Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, у якому просив виділити йому в натурі частку майна жилу кімнату пл. 12,2 кв.м. в квартирі №51 будинку №12 на вул. Ю.Липи у м. Львові, кухню,коридор,туалет та ванну залишити в загальному користуванні . В ході розгляду справи уточнив свої вимоги та просить відшкодувати йому частку квартири №51 будинку №12 на вул. Ю.Липи у м. Львові в розмірі 186 200 грн., залишивши у власність відповідачки квартиру в цілому. При цьому посилається нате, що він та неповнолітня [PERSON]-М. ,опікуном якої є [PERSON] є співвласниками спірної квартири. Він бажає виділити свою частку та просить стягнути з відповідачки вартість 1\\4 частки майна. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та дали пояснення, аналогічні змісту позову. Відповідачка позовні вимоги заперечила та пояснила, що позивач та неповнолітня [PERSON] А-М. є співвласниками квартири. У квартирі позивач не проживає. Однак, вона не має фінансової можливості сплатити йому кошти за його частку у квартирі, оскільки вона пенсіонерка і вартість її для неї є непомірно високою. Заслухавши доводи сторін ,вивчивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що позов до задоволення не підлягає з наступних мотивів. Представник третьої особи Шевченківської райадміністрації м. Львова позовні вимоги заперечив з мотивів порушення такими вимогами прав неповнолітньої особи.. Судом встановлено, що сторони по справі є співвласниками кв.51 будинку 12 на вул. Ю.Липи у м. Львові. Частка позивача [PERSON] становить 1\\4, частка [PERSON] , опікуном якої є [PERSON] 3\\4. У відповідності до ст.. 358 ЦК України - право спільної власності здійснюється співвласниками за їх спільною згодою і воно не залежить від розміру часток, а тому співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власності. Позивач ,маючи намір продати свою частку ,на адресу відповідача, яка здійснює як опікун від імені своєї неповнолітньої доньки [PERSON] -[PERSON] управління належного їй майна, лист від 21.04.2016 року з пропозиціями укласти договір про порядок володіння та користування спільним майном на взаємовигідних для обох сторін умовах Даний лист було направлено на дві адреси, а саме за адресою знаходження спільного майна - [ADDRESS] та місця проживання відповідача м. Львів, вул.. Шпитальна 18 кв,2. Відповідно до висновку №5873 від 26.12.2016 р. розподіл спірної квартири відповідно до часток у праві власності неможливий. Згідно ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне користування і володіння майном є неможливим , таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім»ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Ст.364 ЦК України передбачає можливість укладення договору про виділ в натурі частки з нерухомого спільного майна за згодою співвласників у письмовій формі з нотаріальним посвідченням. Співвласник має право самостійно розпорядитись своєю часткою у праві спільної часткової власності , а відповідно до ст.362 ЦК України переважне право на придбання частки у праві спільної часткової власності має співвласник цього майна. Відповідно до ч.5 ст.319 ЦК власник не може використовувати право власності на шкоду правам та свободам громадян. Відповідачка, з якої позивач вимагає стягнути вартість частки майна, не працює, являється опікуном неповнолітньої власниці частини квартири [PERSON]-М. У випадку стягнення вартості частки майна на користь позивача і неможливості її сплати відповідачкою, стягнення буде звернено на майно неповнолітньої , чим будуть порушені її права.

Outcome: dismissed