Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , про розірвання шлюбу, в якій просив: - шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 18 вересня 1999 року, розірвати. В обґрунтування своїх вимог вказав, що 18 вересня 1999 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з відповідачкою. Шлюб між ними виявився не вдалим, подружні стосунки не склалися. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з листопада 2020 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. На примирення не згоден. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19 лютого 2021 року розгляд справи призначено на 17 березня 2021 року. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, пояснив, що категорично не згодний на примирення. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила надати строк для примирення, вважає, що сім`ю можна зберегти. Заслухавши позивача, відповідача, їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 89, 263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 18 вересня 1999 року сторони зареєстрували шлюб, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Лубенського міськвиконкому Полтавської області, зроблено відповідний актовий запис за № 276, та видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Мета подальшого спільного життя подружжя та збереження родини відсутня. Стаття 21 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України. Статтею 110 Сімейного Кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. На вимогу ст. 111 Сімейного Кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Незважаючи на те, що відповідач позов не визнала та наполягала на примиренні, суд дійшов висновку, що в даному випадку надання строку для примирення суперечитиме інтересам позивача, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді як жінки, так і чоловіка. Крім того, суд бере до уваги, що з моменту подачі позову до суду минуло понад три місяці, однак, сторони, незважаючи на фактичне проживання в одному будинку, не досягли взаєморозуміння і позивач не змінив своєї думки щодо можливості примирення. Таким чином, заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, а шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. На підставі викладеного і

Outcome: approved