Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 03.07.2014 року між відповідачкою [PERSON] та ним був укладений договір позики, згідно якого позивач позичив відповідачці кошти у сумі 6210 грн., на строк до 20.07.2014 року. Між позивачем та відповідачем було складено розписку відповідного змісту та із зазначенням умови сплати 10 % від суми прострочення щомісячно. Попри те, що у розписці обумовлений термін повернення позичених коштів, відповідачка у порушення договірних умов позичені кошти не повернула, у наслідок чого [PERSON], і вимушений звернутися до суду. При цьому у позові зазначає, що на час звернення із позовом до суду відповідачка коштів не повернула взагалі. В судовому засіданні позивач [PERSON], позовні вимоги просив задовольнити та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач до судового засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином. Суд, заслухавши пояснення позивача, вважає що зібраних по справі доказів достатньо для розгляду справи по суті, тому розглядає справу в заочному порядку у відсутності відповідача, за згоди позивача. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та враховуючи встановлені фактичні обставини суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного: по справі судом встановлено, що дійсно 03.07.2014 року між відповідачкою [PERSON] та позивачем [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого позивач позичив відповідачці кошти у сумі 6210 грн., на строк до 20.07.2014 року. Між позивачем та відповідачем було складено розписку відповідного змісту та із зазначенням умови сплати 10 % від суми прострочення щомісячно. У розписці обумовлений термін повернення позичених коштів, відповідачка у порушення договірних умов позичені кошти не повернула. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення суми боргу та відсотків підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст.224 ЦПК України - у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно ст.88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved