Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним заповіт від 03.10.2000 року №1270750 на бланку АВН 047688, зареєстрований в реєстрі №3265 від імені [PERSON], який доводиться їй батьком. Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. Позивач має сумніви з приводу дійсності вказаного заповіту, оскільки він складений на імя [PERSON], яка є донькою останньої дружини спадкодавця, із якою у нього не складалися дружні стосунки. Крім того, за даними спадкового реєстру невірно вказано дату народження спадкодавця, а у заповіті не вказано місце народження. Наведені обставини, на думку Позивача свідчать, що заповіт є підробленим, з метою усунення її від спадкування. В процесі розгляду справи, позовні вимоги уточнено. Позивач вказує, що заповіт є підробленим, оскільки підпис у заповіті, виконаний від імені спадкодавця, не належить йому. В судовому засіданні представник позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити на підставах, зазначених у позові. Згідно раніше наданих пояснень позивач підтримала позовні вимоги, ознайомившись з витребуваними судом документами, вважає, що підпис на заповіті не належить її батьку. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. Згідно раніше наданих пояснень відповідач [PERSON] заперечила проти позовних вимог. Вказала, що заповіт посвідчений без її участі, впливати на волю спадкодавця вона не мала можливості. Психічними захворюваннями [PERSON] не хворів, на відповідному обліку не перебував. Вказує на неприязні стосунки між позивачем та спадкодавцем. Третя особа до судового засідання не з'явилась. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування позову, вважає, позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.10.2000 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] посвідчено заповіт [PERSON]. За змістом заповіту, на випадок своєї смерті, [PERSON], все належне йому майно заповів [PERSON] (а.с.28). Заповідач [PERSON] помер 29.07.2015р., у віці 77 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖС №333400 (а.с.4). Обґрунтування уточненої позовної заяви викладено із посиланням на норми Цивільного кодексу України 2003 року та норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи (постанова Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009р. №14). Оцінюючи заповіт щодо дотримання форми та вимог закону, необхідно керуватися нормами Цивільного кодексу УРСР 1963р. Відповідно до ст.534 ЦК УРСР, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. За змістом ст.541 ЦК УРСР, заповіт повинен бути укладений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений. Судом досліджено оригінал зазначеного заповіту, а посвідчена належним чином копія залучена до матеріалів справи. У звязку із викладеним, суд приходить до висновку, що заповіт від 03.10.2000р. АВН №047688 відповідає вимогам діючого на час складання нормам законодавства України, а саме ЦК УРСР та Закону України «Про нотаріат». Зокрема, він складений у письмовій формі, підписаний від імені заповідача і нотаріально посвідчений. Представником позивача заявлено клопотання про витребування особової справи [PERSON] із підприємств, де він за життя працював, з Запорізького національного університету та ПАТ «Дніпроспецсталь», а також клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, які задоволено судом. Оплату за проведення експертизи за згодою позивача, покладено на неї. Представником відповідача для проведення експертизи надано оригінал заповіту від 03.10.2000 року АВН №047688. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду від 31.08.2016 року призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: «Ким, [PERSON], чи іншою особою виконано рукописний текст «[PERSON]М.» та підпис під основним текстом в заповіті від 03.10.2000р. №1270750 на бланку АВН 047688, номер в реєстрі 3265 ?» Проведення експертизи доручено експертам Запорізького відділення Дніпропетровського НДІСЕ (м. Запоріжжя, вул. Дзержинського, 13). У розпорядження експертам надано матеріали справи №335/744/16-ц, оригінал заповіту від 03.10.2000р., заяву [PERSON] про видачу паспорта, оригінал особової справи [PERSON] за час роботи у Запорізькому Національному Університеті із зразками почерку [PERSON], оригінал його особової справи за час роботи на ПАТ «Дніпроспецсталь». Оплату за проведення експертизи покладено на [PERSON]. Термін проведення експертизи встановлено протягом 45 днів з часу її оплати позивачем. Листом від 22.12.2016 року Запорізьке відділення Дніпропетровського НДІСЕ повернуло на адресу суду усі матеріали, направлені на експертизу. Згідно листа вбачається, що 01.11.2016р. на адресу [PERSON] направлено попередній розрахунок вартості експертизи та рахунок для оплати судової почеркознавчої експертизи. Станом на 22.12.2016 року вартість експертизи не оплачена, у звязку із чим її проведення неможливе. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.01.2017р. у справі №335/744/16-ц, провадження у справі відновлено. Згідно\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до\~ст.\~60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,\~на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,\~крім випадків,\~встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами,\~які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини,\~які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб,\~які беруть участь у справі,\~виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини, прийнятої Радою Європи 4 листопада 1950 року встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, справи мають бути розглянути впродовж розумного строку. В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: 1) складність справи; 2)поведінку заявника; 3)поведінку органів державної влади (насамперед суду);4)важливість справи для заявника. Відповідно до ст. 1 Цивільного процесуального кодексу України, одним із основних завдань цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.\~\~ Провадження по справі за позовом [PERSON] про визнання заповіту недійсним відкрито ухвалою судді від 23.02.2016 року. З часу призначення експертизи (31.08.2016р.) позивач мала достатньо часу для її оплати. Подальше зволікання із оплатою призведе до порушень строків розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у позові, вважав за можливе продовжувати розгляд справи на підставі наявних у справі матеріалів, додаткових заяв, клопотань не подавав. За таких обставин, з урахуванням того, що Позивачем не надано жодного достовірного доказу на підтвердження недійсності заповіту від 03.10.2000 року №1270750 на бланку АВН 047688, суд вважає,\~що в позові слід відмовити внаслідок недоведеності позивачем підстав недійсності оскаржуваного заповіту. Доказів звернення до правоохоронних органів з приводу підробки заповіту представником позивача також не надано.

Outcome: dismissed