Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення понесених витрат по оплаті квартирної плати та комунальних послуг в розмірі 8 109, 54 грн., витрат на правову допомогу та судовий збір. Вимоги мотивовані тим, що [ADDRESS] бала надана [PERSON] на сім»ю із трьох осіб, зокрема [PERSON] та [PERSON] В квартирі зареєстровані на даний час сторони по справі. При цьому, відповідач з 2004 року припинив брати участь в оплаті квартирної плати та спожитих комунальних послуг. Вказані витрати несе позивач самостійно, при цьому відповідач відмовляється відшкодовувати свою частку. 11.10.2018 р. ухвалою суду відкрито провадження по справі, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 20.02.2018 р. по справі призначено підготовче судове засідання. 20.03.2018 р. ухвалою суду підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладене в позовній заяві та на те, що витрати позивача по сплаті комунальних послуг документально підтвердженні. Не заперечував щодо розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про розгляд справи повідомлявся належним чином, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, відзив на позовну заяву до суду не подавав. Оскільки відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив та не подав до суду відзив, а також те, що представник позивача не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що в [ADDRESS] зареєстровані: позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи, реєстром територіальної громади та довідкою від 02.06.2017 р. У відповідності до довідки (витяг з домової книги про склад сім»ї та прописку) від 02.06.2017 р. особовий рахунок по [ADDRESS] відкрито на [PERSON], в квартирі зареєстровано дві особи. Статтею 64 ЖК України визначено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачем комунальних послуг є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу. Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). П. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а пунктом 5 частини 3 тієї ж статі Закону передбачений обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Положення ст.ст. 66-68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і положення підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обов'язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власник та наймач квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, визначені законом або договором. Правила користування приміщеннями житлових будинків, затверджені Постановою КМУ України від 08 жовтня 1992 року № 572, п. 18 зобов'язують наймача, власника й орендаря житлового приміщення оплачувати житлово-комунальні послуги, тому враховуючи положення ст. 541 ЦК України зобов'язання з оплати комунальних послуг мають солідарний характер, а тому особи, що проживають в квартирі несуть солідарні зобов'язання з оплати житлово-комунальних послуг. Судом встановлено, що сторони проживають у спірній квартирі, користуються комунальними послугами за адресою: [ADDRESS], вказане, зокрема, підтверджується договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, укладеним 27.10.2017 р. між КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва», [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 ст.544 ЦК України визначає, що боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Вказані норми встановлюють правові наслідки виконання солідарного обов'язку одним із боржників. Такий боржник набуває права на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти боржників у рівній частці (інше може бути встановлено договором або законом) за вирахуванням частки, яка припадає на нього. При реалізації боржником, який виконав солідарний обов'язок, права на зворотну вимогу відбувається трансформація (перетворення) зобов'язання, а саме основне солідарне зобов'язання перетворюється на регресне часткове, а боржник, який виконав солідарний обов'язок за основним зобов'язанням, набуває статусу кредитора по відношенню до інших боржників за регресним зобов'язанням. Як вбачається із матеріалів справи, на підтвердження своїх позовних вимог про стягнення з відповідача на свою користь витрат на утримання будинку та прибудинкової території, опалення, газу, постачання холодної води та водовідведення, централізованого водовідведення та постачання, гарячої води, електроенергію позивачем надано копії квитанцій про сплату ним відповідних витрат за період з 2014 року по 2017 рік. Враховуючи вказане, суд приходить до висновку до задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрати по оплаті квартирної плати та комунальних послуг в розмірі 8109,54 грн. Крім вказаного, на підставі ст.ст. 137, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати по сплаті судового збору в розмірі 64о грн.., що підтверджуються квитанцією та витрати на правову допомогу в розмірі 2 100 грн., що підтверджуються квитанцією, актом прийому-передачі виконаних робіт та договором про надання правової допомоги.

Outcome: approved