Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, поданим представником Брикарем О.М. , до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди в частині, що не відшкодована страховиком, у розмірі 2 600 грн. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 20.11.2019 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Ніссан», р.н. [NUMBER] , під керуванням відповідача, та автомобіля марки «Шкода», р.н. [NUMBER] , під керування позивача, внаслідок чого транспортний засіб останнього отримав механічні пошкодження. Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як водія автомобілямарки «Ніссан», р.н. [NUMBER] , якого постановою Сихівського районного суду м. Львова визнано винуватим у вчиненні ДТП, була застрахована у ПрАТ «УПСК» відповідно до полісу АО/2032580, відтак обов`язок щодо відшкодування шкоди, понесеної внаслідок ДТП, у розмірі 4 100 грн. (сума збитків за вирахуванням франшизи) покладено на страховика. Разом з тим, згідно з вищевказаним полісом обов`язкового страхування, франшиза за договором становить 2600 грн., що підлягає стягненню з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі та просив суд такий задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява в якій просив розглядати справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази у справі в сукупності, суд дійшов наступного висновку. Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 30.03.2020 справу про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Відповідно до такої постанови, [PERSON] 20.11.2019 о 09:44 год. на вул.Героїв УПА,73 у м.Львові, керуючи автомобілем марки «Ніссан», р.н. [NUMBER] , проявив неуважність до дорожньої обстановки, відповідно не відреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати керований ним автомобіль та безпечно керувати ним на час виникнення перешкоди для руху у вигляді нерухомого автомобіля «Шкода», р.н., [NUMBER] , розташований перед нерегульованим пішохідним переходом, який водій [PERSON] був об`єктивно спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості або безпечно для інших учасників дорожнього руху об`їзду перешкоди, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Шкода», р.н. [NUMBER] , під керування водія [PERSON] , завдавши транспортним засобам технічних пошкоджень, чим порушив вимоги пунктів 2.3 б, 12.1, 12.3 ПДР. При цьому, як випливає з тексту постанови, суд дійшов висновку про наявність в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, факт винуватості відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 20.11.2019, є встановленим та не підлягає доказуванню. Встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль марки «Ніссан», р.н. [NUMBER] , яким керував відповідач, був застрахований у ПрАТ «УПСК» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/2032580, строк дії полісу з 30.09.2019 до 29.09.2020. Також встановлено, що водій автомобіля марки «Шкода», р.н. [NUMBER] , [PERSON] звернувся до ПрАТ «УПСК» із заявою про страхове відшкодування. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно з п.п. 9.1, 9.4 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно з п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Як видно з відповіді ПрАТ «УПСК» від 05.04.2021 №5619 розмір франшизи відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АО/2032580 становить 2600 грн. За таких обставин, [PERSON] , відповідно до положень п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», повинен компенсувати суму франшизи у розмірі 2 600 грн., оскільки останнього визнано винуватим у скоєнні ДТП. Таким чином, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування суми збитків не покритих страховою - франшизу в розмірі 2 600 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачем при поданні позову понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 840,80 грн., а відтак останньому необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 420,40 грн., а решту судових витрат у розмірі 420,40 грн. стягнути з відповідача на його користь. Щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано ордер про надання правої допомоги [PERSON] від 12.11.2020, копію договору про надання правової допомоги №016 від 10.11.2020, укладеного між адвокатом Брикарем О.М. та позивачем [PERSON] , рахунок щодо виконаних робіт та квитанцію від 13.11.2020 про сплату правничої допомоги в сумі 2000 грн., у зв`язку з чим, беручи до уваги відсутність будь-яких заперечень відповідача, такі витрати необхідно стягнути на користь позивача. На підставі статей 3, 9, 12, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та

Outcome: approved