у тексті наказу про її звільнення від 16.09.2014 р. №148-к зазначено, що відповідно до п. 2.1.3 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів та п.2.17 Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів вона «повинна раз на рік пройти періодичну перевірку знань з питань безпечної експлуатації електроустановок споживачів та питань технічної експлуатації електроустановок споживачів». Останню перевірку пройшла 18.06.2013 р., тому чергову перевірку повинна була пройти 18.06.2014 р. «03.07.2014 р. зявилась на періодичну перевірку», але «оцінка була незадовільна», у звязку з чим вилучено «посвідчення по перевірці знань, які надають право на самостійну роботу в електроустановках» за фахом. «За відсутності посвідчення або за наявності посвідчення з простроченими термінами перевірки знань працівник до роботи не допускається» згідно п. 2.1.4 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів та п.2.17 Правил технічної експлуатації електроустановок. Далі в наказі зазначено, що повторну перевірку було призначено на 04.08.2014 р., але у звязку з тим, що вона оформила додаткову соціальну відпустку з 04.08.2014 р. до 13.08.2014 р., їй нібито було запропоновано пройти перевірку знань 01.08.2014 р. У звязку з тим, що вона не зявилась на перевірку знань, наказом від 14.08 2014 р. №241-к мене було «відсторонено від виконання службових обовязків і надано строк з 14.08.2014 р. по 18.08.2014 р. пройти періодичну перевірку знань з питань безпечної експлуатації електроустановок споживачів та питань технічної експлуатації електроустановок споживачів». Наказом від 18.08.2014 р. №255 мене «знову було відсторонено від виконання службових обовязків» і призначено пройти перевірку 20.08.2014 р., але вона знову не зявилась. В наказі про звільнення також зазначено, що наказами від 20.08.2014 р. № 249-к та від 01.09.2014 р. №260-к оголошено догани «за порушення трудової дисципліни, виражене в навмисному ухиленні від перевірки знань з питань безпечної експлуатації електроустановок споживачів та питань технічної експлуатації електроустановок споживачів», її зобовязано зявитися 21.08.2014 р. та 02.09.2014 р. о 9.00 годині до класу охорони праці управління підприємства, де пройти періодичну перевірку знань». Крім того, відповідач зазначив в наказі, що вона навмисно порушує і ігнорує вимоги ст. 139 КЗпП України, розділ 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку і додатку №7 Колективного договору підприємства щодо виконань розпоряджень власника або уповноваженого ним органу додержуватись трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці; ігнорує накази підприємства, чим допустила навмисне та систематичне порушення трудової дисципліни. Також відповідачем в наказі про звільнення позивача зазначено, що наказом від 26.09.2013 р. № 357-к до неї вже було «застосовано дисциплінарне стягнення за самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим органом» додаткової відпустки в звязку з навчанням. Багато років її праця вважалась керівництвом підприємства сумлінної. Але на протязі останніх декілька роківїї переслідували і нарешті звільнили з помсти за принципове відношення до порушень норм з охорони праці з боку керівництва, за її зауваження, критику. Позивач сумлінно ставилась до своїх обвьязків , та зверталась до керівництва з зауваженнями та докдладними записками. Наприклад, вже багато часу вона зазначає в Журналах підстанцій, де вона працювала, про течу масла в ТМРУ і в маслених вимикачах, що призводить до погіршення якості повітря; відсутність належного освітлення, холоднечу, та про інші недоліки, які вона виявляла під час праці. Усе це являється підтвердженням порушення вимог пунктів 5.1.,5.4.5.22 розділу 4 Правил. Але внесені в Журнали дефектів записи про дефекти і порушення залишаються керівництвом підприємства без уваги. Писала також в оперативному Журналі підстанції №19 і в доповідних записках директору про розкрадання кабелів на підстанціях та електрообладнання, про порушення умов праці (відсутність вентиляції витяжки; про постійну наявність сильного запаху масла, у звязку з його протіканням в масляних вимикачах, в трансформаторах та ін.). Позивач постійно наполягала на проведенні зі нею інструктажів по охороні праці та протипожежної безпеки, так як майстер [PERSON] потребувала від неї підписів в Журналі інструктажів, але не