Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28 липня 1990 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Новокиївської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 7. Дошлюбне прізвище відповідачки - [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Протягом сумісного життя дедалі частіше між ним та дружиною виникали непорозуміння, що спричиняло повсякденні сварки, навіть через незначні дрібниці, створюючи психологічно нездорову атмосферу в сім'ї, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити його інтересам та інтересам їх дитини. Позивач зазначає, що в зв'язку з цим, в лютому 2014 року він припинив з відповідачкою шлюбні стосунки і вона переїхала проживати до іншого помешкання, залишивши на його утриманні їхнього неповнолітнього сина. Примирення з відповідачем неможливе. Спроби збереження сім'ї вважає недоцільними, оскільки факт її існування лише формальний. Тривалий час він та його дружина проживають кожен своїм особистим життям і не мають наміру відновити шлюбні стосунки. Спори щодо поділу спільного сумісного майна між ними відсутні. Сторони подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, при цьому позивач наполягає на позовних вимогах, а відповідач проти позову не заперечує та повністю згодна з ним. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з28 липня 1990 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим виконкомом Новокиївської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 7. Сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 17.10.2007 року виконкомом Новокиївської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Окрім того, частиною 8 ст. 235 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається Тому суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, позивач наполягає на розірванні шлюбу та відповідач не заперечує, при цьому відповідач зазначила у своїй заяві про бажання залишити прізвище «[PERSON]». Статтею 115 Сімейного Кодексу України передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved