Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить стягувати з відповідача аліменти своє ж утримання у розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, як на дитину, що продовжує навчання, до досягнення 23 років за умови навчання, з дня подачі заяви до суду, тобто з 26.01.2015 року, посилаючись на те, що [PERSON], [INFO], є його рідним батьком. Відповідач [PERSON] та мати позивача [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 1995 року. Згідно рішення Софіївського районного суд від 11 лютого 2011 року [PERSON] сплачував аліменти на утримання позивача до виповнення повноліття -[INFO]. Після закінчення Миколаївської загальноосвітньої школи Софіївського району, Дніпропетровської області в 2013 році, та продовжив навчання в Вищому професійному училищі № 17 м. Дніпропетровська і на даний час являється учнем групи С13-18/9 денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2013 по 30.06.2016 року. Позивач проживає у гуртожитку училища. Кошти на за проживання не сплачує, але щомісячно сплачує 50 гривень, як спонсорську допомогу гуртожитку. Також позивач отримує стипендію в розмірі 275 грн. та щомісячно отримує доплату в вигляді індексації стипендії, яка щомісяця різна. Матеріальну допомогу позивачу надає його мати [PERSON], яка фактично його і утримує. Від відповідача позивач щомісячно отримує аліменти в розмірі 1\\4 частини його доходів щомісячно, що складає суму приблизно від 425 грн. на місяць до виповнення позивачем повноліття, тобто до [INFO].Після цього відповідач припинив надавати будь-яку матеріальну допомогу. Мати позивача [PERSON] не працює. Проживає за рахунок періодичних неофіційних заробітків. Коштів, які мати отримує не вистачає на утримання позивача. Позивачу [PERSON] доводиться сплачувати за харчування, на придбання одягу, витрачати кошти на придбання учбових приладь, необхідних для навчання. У зв'язку з цим з припиненням сплати аліментів на утримання позивача, позивач зі своєю матір'ю потрапили у скрутне становище. Позивач потребує матеріальної допомоги. Відповідач має задовільний стан здоров'я, має постійну роботу і регулярно отримує заробітну плату, а отже має можливість надавати грошову допомогу на утримання позивача. А тому позивач, вважає, що відповідач зможе щомісячно сплачувати аліменти на його утримання, без погіршень свого матеріального становища. Стягнень по інших виконавчих листах не має. В добровільному порядку відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання позивача, а тому позивач змушений звернутися до суду з позовною заявою про примусове стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача , так як він продовжує навчання. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, на задоволенні позову наполягає, просить справу розглянути без його участі, про що надав відповідну заяву. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає, проти позову не заперечує, просить розглянути справу без його участі. Третя особа -[PERSON] позовні вимоги підтримує на задоволені позову наполягає, просить суд розглядати справу за її відсутності, про що надала до суду заяву. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Закон - ст. ст. 199,200 Сімейного Кодексу України - встановив, що: - Якщо повнолітній син чи дочка продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язанні утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. - Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. - Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той із батьків, з ким проживає дочка, син, або самі дочка та син, які продовжують навчання. - Суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі, або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 181 цього Кодексу. - При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїм дружиною, чоловіком. Розглянувши матеріали справи, дізнавшись думку позивача, беручи заяви сторін, враховуючи інтереси як учасників так і їх дітей, посилаючись на положення ст. 141 СК України, згідно яких мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, зокрема, утримання дітей, як матір'ю так і батьком суд вважає, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], є рідним батьком позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] видане відділом реєстрації актів громадянського стану виконкомом Жовтневої районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська 20 грудня 1996 року (а.с. 4). Відповідач [PERSON] та мати позивача [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 1995 року (а.с. 3). Згідно рішення Софіївського районного суд від 11 лютого 2011 року [PERSON] сплачував аліменти на утримання позивача до виповнення повноліття -[INFO] (а.с. 8). Після закінчення Миколаївської загальноосвітньої школи Софіївського району, Дніпропетровської області в 2013 році, та продовжив навчання в Вищому професійному училищі № 17 м. Дніпропетровська і на даний час являється учнем групи С13-18/9 денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2013 по 30.06.2016 року (а.с. 10). Позивач проживає у гуртожитку училища. Кошти на за проживання не сплачує, але щомісячно сплачує 50 гривень, як спонсорську допомогу гуртожитку. Також позивач отримує стипендію в розмірі 275 грн. та щомісячно отримує доплату в вигляді індексації стипендії, яка щомісяця різна (а.с. 9). Матеріальну допомогу позивачу надає його мати [PERSON], яка фактично його і утримує. Від відповідача позивач щомісячно отримує аліменти в розмірі 1\\4 частини його доходів щомісячно, що складає суму приблизно від 425 грн. на місяць до виповнення позивачем повноліття, тобто до [INFO]. Після цього відповідач припинив надавати будь-яку матеріальну допомогу. Мати позивача [PERSON] не працює. Проживає за рахунок періодичних неофіційних заробітків. Коштів, які мати отримує не вистачає на утримання позивача. Позивачу [PERSON] доводиться сплачувати за харчування, на придбання одягу, витрачати кошти на придбання учбових приладь, необхідних для навчання. У зв'язку з цим з припиненням сплати аліментів на утримання позивача, позивач зі своєю матір'ю потрапили у скрутне становище. Позивач потребує матеріальної допомоги. Відповідач має задовільний стан здоров'я, має постійну роботу і регулярно отримує заробітну плату, а отже має можливість надавати грошову допомогу на утримання позивача. А тому позивач, вважає, що відповідач зможе щомісячно сплачувати аліменти на його утримання, без погіршень свого матеріального становища. Стягнень по інших виконавчих листах не має. В добровільному порядку відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання позивача, а тому позивач змушений звернутися до суду з позовною заявою про примусове стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача, так як він продовжує навчання. З урахуванням того, що позивач навчається на денному відділенні, а тому позбавлений можливості отримувати додатковий заробіток, не має самостійного щомісячного доходу, суд доходить до висновку, що перший, на період свого навчання, дійсно потребує матеріальної допомоги від своїх батьків. На підставі викладеного, суд вважає, що відповідач має бути зобов'язаний судовим рішенням надавити сину матеріальну допомогу у розмірі 1/4 частки від усіх видів своїх доходів до закінчення ним навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На цій підставі слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн Враховуючи наведене,

Outcome: approved