Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на майно посилаючись на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано . За час шлюбу сторонами придбаний незавершений будівництвом житловий будинок [ADDRESS]. Будинок не зданий в експлуатацію та право власності на нього не оформлено в установленому порядку. Просила визнати за нею право власності на ? частину будівельних матеріалів, використаних в процесі будівництва даного житлового будинку . Відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою про визнання права власності на майно та його поділ посилаючись на те, що сторони у період шлюбу придбали: 3 телевізори вартістю 3 600 грн., газовий котел-колонка вартістю 4 500 грн., пральну машину вартістю 2 500 грн., комп'ютер вартістю 4 800 грн., 2 дивани вартістю 6 500 грн., газову плиту вартістю 4 500 грн., мікрохвильову піч вартістю 700 грн., меблі дитячої кімнати вартістю 2 500 грн., морозильну камеру вартістю 1 700 грн. Також проведений ремонт квартири [ADDRESS] та упорядковано подвір'я ( збудований паркан, виготовлено та встановлено металеві ковані ворота, хвіртка, проведено вимощення подвір'я тротуарною плиткою) на загальну суму 33610 грн. Ухвалою суду від 10 лютого 2015 року зустрічна позовна заява прийнята та об'єднана в одне провадження з первісним позовом. У судовому засіданні позивач за первісним позовом свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Зустрічні позовні вимоги не визнала та пояснила, що три телевізори та газова плита вийшли з експлуатації та їх немає в наявності. Газовий котел-колонка,газова плита придбані разом з будинком. За її особисті кошти, до шлюбу з відповідачем були придбані: пральна машинка, два дивани. Сторонами у період шлюбу не було придбано майно , на яке посилається відповідач, а саме: комп'ютер, мікрохвильова піч, дитячі меблі, ліжко, морозильна камера, також не проводився ремонт в квартирі. Що стосується паркану, воріт , хвіртки та тротуарної плитки, то все це було придбано з будинком та сторони не виконували робіт по облаштуванню подвір'я. Просила відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог. Відповідач за первісним позовом позовні вимоги [PERSON] не визнав та просив відмовити у їх задоволенні. Зустрічні позовні вимоги підтримав та пояснив, що все майно на яке він посилається у своїй позовній заяві придбано сторонами у період з 2003 по 2012 роки. Вказати індивідуальні ознаки даного майна не може, оскільки у нього відсутні документи на нього та зі спливом часу не пам'ятає назву чи виробника. Що стосується побудови паркану, встановлення кованих воріт та хвіртки, вимощення подвір'я, то вказані роботи виконувались у період шлюбу. Документального підтвердження проведення цих робіт немає. Зустрічні позовні вимоги уточнив та просив стягнути з відповідача за зустрічним позовом на його користь грошову компенсацію вартості ? частини рухомого майна та проведених робіт. Представник відповідача підтримав позицію свого довірителя [PERSON] та пояснив, що первісний позов не визнається , а тому просив відмовити у його задоволенні. Зустрічні позовні вимоги підтримав , позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, а тому просив їх задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] вартість ? частини майна, яке придбане в період шлюбу та ? частину грошових коштів витрачених на ремонт квартири та упорядження подвір'я. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, зустрічні позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 21 серпня 1998 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 30 липня 2012 року розірвано. Відповідно до рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18 вересня 2008 року, яке набрало законної сили , визнано за [PERSON] право власності на самочинно збудований будинок із господарськими спорудами, що розташований на земельній ділянці площею 966 кв.м. по вул. Листопадній,3 у м. Полтаві. У судовому засіданні відповідач за первісним позовом [PERSON] підтвердив, що ним не проведена реєстрація прав власності на дане нерухоме майно. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і норма статті 368 ЦК України. У силу статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Оскільки спірне нерухоме майно придбане в період шлюбу ,то воно може бути визнано об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та частки такого майна є рівними. Згідно норм ст. 331 ЦК України до завершення будівництва ( створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо,які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У судовому засіданні встановлення факт придбання сторонами у період шлюбу нерухомого майна за адресою [ADDRESS], право власності на яке не зареєстровано в установленому порядку, тому позовні вимоги щодо визнання за позивачем за первісним позовом права власності на ? частину будівельних матеріалів, використаних в процесі будівництва житлового будинку за адресою [ADDRESS] підлягають задоволенню. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК). У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пунктом 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні позивачем за зустрічним позовом не надано належних доказів в розумінні ст. 57 ЦПК України щодо придбання сторонами в період шлюбу побутової техніки , меблів, про які він зазначає в своїй позовній заяві , а також проведення ремонту квартири та облаштування подвір'я: побудови паркану, встановлення кованих воріт та хвіртки, вимощення подвір'я тротуарною плиткою. Суд також приймає до уваги заперечення позивача за первісним позовом щодо відсутності майна на яке посилається позивач за зустрічними позовом [PERSON] та яке не спростовано в судовому засіданні [PERSON] Що стосується посилання представника відповідача за первісним позовом на застосування ст. 185, 167 ЦПК України для встановлення належності спірного майна , то вказані норми застосовуються відносно дослідження письмових та речових доказів. Речові докази та предмет позову не є тотожними поняттями. Позивач за зустрічним позовом не скористався належним йому правом щодо звернення до суду з заявою про забезпечення позову в частині накладення арешту на спірне рухоме майно для підтвердження наявності спірного майна за адресою [ADDRESS] Оскільки в судовому засіданні позивач за зустрічним позовом не надав суду жодних доказів ні на підтвердження факту придбання спірного майна та проведення робіт в період проживання в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] за спільні кошти чи спільними зусиллями, ні на підтвердження взагалі наявності такого майна, тому позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Outcome: approved