Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому відповідно до заяви про уточнення позовних вимог від 08.09.2017 р., просить стягувати з відповідача на користь на утримання малолітньої [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 всіх видів доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.06.2017 р. і до досягнення дитиною повноліття, а також стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 21.06.2017 р. і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку, тобто до [INFO] В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 15 липня 2015 року був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, від якого у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Сторони не проживають однією сім'єю близько пів року, протягом цього часу відповідач не надає жодних коштів на утримання дитини. Розмір соціальної допомоги по догляду за дитиною складає 860 грн., що є недостатнім для забезпечення дитині належного харчування, одягу та необхідних засобів гігієни. Зазначає, що відповідач офіційно працює у ТДВ «Львівська автобаза №1» та має стабільну заробітну плату. Окрім цього, просить врахувати те, що вона на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, а відтак не має змоги працювати та просить стягнути з відповідача також аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні доводам позовної заяви та заяви про уточнення позовних вимог, просить таку задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення учасників процесу, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити виходячи з наступного. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її батька і у твердій грошовій сумі. Статтею 182 Кодексу передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, чина; 3?)наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3?)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Встановлено, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дитину. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.07.2015 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1539 (а.с.4). Від подружніх відносин у них народилась донька [PERSON], [INFO] (а.с. 3 - копія свідоцтва про народження). Батьки дитини [PERSON] та [PERSON] не проживають разом однією сім'єю на протязі шести місяців, дитина проживає з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що стверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї та прописку ЛКП «Житловик-С» від 21.06.2017 р. №2049 (а.с.5) та актом ЛКП «Житловик-С» від 21.06.2017 р. (а.с.6). Встановлено, що відповідач [PERSON] працює у ТВД «Львівська автобаза №1» на посаді слюсаря з ремонту автомобілів, розмір нарахованої йому заробітної плати за період з липня 2016 р. по червень 2017 р. складає 46 993,48 грн. (а.с.20), інші доходи у відповідача відсутні. На підставі наведеного, враховуючи матеріальне становище позивача та дитини, матеріальне становище відповідача, який працює, встановлений законом рівень прожиткового мінімуму та рівність прав та обов'язків сторін щодо дитини, для суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів щомісячно. Вказаний розмір аліментів відповідачем визнано та такий є достатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч. 2 ст.84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 вказаної статті передбачено, що право на отримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При встановлених судом обставинах, а саме, що позивач проживає з дитиною, яка не досягла трирічного віку, та така перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, суд приходить до переконання, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання позивача в 1/6 частини видів доходів щомісячно, що буде відповідати як інтересам дитини, так і матері. У відповідності до вимог ч.1 ст.79, ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 21 червня 2017 року та в порядку ч.1 ст.367 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Окрім того, оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», то враховуючи вимоги ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 640 грн. судового збору.

Outcome: approved