Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю, оскільки відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дочки не надає вже на протязі одного року, просить стягувати з нього аліменти у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісяця на утримання дитини, оскільки вважає дану суму середньою, яка необхідна на її утримання. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти в сумі 360-400 грн. на дитину щомісяця та пояснив, що в даний час він ніде не працює, він шукає роботу, але так як в країні криза, то не може її знайти, при цьому додав, що на обліку в центрі зайнятості, як безробітний він не перебуває. Крім цього, пояснив, що він проживає разом із своїми батьками, які не є пенсіонерами, проте теж ніде не працюють, а живуть із домашнього господарства. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи із наступних підстав. У відповідності із ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Дорош) Маряною Степанівною, 27 липня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Піджгаєцького районного управління юстиції у Тернопільській області, було укладено шлюб, актовий запис №17, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ИД №124829 від 27 січня 2016 року. Від даного шлюбу в них народилась одна дитина, а саме: дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується актом встановлення факту проживання за №212 від 03 лютого 2016 року складеним комісією в складі сільського голови та депутатів Староміської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, довідкою про склад сімї за №213 від 03 лютого 2016 року виданою Староміською сільською радою Підгаєцького району Тернопільської області, а також визнано в судовому засіданні самим відповідачем. Встановлено, що відповідач немає постійного заробітку, що підтверджено в судовому засіданні ним самим. Відповідач ніде не працює, немає регулярного заробітку, але разом з тим, ним, суду не подано жодних доказів про неможливість працевлаштуватись чи про його непрацездатність за станом здоровя. Із повідомлення державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за №183 від 21 жовтня 2015 року вбачається, що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 21 жовтня 2015 року внесено запис про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON]. Відсутність у відповідача постійної роботи не є підставою для часткового задоволення позову, так як судом не встановлено обставин, які б свідчили, що [PERSON] має обєктивні перешкоди для працевлаштування на постійній основі. Поряд з цим, суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме, враховуючи матеріальне становище відповідача, який ніде не працює, інші обставини, що мають істотне значення, а саме, що відповідач проживає з батьками, які теж ніде не працюють, прийшов до переконання, що позов [PERSON], слід задовольнити частково. На підставі наведеного,

Outcome: partial