Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАЛЬІНТЕКС ТРЕЙД» про захист прав споживача, шляхом поставки товару та передачі його у власність. В обґрунтування позову позивач зазначив наступне. 25 квітня 2016 р. між позивачем - [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАЛЬІНТЕКС ТРЕЙД» було укладено усний Договір поставки (далі - «Договір поставки»), згідно якого Постачальник зобов'язувався поставити і передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти і своєчасно оплатити Товар, який вказаний у рахунку на оплату № 9082 від 25.04.2016 р. Покупець виконав всі обов'язки, що випливають з Договору поставки, в зв'язку з чим на підставі наданого Постачальником рахунку була здійснена 100% оплата за товар (платіжні доручення, що підтверджують оплату товару надаються).? Позивач письмово повідомляв Відповідача про порушення ним умов Договору та вимагав терміново виконати зобовязання згідно Договору поставки. Підтвердженням цього є претензія Позивача від 30.05.2016 р. Отже, позивач вважає, що відповідач порушив норми ст. 526, 530 Цивільного кодексу України та ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів», якими передбачено, що: 1. статтю 526 ЦК України, оскільки постачальник свої зобов'язання відповідно до умов договору поставки та вимог ЦК України не виконав; 2. статтю 530 ЦК України, оскільки постачальник порушив встановлений строк виконання зобов'язання; 3. статтю 6 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки постачальник (продавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. З урахуванням викладеного позивач просить суд зобов'язати відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАЛЬІНТЕКС ТРЕЙД», 01030. м. Київ, вул. М. Коцюбинського, буд. 4 Б, код ЄДРПОУ 39874493, відновити порушене право Позивача, передбачене статтею 6 Закону України «Про захист прав споживачів» шляхом поставки та передачі у власність Позивача товару, вказаного у рахунку № 9082 від 25.04.2016 р. у належній кількості. Позивач в судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом належним чином повідомлений. Однак подав до суду заяву від 16.09.2016 року (а.с. 21) за якою просив суд розглянути справу за його відсутності із зазначенням, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі. Повноважний та компетентний представник відповідача в судове засідання повторно не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи його було повідомлено належним чином. Оскільки сторони та їх представники не прибули у судове засідання, судом у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. З наданих суду доказів вбачається, що відповідачем Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАЛЬІНТЕКС ТРЕЙД» 25 квітня 2016 року було видано рахунок № 9082 покупцю Вімтек за основним договором на оплату товару: балки 12 у кількості 6,05 т. на суму 91\~355,00 грн., уголок 50*50*4 у кількості 0,44 т. на суму 5\~236,00 грн., трубу 50*50*4 у кількості 0,87 т. на суму 11\~310,00 грн., трубу 50*30*4 у кількості 5,36 т. на суму 69\~680,00 грн. та трубу 40*40*4 у кількості 1,51 т. на суму 19\~630,00 грн., а всього на суму 197\~211,00 грн. За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань судом було зясовано, що у цьому реєстрі зареєстрована юридична особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Вімтек», ідентифікаційний код 38678886, керівником якої з 13.08.2013 року є [PERSON]. З огляду на викладене судом встановлено, що вищезазначений рахунок був виданий відповідачем на імя юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вімтек», керівником якої є позивач - [PERSON], проте який не має жодного відношення до виданого відповідачем рахунку, інших доказів укладення договору між сторонами у справі суду не надано, відтак суд дійшов висновку, що між сторонами у цій справі не існує будь яких договірних відносин. Дійсно, за платіжними дорученнями від 26.04.2016 року № 1 на суму 98\~605,50 грн. та від 06.05.2016 року № 1 на суму 98\~605,50 грн. повивачем було перераховано на рахунок відповідача грошові кошти у загальній сумі 197 211,00 грн., проте ці кошти позивач не просить стягнути з відповідача. Відповідно до статей 526, 530 ЦК України на які посилається позивач в обґрунтування позову, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Як зазначено у ст. 662, 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Проте зазначені норми закону до спірних правовідносин не можуть бути застосовані, оскільки між сторонами у цій справі не існує будь яких договірних відносин, тому відсутні підстави для зобовязання відповідача передати позивачеві товар зазначений у рахунку від 25.04.2016 року № 9082, та, відповідно, задоволення позову. Слід також зазначити, що оскільки між сторонами не існують договірні правовідносини до них не може бути застосований Закон України «Про захист прав споживачів», відтак позивачу при зверненні до суду слід було сплатити судовий збір за немайнову вимогу у розмірі 551,20 грн., який ним сплачений не був, відтак у відповідності до ст. 88 ЦПК України його слід стягнути з позивача на користь Державного бюджету України та у звязку з відмовою у позові витрати із його сплати покласти на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved