Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 05.03.2009 року у Личаківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №39. Малолітнього сина [PERSON] залишити проживати із матірю [PERSON]. В обгрунтування поданого позову покликається на те, що з 05 березня 2009 року перебувають у шлюбі. В шлюбі народилась дитина син [PERSON], [INFO]. Сторони різні за характерами та поглядами на життя, втратили почуття поваги та любові, подальше існування шлюбу вважає недоцільним та таким, що суперечить його моральним принципам та потребам, просить позов задоволити. Позивач та відповідач подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, просять такий задовольнити, тому суд, на підставі ст.169 ЦПК України провидить розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд встановив, що 05 березня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб в Личаківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №39, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб, серія 1-СГ №110453. /а.с.5/. Як вбачається із свідоцтва про народження, 07 квітня 2009 року у сторін народився син [PERSON]. /а.с.6/. Із змісту позовної заяви вбачається, що шлюбні відносини між ними припиненні з червня 2016 р. Спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Встановлено, що сторони дійшли спільної згоди щодо визначення місця проживання їхнього малолітнього сина [PERSON], із матірю [PERSON], а його батько буде постійно брати участь у вихованні сина та до досягнення ним повноліття надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1,2 ст.160 СК України, передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують тривалий час, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому суд доходить висновку, що позов слід задовольнити. Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позовних вимог, на відповідача слід покласти документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved