Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду із даним позовом, просить стягнути із відповідача [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення по несплачених аліментах станом на 01.04.2014 року в сумі 65850 грн.87 коп., посилаючись на те, що відповідач згідно рішення Богуславського районного суду від 08 серпня 2005 року зобов'язаний сплачувати аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку до досягнення нею повноліття. Проте відповідач платив аліменти не своєчасно, та в значно меншому розмірі, а потім взагалі припинив їх виплату, в зв'язку з чим виникла заборгованість по аліментах, яка станом на 31.03.2014 року становить 20085 грн.70 коп. Відповідно до ст.196 ч.1 СК України при виникненні заборгованості з вини відповідача, який зобов'язаний сплачувати аліменти за рішенням суду, позивач має право на стягнення з нього неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Оскільки відповідач допустив нічим невиправдану заборгованість по аліментах, то вона змушена звернутися з відповідним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але письмово повідомила суд про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги частково змінила про просила стягнути з відповідача на її користь 25000 грн. неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів та судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча судом був повідомлений про час розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], згідно рішення Богуславського районного суду Київської області від 08 серпня 2005 року, зобов'язаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Відповідач не виконував належним чином свої аліментні зобов'язання, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість по сплаті аліментів. Із розрахунку заборгованості по аліментах станом на 31.03.2014 року заборгованість [PERSON] по аліментах згідно виконавчого провадження становить 20085 грн.70 коп. Згідно до представленого позивачем [PERSON] розрахунку розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів з 01 липня 2011 року по 01 квітня 2014 року становить 65850 грн.87 коп. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Суд вважає, що оскільки заборгованість по аліментах виникла з вини відповідача [PERSON], який являється працездатним та ухиляється від сплати аліментів, то він повинен сплачувати неустойку (пеню) в зв'язку з виниклою заборгованістю на користь позивача. Відповідно до ч.2 ст.196 СК України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Суд приймає до уваги те, що відповідач на даний час має іншу сім'ю і його матеріальний стан є незадовільним, а тому погоджується з позовними вимогами позивача [PERSON] про стягнення на її користь неустойки (пені) в сумі 25000 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню і судові витрати. На підставі ст.196 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

Outcome: approved