Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Полтавської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно, просив суд визнати за ним право власності на самочинно реконструйований об`єкт нерухомого майна за адресою [ADDRESS] - офісна будівля з магазинами (літ. Е1, е2, е3) загальна площа 1203,5 квадратних метрів. В обґрунтування якого вказував, що з метою узаконення проведеної реконструкції належного нерухомого майна а саме за адресою [ADDRESS] він звернувся до Державної архітектурно будівельної інспекції у Полтавській області, але отримав відмову у прийнятті будівлі в експлуатацію та повідомлення про те, що питання щодо прийняття в експлуатацію будівлі можливе лише після вирішення у суді питання щодо права власності на зазначену будівлю. У зв`язку з викладеним [PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою. Ухвалою суду від 16.07.2021 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду 03.08.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач надав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутність. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, оскільки відповідно до п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду відповідач не надсилав. Про причину неявки відповідач суд не повідомив. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з чим суд на підставі\~ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. У відповідності до положень ч.1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1 ст.16ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.2 ч. 2 ст.16ЦК України\~є визнання правочину недійсним. Також\~ст. 4 ЦПК України\~гарантовано право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та підтверджено документально, що позивач на підставі договору купівлі продажу від 05.12.2017 став власником нежитлових приміщень, що розташовані за адресою [ADDRESS] . Придбане нерухоме майно складалося із: цех, склади літ. «А-1» загальною площею 228,4 кв.м., прохідна літ. «Д-1», загальною площею 48,3 кв.м, ворота №1, огорожа №2. Вказані нежитлові приміщення розташовані на земельній ділянці комунальної власності площею 585 кв.м, кадастровий номер 5310137000:18:008:0179, яка використовувалася продавцем на підставі договору оренди землі від 25.07.2017, що укладений з Полтавською міською радою та зареєстрований у виконавчому комітеті Полтавської міської ради, про що зроблений запис у книзі реєстрації договорів оренди за №233-П від 02.08.2017. Між [PERSON] та Полтавською міською радою 26.01.2018 укладено договір оренди земельних ділянок за адресою [ADDRESS] , площею 585 кв.м, для експлуатації та обслуговування нежитлових приміщень, кадастровий номер 5310137000:18:008:0179, площею 244 кв.м, для експлуатації та обслуговування проїзду спільного користування кадастровий номер 5310137000:18:008:0177. Після придбання вказаного нерухомого майна [PERSON] проведено його реконструкцію, після чого нерухоме майно стало складатися із «офісної будівлі з магазинами» (літ. Е1, е2, е3) загальна площа 1203 кв.м, основна площа 935,8 кв. м, будівельний об`єм 5146 куб. м. Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження від 21.06.2019, за результатами проведеного технічного обстеження об`єкта будівництво офісної будівлі з магазинами, [ADDRESS] , офісна будівля з магазинами (літ. Е1, е2,е3) загальна площа 1203,5 кв.м, основна площа 935,8 кв.м будівельний об`єм 5146 куб.м, встановлено можливість його надійної та безпечно експлуатації. З метою узаконення проведеної реконструкції нерухомого майна [PERSON] звернувся до Державної архітектурно будівельної інспекції у Полтавськії області, але отримав відмову у прийнятті будівлі в експлуатацію та повідомлення про те, що питання щодо прийняття в експлуатацію будівлі можливе лише після вирішення у суді питання щодо права власності на зазначену будівлю. Частиною 5 статті 376 ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. На підставі договору оренди земельної ділянки від 26.01.2018, що укладений між [PERSON] та Полтавською міською радою [PERSON] передано у користування земельну ділянку за адресою [ADDRESS] , площею 585 кв. м, цільове призначення якої для експлуатації та обслуговування нежитлових приміщень, а також кадастровий номер земельної ділянки 5310137000:18:008:0179 земельна ділянка площею 244 кв. м, для експлуатації та обслуговування проїзду спільного користування. Кадастровий номер 5310137000:18:008:0177 земельна ділянка площею 32 кв. м. Земельна ділянка використовується [PERSON] відповідно до цільового призначення. Реконструйоване [PERSON] нежитлове приміщення не порушує права будь кого. Верховним Судом зазначено, що звернення до суду з позовом з приводу самочинного будівництва має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право (пункт 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 6 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» (постанова від 07.02.2018 у справі № 127/18746/15-ц). З метою узаконення проведеної реконструкції, [PERSON] звернувся до Державної архітектурно - будівельної інспекції у Полтавській області, але отримав відмову у прийнятті будівлі в експлуатацію, а також повідомлення про те, що питання щодо прийняття в експлуатацію будівлі можливе лише після вирішення у суді питання щодо права власності на зазначену будівлю. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способом захисту яких, зокрема, можуть бути визнанням права або іншим способом, встановленими договором або законом. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення поданого позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved