Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «Християнська злагода» про стягнення боргу. В обґрунтування позову покликається на те, що 17 липня 2008 року між позивачем та відповідачем, в особі голови Львівської філії Кредитної спілки «Християнська злагода» [PERSON] був укладений договір №204 про строковий членський внесок на умовах зворотності в розмірі 41000,00 грн. та була оформлена книжка члена КС «Християнська злагода» з рахунком №389 із щомісячним нарахуванням та виплатою відсотків у розмірі 27% річних на строк до 17 липня 2009 року. Позивачем було сплачено вступний внесок в сумі 35,00 грн. та обов'язковий внесок в сумі 10,00 грн. 04.08.2009 року даний договір було пролонговано з аналогічними умовами до 04.08.2010 року з суми 65193,97 грн. Станом на 03.03.2010 року відповідачем було зроблений останній запис в членській книжці позивача, на суму 64436,00 грн. Після цієї дати жодних фінансових дій не було проведено, через початок розшуково-слідчих дій, у зв'язку з порушенням кримінальної справи відносно засновників Кредитної спілки. Внаслідок чого, постановою слідчого СВ Галицького РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області [PERSON] від 09.06.2009 р., [PERSON] визнано цивільним позивачем. З 03 березня 2010 року позивач неодноразово звертався до чергової адміністрації КС «Християнська злагода» з вимогами повернення його депозитного вкладу з нарахованими 27% річних, однак позивачу в цьому було відмовлено. 29.09.2010 року Галицьким районним судом м.Львова був виданий Судовий наказ про стягнення з відповідача заборгованість в сумі 105825,91 грн. Виконавче провадження по Судовому наказу до 31.10.2013 року не було виконане під різними причинами. Сума боргу, після судового наказу з урахуванням 27% річних від суми 105825,91 грн. за період з 24.09.2010 року по жовтень 2013 року включно становить 247790,08 грн. Однак заборгованість за депозитним договором, включаючи невиплачені відсотки, 27% річних та інфляційні витрати, залишається непогашеною в розмірі 394151,67 грн. З метою відновлення свого порушеного права, вважає за необхідне стягнути з КС «Християнська злагода» суму коштів, просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги, просить суд стягувати з відповідача заборгованість в сумі 102551,51 грн., з яких: 87524,25 грн. - нараховані відсотки та 15027,26 грн. - інфляційні нарахування, просив позов задоволити. Представник відповідач в судовому засіданні позов визнав та погодився із сумою заборгованості за депозитним договором. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 липня 2008 року між позивачем та відповідачем, в особі голови Львівської філії Кредитної спілки «Християнська злагода» [PERSON] був укладений договір №204 про строковий членський внесок на умовах зворотності в розмірі 41000,00 грн. та була оформлена книжка члена КС «Християнська злагода» з рахунком №389 із щомісячним нарахуванням та виплатою відсотків у розмірі 27% річних на строк до 17 липня 2009 року. Однак, відповідачем забов'язання перед позивачем невиконані тому заборгованість за депозитним договором, включаючи невиплачені відсотки, 27% річних та інфляційні витрати, залишається непогашеною в розмірі 394151,67 грн. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. ч.2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами. Крім того встановлено, що 29.09.2010 року Галицьким районним судом м.Львова був виданий Судовий наказ про стягнення з відповідача заборгованість в сумі 105825,91 грн. Виконавче провадження по Судовому наказу до 31.10.2013 року не було виконане. Сума боргу, після судового наказу з урахуванням 27% річних від суми 105825,91 грн. за період з 24.09.2010 року по жовтень 2013 року включно становить 247790,08 грн. (а.с.7). п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, у разі якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості; Постановою Головного державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ від 27.12.2011 року судовий наказ повернуто позивачу, у зв'язку з безрезультатним розшуком боржника. (а.с.8). Відповідно до п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Згідно ч.2 ст.1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Однак, відповідачем вказаний обов'язок не був виконаний, кошти позивачу не були повернуті. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, стягнувши з відповідача заборгованість за договором позики.

Outcome: approved