Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Позивач[PERSON]звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбудо відповідача [PERSON], посилаючись на те, що 22.09.2001 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Путильського районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис №22. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що сторони прожили у спільному шлюбі майже 17 років, протягом яких вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини. Зазначає, що протягом останніх років вони не можуть проживати разом як сімя, виконувати сімейні обовязки та спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються та принижують один одного. Вказує, що постійні сварки та скандали неодноразово відбувались в присутності дитини, що могло негативно відобразитись на психіці спільного сина сторін, його поглядах на життя, формування його світогляду. Стверджує, що сторони неодноразово намагались поговорити один з одним про сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх, однак це не дало жодних результатів. У сімейних стосунках за останні кілька років відносини погіршувались. Вказує, що на даний час взаємні обовязки по веденню спільного господарства їх з відповідачкою не повязують, на думку позивача подальше спільне проживання з відповідачкою та збереження спільної сімї є неможливими. Стверджує, що у даний час шлюб між сторонами носить формальний характер, кожен з них живе своїм особистим життям, подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Позивач звертає увагу суду на те, що вжиття заходів до примирення подружжя відповідно до вимог ст.111 Сімейного кодексу України не виправить стан шлюбних відносин сторін, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу та спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. На основі викладеного просить суд розірвати шлюб між сторонами та стягнути з відповідачки на його користь судовий збір. Позивач в судове засідання не зявився, проте до початку судового засідання від нього надійшла заява про розгляд даної справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить не надавати сторонам термін на примирення та розглянути справу без застосування технічних засобів. Крім того, позивач вказує, що з відповідачем не проживає разом з червня 2016 року. Відповідач в судове засідання, не зявилась, проте до початку судового засідання від неї надійшла заява про розгляд даної справи у її відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу, вказує, що з позивачем разом не проживає з червня 2016 року, а також просить суд не надавати сторонам термін на примирення та не фіксувати розгляд справи технічними засобами. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 22 вересня 2001 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Путильського районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис №22, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від спільного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]). Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, довіри та взаєморозуміння. Сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та проживають окремо. Шлюб між сторонами існує формально. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи та заявами сторін. Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та неповнолітньої дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Спір про поділ спільного майна у сторін відсутній. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача також слід стягнути на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved