Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що мати позивача - [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18 вересня 2019 року. Спадкоємцями [PERSON] за законом є: її чоловік - [PERSON] , її діти - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та позивач по справі [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18 жовтня 1982 року. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14 серпня 1990 року. 08 травня 2019 року [PERSON] була подана заява до Дергачівської нотаріальної контори Харіквської області, в якій він відмовляється від спадщини. 25 жовтня 2017 року [PERSON] була подана заява до Дергачівської нотаріальної контори Харківської області, в якій вона відмовляється від спадщини. Відповідно до заповіту від 14 травня 2010 року посвідченого секретарем виконавчого комітету Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області Хурсовою С.І., [PERSON] все своє майно заповіла позивачу по справі - [PERSON] Тобто позивач по справі - [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері, а отже має право на майно, належне спадкодавцеві. 25 жовтня 2017 року позивач звернувся до Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про прийняття спадщини. 21 червня 2019 року позивач по справі [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер [ADDRESS] (спадкова справа №281/2017). 21 червня 2019 постановою Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що право власності на будинок не оформлено. Протягом свого життя [PERSON] право власності на спадкове майно не зареєструвала. Однак, відповідно до інформаційної довідки КПТІ «Інвенрос» №9659 від 16 травня 2019 року власником будинку, згідно запису в погосподарській книзі є громадянка [PERSON] . Крім того, в зазначеній вище довідці вказано, що будинок відповідає всім вимогам і не має жодних об`єктів самочинного будівництва. Мати позивача - [PERSON] , проживала за адресою: [ADDRESS] . На підставі дозволу № 473 від 03 листопада 1955 року виконавчого комітету Дергачівської районної Ради депутатів трудящих Харківської області [PERSON] надано дозвіл на будівництво житлового будинку на земельній ділянці колгоспу ім. Леніна Русько-Лозівської сільської ради 4 сотня. Право власності [PERSON] на житловий будинок підтверджується довідкою Русько-Лозівської сільської ради народних депутатів Дергачівського району Харківської області від 13 грудня 1989 року, в якій вказано, що згідно з погосподарською книгою сільської ради за громадянкою [PERSON] закріплено будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Крім того право власності [PERSON] на будинок підтверджується такими документами: довідкою №02-19/692 від 03 червня 2019 року, виданою Русько-Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області; технічним паспортом на житловий будинок (адреса: [ADDRESS] ) від 18 грудня 2015 року, в якому замовником технічної інвентаризації вказана [PERSON] ; випискою із протоколу №4 загальних зборів членів колгоспу ім. Леніна Русько-Лозівської ради Дергачівського району від 04.04.1955. Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем [PERSON] , який прийняв спадщину від власника житлового будинку, тому позивач просить на підставі вищевказаних доказів визнати за ним право власності на житловий будинок, в тому числі господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві позов підтримав повністю, просив позов задовольнити. Розгляд справи просив проводити без фіксації технічними засобами та в його відсутність, що суд вважає за можливе. Представник Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області - відповідач у справі, в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві сільський голова Фомін Ю.В. просив справу розглядати без присутності представника Русько-Лозівської сільської ради, заперечень проти позову не надав. Суд, вважає можливим справу розглянути за відсутності сторін по справі. На підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. З огляду на ті обставини, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як передачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що мати позивача [PERSON] - [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18 вересня 2019 року. Спадкоємцями [PERSON] за законом є: її чоловік - [PERSON] , її діти - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та позивач по справі [PERSON] . 16 жовтня 1982 року (до відкриття спадщини) помер чоловік спадкодавця [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18 жовтня 1982 року. 13 серпня 1990 року (до відкриття спадщини) помер син спадкодавця [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14 серпня 1990 року. 08 травня 2019 року [PERSON] була подана заява до Дергачівської нотаріальної контори Харіквської області, в якій він відмовляється від спадщини. 25 жовтня 2017 року [PERSON] була подана заява до Дергачівської нотаріальної контори Харківської області, в якій вона відмовляється від спадщини. Відповідно до заповіту від 14 травня 2010 року посвідченого секретарем виконавчого комітету Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області Хурсовою С.І., [PERSON] все своє майно заповіла позивачу по справі - [PERSON] . Таким чином, позивач по справі [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері. 25 жовтня 2017 року позивач звернувся до Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про прийняття спадщини. 21 червня 2019 року позивач по справі [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер [ADDRESS] (спадкова справа №281/2017). 21 червня 2019 постановою Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що право власності на будинок не оформлено. Протягом свого життя [PERSON] право власності на спадкове майно не зареєструвала. Відповідно до інформаційної довідки КПТІ «Інвенрос» №9659 від 16 травня 2019 року власником будинку, згідно запису в погосподарській книзі є громадянка [PERSON] . Крім того, в зазначеній вище довідці вказано, що будинок відповідає всім вимогам і не має жодних об`єктів самочинного будівництва. [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] . На підставі дозволу № 473 від 03 листопада 1955 року виконавчого комітету Дергачівської районної Ради депутатів трудящих Харківської області [PERSON] надано дозвіл на будівництво житлового будинку на земельній ділянці колгоспу ім. Леніна Русько-Лозівської сільської ради 4 сотня. Право власності [PERSON] на житловий будинок підтверджується довідкою Русько-Лозівської сільської ради народних депутатів Дергачівського району Харківської області від 13 грудня 1989 року, в якій вказано, що згідно з погосподарською книгою сільської ради за громадянкою [PERSON] закріплено будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Право власності [PERSON] на будинок підтверджується такими документами: довідкою №02-19/692 від 03 червня 2019 року, виданою Русько-Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області; технічним паспортом на житловий будинок (адреса: [ADDRESS] ) від 18 грудня 2015 року, в якому замовником технічної інвентаризації вказана [PERSON] ; випискою із протоколу №4 загальних зборів членів колгоспу ім. Леніна Русько-Лозівської ради Дергачівського району від 04.04.1955. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визнані у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України право на обов`язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту, мають: малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки. Оскільки вказані особи, які б мали право на обов`язкову частку, відсутні - єдиним спадкоємцем є позивач [PERSON] . Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. 25 жовтня 2017 року [PERSON] подав до Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п.2.1 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі спадкової справи №5042217 від 26 грудня 2017 року [PERSON] звернувся до Дергачівської державної нотаріальної контори в межах шестимісячного строку передбаченого чинним законодавством. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів такого захисту згідно з указаною нормою Кодексу є визнання права. Таким чином, аналізуючи вищевказане, беручи до уваги надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу. На підставі ст.ст. 16, 1216-1218, 1220-1223, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved