Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності на квартиру. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 15 травня 1985 року на підставі довідки про повне внесення пайової суми йому був виданий ЖБК «Орджонікідзевський - 149» ордер № 202/2, що підтверджує право власності на квартиру [ADDRESS]. Однак позивачем своєчасно не було зареєстровано право власності на квартиру в БТІ міста Маріуполя. При зверненні до реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції позивачу було відмовлено, оскільки ЖБК «Орджонікідзевський 149» на даний момент не має. На підставі вище викладеного позивач [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS], житловою площею 26,9 кв.м., загальною площею 45,4 кв.м. Позивач [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримав свої позовні вимоги та пояснив, що він повністю сплатив суму вартості кооперативної квартири, а тому просить суд визнати за ним право власності на квартиру 11 будинку 191 по вулиці олімпійської в місті Маріуполі. Представник Маріупольської міської ради [PERSON] (яка діє на підставі довіреності) до судового засідання не з'явилась, від неї в матеріалах справи є заява з проханням слухати справу за її відсутності, рішення винести на підставі діючого законодавство, а також прийняти до уваги заперечення проти позову які маються в матеріалах даної справи. Представник третьої особи ТОВ «Житло Гарант» в судове засідання не з'явився від нього в матеріалах справи є заява з проханням слухати справу за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Суд приймаючи до уваги показання сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 328 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до довідки виданої ЖБК «Орджонікідзевський 149» [PERSON] було сплачено повна вартість квартири [ADDRESS]. Ордер на квартиру був виданий виконкомом Маріупольського міської ради народних депутатів № 202/2 від 15 травня 1985 року. Згідно довідки наданої ТОВ «Жилло Гарант» № 015-с від 01.07.2015 року, з якої вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [INFO], а також те, що даний будинок належить ЖСК «Орджонікідзевський - 149» та обслуговується ТОВ «Житло Гарант» на підставі договору № 12 від 01.01.2006 року. Зі змісту ст. 15 Закону України «Про власність» введеного в дію 15 квітня 1991 року (втратив чинність з 20 червня 2007 року) та ч. 3 ст. 384 Цивільного кодексу України член житлово-будівельного кооперативу після повної сплати пайового внеску набуває права власності на квартиру. Згідно із положеннями п.5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» № 9 від 18.09.1987 року член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, і вчиняти відносно неї інші угоди, не заборонені законом. Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], загальна площа вказаної квартири складає 45,4 кв. метрів, жила площа 26,9 кв. метрів (а.с.6) Згідно зі ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частина 2 статті 3 цього Закону визначає, що державна реєстрація гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно письмових заперечень наданих представником відповідача, з яких вбачається, що Маріупольська міська рада заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] оскільки останнім не було у встановленому законом порядку зареєстровано право власності на спірну квартиру. Згідно листа Архівного відділу Маріупольської міської ради № 146 від 3 червня 2015 року, документи що створені до 1992 року на підставі Закону України «Про Національний архівний фонд та архівні установи», передані на зберігання до Держархіву Донецької області. Згідно листа Державного архіву Донецької області № 01-26/7 від 15 червня 2015 року, з 8 грудня 2014 року Архів зупинив діяльність по виконанню функцій використання документів, так як документи державного архіву області залишилися в місті Донецьку на території не підконтрольній органам державної влади України. У звязку з наведеним виявити наявність рішення Маріупольського виконавчого комітету Ради народних депутатів від 15 травня 1985 року № 202/2 в фондах державного архіву не надається можливим. Згідно з ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Тобто такі права мають підтверджуватися відповідними правовстановлюючими документами, а право власності - бути зареєстрованим належним чином, відповідно до закону, оскільки такою реєстрацією держава визнає наявність цих прав і гарантує їх достовірність. Вирішуючи справу, суд приймає до уваги, що позивач [PERSON] у встановленому законом порядку набув право власності на кооперативну квартиру [ADDRESS]. Враховуючи той факт, що на теперішній час позивач позбавлений можливості зареєструвати своє право власності у органах реєстраційної служби речових прав на нерухоме майно через відсутність у нього правовстановлюючого документу на спірну квартиру, суд вважає необхідним захистити права позивача та визнати за ним в судовому порядку право власності на квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved