Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким визнати його батьківство щодо [PERSON] , [INFO] ; внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , вказавши його батьком дитини та змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] » та судові витрати покласти на відповідача. На обґрунтування позову вказав, що у грудні 2016-січні 2017 року з ним за місцем його реєстрації проживала відповідач [PERSON] . З лютого 2017 року вони почали проживати окремо. [INFO] у них народився син. Через те, що вони не перебували у шлюбі відповідачка зареєструвала народження дитини без нього та відомості про батька дитини були внесені з її слів на підставі ст. 135 СК України. Вказав, що про народження сина його повідомила сама відповідачка. Незважаючи на окреме проживання, він спілкувався з сином, купував продукту та одежу, щомісяця перераховує аліменти на утримання сина. Вказав, що останнім часом відповідач стала обмежувати його у спілкуванні з сином, сказала, що він ніхто для сина і немає права з ним спілкуватися. З урахуванням викладеного просив задовольнити його позовні вимоги. Представник позивача [PERSON] - адвокат Чорнуха Ю.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у тексті позову та просила їх задовольнити. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи була належним чином повідомлена. Відзиву на позову заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч.8 ст. 178 ЦПК України, вирішує справу за наявними матеріалами. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що проти позовних вимог позивача не заперечує та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача та його представника, які не заперечували проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, проводити заочно. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка позивач [PERSON] пояснив, що з грудня 016 року по січень 2017 року [PERSON] жила з ним, потім вона стала жити окремо, бо вони розірвали стосунки. Вказав, що незадовго до народження дитини відповідачка повідомила, що то його дитина. [INFO] народився син, після його народження відповідач забороняла проводити ДНКтест, а потім через рік дозволила провести ДНК. Він разом з дитиною за згодою [PERSON] поїхали до медичної установи та здали біологічний матеріал. За результатами експертизи він батько дитини. Після отримання результатів експертизи він почав допомагати грошима відповідачці, які вона приймала, однак відмовляла йому у побаченні з сином. Вказав, що з сином він спілкувався всього пару разів. Відомості про батька у свідоцтві про народження сина були записані зі слів відповідачки. Він неодноразово звертався до відповідачки з проханням бачитися з дитиною, однак вона відмовляє йому у можливості спілкування з сином. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він товариш [PERSON] . Вказав, що [PERSON] та [PERSON] зустрічалися десь біля трьох років тому, раз чи два приходили до нього в гості. Вони проживали разом деякий час, потім роз`їхалися. Зі слів [PERSON] йому (свідку) стало відомо, що у [PERSON] з [PERSON] народилася дитина і вона, [PERSON] , відмовляє у спілкування з дитиною [PERSON] . Зазначив, що у [PERSON] були підозри, що то не його дитина, тому він і хотів зробити експертизу ДНК. Як розповів [PERSON] експертиза показала, що він є батьком дитини. Вказав, що [PERSON] надає грошову допомогу на утримання дитини. [PERSON] раніше давала [PERSON] спілкуватися з сином, а зараз не надає. Суд, вислухавши представника позивача, позивача, який був також допитаний в якості свідка, свідка [PERSON] , дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Встановлено, що сторони з грудня 2016 року по січень 2017 року перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, що підтверджено показами допитаних як свідків позивача [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією актового запису про народження № 1310, складеного Кременчуцьким міським відділом ДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми). Відомості про батька були внесені на підставі заяви матері [PERSON] у відповідності до ч.1 ст.135 СК України. Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтею 125 Сімейного кодексу України. Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно ч.1, ч.2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Часиною 3 статті 128 СК України передбачено, що позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 212 ЦПК України 2004 року, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved