Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики, в якому вказує, що 13 січня 2014 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, згідно з яким відповідач [PERSON] отримав від позикодавця [PERSON] позику в сумі 45 320 гривень строком на 6 місяців, але до цього часу позику він не повернув, тому позивач [PERSON] просить суд стягнути з відповідача [PERSON] борг за договором позики в сумі 45 320 гривень, відсотки за договором в сумі 31 724 грн., неустойку у формі пені згідно договору в сумі 165 418 грн., судові витрати в сумі 2424, 60 грн., а всього 244 886 грн. 62 коп. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] уточнив свої позовні вимоги, надавши розрахунок заборгованості з врахуванням умов договору позика станом на 16.07.2015 року, яка складає 321 092 грн. 20 коп. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримав і просив задовольнити і стягнути з відповідача борг згідно договору позики, поскільки відповідач не виконує свої зобовязання за договором позики, і тому він підтримує уточнену суму позову до відповідача в сумі 321092 грн. 20 коп. в повному обсязі Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов до нього [PERSON] визнав частково і суду пояснив, що він віддавав позивачу проценти декілька разів по даному договору, але [PERSON] не надавав йому ніяких розписок про це, гроші йому були потрібні для лікування онкохворої матері. Такої суми, яку просить позивач суд стягнути з нього, на даний час у нього немає, так як він працює трактористом у ТОВ «Обрій» і не має можливості зібрати так у суму грошей із своєї заробітної плати. Договір між ними укладався в добровільному порядку, ніхто його не змушував до цього, із умовами договору при підписанні відповідач погоджувався, і на даний час погоджується із сумою основного боргу в 45 320 грн., але сума процентів і пені дуже висока і він не згодний віддавати таку суму, а відповідач вимагає з нього повернення боргу і процентів. Із приводу вимагання в нього грошей відповідач звертався до правоохоронних органів, які проводили перевірку по даному факту. Суд, вислухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 13 січня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, згідно якого позикодавець [PERSON] надав позичальнику [PERSON] грошові кошти в сумі 45 320 (сорок пять тисяч чотириста двадцять) гривень, строком на 6 місяців з 13 січня 2014 року по 13 червня 2014 року зі сплатою 5 % за кожен місяць. Оригінал даного договору позики знаходиться в матеріалах цивільної справи на аркуші справи 23. Згідно даного договору позичальник зобовязувався сплачувати позикодавцю 5 % від суми позики за кожний місяць, за порушення строків повернення позики та відсотків сплачувати позикодавцю пеню в розмірі 1% відсотка за кожен день прострочення платежу. Про отримання коштів відповідачем [PERSON] було власноручно підписано даний договір, що він не заперечував і в судовому засіданні. Але відповідач по справі у визначений договором термін не повернув позику і залишається боржником по зобовязанню. В судовому засіданні було встановлено, що договір укладався добровільно, із умовами договору стороні при підписанні погоджувались, про визнання недійсним договору сторони до суду не звертались. Наявність у позивача оригіналу договору позики підтверджує той факт, що відповідач залишається боржником по зобовязанню. [PERSON] звертався із заявою до Талалаївського РВ УМВС з приводу погроз з боку [PERSON], матеріали по факту перевірки, проведеної Талалаївським РВ УМВС,за клопотанням відповідача були досліджені в ході судового розгляду справи. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином та відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших умов, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.2 ст. 1046 ЦК договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Тому суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON]П не виконує умови договору позики від 13 січня 2014 року і тому на підставі наведених норм цивільного законодавства з нього підлягає стягненню сума боргу та відсотків за договором позики, укладеним між сторонами, в повному обсязі. Але, разом з тим, розглянувши даний договір, суд приходить до наступного висновку. Договором передбачена пеня за порушення строків повернення позики та відсотків в розмірі 1% за кожен день прострочення платежу. Згідно уточненого розрахунку, поданого позивачем на попередньому судовому засіданні, сума відсотків складає 41014 грн. 60 коп., пеня 234 757 грн. 60 коп. (а.с.16). Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Суд звертає увагу, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує суму збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За змістом ч. 3 ст. 551 ЦК України суд має право, оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір у тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через її неспівмірність із розміром основного зобов'язання. Зменшення розміру неустойки - це право суду. Суд може прийняти рішення про зменшення розміру неустойки як за власною ініціативою, так і за клопотанням відповідача. Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в постанові №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року розяснює про те, що істотними обставинами в розумінні частини 3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання). Як вбачається з наданого позивачем уточненого розрахунку, заборгованість по відсоткам складає 41 014 грн. 60 коп., а заборгованості по пені 234 757 грн. 60 коп., тобто значно перевищує розмір основного зобовязання, яке складає згідно договору позики 45 320 грн. Тому з врахуванням наведених обставин, враховуючи майновий стан відповідача, та те, що негативні наслідки для позивача, які необхідно компенсувати даною сумою неустойки, не доведені позивачем у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що особисто для позивача негативні наслідки через прострочення виконання зобовязань відповідачем відсутні, і тому суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки у формі пені до 2000 грн. Тому суд вважає, що заявлені вимоги [PERSON] до [PERSON] в частині стягнення неустойки у формі пені підлягають до часткового задоволення. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, яка передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі даних норм законодавства стягненню з відповідача підлягають судові витрати, понесені позивачем та документально підтверджені, а саме згідно квитанції, яка міститься в матеріалах справи, при подачі позову до суду [PERSON] сплачено 2424 грн. 62 коп. судового збору, підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial