Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила: визнати дійсним договір про відступлення права вимоги за депозитним договором, укладеним між [PERSON] та нею від 02.02.2015р.. В обґрунтування свого позову [PERSON] зазначила, що 02.02.2015р. між нею і [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги за депозитним договором відповідно до якого, [PERSON] передає належне йому право вимоги згідно з договором банківського вкладу «Найкраща пропозиція он лайн» у доларах США від 19.11.2014р., укладеного між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк», а новий кредитор [PERSON] приймає право вимоги, що належе первісному кредитору за основним договором. Сума права вимоги, яку за даним договором, яку за даним договором первісний кредитор передає новому кредитору складає згідно договору у межах 70000 грн.. Влітку 2015р. [PERSON] звернувся до неї з вимогою про розірвання договору, без аргументів та обґрунтувань. Також, позивач вказала, що відповідач передав не всі оригінали документів, як зазначено в п.2.1.2 договору, чим істотно порушив умови договору. Вимога відповідача істотно порушує її права вимоги згідно з договором банківського вкладу, а також порушує інтереси позивача, які виникають з положень договору, чи можуть виникнути в майбутньому. В судове засідання позивач не з*явилась, надала письмову заяву з проханням слухати справу без її присутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також не явився, надав заяву з проханням слухати справу без його присутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Представник ПАТ «Дельта Банк» також не з*явився, надав заперечення проти позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що 19.11.2014р. між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено договір банківського вкладу «Найкраща пропозиція он-лайн». 02.02.2015р. між [PERSON] і [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги за депозитним договором відповідно до якого, [PERSON] передає належне йому право вимоги згідно з договором банківського вкладу «Найкраща пропозиція он лайн» у доларах США від 19.11.2014р., укладеного між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк», а новий кредитор [PERSON] приймає право вимоги, що належе первісному кредитору за основним договором. Сума права вимоги, яку за даним договором, яку за даним договором первісний кредитор передає новому кредитору складає згідно договору у межах 70000 грн.. Згідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Тобто, суд не може захищати порушені права та інтереси у спосіб, який не передбачений законом. \~У відповідності до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.\~\~ Положеннями ст. 16 ЦК України визначено перелік способів захисту суб'єктивних цивільних прав, спрямованих на вчинення матеріально-правових заходів примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Кожна особа відповідно до вимог ст. 16 ЦК України має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом визначені ч.2 ст. 16 ЦК України, до них належать: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов*язку в натурі; зміна правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної шкоди; визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади або органу місцевого самоврядування, їхніх службових осіб. Отже, особа, яка вважає, що її право порушене може скористатися певним способом захисту свого порушеного права, що визначений законом. З позовної заяви [PERSON] про визнання договору про відступлення права вимоги дійсним не зрозуміло, яке саме право порушується та про захист яких саме прав особи йдеться. Крім того, відповідно до ст.220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про при визнанні правочинів недійсними» передбачено, що у зв*язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлений ст.ст.218,220 ЦК України. Інші вимоги щодо визнання договорів дійсними, в тому числі заявлені в зустрічному позові у справах про визнання договорів недійсними, не відповідають можливим засобам захисту цивільних прав та інтересів, такі позови не підлягають задоволенню. Позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів, що [PERSON] звернувся до неї з вимогою про розірвання договору відступлення права вимоги, або дійсність вказаного договору ставиться ним під сумнів. Виходячи з викладеного вище, судом не встановлені підстави для визнання договору про відступлення права вимоги від 02.02.2015 р., укладеного між [PERSON] і [PERSON] дійсним.

Outcome: dismissed