Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що йому на праві приватної власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належить автомобіль марки «Suzuki Grand Vitara», сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER]. 18.01.2014 р., приблизно о 10 год. 35 хвилин, позивач виїхав з будинку на вищевказаному автомобілі. Під час руху на перехресті пл. Дружби - вул. Артема м. Свердловська Луганської області, з вини [PERSON], який керував транспортним засобом на підставі довіреності, сталась дорожньо-транспортна пригода з автомобілем «Opel Astra», що належить [PERSON] Постановою Свердловського міського суду Луганської області від 28.01.2014 р. було встановлено, що 18.01.2014 р., о 10 годині 40 хвилин, [PERSON] на перехресті пл. Дружби - вул. Артема м. Свердловська Луганської області, керуючи транспортним засобом «Opel Astra», реєстраційний номер [NUMBER], перед зміною напрямку руху (поворот ліворуч), не впевнився, що це буде небезпечним та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Suzuki Grand Vitara», реєстраційний номер [NUMBER]. Внаслідок скоєного ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Даною постановою суду [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. на користь держави. На звернення позивача до ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», було повідомлено, що ними буде здійснений страховий платіж, але до теперішнього часу ніяких виплат від страхової компанії [PERSON] не отримав. Крім того, представник даної компанії, філія якої знаходиться в м. Луганськ, на теперішній час не бажає з позивачем спілкуватись. Згідно висновку авто-товарознавчого дослідження від 20.02.2014 р. автомобіля «Suzuki Grand Vitara», пошкодженого дорожньо-транспортною пригодою 18.01.2014 р., розмір матеріальної шкоди становить 14552,61 грн., яку необхідно стягнути з ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто». В позові також зазначено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON] переніс стрес і йому довелось звернутися за допомогою до лікаря невролога ЦМЛ № 1 м. Свердловська Луганської області, яка призначила йому лікування. На придбання ліків позивач був змушений витратити 1270,75 грн., які відповідно до положень ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», повинні бути відшкодовані страховою компанією. [PERSON] вважає, що неправомірними діями відповідача йому була завдана моральна шкода, яка полягає в суттєвих душевних стражданнях, пов'язаних з тим, що він не міг тривалий час користуватися у належному стані його транспортним засобом. З вини відповідача, [PERSON] не міг поїхати по справах через страх можливості виникнення іншого ДТП. Позивачу прийшлось витрачати чималі гроші на відновлення свого автомобіля, при цьому гроші довелось забирати з його родини, тобто обмежити її у купівлі речей та продуктів харчування. Через це в родині позивача виниклі напружені стосунки. Також через те, що позивачу вчасно не було відшкодовано матеріальну шкоду, в нього з'явилась невпевненість в своєму майбутньому та у власних силах, погіршився сон. Завдану моральну шкоду позивач оцінює в 10000 грн., та посилаючись на ст. 23, 1167 ЦК України, просить стягнути з винної у ДТП особи - відповідача [PERSON] У зв'язку з викладеним, позивач просить суд стягнути з ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» на його користь завдану в результаті ДТП матеріальну шкоду в сумі 14552,61 грн. та матеріальну шкоду в результаті лікування в сумі 1270,75 грн., стягнути з [PERSON] на його користь моральну шкоду в сумі 10000 грн., а також стягнути з відповідачів у солідарному порядку сплачений судовий збір в розмірі 258,24 грн. та вартість проведеної експертизи в сумі 500 грн. Позивач та представник позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги з підстав зазначених у позові, наполягали на його задоволенні. Відповідач [PERSON] у судове засідання надав письмове заперечення, в якому зазначив, що 18.01.2014 р. сталось ДТП за його участю та участю позивача. Посилаючись на норми Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідач зазначає, що матеріальну шкоду повинна відшкодувати позивачу страхова компанія, оскільки: відповідач [PERSON] одразу після настання дорожньо-транспортної пригоди він повідомив страхову компанія про ДТП; агентами страхової компанії «Гарант-Авто» було оглянуто авто та складено протокол ДТП; згідно страхового полісу страхова компанія має відшкодувати всі збитки, відповідно до експертної оцінки матеріальної шкоди. В частині вимог щодо відшкодування шкоди, завданої лікуванням, відповідач [PERSON] покладається на розсуд суду та зазначає, що у матеріалах справи відсутні результати експертизи, які б підтверджували причино-наслідковий зв'язок між лікуванням, обстеженням та отриманням травм або наслідками ДТП. З наданих документів не можливо визначити, що захворювання, які лікував позивач, є пов'язаними з ДТП, а не з іншими факторами станом здоров'я та побуту позивача. Стосовно стягнення моральної шкоди, відповідач [PERSON] зазначає, що позивач обґрунтував позов та моральну шкоду, яка йому завдана, саме бездіяльністю відповідача ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», оскільки саме з його причини позивач тривалий час не може отримати страхові виплати та компенсацію. Тобто, усі моральні страждання позивача пов'язані з виключно з тим, що він вчасно не отримав страхові виплати. У позові та наданих до нього доказів, простежується бездіяльність відповідача ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», у зв'язку з чим, [PERSON] вважає вимоги про стягнення моральної шкоди пред'явлені не до належного відповідача. З боку відповідача [PERSON] не було жодного порушення прав позивача, не було жодного неправомірного рішення, дій чи бездіяльності, які порушили б права позивача. Стосовно солідарного стягнення судового збору та вартості проведеної експертизи, [PERSON] вважає, що експертизу позивач проводив за на свій розсуд, страхова компанія проводила свою експертизу, у зв'язку з чим, незрозуміло, чому не отримавши висновків експерта страхової компанії, позивач вирішив провести ще одну експертизу. Зазначена експертиза має відношення лише до страхової компанії, у зв'язку з чим [PERSON] просить суд витрати на її проведення та судовий збір стягнути лише з відповідача ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто». Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог пред'явлених до [PERSON] з підстав зазначених у запереченні, зазначивши, що відсутні докази її спричинення. Представник відповідача ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» в судове засідання не з'явився, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, про дати час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв'язку із чим суд вважає його неявку неповажною та можливим розглянути справи за його відсутності. Суд, вислухавши у судовому засіданні пояснення позивача, представника порзивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 981 ЦК України передбачено, що Договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Згідно ст. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 23.1. Закону № 1961-IV визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; шкода, пов'язана із смертю потерпілого. Статтею 28 Закону № 1961-IV визначено, що шкодою, заподіяною в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, є шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно ст. 29 Закону № 1961-IV, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно ст. 34.2 Закону № 1961-IV, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно ст. 34.3. Закону № 1961-IV, якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Статтею 36.2. Закону № 1961-IV, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Судом встановлено, що відповідно полісу № АЕ/1452930, 07.02.2013 р. між [PERSON] та публічним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк дії якого становить з моменту його укладення по 10.02.2014 р. Згідно п. 2 даного Договору, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом). Відповідно п. 7 договору, забезпеченим транспортним засобом є «Opel Astra», номерний знак [NUMBER]. Постановою Свердловського міського суду Луганської області від 28.01.2014 р. (а.с. 41) [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративний штраф в сумі 425 грн., внаслідок того, що 18.01.2014 р., о 10 годині 40 хвилин, останній на перехресті пл. Дружби - вул. Артема м. Свердловська Луганської області, керуючи транспортним засобом «Opel Astra», реєстраційний номер [NUMBER], перед зміною напрямку руху (поворот ліворуч), не впевнився, що це буде небезпечним, та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Suzuki Grand Vitara», реєстраційний номер [NUMBER]. Внаслідок скоєного ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Факт події вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів: «Opel Astra», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та «Suzuki Grand Vitara», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], підтверджується копією довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 9336194, виданої Свердловським МВ ГУМВС (а.с. 12). З довідки, виданої відділом державної автоінспекції Свердловського МВ ГУМВС [PERSON], (а.с. 5) вбачається, що 18.01.2014 р. на перехресті вул. Артема - пл. Дружби м. Свердловська внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «Suzuki Grand Vitara», реєстраційний номер [NUMBER], отримав механічні пошкодження: деформоване праве переднє крило, пошкоджені: передня права фара, передній бампер, права передня шина та колісний диск. Зазначені пошкодження зафіксовані також у протоколі огляду транспортного засобу від 20.01.2014 р., складеного представником ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» (а.с. 26). 15.02.2014 р. [PERSON] звернувся до експерта-автотоварознавця із заявою про визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля «Suzuki Grand Vitara», реєстраційний номер [NUMBER], з урахуванням зносу, та визначення розміру матеріальної шкоди, завданої ДТП, що сталася 18.01.2014 р., що підтверджується оригіналом заяви (а.с. 23). Згідно висновку експертного товарознавчого дослідження від 20.02.2014 р. (а.с. 13-31), вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складових автомобіля «Suzuki Grand Vitara», реєстраційний номер [NUMBER], ушкодженого в ДТП 18.01.2014 р., становить 14552,61 грн. Зазначена сума є розміром матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля. Відповідно квитанції № 630279 від 15.02.2014 р. (а.с. 40), [PERSON] сплатив експерту-товарознавцю 500 грн. за проведення товарознавчої експертизи. З копії листів медичної карти [PERSON] (а.с. 37-39), вбачається, що останній звертався до лікаря невролога зі скаргами щодо виникнення в нього головного болю, роздратованості, запаморочення та порушенням сну, мотивуючи власні симптоми наслідками ДТП. З квитанцій від 02.02.2014 р., від 22.01.2014 р., 27.01.2014 р. та довідки ТОВ Медичне обєднання «Медоп» (а.с. 32-36), вбачається, що на медичні препарати витрачено 1270,65 грн. Реєстром документів по врегулюванню підтверджується, що заява на відшкодування отримана страховиком 25.01.2014 року. З матеріалів справи вбачається, що за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик зобов'язався виплатити страхове відшкодування третім особам, в разі заподіяння шкоди транспортним засобом відповідача [PERSON], забезпеченим цим договором. Під час дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого договором транспортного засобу відповідача, була заподіяна майнова шкода позивачу у вигляді пошкодження його автомобіля, факт завдання якого було зафіксовано в протоколі страховика, у зв'язку з чим, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за договором страхування, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», страховик має обов'язок здійснити виплату страхового відшкодування в строк, який не перевищує 90 днів з дня отримання страховиком заяви про виплату страхового відшкодування, або, за наявності для того законних підстав відмовити у виплаті страхового відшкодування. Оскільки відшкодування матеріальних збитків на вимогу позивача, який є потерпілим за страховим випадком за договором страхування, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», до теперішнього часу не є здійснене, а строк прийняття рішення страховиком про виплату страхового відшкодування або про відмову у виплаті страхового відшкодування закінчився, суд приходить до висновку, що вимоги позовної заяви щодо стягнення з ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» матеріальної шкоди завданої пошкодженням транспортного засобу позивача підлягають задоволенню, у зв'язку із чим стягненню зі страховика підлягає шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну позивача, в розмірі оціненому в порядку передбаченому чинним законодавством, тобто за висновком суб'єкта оціночної діяльності, яка склала 14552,61 грн. Вимоги позивача в частині відшкодування витрат, пов'язаних з лікуванням позивача, суд вважає залишити без задоволення, оскільки під час дорожньо-транспортної пригоди позивач тілесних ушкоджень не отримав, та доказів наявності причино-наслідкового зв'язку між дорожньо-транспортною пригодою та виникненням розладів здоров'я позивача, суду не надано. Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] моральної шкоди, судом враховуються доводи повивача, що моральна шкода полягає: у фізичному болі та стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з ушкодженням здоров'я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Позивач мотивує моральні страждання тим, що неправомірні дії щодо пошкодження його транспортного засобу та він не міг тривалий час ним користуватися, усвідомленням того, що завдану матеріальну шкоду не було вчасно відшкодовано. З досліджених судом доказів не знайшло свого підтвердження те, що позивач отримав ушкодження здоров'я, а також не доведено ту обставину, що у відношенні позивача чи його родини з боку [PERSON] мала місце протиправна поведінка. Порушення правил дорожнього руху з боку [PERSON], тобто його протиправна поведінка, мала наслідком пошкодження майна позивача, але позовні вимоги останнього не обґрунтовані та не підтверджені доказами щодо наявності у нього душевних страждань, яких він зазнав у зв'язку з пошкодженням його майна. Таким чином позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] моральної шкоди не підлягають задоволенню. При вирішенні позовних вимог щодо солідарного відшкодування відповідачами на користь позивача суми витрат за проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 500 грн., суд виходить з того, що страховик відповідно до ст. 34.2 Закону № 1961-IV має обов'язок по відшкодуванню витрат по проведенню оцінки пошкодженого транспортного засобу у разі, якщо представник страховика протягом 10 днів не направить свого представника до пошкодженого майна для визначення обставин настання страхового випадку та розміру шкоди. Поряді з цим у судовому засіданні позивачем підтверджено, що представником страховика було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу, що також дана обставина підтверджується протоколом огляду від 20.01.2014 року. Таким чином, страховиком виконано в даній частині свої обов'язки та вимоги щодо відшкодування з відповідача ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» вартості оцінки транспортного засобу не підлягають задоволенню. Крім цього, у зв'язку із відмовою у задоволенні позовних вимог до відповідача [PERSON], на підставі ст. 88 ЦПК України, судові витрати не підлягають стягненню з останнього. Судові витрати в частині задоволених вимог майнового характеру в сумі 243,60 грн. підлягають стягненню з відповідача ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто». На підставі ст.ст. 979 ЦК України, ст.ст. 22.1, 23.1, 28, 29, 34.2, 34.3, 36.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial