Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із цивільним позовом, у якому зазначає, що 28 грудня 2011р. ним подано до [PERSON] міської ради Львівської області заяву про приватизацію вільної (незайнятої) земельної ділянки, що розміщена по вулиці Завіжна між будинками №23 та №25 у місті Дрогобичі Львівської області площею 651кв. метр для ведення садівництва. Згідно поданої заяви позивач просив [PERSON] міську раду Львівської області прийняти рішення чергового засідання сесії [PERSON] міської ради про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 651кв. метр для ведення садівництва у місті Дрогобичі по вулиці Завіжна між будинками №23 та №25. До заяви, адресованої у міську раду, позивачем додавались необхідні графічні матеріали, на яких зображено бажане місце розташування земельної ділянки, як це і передбачено відповідними положеннями статті 118 Земельного кодексу України. Оскільки позивачем не було отримано протягом значного періоду часу жодної відповіді чи іншої інформації щодо стану розгляду заяви про надання йому дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки, то 26 серпня 2014р. за вхідним №07/С-2274 [PERSON] подано до [PERSON] міської ради Львівської області чергову заяву (клопотання) від 22 серпня 2014р. «Щодо стану розгляду заяви про приватизацію земельної ділянки від 28 грудня 2011р. та про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою на цю земельну ділянку як вільну земельну ділянку комунальної власності міста Дрогобича». У цій заяві позивач повторно просив [PERSON] міську раду Львівської області невідкладно та на черговому засіданні сесії міської ради розглянути у спосіб, передбачений частинами 6 та 7 статті 118 Земельного кодексу України, нерозглянуту його заяву.Не отримавши у черговий раз у місячний строк від відповідача [PERSON] міської ради відповіді щодо стану розгляду його заяви від 22 серпня 2014р., 20 жовтня 2014р. [PERSON] повторно подано до [PERSON] міської ради заяву щодо стану розгляду заяв (клопотань) від 22 серпня 2014р. та від 28 грудня 2011р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва площею 651кв. метр по вулиці Завіжна між житловими будинками №23 та №25 у місті Дрогобичі Львівської області. У кінці листопада 2014 р. [PERSON] виявлено у своєму поштовому ящику поштовий конверт із [PERSON] міської ради, у якому містився витяг із оскаржуваного рішення чергової сесії шостого скликання [PERSON] міської ради за №1418 від 07 листопада 2014р. «Про відмову у передачі в оренду земельної ділянки та у наданні дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок». Відповідно до цього витягу [PERSON] стало відомо, що пунктом 2.2 рішення чергової сесії шостого скликання відповідача [PERSON] міської ради за №1418 від 07 листопада 2014р. відмовлено [PERSON] у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 651кв., яка знаходиться у місті Дрогобичі на вулиці Завіжній, 23-25 для ведення садівництва. За таких обставин позивач був змушений вкотре звернутись із адміністративним позовом до [PERSON] міської ради про визнання протиправним та скасування пункту 2.2 рішення чергової сесії шостого скликання [PERSON] міської ради Львівської області №1418 від 07 листопада 2014р. «Про відмову в передачі в оренду земельної ділянки та у наданні дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», а також із позовними вимогами про зобовязання [PERSON] міську раду Львівської області повторно виключно у строк та спосіб, передбачений відповідним законом, розглянути на черговому засіданні сесії [PERSON] міської ради заяву (клопотання) [PERSON] про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 651кв. метр, яка знаходиться у місті Дрогобичі на вулиці Завіжній, 23-25 для ведення садівництва та про визнання протиправною бездіяльність [PERSON] міської ради Львівської області щодо зволікання у розгляді у передбачений законом строк та спосіб заяв (клопотань) [PERSON] від 28 грудня 2011р., від 11 квітня 2013р., від 22 серпня 2014р. та від 20 жовтня 2014р., адресованих до [PERSON] міської ради з приводу приватизації вільної (незайнятої) земельної ділянки площею 651кв. метр, яка знаходиться у місті Дрогобичі на вулиці Завіжній, 23-25 для ведення садівництва шляхом попереднього надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки. За наслідками розгляду адміністративного позову [PERSON] від 23 грудня 2014р. Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області 27 січня 2015р. постановлено судове рішення (постанову) в адміністративній справі №442/86/15-а, провадження №2-а/442/37/2015, якою задоволено позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі, а саме: визнано протиправним та скасовано пункт 2.2 рішення чергової сесії шостого скликання [PERSON] міської ради Львівської області №1418 від 07 листопада 2014р. «Про відмову в передачі в оренду земельної ділянки та у наданні дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок»; зобовязано [PERSON] міську раду Львівської області повторно виключно у строк та спосіб, передбачений відповідним законом, розглянути на черговому засіданні сесії [PERSON] міської ради заяву (клопотання) [PERSON] про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 651кв. метр, яка знаходиться у місті Дрогобичі на вулиці Завіжній, 23-25 для ведення садівництва; визнано протиправною бездіяльність [PERSON] міської ради Львівської області щодо зволікання у розгляді у передбачений законом строк та спосіб заяв (клопотань) [PERSON] від 28 грудня 2011р., від 11 квітня 2013р., від 22 серпня 2014р. та від 20 жовтня 2014р., адресованих до [PERSON] міської ради з приводу приватизації вільної (незайнятої) земельної ділянки площею 651кв. метр, яка знаходиться у місті Дрогобичі на вулиці Завіжній, 23-25 для ведення садівництва шляхом попереднього надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки, з одночасним стягненням із відповідача у користь позивача 73грн. 08коп. судових витрат. Постанова Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 січня 2015р. сторонами адміністративної справи №442/86/15-а чи будь-якими іншими особами у передбачений процесуальним законом спосіб та строк не оскаржувалась, вступила у законну силу 09 лютого 2015р. та є чинною на час розгляду даної цивільної справи. На виконання судової постанови від 27 січня 2015р. в адміністративній справі №442/86/15-а, провадження №2-а/442/37/2015, 10 лютого 2015р. видано виконавчі листи, які рекомендованою поштовою кореспонденцією із повідомленням про вручення рекомендованого відправлення разом із заявами [PERSON] про прийняття виконавчого документа на виконання та відкриття виконавчого провадження 24 лютого 2015р. позивачем надіслано на примусове виконання до відділу ПВР управління ДВС Головного управління юстиції у Львівській області. Із примусового виконання вищезазначених виконавчих документів головним державним виконавцем відділу ПВР УДВС ГУЮ у Львівській області 02 березня 2015р. винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень ВП №46702152 та ВП №46702303.27 травня 2015 р. простою поштовою кореспонденцією із [PERSON] міської ради позивачем [PERSON] отримано відповідь №3-32/2938 від 18 травня 2015р. разом із копією рішення 60 сесії шостого скликання [PERSON] міської ради Львівської області за №1587 від 17 квітня 2015р. «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок». Згідно пунктів 1 та 1.1 цього рішення відповідачем у справі [PERSON] міською радою у черговий раз відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу [PERSON] площею 651 квадратний метр на вулиці Завіжній, 23-25 для ведення садівництва у звязку з невідповідністю розташування обєкта (земельної ділянки) вимогам законів, а саме тому, що земельна ділянки не є вільною із числа земель міськземфонду, оскільки згідно пункту 2.12 рішення сесії від 29 жовтня 2014р. за №1411 передана безоплатно у власність іншій особі. Врахувавши те, що рішенням 60 сесії шостого скликання [PERSON] міської ради Львівської області №1587 від 17 квітня 2015р. «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», у черговий раз за переконанням позивача грубо порушено ряд його законних прав та інтересів, рішення органу місцевого самоврядування прийнято у супереч чинної постанови Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 січня 2015р. в адміністративній справі №442/86/15-а, провадження №2-а/442/37/2015, позивач [PERSON] черговий раз звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області із черговим адміністративним позовом до відповідача [PERSON] міської ради Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення 60 сесії шостого скликання [PERSON] міської ради Львівської області №1587 від 17 квітня 2015р. «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», за яким відкрито провадження в адміністративній справі №442/4261/15-а. Під час розгляду адміністративної справи №442/4261/15-а у судовому засіданні 20 липня 2015р. представником відповідача [PERSON] міської ради Львівської області подано заперечення на позовну заяву [PERSON] від 22 червня 2015р. разом із доданими до цього заперечення копіями письмових документів. Серед таких додатків містилась копія витягу із оскаржуваного позивачем у даній цивільній справі рішення відповідача [PERSON] міської ради Львівської області від 29 жовтня 2014р. за №1411 «Про затвердження матеріалів проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок». Пунктами 2 та 2.12 оскаржуваного рішення [PERSON] міської ради №1411 від 29.10.2014р. затверджено матеріали з виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передано безоплатно у власність та спільну сумісну власність земельні ділянки громадянам для ведення садівництва, в тому числі [PERSON], проживаючій на [INFO], кв.№6, місто Львів, земельну ділянку площею 651 квадратний метр на вулиці Завіжній, між будинками №23 і №25, кадастровий №4610600000:01:043:0175 для ведення садівництва. Позивач вважає оскаржуване рішення відповідача, а саме пункти 2 та 2.12 цього рішення, протиправним та таким, що грубо у черговий раз порушує його законні права та інтереси із ряду підстав. Так, оскаржуване рішення [PERSON] міської ради за №1411 прийнято 29 жовтня 2014р. На той час на розгляді у [PERSON] міській раді перебувала заява позивача [PERSON] від 28 грудня 2011р. про приватизацію вільної (незайнятої) земельної ділянки, що розміщена по вулиці Завіжна між будинками №23 та №25 у місті Дрогобичі Львівської області площею 651кв. метр для ведення садівництва, відповідно до якої позивач просив [PERSON] міську раду прийняти рішення чергового засідання сесії [PERSON] міської ради про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки площею 651кв. метр. З метою розгляду згаданої моєї заяви від 28 грудня 2011р. позивач неодноразово звертався до [PERSON] міської ради Львівської області із повторними заявами та скаргами з приводу бездіяльності [PERSON] міської ради у звязку із нерозглядом його звернення про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у строк та спосіб, передбачений законом, і лише у кінці листопада 2014р. позивачу стало відомо про рішення 53 сесії шостого скликання [PERSON] міської ради Львівської області за №1418 від 07 листопада 2014р., яким відмовлено [PERSON] у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 651 квадратний метр у місті Дрогобичі на вулиці Завіжна між будинками №23 та №25 для ведення садівництва. Рішення [PERSON] міської ради за №1418 від 07.11.2014р. та незаконні дії (бездіяльність) [PERSON] міської ради, що мали місце за весь час затримки розгляду заяви [PERSON] про приватизацію спірної земельної ділянки, було оскаржено [PERSON] до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області в адміністративній справі №442/86/15-а. Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 січня 2015р. в адміністративній справі №442/86/15-а, провадження №2-а/442/37/2015, яка вступила у законну силу 09 лютого 2015р., задоволено позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі, а саме: визнано протиправним та скасовано пункт 2.2 рішення чергової сесії шостого скликання [PERSON] міської ради Львівської області №1418 від 07 листопада 2014р. «Про відмову в передачі в оренду земельної ділянки та у наданні дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок»; зобовязано [PERSON] міську раду Львівської області повторно виключно у строк та спосіб, передбачений відповідним законом, розглянути на черговому засіданні сесії [PERSON] міської ради заяву (клопотання) [PERSON] про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 651кв. метр, яка знаходиться у місті Дрогобичі на вулиці Завіжній, 23-25 для ведення садівництва; визнано протиправною бездіяльність [PERSON] міської ради Львівської області щодо зволікання у розгляді у передбачений законом строк та спосіб заяв (клопотань) [PERSON] від 28 грудня 2011р., від 11 квітня 2013р., від 22 серпня 2014р. та від 20 жовтня 2014р., адресованих до [PERSON] міської ради з приводу приватизації вільної (незайнятої) земельної ділянки площею 651кв. метр, яка знаходиться у місті Дрогобичі на вулиці Завіжній, 23-25 для ведення садівництва шляхом попереднього надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки, з одночасним стягненням із [PERSON] міської ради у користь [PERSON] 73грн. 08коп. судових витрат. З цього позивач [PERSON] вважає, що оскаржуване у даному судовому процесі рішення [PERSON] міської ради Львівської області №1411 від 29.10.2014р. «Про затвердження матеріалів проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», прийняте у той час, коли [PERSON] міська ради протиправно, без жодних на те причин та законних підстав не розглядала подані позивачем до міської ради неодноразові заяви та звернення про надання йому дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки з метою її подальшої приватизації. Тому, пунктом 2.12 оскаржуваного рішення №1411 від 29.10.2014р. відповідач [PERSON] міська рада як орган місцевого самоврядування міста Дрогобича та одночасно відповідно до певних положень статей 2, 5 та 12 Земельного кодексу України як рівноправний субєкт земельних відносин за твердженням позивача грубо порушив встановлений Земельним кодексом України порядок щодо приватизації шляхом безоплатної передачі у приватну власність громадян із земель комунальної власності міста Дрогобича спірної земельної ділянки для ведення садівництва, кадастровий №4610600000:01:043:0175 загальною площею 651 квадратний метр на вулиці Завіжна, між будинками №23 і №25 у місті Дрогобичі, затвердивши матеріали проекту землеустрою на цю земельну ділянку та передавши безоплатно її у власність гр.[PERSON] на той час, коли ще не були розглянуті у спосіб, строк та порядок, встановлений законом, аналогічні та значно швидше подані [PERSON], до [PERSON] міської ради заяви та клопотання з приводу надання йому дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для подальшого безкоштовного отримання [PERSON] у власність цієї земельної ділянки із земель комунальної власності міста Дрогобича. Крім цього позивач зазначає, що внаслідок прийняття пунктів 2 та 2.12 оскаржуваного рішення сесії [PERSON] міської ради №1411 від 29.10.2014р. відповідачем грубо порушено ряд законних прав позивача як користувача спірною земельною ділянкою, що встановлено чинними до цього часу судовими рішеннями, а саме: постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18.07.2011р. у справі №2-а-5/2011, ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2011р. у справі №109925/11/9104, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.12.2012р. у справі №К/9991/5690/12, рішенням Дрогобицького міськрайонного суду лЛьвівської області від 06.07.2012р. у справі №1306/4925/2012, провадження №2/1306/130/2012, ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 09.04.2013р. у справі апеляційного провадження №22-ц/783/905/13, копії яких позивачем додано як додатки до позову. Також, у поданій позовній заяві [PERSON] зазначає, що ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 грудня 2013р. у справі №442/7517/13-а, провадження №2-а/442/338/2013, за позовом [PERSON] до [PERSON] міської ради Львівської області, за участю третіх осіб [PERSON] та відділу Держземагенства у місті Дрогобичі про визнання протиправним та скасування пункту 1.10 рішення 30 сесії шостого скликання [PERSON] міської ради від 20.02.2013р. за №950 про надання дозволу [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки для ведення садівництва по вулиці Завіжна, між будинками №23 та №25 у місті Дрогобичі Львівської області, вжито заходів забезпечення адміністративного позову, відповідно до яких: а) зупинено дію пункту 1.10 рішення ХХХ сесії шостого скликання [PERSON] міської ради Львівської області за №950 від 20 лютого 2013р. щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON], яка проживає на [INFO], орієнтованою площею 651 кв. м. на вулиці Завіжній (між будинками №23 і №25) у місті Дрогобичі для ведення садівництва; б) заборонено відділу Держземагенства у місті Дрогобичі розглядати питання та надавати висновок щодо погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON], яка проживає на [INFO], орієнтованою площею 651 кв. м. на вулиці Завіжній (між будинками №23 і №25) у місті Дрогобичі для ведення садівництва; в) заборониено [PERSON] міській раді Львівської області розглядати та приймати рішення із затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON], яка проживає на [INFO], орієнтованою площею 651кв. м. на вулиці Завіжній між будинками №23 і №25 у місті Дрогобичі для ведення садівництва та щодо надання цієї земельної ділянки у власність [PERSON]; г) заборонено Відділу держаної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби [PERSON] міськрайонного управління юстиції Львівської області, вулиця Стрийська, будинок №266, місто Дрогобич, вчиняти будь-які дії щодо реєстрації та видачі свідоцтва по право власності [PERSON], яка проживає на [INFO], на земельну ділянку площею 651 кв. м. на вулиці Завіжній (між будинками №23 і №25) у місті Дрогобичі для ведення садівництва. Ухвала Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 грудня 2013 року про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у справі №442/7517/13-а, провадження №2-а/442/338/2013, вступила у законну силу та була чинною на час прийняття відповідачем [PERSON] міською радою оскаржуваного рішення №1411 від 29.10.2014р., оскільки у передбаченому статтею 118 КАС України порядку судом не скасовувалась на цей час, доведена до відома відповідача [PERSON] міської ради Львівської області як учасника згаданого судового адміністративного процесу у справі №442/7517/13-а, а також до відома усіх інших осіб, яких вона стосується. Позивач зазначає, що на момент подання позовної заяви до суду у цій цивільній справі, адміністративна справа №442/7517/13-а перебувала на розгляді у Вищому адміністративному суді України, що підтверджується копією ухвали судді ВАС України [PERSON] від 16 жовтня 2014р. у справі К/800/48070/14, яку позивачем долучено як додаток до позовної заяви.З викладеного у позовній заяві позивач [PERSON] вважає, що відповідач [PERSON] міська рада Львівської області прийняв пункт 2.12 оскаржуваного рішення сесії №1411 від 29.10.2014р. у супереч прямій судовій забороні на його прийняття, що свідчить про незаконність та протиправність оскаржуваного у цій частині рішення [PERSON] міської ради. Внаслідок оскаржуваного рішення сесії [PERSON] міської ради №1411 від 29.10.2014р. порушено ряд судових заборон щодо вчинення таких дій, порушено встановлене рядом чинних судових рішень право позивача [PERSON] як користувача спірної земельної ділянки та як особи, яка виявила намір отримати цю земельну ділянку у власність із комунальних земель міста Дрогобича, для чого [PERSON] швидше від відповідача [PERSON] звернувся із відповідними заявами до [PERSON] міської ради про надання дозволу на приватизацію цієї земельної ділянки, а такі заяви позивача неналежно розглядались відповідачем [PERSON] міською радою, що встановлено рядом чинних до цього часу рішень судів. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі із підстав, зазначених у позовній заяві та з урахуванням обставин, викладених у поясненнях його представників. Представник позивача [PERSON] надав суду пояснення у підтримання заявлених позивачем позовних вимог, аналогічні до пояснень, викладених позивачем у його позовній заяві. Додатково зазначив, що протиправність оскаржуваного рішення також випливає із того, що 07 листопада 2017р. Вищим адміністративним судом України прийнято постанову у справі касаційного провадження К/800/11625/16, відповідно до якої задоволено касаційну скаргу [PERSON], постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 березня 2014р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2016р. скасовано, задоволено позов [PERSON] до [PERSON] міської ради, треті особи, - [PERSON], відділ Держземагенства у місті Дрогобичі, про скасування рішення, а саме: визнано протиправним та скасовано пункт 1.10 рішення ХХХ сесії шостого скликання [PERSON] міської ради від 20.02.2013р. №950 про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки [PERSON] Копію постанови ВАС України від 07.11.2017р. у справі касаційного провадження К/800/11625/16 [PERSON] надав суду у судовому засіданні 26.12.2017р. для долучення до матеріалів справи. Також, [PERSON] зазначив, що оскільки у судовому порядку визнано протиправним та скасовано п.1.10 рішення ХХХ сесії шостого скликання [PERSON] міської ради від 20.02.2013р. №950 про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки [PERSON], то за таких обставин є протиправним та підлягає до скасування і оскаржуваний у даній цивільній справі пункт 2.12 рішення [PERSON] міської ради №1411 від 29.10.2014р. «Про затвердження матеріалів з виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу безоплатно у власність та спільну сумісну власність земельні ділянки громадянам для ведення садівництва», у частині затвердження проекту землеустрою та передання у власність гр.[PERSON], проживаючій на [INFO], кв.№6, місто Львів, земельну ділянку площею 651 квадратний метр на вулиці Завіжній, між будинками №23 і №25, кадастровий №4610600000:01:043:0175 для ведення садівництва. Адже, затверджений проект відведення спірної земельної ділянки для ведення садівництва розроблено саме на підставі визнаного протиправним та скасованого пункт 1.10 рішення ХХХ сесії шостого скликання [PERSON] міської ради від 20.02.2013р. №950. Додатково [PERSON] зазначив, що скасовуючи оскаржуване рішення №950 від 20.02.2013р., Вищий адміністративний суд України у своїй постанові від 07.11.2017р. вказав, що під час розгляду адміністративної справи №2-а-5/2011р. за позовом [PERSON] до [PERSON] міської ради встановлено, що вперше із заявою про документальне закріплення за ним спірної земельної ділянки [PERSON] звернувся до [PERSON] міської ради ще у 2007р., при цьому, до 2007р. спірна земельна ділянка фактично перебувала в користуванні позивача. З цього вбачається, що оскаржуваним рішенням [PERSON] міської ради порушено ряд законних прав та інтересів позивача [PERSON], як і було порушено такі права та інтереси позивача під час прийняття оскаржуваного рішення від 20.02.2013р. за №950 про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки [PERSON] Представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги позивача у повному обсязі із підстав, зазначених у позовній заяві та з урахуванням пояснень, наданих представником позивача [PERSON] Додатково пояснила, що оскільки на час прийняття судового рішення у даній цивільній справі визнано протиправним та скасовано у судовому порядку первинне (фундаментальне) рішення щодо приватизації спірної земельної ділянки, а саме рішення сесії [PERSON] міської ради від 20.02.2013р. №950 про надання дозволу на розробку проекту відведення спірної земельної ділянки [PERSON], то за таких обставин підлягає до визнання протиправним та часткового скасування оскаржуване у справі рішення відповідача №1411 від 29.10.2014р., а саме п.2.12 цього рішення у частині затвердження матеріалів з виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі безоплатно у власність спірної земельної ділянки гр.[PERSON] площею 651кв. метр на вулиці Завіжній між будинками №23 та №25 у місті Дрогобичі для ведення садівництва, оскільки цим оскаржуваним рішенням відповідач [PERSON] міська рада продовжила порушувати законні права та інтереси позивача [PERSON] щодо приватизації ним спірної земельної ділянки. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не прибула, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце слухання справи, про причини своєї неявки суду не повідомила. У судових засіданнях 20.06.2017р. та 14.09.2017р. [PERSON] повідомила суду, що підтримує заявлені позивачем позовні вимоги у повному обсязі із підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] міської ради Львівської області [PERSON] в останнє судове засідання не прибув, причини неявки не повідомив суду, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання. Згідно наявного у матеріалах справи заперечення на позовну заяву представником [PERSON] міської ради зазначено, що міська рада вважає позов безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, тому [PERSON] міська рада повністю підтримує позицію відповідача [PERSON], що викладена у її заяві від 22.11.2016р., якою [PERSON] просить суд закрити провадження у справі. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибула, причини неявки суду не повідомила, проте забезпечила явку у судове засідання свого представника [PERSON]-[PERSON] заперечення проти задоволення заявленого позивачем [PERSON] цивільного позову у повному обсязі відповідач [PERSON] подала до суду відповідне письмове заперечення від 19.12.2016р., відповідно до якого вважає, що даний спір не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, так, як позивачем оскаржується рішення [PERSON] міської ради як органу місцевого самоврядування, який наділений владними управлінськими повноваженнями, тобто, між позивачем та відповідачем [PERSON] міською радою існує публічно-правовий спір, а саме спір фізичної особи з органом місцевого самоврядування, а не спір про право користування земельною ділянкою, який слід вирішувати у порядку адміністративного процесу. За наслідками розгляду справи [PERSON] у своєму письмовому запереченні просить відмовити у задоволенні позову повністю. Будучи присутньою в судовому засіданні 14 вересня 2017 р., у заперечення позовних вимог відповідач [PERSON] надала суду усні пояснення, відповідно до яких зазначила, що її родичі були користувачами спірної земельної ділянки, тому вона має право на її приватизацію, а позовні вимоги [PERSON] у цій цивільній справі та в інших судових процесах вважає намаганням позивача у незаконний спосіб захопити належну їй земельну ділянку. Представник відповідача [PERSON], - [PERSON]-Р.Г. заперечив проти заявленого позову у повному обсязі із підстав, вказаних у письмовому запереченні відповідача [PERSON] Додатково пояснив, що вважає оскаржуване рішення [PERSON] міської ради таким, що прийнято відповідно до норм чинного закону, а посилання позивача та його представників на положення чинної постанови Вищого адміністративного суду України 07 листопада 2017р. у справі касаційного провадження К/800/11625/16, відповідно до якої задоволено касаційну скаргу [PERSON], скасовано постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 березня 2014р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2016р., задоволено позов [PERSON] до [PERSON] міської ради, треті особи, - [PERSON], відділ Держземагенства у місті Дрогобичі, про скасування рішення, а саме: визнано протиправним та скасовано п.1.10 рішення ХХХ сесії шостого скликання [PERSON] міської ради від 20.02.2013р. №950 про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки [PERSON], таким, що не має відношення до даної цивільної справи, оскільки рішення [PERSON] міської ради за №950 від 20.02.2013р. є ненормативним актом органу місцевого самоврядування міста Дрогобича індивідуальної дії, який вичерпав свою юридичну силу після його реалізації, тобто після виготовлення на замовлення [PERSON] проекту відведення, після його погодження та затвердження оскаржуваним рішенням [PERSON] міської ради Львівської області. Тому рішення (постанова) Вищого адміністративного суду України про визнання такого рішення протиправним та скасування не має юридичних наслідків для встановлення обставин щодо чинності оскаржуваного у даній справі рішення відповідача [PERSON] міської ради. Представником відповідача було заявлено клопотання про закриття провадження у справі у звязку з тим, що така справа повинна розглядатись за правилами адміністративного судочинства. В задоволенні такого клопотання судом відмовлено. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, їх представників, дослідивши матеріали справи, врахувавши фактичні обставини справи, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та норми права, які підлягають до застосування при вирішенні даного цивільного спору, надавши оцінку зібраним у справі доказам, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення виходячи із наступного. Відповідно до положень статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належать: 1) надання відомостей з Державного земельного кадастру відповідно до закону; 2) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. Відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Статтею 79 Земельного кодексу України визначено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об'єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Відповідно до пунктів б) та в) частини 1 статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування. Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Частинами 6, 7 та 9 статті 118 Земельного кодексу України «Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами» в редакції, яка діяла на момент прийняття відповідачем [PERSON] міською радою оскаржуваного рішення, визначено, що Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до [PERSON] міністрів Автономної Республіки Крим. [PERSON] Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відповідно до положень статті 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Положеннями частин 1 та 2 статті 158 Земельного кодексу України земельні спори вирішуються судом, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Згідно частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України «Право на захист цивільних прав та інтересів» кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом статті 16 Цивільного кодексу України «Захист цивільних прав та інтересів» кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Судом встановлено та не оспорюється сторонами справи, що 29 жовтня 2014р. відповідачем [PERSON] міською радою Львівської області прийнято рішення сесії 6-го демократичного скликання за №1411, відповідно до пунктів 2 та 2.12 якого затверджено матеріали з виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передано безоплатно у власність відповідачу [PERSON], проживає на [INFO], земельну ділянку площею 651 кв. метр на вулиці Завіжній (між будинками 23 і 25) кадастровий номер:4610600000:01:043:0175 для ведення садівництва. Разом з тим, затверджений оскаржуваним у справі рішенням міської ради проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки громадянці [PERSON] розроблено на підставі іншого рішення [PERSON] міської ради, що передувало оскаржуваному, а саме на підставі пункту 1.10 рішення ХХХ сесії шостого скликання [PERSON] міської ради Львівської області за №950 від 20 лютого 2013р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON], яка проживає на [INFO], орієнтованою площею 651 кв. м. на вулиці Завіжній (між будинками №23 і №25) у місті Дрогобичі для ведення садівництва. Зазначене рішення ХХХ сесії шостого скликання [PERSON] міської ради Львівської області за №950 від 20 лютого 2013р., а саме п.1.10 цього рішення, визнано протиправним та скасовано у судовому порядку за позовом [PERSON] відповідно до чинної постанови Вищого адміністративного суду України від 07 листопада 2017р. у справі касаційного провадження К/800/11625/16, що постановлена судом касаційної інстанції за наслідками перегляду по суті заявлених позовних вимог в касаційному порядку адміністративної справи №442/7517/13-а за позовом [PERSON] до [PERSON] міської ради за участю третіх осіб. Скасовуючи п.1.10 рішення ХХХ сесії шостого скликання [PERSON] міської ради Львівської області за №950 від 20 лютого 2013р. Вищий адміністративний суд України у своїй постанові встановив, що спірне рішення відповідача [PERSON] міської ради прийнято без дотримання принципів неупередженості та безсторонності і без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Ці обставини не підлягають оспорюванню у даній цивільній справі. Також, Вищим адміністративним судом України у зазначеній постанові від 07 листопада 2017 р. вказано, що не підлягає повторному доказуванню факт, що позивач [PERSON] був користувачем спірної земельної ділянки (без оформлення документів), звертався до органу місцевого самоврядування про передачу цієї земельної ділянки у власність чи користування, однак така заява не була належно розглянута міською радою у спосіб, передбачений законом. При цьому, ВАС України здійснив посилання у своїй постанові на обставини, встановлені ще під час розгляду адміністративної справи №2-а-5/2011р. за позовом [PERSON] до [PERSON] міської ради, відповідно до яких встановлено, що вперше із заявою про документальне закріплення за ним спірної земельної ділянки [PERSON] звернувся до [PERSON] міської ради ще у 2007р., а до 2007р. спірна ділянка фактично перебувала в користуванні позивача [PERSON] Крім цього, з матеріалів справи судом встановлено, що чинним рішенням (постановою) Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 січня 2015р. в адміністративній справі №442/86/15-а задоволено позовні вимоги [PERSON] та визнано протиправним і скасовано пункт 2.2 рішення чергової сесії шостого скликання [PERSON] міської ради Львівської області №1418 від 07 листопада 2014р. «Про відмову в передачі в оренду земельної ділянки та у наданні дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок»; зобовязано [PERSON] міську раду Львівської області повторно виключно у строк та спосіб, передбачений відповідним законом, розглянути на черговому засіданні сесії [PERSON] міської ради заяву (клопотання) [PERSON] про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 651кв. метр, яка знаходиться у місті Дрогобичі на вулиці Завіжній, 23-25 для ведення садівництва; визнано протиправною бездіяльність [PERSON] міської ради Львівської області щодо зволікання у розгляді у передбачений законом строк та спосіб заяв (клопотань) [PERSON] від 28 грудня 2011р., від 11 квітня 2013р., від 22 серпня 2014р. та від 20 жовтня 2014р., адресованих до [PERSON] міської ради з приводу приватизації вільної (незайнятої) земельної ділянки площею 651кв. метр, яка знаходиться у місті