Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулась в суд з цим позовом, вказуючи, що в 2017 році самовільно збудувала двоповерхову нежитлову будівлю,яка розташована за адресою: [ADDRESS] , літ. « А », загальною площею 64,4 кв. м. Зазначений об`єкт нерухомості розташований на земельній ділянці площею 0,0080 га з цільовим призначенням «Для будівництва і обслуговування будівель торгівлі», кадастровий номер [NUMBER] , яка перебуває у її приватній власності. Проте, при зверненні до компетентного органу з метою прийняття житлового будинку до експлуатації, їй було відмовлено, оскільки порядок прийняття в експлуатацію об`єктів містобудування, які підпадають під категорію самочинного будівництва, не врегульований, тому рекомендовано звернутись до суду. Нею при будівництві не було порушено державних санітарних, протипожежних та будівельних норм і правил, а також прав інших осіб, тому вважає, що вирішення питання визнання права власності в судовому порядку є крайньою мірою захисту її права. Позивач просив суд визнати за нею право приватної власності на самовільно збудовану двоповерхову нежитлову будівлю, літ. «А», загальною площею 64,4 кв. м, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивач в підготовче засідання не з`явилась. Надала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала та просив розглянути справу у її відсутність. Представник Подільської міської ради Одеської області в підготовче засідання не з`явився. Надав заяву, згідно якої позовні вимоги визнав та просив розглянути справу у відсутність представника. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Крім відсутності заперечень з боку відповідача стосовно обставин цієї справи, зазначені обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами. Згідно копії Технічного паспорту на двоповерхову будівлю офісу виготовлений 11.11.2018 року КП «Інвентаризатор» на ім`я [PERSON] , в натурі є: нежитлова будівля зазначена у плані під літ. «А», загальною площею 64,4 кв. м, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Вказаний об`єкт нерухомості розташований на земельній ділянці площею 0,0080 га з цільовим призначенням «Для будівництва і обслуговування будівель торгівлі», кадастровий номер [NUMBER] , та належить [PERSON] . Згідно довідки управління архітектури, містобудування та змелених відносин Подільської міської ради Одеської області за вих.№682 від 06.09.2018 року, нежитлова будівля літ. «А», яка розташована за адресою: [ADDRESS] , відповідає вимогам ДБН Б. 2.2-12: 2018. Як вбачається зі звіту про проведення технічного обстеження, виготовленого експертом [PERSON] , обстеженням встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації двоповерхової будівлі офісу літ. «А», загальною площею 64,4 кв. м, що розташована за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до ч.2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Нормою ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним, тобто ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Поняття «будівництво» включає в себе нове будівництво, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт об`єктів будівництва (частина третя статті 10 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», стаття 4 Закону України «Про архітектурну діяльність»). Згідно з ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою. Відповідно до ч.2 ст.376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно ч. 3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Частина 5 ст. 376 ЦК України передбачає, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ними право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ст.26 Закону України «Про основи містобудування» спори з питань містобудування вирішуються радами у межах їх повноважень, а також судами відповідно до законодавства. Звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво повинно мати місце при наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Відповідно до відповіді відділу державного архітектурно-будівельного контролю Подільської міської ради Одеської області за вих.№112 від 27.03.2019 року, на звернення [PERSON] щодо питання прийняття в експлуатацію збудованого об`єкту, було роз`яснено, що прийняття самовільно збудованих будівель некомерційного призначення в експлуатацію не передбачено. Згідно п. 9 ч.1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Таким чином, оскільки самовільно збудована нежитлова будівля - ветеринарної аптеки розташований на належній позивачу на праві приватної власності земельній ділянці, яка була відведена «Для будівництва і обслуговування будівель торгівлі», відповідає всім встановленим нормам та правилам, не порушує прав інших осіб, наявні перешкоди в оформленні позивачем права власності в досудовому порядку, а також враховуючи визнання відповідачем позову, - суд вважає необхідним позов задовольнити з метою захисту права власності позивача .

Outcome: approved