Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області 28.12.2018 року з позовною заявою до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовної заяви позивач вказує, що вона є власником квартири [ADDRESS] . 19.09.1995 року за вищезазначеною адресою було зареєстровано [PERSON] , [INFO] року, який фактично не проживає за вищезазначеною адресою з 1996 року. Як зазначає позивач, оскільки відповідач за вищезазначеною адресою не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за нього, чим об`єктивно порушуються права позивача. В зв`язку з вищезазначеним, позивач просить суд визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Представник заявника [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивача. Відповідач [PERSON] повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст.\~ст.\~128-130\~ЦПК\~України за зареєстрованим місцем проживання,\~ повторно в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за його відсутності суду не надав. На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст.\~223, 247, 280 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву та надані докази по справі, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого 10.07.2015 року міським головою Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області встановлено, що квартира [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної власності [PERSON] . Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Загальна площа квартири становить 18, 2 кв. м., в тому числі житлова площа 18, 2 кв. м. Свідоцтво видане згідно з розпорядженням виконавчого комітету Кілійської міської ради № 51/А-2015 від 29 травня 2015 року, /а. с. 5/. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № [NUMBER] виданого 25.09.2015 року встановлено, що власником квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , /а. с. 10/. Актом депутата Кілійської міської ради Одеської області від 23.11.2018 року встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] року народження та [PERSON] , [INFO] . Однак фактично з 1996 року [PERSON] проживає за іншою адресою, а саме: [ADDRESS] , /а. с. 6/. Згідно довідки про склад сім`ї № 12 від 02.01.2019 року наданої виконавчим комітетом Кілійської міської ради Одеської області встановлено, що [PERSON] , [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] , також за вищезазначеною адресою зареєстрований [PERSON] , [INFO] , /а. с. 17/. При ухваленні рішення судом застосовано наступні норми права: Ст. 41 Конституції України, ст. ст.\~316,\~317 ЦК України\~передбачають здійснення власником права власності за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Виходячи з вимог ч. 1ст. 4\~ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1ст. 13\~ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ч. 1ст. 76\~ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ч. 1 та ч. 5ст. 81\~ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч. 1\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками, справи не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 1\~ст. 383 ЦК України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. При цьому із змісту ч. 1\~ст. 402 ЦК України\~вбачається, що право користування чужим майном може бути встановлене договором, законом, заповітом або рішенням суду. Згідно положень\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ст. 71 ЖК УРСР\~- при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно\~ст. 72 ЖК УРСР\~- визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до\~ст. 163 ЖК УРСР\~- у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї в будинку /квартирі/ приватного житлового фонду, за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою\~статті 71 цього Кодексу. Згідно з ч.1\~ст. 81 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~- зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення,яке набрало законної сили,про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа,що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть,виданого компетентним органом іноземної держави,легалізованого в установленому порядку; інших документів,які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі,закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Дослідивши надані письмові докази, враховуючи наведені норми цивільного законодавства, суд приходить до висновку, що [PERSON] , втратив право на користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved