Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась 11.02.2021 до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно по [ADDRESS] . Позивач зазначає, що вчасно не звернулась у встановлений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки на території держави України був оголошений карантин, обмежувалось транспортне сполучення та робота установ, в тому числі нотаріальних контор. Звертає увагу суду на те, що ні нотаріусом, ні органом місцевого самоврядування позивача не було повідомлено про відкриття спадщини і можливість подати заяву про прийняття спадщини. Таким чином просить суд визначити їй додатковий строк у два місяці для прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] , померлої [INFO] . Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилась. Подала через канцелярію суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи провести у її відсутність. Позов підтримує та просить його задовольнити. Одночасно просить залишити за нею витрати зі сплати судового збору (а.с. 30). Відповідач [PERSON] до судового засідання також не з`явилась. Надала через канцелярію суду клопотання, відповідно до якого позов визнає та не заперечує проти його задоволення (а.с. 31). Представник відповідача Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області до судового засідання з`явився. Надали на адресу суду листа (а.с. 20) відповідно до якого селищна рада просить розгляд справи проводити без участі їх представника. Проти заявленого позову не заперечують. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 6) [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 7) батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про одруження (а.с. 8) пояснюється зміна прізвища позивача із « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповіддю Літинської Державної нотаріальної контори за № 1396/01-16 від 03.03.2021 (а.с. 33) зазначається, що у Літинській державній нотаріальній конторі спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємц, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцю з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Правовими положеннями, викладеними у п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснюється, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно роз`яснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі № 24-735/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Стаття 2 ЦПК України закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. З рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06. 2000 року вбачається, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Відтак в розумінні ст. 1272 ЦК України позов [PERSON] підлягає до задоволення, оскільки: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Враховуючи те, що у позивачки були перешкоди для подання заяви при прийняття спадщини, суд приходить до висновку у необхідності задоволення позову та визначення [PERSON] додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини визначивши останній двомісячний строк з моменту набрання рішенням законної сили, оскільки таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а і справедливості. Судові витрати за клопотанням позивача слід залишити за нею (а.с. 30).

Outcome: approved