Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача ТДВ\~ «Обєднання Дніпроенергобудпром» та просить стягнути заборгованість по заробітній платі у сумі 6246 грн. 66 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Заявою від 13.04.2017 року позивач зменшив позовні вимоги в звязку з виплатою йому частини заборгованості та просив стягнути з відповідача\~ заробітну плату у сумі 5746 грн. 66 коп. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він працював на підприємстві\~ на посаді водія. 30 грудня 2016 року був звільнений із займаної посади за згодою сторін відповідно до ст.36 КЗпП України. У день звільнення відповідач не провів з ним повний розрахунок по заробітній платі, а тому він вимушений звернутись із зазначеним позовом\~ до суду про примусове стягнення вказаних сум. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача позов визнав частково, а саме не заперечив проти задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, в решті просив відмовити. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини, перевіривши докази, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] дійсно працював у відповідача з 08.01.2014 року по 30.12.2016 року\~ на посаді водія та був звільнений згідно наказу № 112 від 29.12.2016 року\~ за згодою сторін. (а.с.5). Відповідно до довідки заборгованість підприємства по заробітній платі за вересень 2016 р., жовтень 2016 року, листопад 2016 р., грудень 2016 р., станом на 01.01.2017 року склала 6246 грн. 66 коп. ( а.с.6-7). Відповідно до довідки про заборгованість по заробітній платі (а.с.51) станом на 29.03.2017 року заборгованість підприємства становить 5746 грн. 66 коп. У звязку із цим суд вважає, що позовні вимоги у частині стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають\~ задоволенню, а саме\~ у сумі 5746 грн. 66 коп. Вирішуючи питання щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку суд виходить з того, що відповідно до частини першої статті 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Частиною другою зазначеної статті передбачено, що при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган сплачує зазначене відшкодування лише у разі коли спір вирішено на користь працівника. Тобто для покладення на власника або уповноваженого ним органу відповідальності відповідно до ст. 117 КЗпП України закон вимагає наявність наступних умов: вини власника або уповноваженого ним органу, відсутності спору щодо розміру належних звільненому працівникові або вирішення спору на користь працівника. Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Судом встановлено, і даний факт не заперечується сторонами, що позивач в день звільнення працював проте розрахунок з ним не був проведений.\~ Середньомісячний заробіток визначається згідно порядку розрахунку середньомісячної заробітної плати, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 ( із змінами, внесеними постановами КМУ). Згідно довідки про середньомісячну заробітну плату № 67 від 17.02.2017 року середня заробітна плата [PERSON] станом на момент звільнення за попередні два місяці становить: 11 днів 89,2 год. - 1694 грн. 83 коп. (а.с. 52), відповідно\~ середньоденна заробітна плата\~ складає 145 грн. 96 коп. (3211,26 : 22 днів). Так, із матеріалів справи вбачається, що позивач був звільнений 30 грудня\~ 2016 року. Фактичний розрахунок з позивачем проведено не було. Відповідно до щорічного розрахунку норм тривалості робочого часу, з дати звільнення позивача, за період з 30 грудня\~ по день винесення рішення кількість робочих днів складає - 71, а саме січень 2017 р. 20 робочих днів, лютий 2017 р. - 20 робочих днів, березень 2017 р. 22 робочих днів, квітень 2017 р. 9 робочих дні. Таким чином, суму компенсації середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача суд визначає у розмірі 10363 грн. 16 коп. (71 робочих днів х 145 грн. 96 коп.). Судові витрати суд розподіляє між сторонами відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та ст.ст. 116, 117 КЗпП України,

Outcome: approved