Дрогобичі на вулиці Завіжній, 23-25 для ведення садівництва шляхом попереднього надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки, з одночасним стягненням із відповідача [PERSON] міської ради у користь позивача [PERSON] 73грн. 08коп. судових витрат. Також, з матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення відповідача [PERSON] міської ради, а саме пункт 2.12 цього рішення прийнято органом місцевого самоврядування міста Дрогобича всупереч діючої заборони суду на вчинення міською радою таких дій, яка діяла на час прийняття оскаржуваного рішення відповідно до ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 грудня 2013р. у справі №442/7517/13-а, провадження №2-а/442/338/2013, за позовом [PERSON] до [PERSON] міської ради Львівської області, за участю третіх осіб [PERSON] та відділу Держземагенства у місті Дрогобичі про визнання протиправним та скасування пункту 1.10 рішення ХХХ сесії шостого скликання [PERSON] міської ради від 20.02.2013р. за №950 про надання дозволу [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки для ведення садівництва по вулиці Завіжна, між будинками №23 та №25 у місті Дрогобичі Львівської області. Зазначена ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову в адміністративній справі у передбачений законом процесуальний спосіб була доведена судом до відома [PERSON] міської ради та інших осіб, яких вона стосувалась. Заходи забезпечення позову в адміністративній справі №442/7517/13а відповідно до положень статті 118 КАС України в редакції, що діяла на час спірних правовідносин, були чинними до 08 серпня 2016р., а саме до дня прийняття Львівським апеляційний адміністративним судом ухвали у справі апеляційного провадження №876/3063/16 за наслідками перегляду в апеляційному порядку ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 квітня 2016р. про скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до ухвали Дрогобицького міськрайонного суду від 16 грудня 2013р. у справі №442/7517/13-а судом було вжито заходів забезпечення адміністративного позову, згідно яких: а) зупинено дію пункту 1.10 рішення ХХХ сесії шостого скликання [PERSON] міської ради Львівської області за №950 від 20 лютого 2013р. щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON], яка проживає на [INFO], орієнтованою площею 651кв. м. на вулиці Завіжній (між будинками №23 і №25) у місті Дрогобичі для ведення садівництва; б) заборонено відділу Держземагенства у місті Дрогобичі розглядати питання та надавати висновок щодо погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON], яка проживає на [INFO], орієнтованою площею 651 кв. м. на вулиці Завіжній (між будинками №23 і №25) у місті Дрогобичі для ведення садівництва; в) заборонено [PERSON] міській раді Львівської області розглядати та приймати рішення із затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON], яка проживає на [INFO], орієнтованою площею 651кв. м. на вулиці Завіжній між будинками №23 і №25 у місті Дрогобичі для ведення садівництва та щодо надання цієї земельної ділянки у власність [PERSON]; г) заборонено Відділу держаної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби [PERSON] міськрайонного управління юстиції Львівської області, вулиця Стрийська, будинок №266, місто Дрогобич, вчиняти будь-які дії щодо реєстрації та видачі свідоцтва по право власності [PERSON], яка проживає на [INFO], на земельну ділянку площею 651 кв. м. на вулиці Завіжній (між будинками №23 і №25) у місті Дрогобичі для ведення садівництва. З викладеного вбачається, що оскаржуваним рішенням [PERSON] міської ради №1411 від 29 жовтня 2017р., а саме пунктом 2.12 цього рішення затверджено матеріали із землеустрою, які розроблено на підставі скасованого у судовому порядку та визнаного протиправним і таким, що порушує законні права [PERSON], іншого рішення [PERSON] міської ради за №950 від 20.02.2013р., а також незаконно передано спірну земельну ділянку у власність відповідача [PERSON] Крім цього, оскаржуване рішення прийнято [PERSON] міською радою всупереч чинній ухвалі суду про заборону на вчинення таких дій, чим черговий раз порушено законні права та інтереси [PERSON] як користувача спірної земельної ділянки без належно оформлених на це документів, який з 2007р. шляхом неодноразових звернень до [PERSON] міської ради, які неодноразово не розглядались міською радою у строк та спосіб, визначені законом, що теж встановлено відповідними чинними судовими рішеннями, намагався оформити право власності або користування на цю земельну ділянку, що свідчить про прийняття відповідачем [PERSON] міською радою оскаржуваного у справі позивачем [PERSON] рішення без дотримання принципів неупередженості та безсторонності та без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Відтак, оскаржуване рішення органу місцевого самоврядування міста Дрогобича підлягає до скасування у судовому порядку як таке, що є протиправним, прийняте з порушенням норм закону та всупереч прав та інтересів позивача [PERSON]

Outcome: approved