Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірних відомостей. Свої уточнені позовні вимоги мотивує тим, що 30 червня 2016 року на веб-сайті Національного антикорупційного порталу «АНТИКОР» розміщена стаття [PERSON] «Как из перспективного адвоката стать рейдером. Инструкция к действию», опубліковану (httр://апtіког.соm.uа/агtісlеs/111198-kak iz perspektivnogo advokata statj rejderom. Instruktsija k dejstviju) в якій викладено негативну та недостовірну інформацію стосовно позивача, а саме: «На большинстве своих должностей [PERSON] работал в качестве советника по юридическим вопросам. А проще говоря, помогал высшему руководству предприятий искать лазейки в законодательстве для собственной выгоды». «...братья [PERSON] создали подставную фирму «Металлопрофиль». А «благодаря» хорошим приятельским отношениям с руководителем [PERSON], фирма подписала договор с Центром о передачи части земли Центра в распоряжение «Металлопрофиля» для... постройки офисного центра». «А вообще [PERSON] быстро после Майдана сориентировался, сделав себе пиар на героях «Небесной сотни», якобы, представляя интересы родственников убитых. Дело, как водится, заглохло, но пиар сделал своє дело». «[PERSON] [PERSON], в рамках своего проекта «Правовая помощь воинам АТО» почему-то не бросился против лучшего друга защищать военных и их права. Видимо юристы проекта оказывают помощь только избранным АТОшникам, вроде [PERSON], но никак не тех, кто вышел против скандального застройщика Пышняка». «[PERSON] уже договорился с бывшими «регионалами». Поговаривают, что со всеми, кроме «Охотничьего клуба СКС», который он так гневно заклеймил». «Когда правда в суде всплыла наружу и журналисты таки «прижали» к стенке хитрого адвоката, он сознался, что изначально был в курсе настоящей фамилии своего клиента. [PERSON] предпочел об этом-умолчать». «Когда над адвокатом [PERSON] нависла угроза открытия уголовного производства за использование фальшивого документа, он быстро выкрутился, заявив, что справку получил почтой, а воєнная прокуратура таки открыла уголовное производство и сейчас разбирается кто виноват в такой фальсификации - то ли адвокат [PERSON] за заведомо неверно указанную фамилию клиента в запросе, то ли сотрудники МВС». Також позивач просить зобов?язати відповідачів спростувати недостовірну та таку, що порушує немайнові права [PERSON] на повагу до честі та гідності, а також на недоторканість ділової репутації, інформацію шляхом опублікування на веб-сайті Національного антикорупційного порталу «АНТИКОР» повідомлення наступного змісту: «На веб-сайте Национального антикоррупционного портала «АНТИКОР» «30» июня 2016 года была опубликована статья под названием: «Как из перспективного адвоката стать рейдером. Инструкция к действию». Среди прочих утверждений, вошедших в статью, были утверждения о том, что [PERSON] является недобросовестньїм адвокатом, который якобы занимается обманом граждан, в том числе военных АТО; на протяжении своей деятельности якобы осуществлял подделки документов; неоднократно фигурировал в уголовных процессах не только как защитник (адвокат), неоднократно незаконно завладевал земельними участками; в своей политической карьере использует дружеские связи и действует вопреки нормам действующего законодательства. Сообщаем, что данная информация не соответствует действительности. Редакция веб- сайта Национального антикоррупционного портала «АНТИКОР» не владеет какими-либо фактами, подтверждающими изложенные утверждения относительно гражданина [PERSON]». Позивач у судове засідання не з»явився, проте згідно письмового клопотання просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та простиь такі задовольнити. Відповідачі в судове засідання повторно не зявилися через невручення рекомендованого поштового відправлення, яке було повернено до суду Укрпоштою за закінченням терміну зберігання за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS]. У зв'язку з цим, суд на підставі ст.224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 30 червня 2016 року об 11 год. 05 хв. на веб-сайті Національного антикорупційного порталу «АНТИКОР», власниками якого є [PERSON] і [PERSON] була опублікована стаття [PERSON] «Как из перспективного адвоката стать рейдером. Инструкция к действию» (а.с. 13-15). Автор статті у стверджувальній формі зазначив, що: «На большинстве своих должностей [PERSON] работал в качестве советника по юридическим вопросам. А проще говоря, помогал высшему руководству предприятий искать лазейки в законодательстве для собственной выгоды». «...