Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до сільськогосподарського виробничого кооперативу ім..Котовського про зарахування періодів роботи до трудового стажу, посилаючись на те, що з 3 січня 1968р. по 31 січня 1970р. він працював в колгоспі ім..Котовського Доманівського району на посаді різноробочого, а з 2 лютого 1970р. до 25 травня 1970р. навчався на курсах трактористів від даного колгоспу. З 26 травня 1970р. до 24 листопада 1971р. [PERSON] працював трактористом в колгоспі. Потім з 26 листопада 1971р. його було призвано на службу до лав [PERSON]. [PERSON] закінчення служби, через деякий час, а саме 14 січня 1975р. він знову повернувся на роботу у колгосп ім..Котовського, де працював у будівельній бригаді до 4 квітня 1975р. [PERSON] закінчення курсів водіїв, з 5 квітня 1975р. він працював у відділені автопарку в колгоспі на посаді водія до 22 липня 1975р. Зазначені періоди його роботи у колгоспі у трудову книжку внесені не були, а внесений запис лише про звільнення позивача з колгоспу з посади водія. Зазначені факти підтверджуються записами в обліковій картці, комсомольському квитку та військовому квитку. При звернені до керівництва СГВК ім..Котовського із заявою про внесення доповнень у трудову книжку йому було відмовлено. Позивач вважає, що не зазначені в трудовій книжці періоди його роботи в колгоспі, позбавляють його можливості зробити перерахунок призначеної пенсії, а тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав уточнені позовні вимоги і просив їх задовольнити. Представник відповідача керівник СГВК ім..Котовського [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог, якщо вони підтверджуються документально. Вислухавши пояснення сторін, свідків , допитаних в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Так, із матеріалів справи вбачається , що [PERSON] , [INFO], працював в КСП імені Котовського, Доманівського району, Миколаївської області, починаючи з 01.03.1968р. Згідно довідки СВК ім..Котовського № 24 від 29.08.2014р. , розробленої на підставі особових рахунків за 1968, 1969, 1970, 1975рр., [PERSON] працював в колгоспі ім..Котовського у слідуючі періоди: з 01.03.1968року по 31.10.1968року; з 01.04.1969року по 02.04.1969року; з 01.04.1970року по 31.10.1970року; з 01.05.1975року по 30.06.1975року. В період з 25.11.1971р.по 27.12.1973р. [PERSON] перебував у лавах Збройних сил [PERSON], про що свідчить записи в трудовій книжці та військовий квиток. Комсомольський квиток, облікова карта члена комсомолу та військовий квиток були видані на імя [PERSON]. Однак, згідно відомостей Доманівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану, в актовому запису про народження [PERSON] 29.10.1971р. були внесені відомості про батька-Романенка [PERSON], а тому з цього часу позивач отримав по батькові-Васильович Позивач стверджує, що з 03.01.1968року по 31.01.1970року він працював в колгоспі ім.Котовського на посаді різноробочого. Крім того, з 02.02.1970року по 25.05.1970року навчався на курсах трактористів цього ж колгоспу. Однак, зазначені відомості не були внесені до трудової книжки.. Перевіряючи даний факт, судом встановлено, що відповідно до довідки №24 від 29.08.2014року СВК імені Котовського, який є правонаступником КСП імені Котовського, що трудова діяльність [PERSON] в колгоспі розпочалася не з 03.01.1968р. , а з 01.03.1968р., що підтверджено особовими рахунками. Доказами того, що позивач працював на посаді різноробочого з зазначеного часу по 31.01.1970р. є те, що [PERSON] з 02.02.1970року вступив на курси трактористів цього колгоспу, що підтверджується записами в обліковій картці члену ВЛКСМ, а також записами із комсомольського квитка про сплачу членських взносів за період лютий-травень 1970р., в якому записано його як учня.. З цієї ж картки також вбачається, що курси трактористів [PERSON] закінчив 25.05.1970року, а з 26.05.1970р.по 24.11.1971р він працював трактористом у колгоспі ім..Котовського. 25 листопада 1971р. позивач був мобілізований до лав [PERSON]. З 19.03.1975року [PERSON] знову повернувся на роботу в колгосп ім..Котовського, що підтверджується посвідченням про відрядження, згідно якого [PERSON] перебував у відрядженні в м.Вознесенськ з приводу курсів підвищення кваліфікації пилорамщиків з 19.03.1975р. по 30.03.1975року . При цьому суд приходить до висновку, що трудовий стаж на посаді каменяра у відділі будівництва необхідно рахувати не з 14.01.1975р., а з 19.03.1975року, тобто з моменту документально підтвердженого періоду та по 04.04.1975року, так як до моменту закінчення навчання на курсах водія [PERSON] продовжував працювати в колгоспі та жодних письмових доказів про його звільнення суду не надано . В частині зарахування трудового стажу на посаді водія у відділі автопарку, а саме з 05.04.1975року, позовні вимоги підлягають задоволенню, так як підтверджуються такими доказами, як копією посвідчення водія, виданого 04.04.1975року, а також копією трудової книжки, з якої вбачається, що [PERSON] був звільнений з колгоспу 22.07.1975року з посади водія за його заявою. Зазначені обставини, крім письмових доказів, підтверджені в судовому засіданні і поясненнями свідків. Так, свідок [PERSON] підтвердила, що [PERSON] працював в колгоспі ім..Котовського починаючи з 1968р., спочатку різноробочим, потім навчався на курсах трактористів , після їх закінчення працював в колгоспі на посаді тракториста. Дані обставини може підтвердити, так як на той час теж працювала в зазначеному колгоспі. Свідок, [PERSON] суду пояснив, що починаючи з 1968р. працював в колгоспі ім..Котовського разом із [PERSON] [PERSON] працював спочатку різноробочим, потім навчався на курсах трактористів, після їх закінчення, працював трактористом до призову до лав [PERSON]. Свідок [PERSON] суду пояснив, що пам»ятає, що [PERSON] працював в колгоспі ім..Котовського починаючи з 1968р. [PERSON] він повернувся до колгоспу в 1975р. і працював в автопарку водієм. Зазначені обставини знає, так як теж працював в той час в колгоспі. Свідок [PERSON] суду пояснив, що працював в колгоспі ім..Котовського разом з [PERSON] в 1975р. і підтверджує, що [PERSON] спочатку працював в бригаді будівельників, а потім закінчив курси водіїв і почав працювати в автопарку на посаді водія. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона складала довідку [PERSON] про трудовий стаж в колгоспі ім..Котовського. Відомості в довідку вона внесла на підставі особових рахунків, які збереглися. Інші відомості, про які зазначає позивач, про час роботи в колгоспі ім..Котовського, їй не були відомі, а тому підтвердити або заперечувати про них вона не може, так як разом із [PERSON] не працювала і інших документів їй не передавали. Статею 62 ЗУ Про пенсійне забезпечення передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж робот є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005року №383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. Відповідно до ч.1,2 п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Судом встановлено, що записи в трудовій книжці позивача про його роботу в КСП імені Котовського не містять вичерпної інформації про роботу, тому, відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993року №637, відповідач на прохання позивача повинен надати уточнюючу довідку, в якій зазначити необхідну інформацію для призначення пенсії. Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній(затвердж. Постановою КМУ від 12.08.1993р. № 637) за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Крім того, відповідно, відповідно до п.18 Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, установі або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника. Згідно п.2.8 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях від 29.07.1993р.- у тих випадках, якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідовано, відповідний запис робить правонаступник і засвідчує печаткою. Представник відповідача у судовому засіданні не заперечував проти того факту, що позивач звертався до підприємства за довідкою встановленого зразка, однак, із-за недостатності даних йому була видана лише довідка, досліджена в судовому засіданні. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні письмові докази, суд приходить до висновку, що позивачем повністю підтверджені періоди його роботи в колгоспі ім..Котовського, однак початок роботи його на посаді різноробочого слідує рахувати з 01.03.1968р., ,а період роботи на посаді каменяра рахувати з 19.03.1975р., в іншій частині позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати по справі, документально підтверджені, підлягають стягненню з відповідача .

Outcome: partial