Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, вказавши в позові, що у нього та відповідачки [PERSON] [INFO] народилася дочка [PERSON], яка проживає із позивачем з 2010 року по даний час та перебуває на його повному утримані. [PERSON] зареєстрована та проживає в с. Димка Глибоцького району Чернівецької області, однак доньку матеріально не забезпечує, не займається її вихованням, аліменти на її утримання не сплачує. Починаючи з 2011 року їх донька навчається в початковій школі «Сан Джовані Боско» курсу «Комуне» в 3-му класі групи А в Італії, проте відповідачка жодного разу не цікавилась її навчанням та не приходила в школу, хоча мала таку можливість. Вважає, що [PERSON] повинна бути позбавлення батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO], так як вона на протязі п'яти років ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання та забезпечення дитини. Про що просить суд позов задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю і в своїх поясненнях підтвердили обставини, які викладені в позовній заяві. Просили суд позов задовольнити. Вiдповiдачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомила і не просила суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи органу опіки та піклування Глибоцької РДА Чернівецької області в судове засідання не з'явився, проте від третьої особи надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність. Вислухавши пояснення позивача та його представника та, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як вбачається з довідки із навчального закладу та перекладом до неї, починаючи з 2011 року [PERSON], 2004 року народження навчається в початковій школі «Сан Джовані Боско» курсу «Комуне» в 3-му класі групи А в Італії. Згідно довідок від 31 жовтня 2012 року та від 20 травня 2013 року про оцінку знань з навчального закладу, її знання оцінюються як достатні. Довідкою про прописку підтверджується, що позивач проживає з своєю матір'ю, своєю дочкою та співмешканкою в [ADDRESS] Факт ухилення відповідачки від виконання батьківських обов'язків підтверджується заявою вчительки [PERSON] про те, що дитину супроводжують до школи та забирають після уроків тато або баба. Як вбачається з пояснень позивача, та показань свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які вони надали у ході розгляду справи, відповідачка не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу. Аналізуючи всі обставини справи, суд вважає, що наявні у справі докази свідчать про ухилення відповідачки від обов'язків по вихованню дитини, та з урахуванням наведених конкретних обставин справи, вважає що є достатньо підстав для застосування до відповідачки вказаного крайнього заходу впливу у виді позбавлення батьківських прав. На підставі викладеного, ст.ст. 164, 166, 167 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved