Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню до Акціонерного товариства «Банк Форвард» і в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 30 серпня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Овсієнко Аллою Вікторівною було відкрито виконавче провадження № 66655103, розпочате на підставі виконавчого напису № 3500 від 29.07.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною. При цьому він не отримував ані постанови про відкриття виконавчого провадження, ані інших документів, пов`язаних зі стягненням з нього боргу. Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Нотаріус вчинив виконавчий напис по стягненню грошей не перевіривши безспірність стягнутої суми. Не зазначено, на підставі яких документів здійснено виконавчий напис. Зазначені підстави свідчать про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами. Отже, між сторонами наявний спір, який може бути вирішений лише у судовому порядку. Окрім цього, нотаріусу не було надано відомості про те, що йому була направлена вимога про погашення заборгованості із зазначенням її розміру. Відсутність цих документів свідчить про те, що стягувачем не було у повному об`ємі надано документи, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Просить суд визнати виконавчий напис нотаріуса № 3500 від 29 липня 2021 року таким, що не підлягає виконанню. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, до судового засідання не з`явилися, позивачем надано суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач та треті особи будь-яких даних про поважність відсутності у судовому засіданні або клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надали. Враховуючи позицію позивача, що відповідач двічі відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства був повідомлений про час та місце розгляду справи за його участі, суд вважає необхідним дану справу розглянути за відсутності сторін у порядку заочного провадження. Дослідивши та оцінивши наявні докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 03 жовтня 2011 року між ПАТ «Банк Русский Стандарт» та позивачем [PERSON] укладено кредитний договір № 92219903, за умовами якого позивач 04 жовтня 2011 року отримав кредит у розмірі 3952,64 грн на строк 184 дні (а.с. 14-16, 43-46). 29.07.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу міста Києва Сазонова Олена Миколаївна вчинила виконавчий напис за реєстровим №3500, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард», яке є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Банк Русский Стандард», заборгованості за кредитним договором №92219903 від 04.10.2011 за період з 22.06.2018 по 20.09.2018, сума заборгованості складає 70316,79 грн, в тому числі: заборгованості за сумою кредиту 47815,42 грн, заборгованості за процентами 21301,37 грн, плата за пропуск мінімальних платежів в сумі 1200 грн, а також плата за вчинення виконавчого напису в розмірі 1100 грн, всього на суму 71416,79 грн. (а.с.11, 42). 30.08.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Овсієнко Аллою Вікторівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66655103 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу міста Києва Сазоновою О.М. № 3500 від 29.07.2021 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 71416,79 грн (а.с.12). Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що він не погоджується із безспірністю кредитного договору, відсутністю у нотаріуса під час вчинення виконавчого напису відомостей про те, що йому була направлена вимога про погашення заборгованості із зазначенням її розміру, а також, що сплив строк позовної давності для пред`явлення вимог. Як вбачається з матеріалів справи, нотаріусом вчинено виконавчий напис про стягнення невиплачених у строк сум відповідно до умов кредитного договору. При цьому, суду ні приватним нотаріусом Сазоновою О.М., ні відповідачем не надано розрахунок заборгованості, що не дає можливості встановити правильність розрахунку відповідачем суми заборгованості, пред`явленої нотаріусу як безспірної. Що стосується посилань позивача на незастосування нотаріусом строків позовної давності при вчиненні виконавчого напису, суд зазначає таке. Норм щодо визначення строку позовної давності у інший термін, ніж визначений цивільним законодавством, договір не містить. За змістом ст.256\~ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність статтею 257\~ЦК України встановлюється тривалістю у три роки. Можливість поновлення нотаріусом строку на пред`явлення стягувачем грошової вимоги до боржника не передбачено ані Законом України «Про нотаріат», ані Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Оскільки розрахунок заборгованості за кредитним договором ані нотаріусом, ані відповідачем не наданий, неможливо встановити чи виходять заявлені вимоги за межі встановленого законодавством трирічного строку позовної давності. Відомостей про те, що позивач після 2015 року вносив будь-які суми на погашення заборгованості суду не надано. Наведені вище обставини є підтвердженням того, що заборгованість не є безспірною, і, таким чином, це є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис від 29 липня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу міста Києва Сазоновою О.М., зареєстрований в реєстрі за № 3500, яким стягнуто з позивача на користь відповідача заборгованість за кредитним договором, має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved