Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з вказаним позовом до суду і просить розірвати шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований 25 березня 2017 року Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №47. Посилається на те, що після укладення шлюбу сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаємоповаги та спільних інтересів, що призвело до втрати любові та поваги один до одного і, в свою чергу, стало причиною фактичного розпаду сім`ї. Із червня 2017 року сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть та не пов`язані спільним побутом. Шлюб носить формальний характер, його збереження суперечить інтересам позивача. На даний час майнового спору немає. Спільних дітей сторони не мають, однак відповідач відмовляється розривати шлюб через органи юстиції, її місце знаходження на даний час позивачеві не відомо. До суду позивач [PERSON] не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав та просить задовольнити. Судові витрати просить із відповідача не стягувати та залишити за ним. Відповідач [PERSON] до суду двічі не з`явилася, повідомлена належним чином у встановлений ЦПК України спосіб шляхом оголошення на офіційному сайті судової влади, відзиву на позов, будь-яких заяв чи клопотань не направила. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів. Судом встановлено наступне. 25 березня 2017 року сторони зареєстрували шлюб у Переяслав-Хмельницькому міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №47, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6).Згідно довідок № 1467 та № 1474 від 14.09.2020 позивач зареєстрований та проживає по [ADDRESS] . В складі його сім`ї зазначено дружину [PERSON] . Позивач зазначив у позовній заяві, що внаслідок непорозумінь, різних характерів, сварок та суперечок шлюб розпався. Сторони разом не проживають з червня 2017 року. Відповідач будь-яких заперечень з приводу цього чи відзиву на позов не надала. Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами глав 3, 11 Розділу ІІ Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до вимог абз. 3 п.3 Постанови ПВС України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Як слідує із ст.ст. 3, 24 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частиною 3 статі 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. У відповідності із ст.ст. 104, 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, враховуючи чітку позицію позивача щодо необхідності розірвання шлюбу, досить довготривалий час окремого проживання сторін, відсутності будь-яких заперечень зі сторони відповідача, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved