Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом (в подальшому уточнений) до [PERSON], [PERSON] про виділ в натурі частини житлового будинку, що знаходиться у спільній частковій власності. Свої позовні вимоги мотивує тим, що йому, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 05 березня 2015 року, належить 16/50 частка домоволодіння № 7, по пров.\~Садовому у місті Черкаси. Співвласниками інших часток є відповідачі: [PERSON], якому належить 3/20 частки та [PERSON], якому належать 3/20 та 1/12 частки спірного домоволодіння. Зазначене домоволодіння складається з житлового будинку з прибудовою та мансардою з окремими входами в цілому під літ. «А-1», загальною площею 177,8 кв.м., житловою площею 92,0 кв.м., гаражу літ. В 1, гаражу-сараю літ. В, погрібу Ж, вбиральні З, погрібу Е, огорожі 1, 2, 3, 4, 6, 7, водоколонки 5, замощення 1, (на прибудову літ.а., площею 51,5 кв.м., мансарда літ. мс, загальною площею 45,1 кв.м., житловою площею 27,8\~кв.м., самочинно збудована літня кухня літ. Б. Також вказує, що частина будинку, якою він фактично користується, складається з наступних приміщень: коридору 1-1 пл. 9,6 кв.м., кухні 1-2 пл. 14,6 кв.м., коридору 1-5, пл. 8,2\~кв.м., кімнати 1-3, пл. 14,9 кв.м., кімнати 1-4, пл. 17,4 кв.м., ванни 1-6, пл. 2,8 кв.м.; мансарди: кухні 3-1 пл. 15,5 кв.м., туалету 3-2 пл. 1,8 кв.м., кімнати 3-3 пл. 10,3 кв.м., кімнати 3-4 пл. 17,5 кв.м. Загальна площа приміщень складає 112.6 кв.м. Між сторонами, як співвласниками цього майна виникають непорозуміння та суперечки. Угоди про спосіб виділення в натурі частки із сумісного спільного володіння не досягнуто. Відповідачі не погоджуються укласти з ним договір про поділ будинку в натурі. Частка, яку він просить виділити є відокремленою, а тому її виділ в натурі є можливим та не порушує прав відповідачів. При виділенні в натурі частки із спільної часткової власності, право спільної часткової власності припиняється. Таким чином, позивач просить суд, - виділити йому в натурі частку спільного майна домоволодіння № 7, по пров. Садовому в м. Черкаси, яка складається з: коридору 1-1 пл.\~9,6\~кв.м., кухні 1-2 пл. 14.6 кв.м., коридору 1-5 пл. 8,2 кв.м., кімнати 1-3 пл. 14,9 кв.м., кімнати 1-4 пл. 17,4 кв.м., ванни 1-6 пл. 2,8 кв.м., кухні 3-1 пл. 15,5 кв.м., туалету 3-2 пл. 1,8\~кв.м., кімнати 3-3 пл. 10,3 кв.м., кімнати 3-4 пл. 17,5 кв.м., загальною площею 112,6\~кв.м. та надвірні споруди: гараж-сарай В, вбиральня К. погріб Е., огорожу 1, 3, 7, водоколонку 5, а також визнати за ним право приватної власності на вищевказану частку домоволодіння № 7 по пров. Садовому в м. Черкаси. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надавши заяву від 28.11.2017р., в якій уточнив позовні вимоги та остаточно просив: виділити йому в натурі частку спільного майна домоволодіння № 7, по пров. Садовому у місті Черкаси, яка складається з: коридору 1-5, пл.\~8,2\~кв.м., кімнати 1-3, пл. 14,9 кв.м., кімнати 1-4, пл. 17,4 кв.м., загальною площею приміщень 45,5 кв.м., вартістю 69957 грн. та надвірні споруди: гараж-сарай літ. В, вартістю 48506 грн., вбиральню літ. К, вартістю 1120 грн., вимощення 1, вартістю 1921\~грн., частину огорожі 1, 2, 3, вартістю 1946 грн., водоколонку № 5, вартістю 859 грн., частину огорожі № 7 вартістю 2858 грн. Разом вартість частини будівель та споруд за фактичним користуванням дорівнюють 131098 грн., що реально становить 59%=59/100, а також визнати за ним право приватної власності на вищевказану частку домоволодіння № 7, по пров. Садовому в м. Черкаси. В судовому засіданні представник позивача за договором - адвокат [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Крім того, зазначив, що судові витрати позивач залишає за собою. В судовому засіданні відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не зявився, про причини неявки суду не повідомив, був належним чином повідомленим про місце, дату та час слухання справи рекомендованими листами, які повернулися на адресу суду з відміткою про неотримання «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням сторони про день та час розгляду справи. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи, враховуючи думку позивача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав: встановлено, що за даними довідки КП «ЧООБТІ» № 2391о від 27 квітня 2015 року, станом на 01\~січня 2013 року домоволодіння № 7, по пров. Садовому в м. Черкаси зареєстровано у Черкаському обласному обєднаному бюро технічної інвентаризації за [PERSON] (16/50 частка), [PERSON] (3/20 частка), [PERSON] (3/20 частка), [PERSON] (1/12 частка). Згідно із даними свідоцтва про право на спадщину за законом НАМ 558279 від 05 березня 2015\~року, після смерті [PERSON], яка померла 04 серпня 2012 року, право власності на 16/50 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в м. Черкаси, по пров.\~Садовому, № 7 (житловий будинок з прибудовою та мансардою в цілому під літ. А-І, загальною площею 177,8\~кв.м., житловою площею 92,0 кв.м., гараж Б1, гараж-сарай В, погріб Ж, вбиральня З, вбиральня К, погріб Е, огорожа 1, 2, 3, 4, 6, 7, водоколонка 5, замощення, І (на прибудову літ. а, площею 51,5 кв.м., мансарда літ. мс, загальною площею 45,1 кв.м., житловою площею 27,8 кв.м. право власності не зареєстроване; самочинно збудовано літню кухню літ. Б), успадкував її онук [PERSON]. Факт належності 16/50 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в м. Черкаси, по пров.\~Садовому, № 7 підтверджується також даними витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №\~34562951 від 05\~березня 2015 року. Крім того, із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 85636328 від 24 квітня 2017 року вбачається, що [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 1/12 частка житлового будинку, що знаходиться в м. Черкаси, по пров.\~Садовому, № 7, а [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 16/50 частка вищевказаного житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд. Відомості про державну реєстрацію обтяжень відсутні. Дані про інших співвласників та їх частки в реєстрі відсутні. Отже, в судовому засіданні також встановлено, що на даний час співвласниками домоволодіння № 7, по пров.\~Садовому, у місті Черкаси є: [PERSON], якому належить 16/50 частки, [PERSON], якому належить 3/20 частки та [PERSON], якому належать 3/20 та 1/12 частки спірного домоволодіння. Як передбачено ст. 55 Конституції України, а також ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України). Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у\~ст. 317 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 319\~ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Крім того, відповідно до вимог ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо згоди про спосіб виділу не досягнуто, то за позовом кожного з співвласників майно ділиться в натурі. Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками, згідно з ч. 1\~ст. 367 ЦК України, за домовленістю між ними. Відповідно до п. 1.2. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, - поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу обєкта нерухомого майна або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з обєкта нерухомого майна. Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Субєктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Тобто, з аналізу вказаних вище правовстановлюючих документів та положень\~ст. 356 ЦК України\~вбачається, що позивач і відповідачі є субєктами спільної часткової власності. Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обовязковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 червня 2017 року по даній справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: чи є технічна можливість, відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва, виділити [PERSON] 16/50 частини домоволодіння № 7, що по пров. Садовий в м.\~Черкаси, відповідно до фактичного користування і визначити варіанти такого виділення. 15 вересня 2017 року судовим експертом [PERSON] складено висновок за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 14/СЕ-17, відповідно до якого запропоновано один варіант розподілу домоволодіння № 7, що по пров. Садовий в м.\~Черкаси. Ознайомившись з вказаним висновком експерта, сторони дійшли згоди про виділ частки відповідно до вказаного варіанту, згідно з яким [PERSON] виділити приміщення в будинку, відповідно до технічного паспорту від 09 червня 2017 року, а саме: -кімнату № 1-3, пл. 14,9 кв.м.,кімнату 1-4, пл. 17,4 кв.м., коридор № 1-5, пл. 8,2 кв.м., вартістю 69957 грн.; -гараж-сарай літ. «В», вартістю 48506 грн., вбиральню літ. «К», вартістю 1120 грн., вимощення № 1, вартістю 1921 грн., частину огорожі №№ 1, 2, 3, вартістю 1946 грн., водоколонку № 5, вартістю 859 грн., частину огорожі № 7, вартістю 2858 грн. Разом вартість частини будівель та споруд за фактичним користуванням дорівнюють 131098 грн., що реально становить 59%=59/100 в оціночній вартості земельних поліпшень в будинковолодінні № 7, по пров. Садовому у м. Черкаси, не враховуючи прибудову літ. а, площею 51,5 кв.м., мансарду літ. мс, площею 45,1 кв.м., на які право власності не зареєстроване та самочинно збудовану літню кухню літ. Б. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 6 постанови від 04 жовтня 1991 року № 7 з наступними змінами та доповненнями «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», виділ у натурі часток жилого будинку можливий, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом. Можливість проведення виділу або поділу у натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, закон повязує з домовленістю співвласників, оформленою письмовим і нотаріально посвідченим договором, або у судовому порядку за відсутності цих обставин. При цьому, виділ частки майна, що є обєктом спільної часткової власності, у натурі між співвласниками припиняє право спільної часткової власності щодо цих співвласників, а особа набуває право власності на виділене майно з державною реєстрацією такого права у встановлених законом випадках. Між тим, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності, за всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності у разі поділу (ст. 367 ЦК України) спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників. За таких обставин, встановлено, що [PERSON] не зміг реалізувати свого права на виділ в натурі нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності в позасудовому порядку, а тому доводи позивача під час розгляду справи знайшли своє підтвердження і підлягають захисту обраним ним способом захисту. При цьому, права чи інтереси інших осіб не порушуються. На основі повно і всебічно зясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які надані позивачем та дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення уточнених позовних вимог у повному обсязі. Що стосується вирішення питання про судові витрати, які позивачем сплачено при подачі позову до суду та при проведенні судової будівельно-технічної експертизи, то він, як зазначив під час розгляду справи, залишає їх за собою. На підставі викладеного та

Outcome: approved