Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення з них боргу за договором позики. Позовні вимоги обґрунтовував наступним. 23.02.2013р. він надав відповідачу [PERSON] позику в сумі 2500,00 грн. зі сплатою 8 % на місяць строком на три місяці. На підтвердження отримання грошових коштів [PERSON] написав власноручно відповідну розписку. 05.03.2013р. позивач надав відповідачам [PERSON] та [PERSON] 2500,00 гривень на двох зі сплатою 8 % на місяць строком на три місяці. На підтвердження отримання грошових коштів відповідачі також написали власноручно відповідну розписку. До теперішнього часу кошти позивачу не повернуті, тому просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь суму боргу за договором позики 3750,00 грн. та стягнути з [PERSON] суму боргу за договором позики 1250,00 грн. У судове засідання позивач не з`явився, у позовній заяві просив провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, на їхньому задоволенні в повному обсязі наполягав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про причини неявки в судове засідання суду не повідомили. Про день та час проведення судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджено повідомленням про отримання судової повістки. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність у їх задоволенні, з огляду на нижченаведене. Відповідно до ч.1ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за однозначного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив на позов; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що 23.02.2013р. позивач [PERSON] надав відповідачу [PERSON] позику в сумі 2500,00 грн. зі сплатою 8 % на місяць строком на три місяці. На підтвердження отримання грошових коштів [PERSON] написав власноручно відповідну розписку за участю свідка [PERSON] (а.с.11). 05.03.2013р. позивач надав відповідачам [PERSON] та [PERSON] 2500,00 гривень на двох зі сплатою 8 % на місяць строком на три місяці. На підтвердження отримання грошових коштів відповідачі також написали власноручно відповідну розписку. (а.с.10). 20 листопада 2018 р. позивач звертався до відповідачів з вимогою повернути борг, однак наразі грошові кошти не повернуті. На підставі ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики)… Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей. У відповідності з ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Станом на 16.05.2019 року сума боргу складала 5000,00 гривень, що підтверджено відповідними розписками, з яких сума боргу [PERSON] складає 3750,00 грн, сума боргу [PERSON] складає 1250,00 грн. Згідно зі ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Частина 2 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд на підставі викладеного, оцінивши надані суду письмові докази, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, та вважає їх такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачена ним сума судового збору при зверненні до суду в розмірі 704,80 гривень пропорційно задоволеним вимогам, а саме з [PERSON] підлягає стягненню 528,60 грн,, тобто 75% від загальної суми боргу та з [PERSON] 176,20 - 25% ціни позову.

Outcome: approved