Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання права та зобов`язання вчинити певні дії, в обґрунтування якої зазначили, що вона є спадкоємцем за законом після смерті чоловіка - [PERSON] , померлого [INFO] . Після смерті чоловіка відкрилась спадщина у вигляді недоотриманої пенсії, яку при житті померлий чоловік [PERSON] не отримав з листопада 2014 року, що знаходяться у Селидовському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області. 11.05.2019 року нотаріусом Другої донецької державної нотаріальної контори позивачу було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману [PERSON] пенсії у розмірі 50 902 грн. 39 коп., за даним свідоцтвом позивач отримала кошти, однак заборгованість по пенсії [PERSON] за період з листопада 2014 року по 30 квітня 2016 року позивачу не сплачено. Крім того, відповідач не повідомив позивача та нотаріуса про заборгованість за вищевказаний період в сумі 24 000 грн. 00 коп. 15.05.2019 року позивач звернулась до відповідача з заявою про неправомірність його дій. 22.05.2019 року Селидовським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області позивачу була надана відповідь з роз`ясненнями, що розмір недоотриманої пенсії було нараховано відповідно до вимог ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто за останні три роки з дня звернення за отриманням пенсії. Вважає, що дії відповідача є неправомірними. Просить суд визнати за нею право власності на гроші у вигляді недоотриманої пенсії за період з 01.11.2014 року по 30.04.2016 року в розмірі 24 000 грн. 00 копійок, які входять до складу спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] , стягнути з відповідача залишок недоотриманих пенсійних виплат у сумі 24000 грн. 00 коп. та стягнути з відповідача судові витрати на її користь. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 15.07.2019 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами позовного (загального) провадження. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 13.09.2019 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 08.10.2019 року по справі залучено співвідповідача Територіальну громаду Селидівської міської ради. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача - Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі, надала суду пояснення аналогічні відзиву по справі, а саме зазначила, що 14.05.2019 року позивач звернулась до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про виплату недоотриманої пенсії за [PERSON] . Згідно заяви, позивачу було виплачено 51 337 грн. 17 коп. за період 01.05.2016 року по 31.10.2018 року. Однак заперечує щодо суми недоотриманих пенсійних виплат за період з 01.11.2014 року по 30.04.2016 року, відповідно до ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Ввжає, що Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області діяло у спосіб та у межах передбачених Конституцією та Законами України. Просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Представник відповідача Територіальної громади Селидівської міської ради в судове засідання не з`явився, надали заяву, в якій просять прийняти рішення на розсуд суду та слухати справу у їх відсутність. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, та законодавство, що регулює дані правовідносини, судом встановлено наступне. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом . Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 03.08.2002 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м. Донецька, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03.08.2002 року, актовий запис № 390. Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.02.2019 року, виданого Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер [INFO] , актова запис № 97. Згідно спадкової справи № 32/2019 заведеною Другою донецькою державною нотаріальною конторою, з заявою від 18.02.2019 року звернулась [PERSON] про прийняття спадкового майна після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Згідно заяви № 62 від 18.02.2019 року [PERSON] звернулась до Другої донецької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадкового майна у вигляді недоотриманої пенсії після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.05.2019 року посвідченого державним нотаріусом Другої селидівської, в.о. Другої донецької державної нотаріальної контори, спадкоємцем на майно [PERSON] , 1943 року народження, який помер [INFO] , є його дружина [PERSON] , [INFO] , спадщина складається з недоотриманої пенсії, що знаходиться у Селидовському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області в сумі 50 902 грн. 39 коп., яка належала померлому [PERSON] на підставі довідки № 5211/04 від 10.05.2019 року, виданої Селидовським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області. Згідно листа № 115/с-01.01.09 від 22.05.2019 року, Селидовським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області повідомлено [PERSON] про те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину її було виплачено недоодержану пенсію [PERSON] за період з 01.05.2016 р. по 31.04.2019 р. у розмірі 51 337 грн. 17 коп. [PERSON] не отримував пенсійні виплати з 01.11.2014 року. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті Відповідно до приписів ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , як спадкоємець першої черги після смерті чоловіка [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину, тобто всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, мають належати саме [PERSON] . Як вбачається з письмового відзиву Селидовського об`єднаного управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, відповідач визнає право [PERSON] лише на грошову суму у розмірі 51 337 грн. 17 коп., яка була виплачена позивачу. Відповідно до довідки від 11.09.2019 року виданої Селидівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області зазначено що, заборгованість за недоотриману пенсію за віком [PERSON] за період з листопада 2014 року по травень 2016 року складає 22 524 грн. 68 коп. Відповідно до ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Статтею 52 ч.1,3 ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті … У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Аналогічні положення містяться і в нормах спеціального законодавства України, а саме, ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», якими також передбачено порядок переходу вказаних сум до членів сім`ї пенсіонера, а вразі їх відсутності - входження до складу спадщини. Пунктом 2.26 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, визначено, що для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Непрацездатними членами сім`ї, зазначеними у частині другій статті 36 Закону, подаються документи, які засвідчують, що вони перебували на утриманні померлого пенсіонера. Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті. При цьому, для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину. Зазначені вище вимоги були виконані позивачем. Суд звертає увагу, що посилання відповідача на положення ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не мають правових підстав, оскільки дана правова норма розповсюджується на пенсіонерів, які є власниками своїх особистих пенсій, тобто на тих, що не померли, та ніяким чином не стосується правовідносин щодо спадщини. Крім того, ПФУ не доведено, що померлий [PERSON] не отримував вищевказані суми з власної вини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що грошова сума, набута позивачем в порядку спадкування за період з 01.11.2014 року по травень 2016 року становить 22 524 грн. 68 коп., яка не виплачена їй відповідачем до теперішнього часу. Відповідно до абзацу 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Права і свободи людини та їх гарантії, відповідно до ст. 3 Конституції України, визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного позивачу спадкового майна. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи вищевикладене, дослідивши законодавство та докази по справі судом встановлено, що у інший спосіб, крім як за рішенням суду, [PERSON] як спадкоємець за законом, не може реалізувати своє право на прийняття спадщини, тому з метою захисту спадкових прав позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в межах заявлених позовних вимог з відповідача необхідно стягнути недоотриману пенсію, яка належала померлому [PERSON] за період з 01.11.2014 р. по 30.04.2016 р. у розмірі 22 002 грн. 94 коп. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто витрати, пов`язані із сплатою судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що при звернені до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. та враховуючи, що суд задовольнив позовні вимоги частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеної частини позовних вимог, а саме: судовий збір у сумі 704 грн. 47 коп.

Outcome: partial