проводила їх фактично. З копії Плану проведення проти аварійних і протипожежних тренувань по району тягових підстанцій Депо-2 на 2014 р., складеному майстром [PERSON], вбачається, що в ньому не зазначені дати проведення, але план затверджено начальником служби енергогосподарства [PERSON] 26.12.2013 р. Про ці недоліки позивач висловлювалась на їх адресу. Крім того, вона усно висловлювала своє незадоволення відносно того, що без її згоди було утримано з заробітної плати у червні 2011 р. вартість річної підписки на газету «Червоний гірник». У відповідь отримала листа від 11.08.2011 р., в якому зазначено, що нібито хтось розписався помилково. Також вона зверталась з питанням про те, чому у колективному договорі зазначено, що електромонтеру тяглової підстанції надається відпустка терміном 24 дні та додаткова - 4 дні, тобто всього 28 днів, а їй надають тільки 24 дні. Отримала відповідь, що вона є електромонтером черговою. Але у наказі про прийняття на працю та в трудовій книжці не зазначено, що я чергова. Під час щорічних перевірок знань їй задаються питання, повязані з технологичною працею. Крім того, направляючі її на психофізіологічну експертизу про відповідність професійним вимогам до виконання робіт підвищеної небезпеки та тих, що потребують професійного добору №11-3999/59158 від 21.11.2013 р., керівництвом підприємства було зазначено: професія за ДК 003:2010 електромонтер, вид робіт: Роботи по обслуговуванню діючої електроустановки напругою до і вище1000 В та виконання в них оперативних переключень, налагоджувальних, монтажних робіт та високовольтних випробувань, роботи під напругою в електроустановках до і вище 1000 В, роботи, повязані з діючим енергетичним обладнанням. Також у медичної довідки від 30.12.2013 р. №16 відповідно до направлення з підприємства зазначено професію: електромонтер тяглових підстанцій. Під час переводу на роботу електромонтером колишнє керівництво стверджувало, що умови праці є шкідливими, тому позивач буде мати право на додаткову відпустку та пенсійні пільги, так як цю професію зазначено у Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. N 36. З питанням про шкідливі умови праці вона зверталась до керівництва підприємства коли їй стали говорити, що вона являюсь оперативним працівником черговою тяглової підстанції, тоді як на неї покладали обовязки і вона виконувала роботу технічного персоналу і за наказом прийнята на роботу електромонтером тяглових підстанцій. Також позивач намагалась вияснити порядок нарахування грошових коштів по лікарняному листу, так як вважала, що маючи стаж 18 років, має одержувати оплату за лікарняні листки з розрахунку середнього заробітку, а їй постійно нараховували тільки з робочих днів згідно графіку. Такий порядок було встановлено після приходу директора [PERSON], головного інженера [PERSON], начальника служби енергогосподарства [PERSON], табельниці [PERSON], головного бухгалтера [PERSON] Не виплачено їй також грошові кошти на оздоровлення за 2013 -2014 р.р., хоча інші робітники одержували, тому вона також запитувала про причини невиплати. Усі ці її зауваження та питання їм не подобались. Будучи незадоволеною її записами в Журналах, докладними та усними висловлюваннями щодо недоліків та порушення законодавства про охорону праці, протипожежних правил та моїх трудових прав, начальник енергослужби [PERSON] стала створювати позивачеві перепони у здійсненні трудових обовязків. За її ретельне виконання обовязків її стали принижувати, притягати незаконно до дисциплінарної відповідальності, сотворили нестерпні умови праці і відпочинку. Ще у 2011 р., намагаючись довести її до звільнення за особистим бажанням, їй постійно переробляли графіки праці, які складаються начальником енергослужби [PERSON], майстром [PERSON]В і головою цехового комітету (табельницею) [PERSON] Знімали засови з вхідних дверей на підстанції №19, тому вона не мала можливості закрити двері з нутрі приміщення від проникнення сторонніх осіб, особливо у нічну зміну. Присилали до неї яких-то людей, які загрожували їй, коли вона працювала вночі. У 2013 р. вони також намагались звільнити її. З цією метою незаконно вимагали виконання усних розпоряджен, переслідуючи ціль притягнути потім до відповідальності за їх виконання без наявності письмового розпорядження; відстороняли від праці, не допускали до приміщення підстанції. З вересня до листопаду 2013 р. сиділа на стільці у коридорі служби енергогосподарства і вдень, і вночі. 