Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відділу освіти, молоді та спорту Хустської районної державної адміністрації, в якому просить зобов'язати відділ освіти, молоді та спорту Хустської РДА видати наказ про призначення його, [PERSON], на посаду директора Горінчівської ЗОШ І-ІІІ ступенів. У позові посилається на те, що з 1994 року і по сьогоднішній день він працює в Горінчівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів. 15 вересня 2017 року згідно наказу № 625 -к відділу освіти, молоді та спорту Хустської районної державної адміністрації на нього було покладено виконання обов'язків директора Горінчівської ЗОШ І-ІII ступенів, у зв'язку із перебуванням директора школи [PERSON] на лікарняному. Однак, 02.01.2018 року за заявою від 02.01.2018 р. [PERSON] було звільнено з посади директора Горінчівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, у зв'язку з чим вказана посада стала вакантною. Згідно наказу № 3 -к відділу освіти, молоді та спорту Хустської РДА від 02.01.2018 р. на позивача було покладено виконання обов'язків директора Горінчівської ЗОШ І-ІІІ ступенів. Позивач вважає, що він фактично призначений для виконання обов'язків директора Горінчівської ЗОШ І-ІІІ ступенів за вакантною посадою, оскільки згідно з наказом відділу освіти, молоді та спорту Хустської РДА від 02 січня 2018 року № 3-к , він був призначений виконуючим обов'язки директора на період з 02 січня 2018 року до моменту призначення на посаду директора основного працівника, а тому доцільно вважати, що посада директора Горінчівської ЗОШ І-ІІІ ступенів у зв'язку із звільненням згідно наказу №1-к від 02.01 2018 року директора Горінчівської ЗОШ І-ІІІ ступенів [PERSON] стала вакантною. Однак, юридично його призначення було оформлено як заміщення тимчасово відсутнього працівника і вважається таким, що погіршує його становище як працівника порівняно з законодавством України про працю, а тому є недійсним. Після спливу 2 місяців з дня покладення на нього виконання обов'язків директора, відділ освіти, молоді та спорту Хустської РДА не здійснив жодних дій для його затвердження на посаді директора та належного оформлення трудових відносин, у зв'язку з чим, 21 березня 2018 року він звернувся до відповідача із відповідною заявою про призначення на цю посаду на постійній основі та щодо погодження укладення зі ним трудового договору, проте відповідь на його звернення відразу не отримав, а тому, 03 травня 2018 року позивач повторно звернувся до начальника відділу освіти, молоді та спорту Хустської РДА Русина Павла Павловича з проханням відреагувати на його звернення та розглянути його по суті з наданням позивачу письмової обґрунтованої відповіді у встановлений законом строк. У відповідь на звернення позивача начальником відділу Русин П.П. було видано лист від 31 травня 2018 року, згідно якого прийнято рішення відмовити позивачу у призначенні на постійне місце роботи директором в Горінчівську ЗОШ І-ІІІ ступенів, у зв'язку з необхідністю додаткової перевірки його кандидатури на займану посаду, а саме віку, рівня освіти, стану здоров'я та інших критеріїв. Вважає, що дана відмова була прийнята непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані дії відділу освіти, молоді та спорту Хустської РДА, а також без врахування його досвіду на вказаній роботі, а тому є всі підстави визнати таку відмову необґрунтованою, а дії відповідача - протиправними. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача: відділу освіти молоді та спорту Хустської РДА в судове засідання не з'явився. До суду від начальника відділу Русин П.П. надіслано заяву про розгляд справи у відсутності представника відділу. У заяві також зазначив, що відділ освіти, молоді та спорту Хустської РДА відповідно до положень ст. 206 ЦПК України повністю визнає позовні вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову. Наслідки відповідного процесуального рішення відповідачу зрозумілі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. В зв'язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352,40 грн. ( 704,80 грн. х 50%).

Outcome: approved