Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Трибусівської сільської ради Вінницької області про визнання права власності на майно, яке входить до складу спадщини, встановлення факту родинних відносин, в якому просить суд поновити йому строк звернення до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, визнавши причину його пропуску поважною та визнати право власності на майно, яке входить до складу спадщини, яка відкрилась після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] , до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Трибусівської сільської ради Піщанського району Вінницької області площею 0,9837 га, кадастровий номер 0523283200:01:000.0438, нормативна грошова оцінка якої складає 39955,35 грн. що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-0516912002019, внаслідок спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] , і який до дня смерті проживав в м. Одеса, залишилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Трибусівської сільської ради Піщанського району Вінницької області площею 0,9837 га, кадастровий номер 0523283200:01:000:0438, нормативна грошова оцінка якої складає 39955,35 грн. що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-0516912002019. Позивач зазначає, що на даний час він має намір звернутися до реєстраційної служби з приводу реєстрації речового права на землю, оскільки право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Він звернувся до Київської районної державної нотаріальної контори у м. Одеса з заявою про видачу йому Свідоцтва про право на спадщину, але отримав відмову в оформленні спадщини, за якою його повідомили, що видати Свідоцтво про право на спадщину за законом не вбачається можливим, оскільки ним не надано оригіналів правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Проте іншого правовстановлюючого документу, крім наданого витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, надано бути не може, оскільки земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,9837 га, кадастровий номер 0523283200:01:000:0438, утворена шляхом розподілу земельної ділянки, належної його покійній бабі по батьковій лінії [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю ВН № 00712. Відповідно ст. 1218 ЦПК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач вказує, що вже протягом тривалого часу він не може провести державну реєстрацію нерухомого майна, яким користуюсь, та яке прийняв як спадкоємець, а тому іншим чином, крім як в порядку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, захистити своє право на спадщину, він не може. Також позивач вказує, що він вчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте ст. 257 Цивільного кодексу вказує, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. З моменту смерті спадкодавця та відкриття спадщини пройшов строк, який перевищує строк позовної давності, проте він добросовісно вважав, що прийняв спадщину належним чином, оскільки у нього опинились документи покійного. Відповідно ст. 267 Цивільного кодексу України, просить визнати поважною причину пропуску ним терміну позовної давності, а саме отримання документів про відмову у видачі Свідоцтва про спадщину лише в листопаді 2019 року, та невірне трактування положень Цивільного кодексу України, які регламентують порядок прийняття спадщини, та поновити йому строк звернення до суду. Ухвалою суду від 13 січня 2021 року в даній справі було відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 11 лютого 2021 року на 11 годину 00 хвилин. Ухвалою суду від 11 лютого 2021 року було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Близнюка В. В. про заміну відповідача, замінено первісного відповідача - Трибусівську сільську раду Пщанського району Вінницької області належним відповідачем - Студенянською сільською радою Піщанського району Вінницької області. Ухвалою суду від 03 березня 2021 року в підготовчому засіданні в цивільній справі за позовом [PERSON] до Студенянської сільської ради Піщанського району Вінницької області про визнання права власності на майно, яке входить до складу спадщини, встановлення факту родинних відносин було оголошено перерву до 11 години 00 хвилин 24 березня 2021 року, витребувано удержавного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса Баранової О.В. належним чином завірену копію спадкової справи № 852/2017 до майна померлого [INFO] [PERSON] та Витяг (інформаційну довідку) зі Спадкового реєстру про наявність (відсутність) посвідченого заповіту, спадкового договору, заведеної спадкової справи та виданого свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в м. Одеса Одеської області. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Близнюк В.В. в підготовче засідання 24 березня 2021 року не з`явилися, проте від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та представника та про підтримання вимог, викладених в позовній заяві. Представник відповідача Студенянської сільської ради Піщанського району Вінницької області в підготовче засідання 24 березня 2021 року не з`явився, проте в матеріалах справи наявна заява сільського голови Кирнасівського О. про розгляд справи без участі представника відповідача та про визнання позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з неявкою в підготовче засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю з наступних підстав. Відповідно до ч.1. ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що [INFO] в м. Одеса Одеської області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] слідує, що [PERSON] являється батьком позивача [PERSON] , [INFO] (а.с.6). З копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ -0520949742020 від 14 грудня 2020 року вбачається, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину ВВО № 132950 від 13 жовтня 2004 року на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,9837 га, кадастровий номер 0523283200:01:000:0438, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з номативною грошовою оцінкою 39955,35 грн, яка розташована на території Трибусівської сільськох ради Піщанського району Вінницької області (а.с.9-11). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 жовтня 2004 року, виданого державним нотаріусом Піщанської державної нотаріальної контори, на підставі заповіту, посвідченого Трибусівською сільською радою Піщанського району Вінницької області 09 серпня 2002 року за реєстровим номером 55, [PERSON] , який зареєстрований в [ADDRESS] , являється спадкоємцем майна [PERSON] , померлої [INFO] , а спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається, в тому числі, з 1/3 (однієї третьої) частини земельної ділянки на тенриторії Трибусівської сільської ради, розміром 0,98 га, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і належить спадкоємцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого Трибусівською сільською радою 17 листопада 2001 року за серією ВН 00712 на підставі рішення 16 сесії 3 скликання Трибусівської сільської ради, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право привтаної власності на землю № 446 (а.с.13) З матеріалів спадкової справи № 852/2017, заведеної 06 вересня 2017 року до майна померлого [PERSON] , копія якої була надана державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса О. Барановою на виконання ухвали суду та долучена до матеріалів цивільної справи (а.с. 59-101), слідує, що 06 вересня 2017 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори на підставі заяви сина [PERSON] - [PERSON] про прийняття спадщини було відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] . 06 вересня 2017 року дружиною [PERSON] - [PERSON] до Третьої одеської державної нотаріальної контори було подано заяву про відмову від прийняття спадщини, яка залишилася після смерті її чоловіка [PERSON] . Згідно довідки № 773 від 20 липня 2017 року, наданою Одеською міською радою, [PERSON] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] з 16 жовтня 1992 року по день смерті [INFO] . Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію № 342 від 25 червня 2017 року наданої Одеською міською радою, за адресою [ADDRESS] , постійно проживають та зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . 19 грудня 2017 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Барановою О.В. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1954 року народження, який помер [INFO] , є його син - [PERSON] , [INFO] , а спадщина на яку видану свідоцтво складається з 1/4 частки квартири під [ADDRESS] . 30 жовтня 2019 року державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса Барановою О.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку земельної ділянки, розташованої за адресою: Вінницька область Піщанський район Трибусівська сільська рада, кадастровий № 0523283200:01:000:0438 після смерті [PERSON] , з тих підстав, що згідно витягу НВ - 0516912002019 з Державного земельного кадастру про земемльну ділянку, розташовану за адресою: Вінницька область Піщанський район Трибусівська сільська рада, кадастровий № 0523283200:01:000:0438, вбачається, що відомості про власника земемльної ділянки відсутні, в зв`язку з чим, видати свідоцтво про право на спадщину на частку вищевказаної земемльної ділянки та провести державну реєстрацію немає можливості. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо нотаріусом обгрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Відповідно до ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 нього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі наданих суду та досліджених під час судового розгляду доказів встановлено, що крім позивача [PERSON] іншими спадкоємцями першої черги спадкоємців за законом на майно померлого [PERSON] є його дружина [PERSON] , яка від прийняття спадщини відмовилася, про що в матеріалах спадкової справи міститься відповідна заява. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 50335700, яка наявна в матеріалах спадкової справи, слідує, що [PERSON] заповіти не складалися, а відповідно спадкоємці за заповітом на його майно відсутні. Інших спадкоємців на майно померлого [PERSON] , в тому числі тих, які мають право на обов`язкову частку в спадковому майні, на підставі наданих доказів, судом не встановлено. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Однією з таких законних підстав набуття права власності на майно є успадкування. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За вказаних обставин, враховуючи, що судом встановлено, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] , оскільки постійно проживав разом з ним до дня його смерті, являється спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом на його майно, інших спадкоємців, які прийняли спадщину, в тому числі тих, які мають право на обов`язкову частку в спадщині судом не встановлено, беручи до уваги, що нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На підставі наведеного та

Outcome: approved