Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 09 червня 2012 року в Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 201. На обґрунтування позову зазначив, що він та відповідачка перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 червня 2012 року та мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років їх з відповідачкою спільне подружнє життя, з вини їх обох, погіршилося, тому вони припинили сумісне проживання та ведення спільного господарства, а існування сім`ї залишається формальним. Вважає, що їх сім`я розпалася остаточно, її збереження є неможливим, а шлюб необхідно розірвати. Просить не призначати строк для примирення подружжя, оскільки він та відповідачка не проживають разом і не підтримують сімейні відносини. Судові витрати просить покласти на нього. До судового розгляду справи від представника відповідачки - [PERSON] надійшли письмові пояснення щодо позовної заяви про розірвання шлюбу, де зазначено, що [PERSON] та [PERSON] разом не проживають більше шести місяців, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство вони не ведуть та не мають спільного бюджету. Примирення між подружжям неможливе. Питання щодо визначення місця проживання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , відсутнє, за домовленістю між батьками дочка залишається проживати разом з матір`ю. Питання щодо розподілу спільного майна подружжя до цього часу не виникали, спір з даного приводу відсутній, у випадку його виникнення він буде вирішуватися окремо. Просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , судові витрати покласти на позивача. Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав письмову заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідачка також в судове засідання не з`явився. ЇЇ представник - [PERSON] , яка діє на підставі довіреності, через канцелярію суду надала письмову заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги визнає в повному обсязі, їй зрозумілі наслідки визнання позову. Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, суд ухвалив провести судове засідання за відсутності сторін та відповідно до ч. 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України ухвалити рішення у справі. Дослідивши письмові докази у справі, встановивши фактичні обставини і зміст спірних правовідносин та перевіривши наявність для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 червня 2012 року в Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 201, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7). Як зазначено в позові, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільне проживання та ведення спільного господарства, і позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ч.2 ст. 112 СК України ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню. Визнання відповідачкою позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Згідно ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду справи повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Частиною 1 статті 142 ЦПК передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З урахуванням визнання відповідачкою позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позову судового збору. Оскільки позивач просить покласти на нього судові витрати, суд не стягує з відповідачки на користь позивача 50 відсотків сплаченого ним судового збору.

Outcome: approved