Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувшись до суду з даним позовом, просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки, [PERSON], [INFO], з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття на 1000 грн. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі та зазначив, що позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову посилаючись на те, що відповідачем не надано жодних доказів про нарахування суми стягуваних аліментів та погіршення його матеріального становища. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з такого. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками дитини, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БП № 114391 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Середино-Будського районного управління юстиції у Сумській області 15 лютого 2011року. Дитина сторін перебуває на утриманні матері [PERSON] Відповідно до судового наказу Середино-Будського районного суду Сумської області із [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що після звільнення з посади охоронця, а саме з 21 серпня 2007 року офіційно ніде не працює та підтримує своє фінансове благополуччя за рахунок тимчасових підробітків. Відповідно до положень ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно розяснень викладених в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно з положеннями ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На переконання суду, обставини, що їх навів позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону та позиції Верховного Суду України з даних правовідносин, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже факт наявності у позивача однієї дитини, на утримання якої він сплачує аліменти, не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру.

Outcome: dismissed