26.09.2013 р. начальник енергослужби [PERSON] вигнала позивача з приміщення на вулицю, наказала їй знаходитись на вулиці з 8.00 год. до 20.00 годин, тобто до закінчення зміни. У звязку з чим позхивач захворіла гострим бронхітом і перебувала на лікарняному листі з 27.09.2013 р. по 09.10.2013 р. Причиною відсторонення від праці було те, що позивач не виконувала їх усні розпорядження, тоді як усі розпорядження мають бути у письмовому вигляді, а керівництво зазначало в наказах, що вона нібито не пройшла перевірки знань правил охорони праці та протипожежної безпеки. Постановою профспілкового комітету від 05.11.2013 р. №24-1 начальнику енергослужби енергогосподарства [PERSON] та майстру [PERSON] було рекомендовано знайти порозуміння зі позивачем, та визнано не законним розпорядження від 28.03.2013 р. про переведення її на іншу підстанцію. Цією ж постановою позивачеві було рекомендовано звернутись до комісії по трудових спорах. Після постанови рішення Комісією по трудових спорах підприємства від 20.02.2014 р. про відміну незаконних наказів від 24.09.2013 р. №353-к, від 03.06.2013 р. № 231-к і від 16.10.1013 рр. №380-к про відсторонення від роботи, дисциплінарні стягнення і позбавлення премії, їх скасовано наказом від 27.02.2014 р., але в цьому наказі не зазначено про повернення 100 % премії, також не скасовано наказ від 357-к від 26.09.2013 р., яким знято премії на один рік і зараховано прогулом 18,19 і 20 вересня 2013 р., хоча позивачем було надано заяву і довідку про перебування на сесії в учбовому закладі, які заховали, тому вона вимушена була поїхати до м. Харкову за дублікатом довідки. Після рішення КТС зробили їй ще більш нестерпні умови праці. З метою позбавитись її з підприємства, [PERSON] наказала 15.02.2014 р. вивезти з кімнати чергового персоналу підстанції №19, де вона працювала останній час, холодильник, чайник, обідній стіл, мікрохвильову піч, які постійно знаходились там і являлись інвентарним майном підприємства. Ліквідували обігрів кімнати чергового персоналу. А у теплий час закрили на металеві грати вхід на другий поверх, де знаходиться кабінет майстра, щоб позивач не мала доступу до холодильника, де вона мала можливість зберігати їжу. З 04.06.2014 р. по 31.06.2014 р. позивач перебувала у річної відпустці. 01.07. і 02.07.2014 р. її вихідні згідно графіку роботи. 03.07.2014 р. вона о 8 годині вийшла на роботу і працювала на підстанції №19, коли прийшли інженер по охороні праці [PERSON], начальник служби енергогосподарства [PERSON], її кума табельник та одночасно голова цехового комітету [PERSON], подруга [PERSON] майстер [PERSON], водій особистої машини [PERSON] - [PERSON], який у штаті підприємства є водієм аварійної машини. Про перевірку знань позивача не було попереджено. Тому вона не була підготовлена. Більш того, навчання їй не проводились. Вони зявились неждано на її робоче місце. Після того, як вона взяла квіток №16 їй не було надано часу на підготовку, на письмове оформлення відповіді, відповіла на усі питання, зазначені в квітку №16, а також на додаткові питання, які формулювались некоректно, підвищеним тоном, та декотрі зовсім не мали відношення до Правил. Цьому є підтвердження на аудіо запису. Позивача збивали з міркувань. Майстер [PERSON] кривлялась, строїла їй гримаси. Позивач була дуже схвильована таким ставленням до неї. Так звана комісія прийшла до висновку, що позивач не пройшла перевірки. В неї забрали посвідчення. Сказали, що вона не зовсім впевнена у своїх знаннях. Вона виходила ще на підстанцію №19 згідно робочого графіку 4, 16, 19,20 липня 2014 р. З 07.07.2014 р. по 15.07.2014 р. перебувала на лікарняному листку у звязку з захворюванням сина. З 23.07.2014 р. по 31.07.2014 р. перебувала на лікарняному листку у звязку зі своїм захворюванням. 01.08.2014 р. працювала на підстанції №19 з 20 години вечора до 8 години ранку 02.08.2014 р. Коли прийшла на роботу, то побачила, що засови на вхідних дверях зірвано, і не мала можливості закрити двері, щоб до підстанції не проникла стороння людина. З 8 години 2.08.2014 р. і 3 серпня час її відпочинку. З 04.08.2014 р. по 13.08.2014 р. перебувала у додаткової відпустці з донькою та сином. Заяву про надання позивачеві додаткової відпустки вона подала за два тижня. 14 і 15.08.2014 р. її дні відпочинку згідно з графіком виходів на роботу, з яким вона ознайомлена під підпис. 16.08.2014 р. позивач вийшла з соціальної відпустки і отримала від майстра [PERSON] копію наказу від 14.08.2014 р. № 241 про відправку її у відпустку у дні відпочинку без збереження заробітної плати з 14.08.2014 р. по 18.08.2014 р. «за не здачу екзаменів». Другим наказом від 18.08.2014 р. (знов її вихідний день) №255 «за ухилення від періодичної перевірки знань з питань безпечної експлуатації електроустановок споживачів та питань технічної експлуатації електроустановок споживачів» її відсторонено від роботи без збереження заробітної плати, наказано пройти періодичну перевірку знань з питань безпечної та технічної експлуатації електроустановок споживачів, призначену на 20.08.2014 р. Ксерокопію наказу від 18.08.2014 р. № 255 їй було вручено 20.08.2014 р. о 8 годині 30 хв. (18 і 19.08.2014 р. вихідні дні згідно графіку), коли вона знову «працювала» в адміністративному приміщенні, яке на підставі оренди знаходиться біля зупинки швидкісного трамвая «Площа праці», але вже ні на стільці, а стоячи в коридорі, тому що стілець було забрано. Копію наказу не було завірено. Начальник служби енергогосподарства [PERSON] від позивача вимагала їхати в управління підприємства, яке знаходиться за адресою: Дніпропетровське шосе, буд.22, - для здачі екзаменів. Вона прохала надати письмове розпорядження і маршрут руху, але їх не було надано. Тому не мала можливості поїхати, залишити своє «робоче» місце. Позивачеві було відомо, що одну робітницю електромонтера [PERSON] вже було звільнено за те, що вона за усним проханням керівництва відвозила мило з однієї підстанції на іншу, а потім її було звільнено за прогул (відсутність на робочому місці більш 3 годин). Позивач побоювалась, що це є інтригою з боку [PERSON], тому наполягала про надання розпорядження. Наступним наказом від 20.08.2014 р. №249-к за те, що позивач нібито навмисно ухиляюсь від періодичної перевірки знань з питань безпечної експлуатації електроустановок, їй оголошено догану та позбавлено 100% премії за серпень, призначено на 21.08.2014 р. проходження періодичної перевірки знань, позбавлено усіх одноразових заохочувальних виплат терміном на один рік. Незавірену ксерокопію наказу було надано їй о 16 годині 20.08.2014 р., коли працювала,стоячи в коридорі адміністративного приміщення служби енергогосподарства. Вважає, що навіть з дати та номеру цього наказу вбачається, що його винесено незаконно. Так, наказ № 255 датовано 18.09.2014 р., а цей наказ має менший номер 249, а датовано його 20.09.2014 р. 21.08.2014 р. згідно графіку позивач мала вийти на роботу у нічну зміну з 20.00 до 8.00. Тому до 20.00 години її час відпочинку, і їй необхідно було відпочити перед виходом у нічну зміну. Але вона не ухилялась від перевірки знань. Керівництво навмисно призначало перевірку знань на дні відпочинку, накази навмисно виносились також у дні відпочинку, а їх копії не надавались заздалегідь до призначеного строку перевірки знань. Крім того, йому було добре відомо, що зі позивачем не було проведено жодного навчання. А насамперед навчання є передумовою перевірки знань. Також усі перевірки знань інших працівників призначаються на робочі години. 21.08.2014 р. вона прийшла на роботу о 19 годині 50 хвилин у нічну зміну, звернулась до диспетчера через вікно, так як вхідні двері до приміщення було закрито. Її не впустили, вимушена була знаходитись на вулиці. Від пережитого хвилювання, стресу позивач стала погано себе почувати. Була вимушена викликати швидку допомогу, працівники якої виявили в неї підвищений тиск, надали медичну допомогу, пропонували відвезти у лікарню для проходження стаціонарного лікування, але вона відмовилась. Ранком 22.08.2014 р. (її вихідний день) вона викликала лікаря. На лікарняному листку вона перебувала з 23.08. по 29.08.2014 р. 30 і 31 серпня її вихідні дні. 01.09.2014 р. вона вийшла на роботу з 8.00 годин. Звернулась до табельника [PERSON] за графіком роботи на вересень 2014 р., але отримала відмову зі словами про те, що її буде звільнено. Тобто вона, будучи у дружніх стосунках з начальником енергогосподарства [PERSON]М. вже за два тижня до наказу про звільнення позивача знала, що її буде звільнено. І з графіком на вересень її не було ознайомлено. Позивач вирішила виходити на роботу,

Outcome: partial