Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 16 червня 1999 року між ним та відповідачами було укладено договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу квартири було зареєстровано Регіональною товарною біржею «Юго-Восток». Оскільки до оформлення вказаного договору він з відповідачами дійшли згоди з усіх питань купівлі-продажу, то 16 червня 1999 року вони звернулися на регіональну товарну біржу «Юго-Восток» з метою належного оформлення договору. Оформляючи угоду на регіональній товарній біржі «Юго-Восток», він вважав, що угода в подальшому не потребує нотаріального посвідчення, оскільки відповідно до чинного на той час законодавства угоди, зареєстровані на товарній біржі, не потребували нотаріального посвідчення. Тому до нотаріуса вони не зверталися. Він звернувся до нотаріальної контори з питання відчуження спірної квартири, та нотаріус йому роз'яснив, що даний договір купівлі-продажу квартири було укладено з порушенням вимог ЦК України. В теперішній час він не має можливості розпорядитися на свій розсуд вказаною квартирою, оскільки угода нотаріально не посвідчена, тому просить суд визнати угоду дійсною та визнати за ним право власності на вказану квартиру. Позивач до судового засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду письмову заяву з клопотанням розглянути справу у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідачі до судового засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права та обов'язки сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з'явились до суду. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 червня 1999 року на регіональній товарній біржі «Юго-Восток» в м. Димитров між сторонами був укладений договір купівлі-продажу квартири, згідно якого відповідачі [PERSON], [PERSON] продали, а позивач [PERSON] купив квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Договір було зареєстровано на регіональній товарній біржі «Юго-Восток», реєстраційний № 329 від 16.06.1999 року. Квартира належала відповідачам на підставі свідоцтва про право власності на житло за №3/48-1657, виданого 28.05.1996 р. ВО «Красноармійськвугілля», зареєстрованого у БТІ м. Димитров у реєстровій книзі № 23 р за реєстровим № 32 (а.с. 5) Квартира зареєстрована на ім'я позивача в бюро технічної інвентаризації в м. Димитров (а.с. 6, 24). З угоди вбачається, що до її підписання сторони дійшли згоди з усіх суттєвих питань купівлі-продажу квартири, про що свідчать їхні підписи в угоді (а.с.5). Правовідносини між сторонами виникли на момент дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, тому мають регулюватися саме його нормами. Згідно ч.2 ст.47 ЦК Української РСР 1963р. якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. До того ж, за змістом чинної ч.2 статті 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що договір купівлі-продажу будинку, укладений між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 16.06.1999 р. на регіональній товарній біржі «Юго-Восток» в м. Димитров, відповідає вимогам ст.ст.153, 224 ЦК Української РСР 1963р. і може бути визнаний дійсним. З тих же підстав суд вважає можливим визнати за позивачем і право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. На підставі ст.ст.47, 153, 224 ЦК Української РСР 1963 року,

Outcome: approved