Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом і просить стягнути солідарно із відповідачів на його користь суму основного боргу в розмірі 408 498,50 грн. та 3% річних у розмірі 7957,32 грн. за період прострочення виконання зобов`язання з 15.10.2016 по 08.06.2017. Посилається на те, що 14 жовтня 2015 року він надав відповідачу [PERSON] в борг 21600 доларів США, які останній зобов`язувався повертати по 550 доларів США щомісячно упродовж 12 місяців, а решту коштів в сумі 15000 доларів США в строк до 14 жовтня 2016 року. Відповідач частково виконав взяте зобов`язання, а саме повернув отриману суму щомісячними платежами по 550 доларів США упродовж 11 місяців, тобто повернув 6050 доларів США. Решта суми у розмірі 15550 доларів США на визначену у розписці дату - 14 жовтня 2016 року, незважаючи на неодноразові вимоги позивача, відповідачем повернута не була, що змусило позивача звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] подали заяву про збільшення позовних вимог, зокрема про стягнення солідарно з відповідачів на користь [PERSON] 3% річних у розмірі 13262,21 грн. за період прострочення виконання зобов`язання з 15.10.2016 по 13.11.2017. Також, позивач просив стягнути з відповідачів на його користь 5000 грн. витрат на правову допомогу. Відповідач [PERSON] позов визнав в частині основної суми боргу. Стосовно відсотків за період прострочення виконання зобов`язань пояснив, що отримані від позивача кошти він того ж дня на тих самих умовах позичив [PERSON] Виплати [PERSON] він здійснював по мірі надходження коштів від [PERSON] Коли останній перестав повертати йому борг, відповідно і він не мав змоги віддавати гроші [PERSON] Зважаючи на це, його вини у ситуації, яка склалась немає, тому вимога позивача про стягнення 3% річних не підлягає задоволенню. Крім того зазначив, що про отриманні кошти його дружина не знала Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, надала письмові заперечення проти позову, в яких зазначає, що [PERSON] позичив грошові кошти у позивача без її згоди та відома. Того ж дня, отриману суму він передав [PERSON], що підтверджується розпискою на суму 21600 доларів США від 14.10.2015, тобто використав зазначені кошти не в інтересах сім`ї, отже вона не повинна нести солідарну відповідальність у даному зобов`язанні. Представник відповідачів [PERSON] озвучив позиції своїх довірителів, зазначивши, що підстав для відповідальності у [PERSON] немає, оскільки кошти її чоловік отримував не в інтересах сім»ї. Судом встановлено наступне. Із розписки від 14.10.2015 вбачається, що відповідач [PERSON] взяв в борг у [PERSON] 21600 доларів США, які зобов`язувався повернути по 550 доларів США щомісяця протягом 12 місяців та 15000 доларів США 14.10.2016. У зазначений строк [PERSON] взятих на себе зобов`язань в повному обсязі не виконав, грошові кошти у повному обсязі не повернув, частково виконав взяте зобов`язання, а саме повернув отриману суму щомісячними платежами по 550 доларів США упродовж 11 місяців, тобто повернув 6050 доларів США, що підтверджується розпискою. Зазначені обставини відповідачем [PERSON] не заперечуються. Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач [PERSON] надала копію розписки від 14.10.2015, з якої вбачається, що відповідач [PERSON] дав у борг [PERSON] 21600 доларів США, які останній зобов`язувався повернути по 550 доларів США щомісяця протягом 12 місяців та 15000 доларів США 14.10.2016. Тобто, [PERSON] використав позичені кошти не на користь сім`ї. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти в розмірі 21600 доларів США на умовах зазначених в розписці, які в подальшому перепозичив йому для розвитку їх спільного бізнесу, а саме створення мережі обмінних пунктів, прибуток від якого розподілявся 30% [PERSON], а 70% - йому. Сам відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував отримання коштів від [PERSON] в інтересах сім»ї, однак пояснював, що ці кошти отримав для розвитку мережі обмінних пунктів, він був управляючим пунктом обміну в м. Переяслав-Хмельницький. Обмінні пункти спочатку приносили дохід, хоч і не значний, за свої послуги отримував від [PERSON] певні кошти. Відповідач [PERSON] заперечувала факт отримання коштів її чоловіком від [PERSON] в інтересах сім»ї та зазначала, що про цей борг нічого не знала до початку судових розглядів в даній справі. Разом з тим, в судовому засіданні [PERSON] зазначала, що завжди отримувала кошти від свого чоловіка на проживання, на одяг для себе та дітей, в тому числі і протягом 2015-2016 років. Знала, що він має якісь справи із [PERSON] Крім того, зазначала, що говорила своєму чоловікові «…і тоді, і зараз, що брати кошти у борг, не маючи чим віддавати, не потрібно було…». Все це в сукупності, у поєднанні з показаннями свідка [PERSON], дає підстави суду вважати, що кошти [PERSON] від [PERSON] бралися в інтересах сім»ї. Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Як вбачається з ч.2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Згідно з ч.4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей. Згідно з вимогами ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, оригінал розписки надано суду позивачем; в розписці зазначена сума позики - 21600 доларів США; розписка є дійсною і не оспорювалася в судовому порядку. Згідно з ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оцінивши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення боргу в сумі 408498,50 гривень (курс Національного Банку України станом на 08.06.2017 за один долар США складає 26,27 гривень )за зазначеною розпискою підлягають задоволенню, оскільки розмір боргу підтверджується наданою позивачем розпискою, визначений розпискою строк для повернення позики закінчився, а наявність в позивача боргової розписки свідчить про невиконання відповідачем своїх зобов'язань. Крім того, судом встановлено, що відповідач позичив зазначені кошти для розвитку бізнеса, від якого отримував прибуток, тобто одержані кошти від [PERSON] він використав в інтересах сім`ї, що підтверджується показаннями свідка [PERSON] та частково поясненнями самих відповідачів. Отже, відповідач [PERSON] має нести солідарну відповідальність у даному зобов`язанні. Також, на користь позивача підлягають стягненню 3% річних за період користування відповідачами позиченими коштами з 15.10.2016 по 08.06.2017, що становить 13262,21 гривень, оскільки інший розмір процентів встановлений розпискою не був. Таким чином, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 625, 1046 - 1051 ЦК України, ст.65 СК України,

Outcome: approved