Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Підволочиської селищної ради Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS], загальною площею 147,4 м.кв, житловою площею 62,4 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS]. У відповідності до заповіту, посвідченого 12 лютого 2008 року, [PERSON] заповів належне йому будинковолодіння в користь [PERSON], який спадщину прийняв, проте при зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинковолодіння, що залишилось після смерті батька [PERSON] позивачу відмовлено у вчинені нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Враховуючи те, що в позасудовому порядку захистити свої права позивач не має можливості - просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у його відсутності. Представник відповідача - Підволочиської селищної ради Тернопільської області всудове засідання не з'явився, однак подали до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнають, просять справу розглянути без їх участі. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв'язку з визнанням відповідачем позову суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому провадженні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Згідно довідки про технічний опис об'єкта нерухомого майна, виданої Підволочиським БТІ 14 вересня 2018 року № 116 та технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду, виготовленого 12 вересня 2018 року, житловий будинок з господарськими будівлями загальною площею 147,4 м.кв., житловою площею 62,4 кв.м.,по [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], право власності не зареєстроване, рік побудови житлового будинку - 1984. Факт належності права власності на житловий будинок по [ADDRESS] [PERSON] встановлено рішенням Качанівської сільської ради № 4 від 21 лютого 2001 року, що стверджується випискою з рішення № 779, виданою 12 вересня 2018 року архівним відділом Підволочиської районної державної адміністрації. [PERSON] помер [INFO] в с. Качанівка про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Качанівською сільською радою Підволочиського району, актовий запис №19. Із заповіту, посвідченого секретарем Качанівської сільської ради Підволочиського району 12 лютого 2008 року, вбачається, що [PERSON] заповів належне йому право на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] - [PERSON] Згідно довідки № 592, виданої Підволочиською селищною радою 17 вересня 2018 року, на день смерті [PERSON] разом з ним в житловому будинку по [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: син [PERSON], [INFO], невістка [PERSON], [INFO], онуки: [PERSON], [PERSON] Згідно роз'яснень приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу від 25 жовтня 2018 року [PERSON] спадщину після смерті [PERSON], померлого [INFO], прийняв оскільки постійно на час відкриття спадщини проживав разом з спадкодавцем, проте при зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок по [ADDRESS] йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність спадкового майна спадкодавцеві. Таким чином судом встановлено, що після смерті [PERSON], померлого [INFO], залишилось спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудамипо [ADDRESS] Тернопільської області, загальною площею 147,4 м.кв, житловою площею 62,4 м.кв. Позивач [PERSON], як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняв, оскільки постійно на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем. Однак при зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.ст. 1233,1234,1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про визнання права власності на спадщину, у зв'язку з чим право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved