Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача - Товариста з обмеженою відповідальністю «Нива-1» із вимогою про стягнення заробітної плати за весь період її невиплати, починаючи з 08 лютого 2013 року по день ухвалення рішення суду. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на такі обставини. Рішенням загальних зборів засновників ТОВ «Нива-1», оформленого протоколом № 1/13 від 08.02.13 р., позивач був відновлений на посаді директора ТОВ «Нива-1» з окладом в розмірі 1200,0 грн. в місяць. Одночасно цим же рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Нива-1» він був відсторонений на невизначений строк від виконання обов'язків директора ТОВ «Нива-1» з формулюванням у зв'язку з втратою довіри до нього з боку учасників товариства і без нарахування і виплати заробітної плати. З 08.02.13 р. і на день складання цього позову заробітна плата позивачу не нараховується і не виплачується. Заборгованість за вісім повних місяців становить 9600,0 грн. Прийняття рішення про відсторонення від виконання обов'язків директора не тягне за собою автоматичне розірвання трудових відносин за ініціативою роботодавця та/або звільнення роботодавця від обов'язку виплачувати заробітну плату. Умови трудового договору, передбачені ст. 21 КЗпП України, зберігаються. Не виплата з боку ТОВ «Нива-1» позивачу заробітної плати, а також не сплата податків і зборів у пенсійний та інші державні соціальні фонди з його заробітної плати є грубим порушенням з боку ТОВ «Нива-1» його трудових і соціальних прав. Відповідач Товаристо з обмеженою відповідальністю «Нива-1» надав до суду заперечення на позов [PERSON], в якому просив відмовити у повному обсязі, зазначивши, що рішенням загальних зборів учасників ТОВ «НИВА-1» від 08.02.2013 року [PERSON] був відсторонений від виконання обов'язків директора товариства на підставі ч. 3 ст. 99 Цивільного кодексу України. Положенням ч. 3 ст. 99 дано офіційне тлумачення Рішенням Конституційного Суду України від 12.01.2010 р. № 1-рп/2010. Згідно з вказаним рішенням Конституційного суду України реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об'єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а корпоративних правовідносин, що виникають між товариством і особами, яким довірено повноваження з управління ним. Як вказав Конституційний суд України в своєму рішенні, зміст положень ч. 3 ст. 99 Цивільного кодексу України треба розуміти як право компетентного (уповноваженого) органу товариства усунути члена виконавчого органу від виконання обов'язків, які він йому визначив, у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав, але за умови, якщо в установчих документах товариства не були зазначені підстави усунення. Така форма захисту є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством, і не може розглядатися в площині трудового права, зокрема в аспекті ст. 46 Кодексу законів про працю. Стаття 99 ЦК України закріплює право компетентного (уповноваженого) органу товариства у будь-який час і з будь-яких підстав усунути особу (осіб) від виконання обов'язків члена (членів) виконавчого органу за умови, якщо в установчих документах товариства не визначено таких підстав. Згідно зі ст. ст. 41, 59 Закону України «Про господарські товариства» вирішення питання щодо визначення умов оплати праці посадових осіб товариства з обмеженою відповідальністю віднесено до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства. На цей час рішення загальних зборів учасників ТОВ «НИВА-1» про відсторонення [PERSON] від виконання обов'язків директора указаного товариства без нарахування йому заробітної плати є діючим; судових рішень щодо визнання недійсним указаного рішення не існує. Згідно ст. 94 КЗпП України та ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. [PERSON] під час його відновлення на посаді директора та подальшого відсторонення від виконання ним обов'язків директора ТОВ «НИВА-1» ніяку роботу не виконував, на роботу жодного разу не з'явився, свою трудову книжку не надав. Виходячи з правової природи заробітної плати така плата виплачується виключно за виконану роботу. У зв'язку з цим очевидно, що на період відсторонення особи від виконання нею обов'язків виконавчого органу ніяка робота такою особою не виконується, заробітна плата не зберігається. Натомість, законодавством установлені окремі випадки, коли заробітна плата в разі відсторонення від роботи зберігається повністю, частково або працівникові виплачується допомога із соціального страхування. Але не існує жодної імперативної норми, яка містить вимогу щодо збереження заробітної плати під час відсторонення особи від виконання обов'язків виконавчого органу в порядку, встановленому ст. 99 ЦК України. Така правова позиція ТОВ «НИВА-1» підтверджується і судовою практикою, в тому числі рішеннями апеляційного суду Одеської області. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, у якому необхідно відмовити з наступних причин. Судом встановлено, що в Малиновському районному суді м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до Товариста з обмеженою відповідальністю «Нива-1», [PERSON], [PERSON], [PERSON] про поновлення на роботі, визнання незаконним протоколу загальних зборів засновників ТОВ «Нива-1», стягнення заробітної плати. 16 грудня 2011 року Малиновським районним судом м. Одеси у задоволені позову відмовлено. 07 лютого 2013 року Апеляційним судом Одеської області рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2011 року скасовано, позов [PERSON] до Товариста з обмеженою відповідальністю «Нива-1», [PERSON], [PERSON], [PERSON] про поновлення на роботі, визнання незаконним протоколу загальних зборів засновників ТОВ «Ниіва-1», стягнення заробітної плати задоволено частково; визнано незаконним рішення загальних зборів засновників товариства з обмеженою відповідальністю «Нива-1»від 19 травня 2003року про відсторонення [PERSON] від займаної посади директора ТОВ «Нива-1»; поновлено [PERSON] на посаді директора товариства з обмеженою відповідальністю «Нива-1»; стягнуто на користь [PERSON] з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нива-1» середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 14341,96 грн. з заліком податків та обов'язкових платежів; в решті позову відмовлено; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Нива-1» на користь [PERSON] державне мито у розмірі 17,00 грн.; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нива-1» на користь [PERSON] понесені витрати при поданні апеляційної скарги судовий збір у розмірі 53,65 грн. Рішенням загальних зборів засновників Товариста з обмеженою відповідальністю «Нива-1», оформленого протоколом № 1/13 від 08 лютого 2013 року, [PERSON], позивач по справі, був поновлений на посаді директора ТОВ «Нива-1» з окладом в розмірі 1200,0 грн. в місяць, а також, цим же рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Нива-1» він був усунутий від виконання обов'язків директора ТОВ «Нива-1» на підставі ч. 3 ст. 99 ЦК України у зв'язку з втратою довіри до нього з боку учасників товариства і без нарахування і виплати заробітної плати. Згідно із наказом № 0802/1 від 08 лютого 2013 року [PERSON] з 08 лютого 2013 року призначений на посаду директора ТОВ «Нива-1» на підставі протоколу загальних зборів засновників ТОВ «Нива-1» №1/13 від 08.02.2013 року. Відповідно до наказу № 0802/2 від 08 лютого 2013 року [PERSON] з 08 лютого 2013 року усунутий з посади директора ТОВ «Нива-1» на підставі протоколу загальних зборів засновників ТОВ «Нива-1» №1/13 від 08.02.2013 року. 07 листопада 2013 року Одеським апеляційним господарським судом рішення господарського суду Одеської області від 02 жовтня 2013 року у справі № 916/2082/13 за позовом [PERSON] до Товариста з обмеженою відповідальністю «Нива-1» про визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ «Ниіва-1», оформлені протоколом №1/13 від 08.02.2013 року скасована, провадження у справі припинено. 04 травня 2011 року Господарський суд Одеської області у позові [PERSON] до [PERSON], [PERSON] і ТОВ «Нива-1» про визнання участі [PERSON] у ТОВ «Нива-1» припиненою та визнання права власності на частку в статутному капіталі ТОВ «Нива-1» відмовлено. 02 серпня 2011 року Одеським апеляційним господарськм судом рішення Господарського суду Одеської області від 04 травня 2011 року частково скасовано; позовні вимоги [PERSON] частково задоволені; участь [PERSON] в Товаристві з обмеженою відповідальністю «НИВА-1» визнано припиненою; в задоволенні позовних вимог до [PERSON] відмовлено; в решті рішення суду залишено без змін. Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 12.01.2010 р. № 1-рп/2010, реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об'єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а корпоративних правовідносин, що виникають між товариством і особами, яким довірено повноваження з управління ним. За цим рішенням Конституційного суду України зміст положень ч. 3 ст. 99 Цивільного кодексу треба розуміти як право компетентного (уповноваженого) органу товариства усунути члена виконавчого органу від виконання обов'язків, які він йому визначив, у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав, але за умови, якщо в установчих документах товариства не були зазначені підстави усунення. Така форма захисту є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством, і не може розглядатися в площині трудового права, зокрема в аспекті ст. 46 Кодексу законів про працю. Таким чином, стаття 99 ЦК України закріплює право компетентного (уповноваженого) органу товариства у будь-який час і з будь-яких підстав усунути особу (осіб) від виконання обов'язків члена (членів) виконавчого органу за умови, якщо в установчих документах товариства не визначено таких підстав. Згідно зі ст. ст. 41, 59 Закону України «Про господарські товариства» вирішення питання щодо визначення умов оплати праці посадових осіб товариства з обмеженою відповідальністю віднесено до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства. На цей час рішення загальних зборів учасників ТОВ «НИВА-1» про відсторонення [PERSON] від виконання обов'язків директора указаного товариства без нарахування йому заробітної плати є діючим; судових рішень щодо визнання недійсним указаного рішення не існує. Згідно зі ст. 94 КЗпП України та ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Судом встановлено, що [PERSON] під час його відновлення на посаді директора та подальшого усунення від виконання ним обов'язків директора ТОВ «НИВА-1» ніяку роботу не виконував, на роботу не з'явився. Виходячи з правової природи заробітної плати така плата виплачується виключно за виконану роботу. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: dismissed