Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що між нею та відповідачем 23.09.2000 року було укладено шлюб. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON],[INFO], сина [PERSON],[INFO]. Під час спільного проживання у неї з відповідачем не склалися відносини, з,явилися сварки, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. Тому вона припинила з відповідачем шлюбні стосунки, та вони перестали вести спільне господарство.Просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». В судовому засіданні позивач позов підтримала та додатково пояснила,що причиною тому, що вона звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, стало те, що відповідач під час їх спільного проживання у шлюбі став часто вживати алкогольні напої, не працював, матеріальної допомоги на утримання дітей не надавав. З приводу цього в їх родині стали виникати сварки. Відповідач її ображав, якось вдарив її по обличчі, свідками чого були їх неповнолітні діти. На теперішній час вони декілька місяців не проживають разом однією сім,єю. Діти живуть з нею, а відповідач живе за іншою адресою. Вона вже втратила до відповідача почуття кохання та надію, що їх шлюб можна зберегти. Строк на примирення, наданий їм з відповідачем судом, не дав ніяких результатів, спільної мови вони так і не знайшли. Наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та суду пояснив, що дійсно за час, який було їм з позивачкою надано для примирення, вони не примирилися, бо цього не бажає позивачка. Вона не хоче з ним бачитися, оскільки ображена на нього. Він визнає, що був неправий, образив позивачку, було таке, що вдарив її. Не визнає позовні вимоги, оскільки вважає, що їх шлюб можливо зберегти. Суд, вислухавши пояснення сторін, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 23.09.2000 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Рубіжанським відділом реєстрації актів громадського стану Луганської області, актовий запис №292 (а.с. 4). Від шлюбу подружжя [PERSON] має двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON],[INFO], сина [PERSON],[INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 6,7). Відповідно ст..24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних відносин чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч.2 ст..112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Вжиті судом заходи щодо примирення сторін позитивних результатів не надали, у встановлений судом строк для примирення сторони не примирились. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили сімейне життя, проживають окремо, поновлювати сімейні відносини та примиритися позивач не бажає, наполягає на розірванні шлюбу, тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про можливість розірвання шлюбу між сторонами. Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та залишити їй після розірвання шлюбу прізвище [PERSON], оскільки згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved