Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача про зняття заборони на відчуження нерухомого майна, а саме, з будівлі конюшні, що знаходиться за адресою [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.07.2006 року. Позовні вимоги мотивує тим, що 26.09.2006 року між ним та відповідачем було укладено іпотечний договір № 2501/0906/01-18/Z-18. За вказаним договором позивач виступає майновим поручителем та зобов'язаннями [PERSON] по кредитному договору № 2501/0906/01-018 від 22.09.2006 року за яким останній отримав кредит від АКБ «ТАС Комерцбанк» в сумі 360000 грн. За умовами даного договору в забезпечення основного зобов'язання позивач передав в іпотеку АКБ «ТАС Комерцбанк» належне йому на праві власності майно: будівлі конюшні, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. За умовами кредитного договору [PERSON] зобов'язаний був повернути кредит у термін по 20.09.2007 року. Позивачу відомо, що боргові зобов'язання за вищевказаним кредитним договором [PERSON] виконані. Однак, на даний час не знята заборона на вчинення нотаріальних дій відносно його майна, яке перебувало в іпотеці, що позбавляє його права вільно розпоряджатись належним йому майном, а тому просив задовольнити позов. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак, його представник [PERSON] через канцелярію суду подав заяву в якій позов підтримав повністю та просив розглянути справу у його відсутності. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується оголошенням про розгляд справи на офіційному сайті Судова влада України Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27.03.2019 року. Заяв чи клопотань від нього не надходило. Відзиву на позов відповідач не подав Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо, відповідно до положень Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши подані стороною у справі документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.07.2006 року, яке видане виконавчим комітетом Боровецької сільської ради позивач є власником будівлі конюшні за адресою [ADDRESS] (а.с.14). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно видане Кіцманським РБТІ від 20.07.2006 року, згідно свідоцтва про право власності [NUMBER] від 20.07.2006 року, видане виконкомом Боровецької сільської ради за рішенням № 29/04 від 12.07.2006 року [PERSON] є власником будівлі конюшні за адресою [ADDRESS] (а. с. 15) 26.09.2006 року між позивачем та АКБ «ТАС-Комерцбанк» було укладено іпотечний договір № 2501/0906/01-18/Z-18, відповідно до якого позивач виступає майновим поручителем за зобов'язаннями [PERSON] по кредитному договору № 2501/0906/01-018 від 22.09.2006 року за яким останній отримав кредит в сумі 36 0000 грн.(а. с. 6-7) Закон України «Про іпотеку» є спеціальним законом щодо врегулювання правовідносин з приводу іпотечного майна, а положення статті 17 цього Закону містить виключний перелік підстав припинення іпотеки, аналогічний із закріпленим у статті 593 ЦК України. Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку, іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Підстави припинення іпотеки передбачено статтею 17 Закону України «Про іпотеку», до яких зокрема належать: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою.Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.1,2 ст. 319 ЦК України). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Викладене вище дозволяє суду дійти висновку, що наявність заборони на відчуження нерухомого майна з будівлі конюшні, що знаходиться за адресою [ADDRESS],перешкоджає [PERSON] реалізувати своє право власності на нього, а позивач як власник майна, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження власним майном. З огляду на вищевикладене, позовні вимоги [PERSON] про зняття заборони на відчуження нерухомого майна підлягають задоволенню.

Outcome: approved