Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 19 січня 2015 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на 1/2 частину земельної ділянки площею 6,35 га, розташованої на території Рівненської сільської ради Тарутинського району Одеської області та належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 вересня 2005 року. В судове засідання позивач не зявилася. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Позов визнав повністю. В звязку з цим в силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Так, з матеріалів справи вбачається, що 09 вересня 2005 року за життя [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого 25 січня 2005 року, виданого державним нотаріусом Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області за реєстровим № 3312 (а.с. 12). Спадкове майно складається з земельної ділянки загальною площею 6,35 га, розташованої на території Рівненської сільської ради Тарутинського району Одеської області, яка надана для товарного сільськогосподарського виробництва. 19 січня 2015 року [PERSON] помер (а.с.7) так і не отримавши Державний акт на право власності на вищезазначену земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.09.2005 року. Разом з тим, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого Тарутинською районною державною нотаріальною конторою 09 вересня 2015 року право на 1/2 частину вищезазначеного спадкового майна належить сестрі спадкодавця [PERSON], згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 792361 (а.с. 40, 10, 11). Спадкоємцями за законом майна [PERSON], померлого 19 січня 2015 року окрім позивача є донька спадкодавця [PERSON] Відповідно договору про поділ спадкового майно від 14 квітня 2016 року посвідченого державним нотаріусом Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області 1/2 частина земельної ділянки загальною площею 6,35 га, розташованої на території Рівненської сільської ради Тарутинського району Одеської облаті, переходить [PERSON] (а.с. 9). При зверненні до державного нотаріуса Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про право власності, позивачу було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с. 8). Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України «Про нотаріат», «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 3, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Положеннями ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а спадкування за законом є однією з підстав набуття права власності. На підставі ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Таким чином, суд доходить до висновку, що право позивача на отримання в спадщину за законом спадкового майна підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно - земельну ділянку. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved