Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 26 листопада 2016 року Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 115, а також після розірвання шлюбу просить відновити дружині дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Позовні вимоги\~обґрунтовує тим,\~що 26\~листопада 2016\~року між\~позивачем та\~відповідачем був\~зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися та фактично припинені з 12.12.2020 року. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі та суперечить інтересам позивача. Майнові претензії у сторін відсутні. Від позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог. Ухвалою від 22.01.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі. Розгляд цивільної справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Відповідачу [PERSON] було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву та роз`яснено сторонам, що розгляд справи у судовому засіданні може бути призначено за їхніми клопотаннями. У встановлений судом строк відповідач, яка, згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, 02.02.2021 року отримала позовну заяву з додатками та ухвалу суду, будучи в такий спосіб належним чином повідомленою про розгляд справи в спрощеному порядку, не надала суду відзиву на позов та не подала жодних заяв чи клопотань. За таких обставин справа розглянута у відсутності сторін, без проведення судового засідання, відповідно до ч.5\~ст. 279 ЦПК України.\~\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З оригіналу свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.11.2016 року, виданого Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, вбачається, що 26 листопада 2016 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за № 115. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.5). Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі\~ст.24 цього Кодексу\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Згідно ч.3\~ст.105 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обґрунтування позову, на який відповідач не подала заперечення, а також те, що подружжя проживають окремо один від одного, суд дійшов до висновку, що фактичні подружні стосунки сторони припинили та не бажають їх відновлювати. Ретельний аналіз цих обставин свідчить про те, що позивач не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити їх спільним інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що строк на примирення надавати недоцільно, і шлюб між сторонами належить розірвати. Щодо відновлення відповідачці дошлюбного прізвища, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 28 ЦК України\~фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Ім`я фізичній особі надається відповідно до закону. Згідно положень ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Право на вибір прізвища належить до особистих немайнових прав особи та полягає у можливості вибору прізвища\~\~як при укладенні шлюбу так і після розірвання шлюбу. Отже, право вибору прізвища після розірвання шлюбу належить виключно тому з подружжя, хто змінив прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Таким чином, вимоги позивача в частині відновлення відповідачці дошлюбного прізвища « [PERSON] » не ґрунтуються на вимогах Закону, а тому не підлягають задоволенню. В силу\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial