Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розподіл майна, придбаного в період шлюбу. У своєму позові позивач просив суд поділити між ним та його дружиною [PERSON] майно, набуте за час шлюбу, виділивши йому у власність ? частину магазину непроводовольчих товарів (вбудоване приміщення № 62) А-5, розташованого за адресою: [ADDRESS], загальною площею 27,7 кв.м., складається з коридору площею 3,6 кв.м., вбиральні площею 1,6 кв.м., кімнати персоналу площею 2,2 кв.м., торгового залу площею 20,3 кв.м., ганок 3,5 кв.м.; виділити у власність [PERSON] ? частину магазину непроводовольчих товарів (вбудоване приміщення № 62) А-5, розташованого за адресою: [ADDRESS], загальною площею 27,7 кв.м., складається з коридору площею 3,6 кв.м., вбиральні площею 1,6 кв.м., кімнати персоналу площею 2,2 кв.м., торгового залу площею 20,3 кв.м., ганок 3,5 кв.м. У своєму позові позивач посилався на те, що 21 вересня 1996 року був зареєстрований шлюб між ним та [PERSON]. Під час шлюбу за спільні кошти ними була придбана квартира [ADDRESS] та за домовленістю між ними квартира була оформлена на дружину. Рішенням Дніпродзержинської міської ради від 25.06.2008 року № 536 зазначену квартиру було переведено у нежитлове приміщення відповідно до комплексного висновку та дружині дозволено реконструкцію нежитлового приміщення, розташованого [ADDRESS] під магазин непродовольчих товарів з організацією окремого входу. Вважає, що реєстрація права власності спільно набутого ними з відповідачем у шлюбі нерухомого майна тільки за відповідачем порушує його право власності на зазначене майно. Тому звернувся до суду та просив поділити майно. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за його відсутність позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, суду пояснила, що дійсно вона з 21 вересня 1996 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу ними було придбане нерухоме майно, яке було зареєстровано на її ім'я. Вважає, що позовні вимоги щодо розподілу майна є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вислухавши відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи та надані суду докази, суд вважає позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 1996 року, що вбачається з наданої суду копії свідоцтва про одруження, яке видане відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Дніпровської районної ради народних депутатів м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 вересня 1996 року, актовий запис № 629, та не заперечується відповідачем. Окрім цього, в судовому засіданні встановлено, що в період шлюбу, сторони придбали нерухоме майно, яке складається з квартири [ADDRESS], що не заперечується відповідачем. Зазначене також підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 08 серпня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі № 4-1529, витягом про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, видане Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації 16 вересня 2005 року, згідно яких право власності на квартиру [ADDRESS], зареєстровано за відповідачем [PERSON]. Рішенням Дніпродзержинської міської ради від 25.06.2008 року № 536 квартиру було переведено у нежитлове приміщення відповідно до комплексного висновку та дозволено відповідачу реконструкцію нежитлового приміщення, розташованого [ADDRESS] під магазин непродовольчих товарів з організацією окремого входу, що вбачається архітектурно -плануваного завдання № 23 від 06.11.2008 року на проектування об'єкту. Після завершення реконструкції зазначеного нежитлового приміщення Обласним комунальним підприємством «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» 25 травня 2011 року був виготовлений технічний паспорт на дану нерухомість, нерухоме майно має назву магазин непродовольчих товарів (вбудоване приміщення № 62) А-5, згідно характеристики об'єкта магазин непродовольчих товарів (вбудоване приміщення № 62) А-5, розташований за адресою: [ADDRESS], загальною площею 27,7 кв.м., складається з коридору площею 3,6 кв.м., вбиральні площею 1,6 кв.м., кімнати персоналу площею 2,2 кв.м., торгового залу площею 20,3 кв.м., ганок 3,5 кв.м. Згідно технічного висновку Державного проектного інституту «Дніпродзержинськцивільпроект» про стан будівельних конструкцій магазину непродовольчих товарів (вбудоване приміщення № 62) А-5, розташований за адресою: [ADDRESS], (вбудоване приміщення № 62) м.Дніпродзержинськ, внаслідок проведених при реконструкції будівельних робіт не змінилася конструктивна схема жилої будівель, не зменшилась конструктивна схема жилої будівлі, не зменшилась міцність, стійкість, окремих конструктивних елементів вбудованого приміщення магазину зокрема і всього будинку в цілому, вбудоване приміщення магазину непродовольчих товарів придатне для подальшої багатолітньої надійної і безпечної експлуатації. Відповідно до статті 60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно частини 3 статті 368 Цивільного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 70 Сімейного Кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Ч.1 ст.355 ЦК України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Ч.1 ст. 356 ЦК України встановлено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно до ч.1 ст.357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За даних обставин, а також враховуючи думку сторін, суд вважає, що право позивача [PERSON] на поділ спільного майна, як виділення йому у власність ? частину нерухомого майна та ? частину відповідачу, є доведеним. Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в розмірі 347,70 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене та

Outcome: approved