Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, де з уточненнями просить скасувати рішення про накладення обтяження заборони, реєстраційний номер 1688767, 17.02.2005 09:31:00, внесеного до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна; скасувати рішення про накладення обтяження заборони, реєстраційний номер 32788833, внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В обґрунтування позову зазначено, що 18.01.1991 гр. [PERSON] купив 4/25 частини житлового будинку [ADDRESS] , про що укладено договір купівлі-продажу, посвідчений Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою за № 3-410. Після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] 20.04.2004 набуває у спадщину 4/25 частини будинку та отримує свідоцтво на право власності ВВС № 452533 від 20.042004, видане Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою № 2-575. 05.10.2004 за договором дарування [PERSON] передала позивачу 4/25 частини житлового будинку [ADDRESS] у власність. Влітку позивач отримав витяг із департаменту державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про те, що належна йому 4/25 частини будинку [ADDRESS] , перебуває під обтяженням. У витязі зазначено, що 01.01.2013 реєстратором Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено вид обтяження заборона, реєстраційний номер обтяження: 1688767, 17.02.2005 09:31:00. Обтяження стосується нерухомого майна [PERSON] . Не розуміючи підстави накладення обтяження позивач звернувся з запитом до Першої кременчуцької нотаріальної контори. 05.08.2019 за № 1863/01-16 він отримав письмову відповідь про те, що заборона відчуження 17.02.2005 була зареєстрована помилково і для зняття заборони йому необхідно звернутись до суду. 09.12.2019 ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.12.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження. 24.01.2020 ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву з уточненнями підтримав в повному обсязі, просив скасувати заборону на відчуження 4/25 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що зареєстрована 17.02.2005 Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 1688767. Представник відповідача Першої кременчуцької державної нотаріальної контори - Власенко Н.В. в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, підтвердила те, що Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою 01.01.2013 було внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження № 1688767 від 17.02.2005 на 4/25 частини будинку за адресою: [ADDRESS] , що належала гр. [PERSON] . Представник відповідача виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав клопотання, згідно якого просить справу розглядати без його участі. Суд, заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків. Так, судом встановлено, що згідно договору дарування від 01.06.2004 зареєстрованого в реєстрі за № 2-837 державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Коваль Н.А., позивач [PERSON] отримав у дар 4/25 частини житлового будинку з господарськими будівлями у власність, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Також, з вищезазначеного договору дарування вбачається, що під забороною відчуження (арештом) згідно з довідкою, виданою з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою від 01.06.2004 за № 319158-41 згадана частина житлового будинку з господарськими будівлями не перебуває. Право власності позивача на вказану частину житлового будинку також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4953040 від 05.10.2004 (а.с. 7), Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна об`єкта нерухомого майна № 182732139 від 27.09.2019 (а.с. 8-10), № 176135913 від 02.08.2019 (а.с. 27-32). З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна об`єкта нерухомого майна № 182732139 від 27.09.2019 вбачається, що Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено обтяження за реєстраційним номером 1688767 17.02.2005 на 4/25 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] (номер запису про обтяження 32788833) а.с. 9. З листа Першої кременчуцької державної нотаріальної контори за вих. № 1863/01-16 від 05.08.2019 вбачається, що у період з січня 2005 року державним реєстратором ДП «Інформаційний центр» при Першій кременчуцькій державній нотаріальній конторі здійснювалось перенесення заборон і арештів з паперових носіїв до електронного Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. З огляду на те, що власником нерухомого майна вже тривалий час була інша особа, заборони відчуження були зареєстровані помилково (а.с. 11). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна об`єкта нерухомого майна № 176135913 від 02.08.2019 4/25 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , відповідно до договору купівлі-продажу від 18.01.1991 належала [PERSON] , який помер (а.с. 31). Відповідно до ст.\~5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. ч. 1-3 ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст.ст. 15,16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання шляхом звернення до суду і одним із способів захисту цього права є припинення дії, яка порушує право. Згідно ст.\~41\~Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.\~386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з п.п. 5.1. п. 5 гл. 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна, зокрема, за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Відповідачами не доведено належними доказами правомірності існування заборони на відчуження 4/25 частини нерухомого майна [PERSON] , а наявність заборони перешкоджає позивачу вільно користуватися і розпоряджатися своїм майном. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє обґрунтування при розгляді справи, в зв`язку з чим позовні вимоги в частині скасування заборони на відчуження 4/25 частини житлового будинку, яка належала [PERSON] , що розташована за адресою: [ADDRESS] , зареєстровану 17.02.2005 Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 1688767 підлягають задоволенню. При цьому враховуючи відзив Першої кременчуцької державної нотаріальної контори, де відповідач вважає себе неналежним відповідачем суд вважає за необхідне зазначити, що належним відповідачем в справі є Перша кременчуцька державна нотаріальна контора, оскільки відповідно до Закону України «Про нотаріат» накладення та зняття заборони щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації, відноситься до повноважень нотаріуса, і саме нею були внесені відомості до реєстру про заборону відчуження нерухомого майна, при цьому суду не доведено правомірності накладення такої заборони. У зв`язку з тим, що позивач не заявив вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

Outcome: partial