братья [PERSON] создали подставную фирму «Металлопрофиль». А «благодаря» хорошим приятельским отношениям с руководителем [PERSON], фирма подписала договор с Центром о передачи части земли Центра в распоряжение «Металлопрофиля» для... постройки офисного центра». «А вообще [PERSON] быстро после Майдана сориентировался, сделав себе пиар на героях «Небесной сотни», якобы, представляя интересы родственников убитых. Дело, как водится, заглохло, но пиар сделал своє дело». «[PERSON] [PERSON], в рамках своего проекта «Правовая помощь воинам АТО» почему-то не бросился против лучшего друга защищать военных и их права. Видимо юристы проекта оказывают помощь только избранным АТОшникам, вроде [PERSON], но никак не тех, кто вышел против скандального застройщика Пышняка». «[PERSON] уже договорился с бывшими «регионалами». Поговаривают, что со всеми, кроме «Охотничьего клуба СКС», который он так гневно заклеймил». «Когда правда в суде всплыла наружу и журналисты таки «прижали» к стенке хитрого адвоката, он сознался, что изначально был в курсе настоящей фамилии своего клиента. [PERSON] предпочел об этом-умолчать». «Когда над адвокатом [PERSON] нависла угроза открытия уголовного производства за использование фальшивого документа, он быстро выкрутился, заявив, что справку получил почтой, а воєнная прокуратура таки открыла уголовное производство и сейчас разбирается кто виноват в такой фальсификации - то ли адвокат [PERSON] за заведомо неверно указанную фамилию клиента в запросе, то ли сотрудники МВС». Суд вважає, що вищеназвана інформація, яка поширена відповідачами щодо позивача, не є оціночним судженням чи вираженням суб'єктивної думки і поглядів, оскільки, відповідач не висловлював свою думку, переконання, не давав критичної оцінки певним фактам, а висловлювання є фактичним твердженням і стосуються особисто [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України «Про інформацію», оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка і також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані. У даному випаду, негативна інформація щодо позивача поширена відповідачем, містить фактичні дані стосовно [PERSON] та має характер наклепу (тобто, поширення завідомо неправдивої інформації, що ганьбить іншу особу), така інформація не є оціночним судженням, а отже, підлягає спростуванню. Відповідно до ст.3 Конституції України, честь і гідність людини визнані найвищою соціальною цінністю. Порушення цих фундаментальних прав вимогає відповідного захисту. Статтею 55 закріплено право захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму від 27 лютого 2009 року, недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі та ділової репутації. Пунктом 1 цієї Постанови визначено, що кожен повинен неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обовязок не поширювати про особу \~\~недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь та ділову репутацію. Згідно ст.297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Фізична особа має право на звернення до суду з позовом про захист її гідності та честі. У відповідності до ст.34 Конституції України, як норми прямої дії, та встановленою ст. 3 ЦК України презумпцією добросовісності, вважається, що негативна інформація, поширена про особу, буде вважатися негативною, якщо особа яка її порушила, не доведе, що вона відповідає достовірності. Згідно з положеннями ст.277 ЦК України і ст.10 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача. Саме тому, позивач звільнений від обов'язку доказування, що негативна недостовірна інформація, поширена відачем дійсно є недостовірною. У матеріалах справи відсутні відомості про будь-які неправомірні дії [PERSON] під час виконання службових обовязків, в суспільстві та в побуті, а тим більше відсутні дані про вчинення ним кримінальних правопорушень. За приписами ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено у законному порядку. Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Тому, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що викладена у статті [PERSON] «Как из перспективного адвоката стать рейдером. Инструкция к действию» інформація щодо [PERSON] є неправдивою,\~нічим не підтвердженою та не відповідає достовірності, та відповідачі [PERSON], [PERSON] не довели, що така негативна інформація, поширена про особу ([PERSON]С.) на веб-сайті Національного антикорупційного порталу АНТИКОР є дійсністю. За наведених обставин позов підлягає задоволенню, а поширена відповідачем неправдива інформація підлягає спростуванню. Визначений позивачем спосіб захисту порушеного права відповідає вимогам ст.ст. 15, 16 ЦК України і п.24 вказаної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року. На підставі ст.88 ЦПК України суд вважає, оскільки позов задоволено, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідачів у дольовому порядку на користь позивача по 551,20 грн.

Outcome: approved