Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача - ДП завод «Електроважмаш» про стягнення заборгованості по заробітній платі, в якому просить суд стягнути з відповідача на його корить заборгованість по заробітній платі за період з 07.11.2018 року по 14.01.2019 року в розмірі 1269 грн. 83 коп. та середній заробіток за період затримки розрахунку. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що 07.11.2018 року його прийнято на посаду вантажника на ДП завод «Електроважмаш». 14.01.2019 року він звільнився за згодою сторін, однак при звільненні відповідач не провів з ним повний розрахунок і заборгував йому 1269. 83 грн. Крім того, у зв`язку з не проведенням відповідачем своєчасного повного розрахунку позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки в розрахунку. 01.02.2019 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд якої визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 20.02.2019 року відповідач ДП завод «Електроважмаш» надав відзив на позов, в якому зазначає що в задоволенні позову слід відмовити, посилаючись на те, що згідно розрахункового листка сума заробітку позивача за роботу у січні становить 2250. 09 грн., яка складається з двох сум згідно платіжних відомостейдля зарахування заботіної плати на карткові рахунки співробітників ДП завод «Електроважмаш» АБ «Укргазбанк»: 1319. 27 грн. фактично сплачених у день звільнення 14.01.2019 року та 930. 82 грн. (за додатковий обсяг та лікарняний) станом на 06.02.2019 року. Вважають вимоги викладені в позовній \~ \~ \~ \~заяві безпідставними та надуманими (а.с. 12-14). В подальшому позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на його користь 4458 грн. 24 коп., в обгрунтування позовних вимог зазначив, що його середньоденний заробіток за 69 днів, які передують дати звільнення складає 30 грн. 96 коп. З 14.01.2019 року по 06.02.2019 року завод працював в повному режимі, тобто по 8 робочих годин. Таким чином відповідач повинен виплатити 4458 грн. 24 коп., яка склається з: 18 робочих днів*8годин робочого часу*30 грн. 96 коп.) (а.с. 22). В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що 06.02.2019р. [PERSON] було виплачено повний розрахунок, затримка відбулась через нарахування виплат за лікарняним листом, відповідачем в добровільному порядку здійснено кінцевий розрахунок з позивачем, йому нараховано та виплачено відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 3635 грн. 52 коп. (сума без врахування податків), з врахуванням податків 2926 грн. 60 коп. (а.с. 34-36). Суд заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працював у ДП завод «Електроважмаш» в період з 07.11.2018 року по 14.01.2019 року у заготівельно-складському цеху вантажником. 14.01.2019 року звільнився за угодою сторін, на підставі п.1 ст.36 КЗпП. При звільненні усі належні суми відповідачем позивачу не виплачені. Так, згідно платіжної відомості від 14.01.2019 року для зарахування остаточного розрахунку при звільненні на карткові рахунки співробітників ДП завод «Електроважмаш», а саме [PERSON] зараховано 1319 грн. 27 коп. (а.с. 16). Відповідно платіжної відомості від 06.02.2019 року для зарахування заробітної плати на карткові рахунки співробітників ДП завод «Електроважмаш», а саме [PERSON] зараховано 930 грн. 82 коп. (а.с. 16-17). Отже, остаточний розрахунок відповідач ДП завод «Електроважмаш» здійснив позивачу [PERSON] лише 06.02.2019 року. Також відповідачем в добровільному порядку здійснено розрахунок за затримку виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.01.2019 року по 06.02.2019 року в розмірі 3635 грн. 52 коп., виходячи з розрахунку середньоденної заробітної плати за період листопад-грудень 2018 року в розмірі 32 грн. 46 коп. та 14 робочих днів ( 11 робочих днів у січні 2019 року та 3 робочі дні у лютому 2019 року). Згідно ч.1\~ст. 47 КЗпП\~власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч.1\~ст. 116 КЗпП\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до\~ст. 117 КЗпП\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1\~статті 117 КЗпП України\~обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~Постановою КМУ №100 від 08.02.1995 року\~- середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст.27 Закону України «Про оплату праці». Відповідно до п.5 розд. IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з абз.1 п.8 розд. IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (середньогодинна) заробітна визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів за цей період. З огляду на викладене при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень Порядку. Так, за розрахунковим листком середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців дні на число відпрацьованих робочих днів. Таким чином, середньоденна ( середньогодинна) заробітна плата позивача складає 32 грн. 46 коп. Згідно графіку роботи ДП завод «Електроважмаш» та наказу № 863 від 08.10.2018р. «Про втсановлення неповного робочого часу у грудні 2018 та січні 2019 року» з дня звільнення [PERSON] до моменту остаточного розрахунку з ним, тобто 06.02.2019 року, пройшло 14 робочих днів. Таким чином, за період з 15.01.2019 року по 31.01.2019 року відповідач сплатив позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку, який складає 2856 грн. 48 коп. (11 робочих днів (88 год.) *32 грн. 46 коп. = 2856 грн. 48 коп.), за період з 01.02.2109 року по 06.02.2019 року відповідач сплатив позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку, який складає 779 грн. 04 коп. (3 робочих дня (24 год.) *32 грн. 46 коп. = 779 грн. 04 коп.), а всього 3635 грн. 52 коп. При цьому суд не приймає до уваги доводи позивача стосовно врахування 18 робочих днів замість 14, оскільки відповідно до графіку роботи, визначеному на ДП «Електроважмаш» у січні 2019 року робочими днями на підприємстві у цей час були: 9,10, 14,15,16,17, 21,22,23,24,28, 29, 30,31 січня 2019 року. Отже, вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 15 січня 2019 року по 06 лютого 2019 року є такими, що вважаються погашеними, оскільки відповідачем до винесення рішення по справі було виплачено [PERSON] заборгованість по заробітній платі та виплати за затримку розрахунку при звільненні. Підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення суми заборгованості у розмірі 4458 грн.24 коп не має. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved