Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Літинського районного суду Вінницької області із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що відповідач у справі [PERSON] являється її рідним батьком. У своє чергу позивач на даний час навчається у Вінницькому транспортному колежі на другому курсі. Таким чином просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 2000 грн., починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. В матеріалах справи наявна заява відповідно до якої остання змінює свої позовні вимоги та просить стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісячно. Сам розгляд справи просить провести у її відсутність; позов підтримала та просила його задовольнити (а.с. 23). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився надавши до канцелярії суду заяву відповідно до якої уточнені позовні вимоги щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. визнає. Просить розгляд справи провести у його відсутність. Позов визнає та не заперечує проти його задоволення (а.с. 25). До своєї заяви долучив довідку про доходи (а.с. 26). Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши заяви сторін та матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 6) [PERSON] зазначений батьком [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки Вінницького транспортного коледжу за № 432 від 17.12.2019 (а.с. 7) [PERSON] навчається на другому курсі денного відділення Вінницького транспортного коледжу за рахунок державного бюджету. Термін навчання з 01.09.2019 по 30.09.2022. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 199 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з п. 17 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дітей присуджуються у частці від заробітку (доходу) їх матері, батька або у твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Ненадання відповідачем у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини, яка продовжує навчання, є підставою для задоволення позову. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує факт навчання позивача, доходи відповідача та доходи позивача, визнання позову відповідачем, тому суд приходить до висновку, що аліменти слід визначити у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову (02.01.2020) і до закінчення [PERSON] навчання, але не довше, ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Також, суд зазначає, що право на отримання аліментів припиняється у разі припинення навчання. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає рішення до негайного виконання у частині стягнення розміру аліментів за один місяць. Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід покласти на відповідача.

Outcome: approved