Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що є фізичною особою-підприємцем і працює на Глухівському міському речовому ринку, а відповідач [PERSON], який займався пошуком та доставкою запчастин на транспорт, мобільних телефонів, фототехніки та інших речей на замовлення громадян, на протязі 2009 - 2010 років взяв у нього гроші на доставку речей в сумі 4500 доларів США, що еквівалентно 36000 грн. Також обґрунтовує свої вимоги тим, що на початку 2011 року дізнався про факти шахрайських дій з боку [PERSON] і зустрівся з ним з приводу повернення грошей або речей, однак, той відмовився, посилаючись на проблеми з постачальниками, а потім взагалі став уникати зустрічей. Крім того, позивач посилається на те, що 03 квітня 2011 року у присутності свідків відповідач надав розписку, що дійсно повинен віддати йому гроші в сумі 4500 доларів США, що еквівалентно 36000 грн. на момент одержання грошей, до 01 травня 2011 року, але борг так і не повернув, мотивуючи це відсутністю вільних коштів, тому просить стягнути з [PERSON] 49295,7 грн. боргу за договором позики, яка еквівалентна 4500 доларів США станом на 31.03.2014 р. Також мотивує свої вимоги тим, що йому було заподіяно й моральну шкоду, яка полягає в тому, що він зазнав душевних страждань, негативних емоцій, які були викликані неправомірними діями відповідача щодо відмови в поверненні боргу, й тривають і досі, так як змушений був звертатися до міліції та з позовом до суду, що потребує додаткових фізичних і психічних зусиль та грошових витрат, погіршився стан його здоров'я, пропав сон, й таку шкоду позивач оцінює в 3000 грн., яку просить стягнути з відповідача [PERSON], а також 522,96 грн. витрат по оплаті судового збору та 1000 грн. за надання правової допомоги. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав свої позовні вимоги, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві, та просив стягнути з відповідача [PERSON] 49295,7 грн. боргу за договором позики, 3000 грн. моральної шкоди, 522,96 грн. витрат по оплаті судового збору та 1000 грн. за надання правової допомоги адвоката. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що на початку квітня 2011 року знаходився в гаражному кооперативі «Луч» в м. Глухів і на прохання свого знайомого [PERSON]. був присутній при складанні боргової розписки [PERSON] Також свідок показав, що розписку [PERSON] писав особисто й жодного тиску на нього не було. Свідок [PERSON] надав суду показання, аналогічні показанням свідка [PERSON] Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, свідків, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Так, відповідно до ст.ст. 1046 - 1048 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж саму суму коштів, і такий договір вважається укладеним з моменту передання грошей, а на підтвердження його укладення може бути представлена розписка позичальника. При цьому ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, то він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. А згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання, і якщо він прострочив виконання грошового зобов'язання, то на вимогу кредитора він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З розписки від 03 квітня 2011 року вбачається, що на протязі 2009 - 2010 років [PERSON] взяв у [PERSON] 4500 доларів США, які еквівалентні 36000 грн., і зобов'язався на цю суму до липня 2010 року надати товари, а саме, мобільні телефони, автозапчастини, фототехніку, але до теперішнього часу цих товарів не надав, а тому зобов'язується повернути 36000 грн. (4500 доларів США) в строк до травня 2011 року. В суді також установлено, що з приводу дій [PERSON] щодо неповернення цього боргу [PERSON] звертався до Глухівського МВ УМВС України в Сумській області, постановою якого від 30.11.2011 р. у відношенні [PERSON] було відмовлено в порушенні кримінальної справи у зв'язку з відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ст. 190 КК України. Відповідно до ч.3 ст. 10 та ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підтвердження укладення договору позики позивачем надано оригінал боргової розписки від 03.04.2011 р. При цьому відповідач, який своєчасно був повідомлений про місце й час розгляду справи, заперечень проти позову суду не надав, й жодним чином не спростував наявність боргу, а також не надав суду доказів визнання недійсним цього правочину (договору позики) як такого, що був вчинений ним внаслідок застосування до нього фізичного чи психічного тиску. Разом з тим, відповідно до вимог ст. 545 ЦК України, якщо позичальник видав позикодавцю борговий документ, позикодавець, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його позичальнику. У разі неможливості повернення розписки кредитор повинен вказати про це у своїй розписці, яку він видає позичальнику. А частиною 3 вище-вказаної статті передбачено, що наявність розписки у позичальника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. А ст. 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Також ст. 533 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, то сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Оцінивши докази по справі в їх сукупності та зважаючи на те, що позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача боргу у гривнях, виходячи з офіційного курсу гривні до долара США на час звернення до суду з цим позовом (станом на 31.03.2014 р.) у співвідношенні 10,9546 грн. за 1 долар США, а не на час розгляду справи судом, і той просить стягнути борг, виходячи саме з такого курсу гривні до долара США, то суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають повному задоволенню і з відповідача необхідно стягнути на його користь 49295,7 грн. боргу за договором позики, що становить еквівалент 4500 доларів США (10,9546 х 4500 = 49295,7). В той же час, позовні вимоги про стягнення з відповідача 3000 грн. моральної шкоди не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, ст. 611 ЦК України, на яку посилається позивач, передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, і серед іншого, зокрема, й відшкодування моральної шкоди. Однак, як убачається з наданої позивачем розписки, жодних наслідків у вигляді відшкодування моральної шкоди в разі невиконання зобов'язання про повернення коштів нею передбачено. Також не передбачено відшкодування моральної шкоди й у законі (ст.ст. 1046 - 1053 ЦК України), а тому позивачеві слід відмовити в задоволенні позову щодо відшкодування моральної шкоди за його безпідставністю. Зважаючи на те, що позовні вимоги задоволені частково, а саме, на 94 % (49295,7 х 100 : 52295,7 = 94), то згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати пропорційно до задоволених вимог, а саме, 940 грн. за надання правової допомоги (1000 х 94 : 100 = 940). Крім того, позивачем всього сплачено 522,96 грн. судового збору і недоплачено судовий збір в сумі 213,6 грн., а саме, за подання позовної заяви про стягнення моральної шкоди сплачено лише 30 грн., а слід було сплатити згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» 243,6 грн., тому враховуючи часткове задоволення позову з відповідача підлягає стягненню на його користь 243,6 грн. витрат по оплаті судового збору. На підставі ст.ст. 525, 526, 529 - 530, 533, 545, 611, 625, 1046 - 1051 ЦК України та

Outcome: partial