Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до військової частини [NUMBER] про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за затримку виплати розрахунку заробітної плати, посилаючись на те, що він, в період з 15.03.2017 року по 01.06.2018 року працював на посаді стрільця команди ВОХОР у в/ч [NUMBER] ІІІ. Звільнений з посади на підстав п. 1 ст.\~36\~КЗпП України у зв`язку із угодою сторін. Проте, як зазначає позивач належні йому при звільненні суми були перераховані не в день звільнення, а тому позивач просить стягнути з відповідача 2442,42 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Ухвалою судді Деражнянського районного суду від 11.10.2018 р. позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явився, проте подав до суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності підтримуючи позовні вимоги в повному. Представник відповідача у режимі відео конференції в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши позовну заяву та матеріали справи, суд вважає позов не обґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що [PERSON] в період з 15.03.2017 року по 01.06.2018 року працював на посаді стрільця команди ВОХОР у в/ч [NUMBER] ІІІ розгляду. Звільнений з посади на підстав п. 1 ст.\~36\~КЗпП України за угодою сторін. Проте як зазначає позивач, належні йому виплати при звільненні були перераховані не в день звільнення, а 14.06.2018 року, що підтверджується випискою ПриватБанк від 22.08.2018 року. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. За своєю правовою природою середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку. Відповідно до ст.\~233\~КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Згідно ст.\~234\~КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених ст.233\~КЗпП України суд може ці строки поновити. Судом встановлено, що належні позивачу при звільненні суми були перераховані 14.06.2018 року. Як стверджує позивач 03.09.2018 року він надіслав відповідачу заяву щодо надання копії наказу про звільнення та довідки про нарахування та виплату йому заробітної плати за весь період роботи, однак як зазначив представник відповідача наразі дана заява не надходила. В пункту 20 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~24\~грудня 1999\~року №\~13\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства про\~оплату праці» судам роз`яснено, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117\~КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. В свою\~чергу відповідно\~до ч.\~1\~ст.\~117\~КЗпП України\~встановлено,\~що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу,\~при відсутності\~спору про\~їх розмір\~підприємство,\~установа,\~організація повинні\~виплатити працівникові\~його середній\~заробіток за\~весь час\~затримки по\~день фактичного\~розрахунку. В той же час відповідно до абзацу другого ст. 116 КЗпП України, якщо працівник в день звільнення не працював, то належні йому при звільненні суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимогу про розрахунок. Відповідно до п. 2 розділу 3 Колективного договору військової частини [NUMBER] на 2016-2018 роки для стільців загону ВОХОР введено підсумований облік робочого часу за півроку. При дослідженні додатку №1 до Колективного договору вказаної військової частини на 2016-2018 роки для стрільців встановлено розпорядок робочого дня 24 години на добу через 3 доби. Відповідно до табелів обліку використання робочого часу військової частини [NUMBER] для команди ВОХОР філії військової частини за період з 01.05.2018 року по 31.05.2018 року та з 01.06.2018 року по 15.06.2018 року графіків несення вартової служби у філії військової частини [NUMBER] за травень та червень 2018 року,стрілець загону воєнізованої охорони [PERSON] у день звільнення 01.06.2018 року не працював оскільки його зміна не була запланована на цей день. Таким чином оскільки позивач в день звільнення не працював, то він відповідно до вимог абзацу другого ст. 116 КЗпП України повинен був подати відповідачу в день звільнення або в будь-який інший день вимогу про розрахунок при звільненні. Проте позивач не надав письмових доказів разом із позовною заявою його звернення до відповідача з такою вимогою, а розрахунок і виплата відповідачем була проведена без звернення позивача. Разом з тим при дослідженні заяви позивача адресованої ВЧ [NUMBER] про надання довідки про нараховану та виплачену заробітну плату за весь період часу, встановлено, що вона складена 03.09.2018 року, а 07.09.2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Тому суд приходить до висновку, що відповідач фактично не міг отримати вказану заяву за 4 дні, тим більше дати на неї відповідь. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з відповідача коштів у сумі 2442,42 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed