Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, згідно якого просить визнати його батьком [PERSON], [INFO]; зобов'язати Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного регіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) внести зміни до актового запису про народження [PERSON], [INFO], зазначивши батьком дитини [PERSON], [INFO], та видати свідоцтво про народження, змінивши прізвище дитини на прізвище «[PERSON], [INFO]». В обґрунтування позову вказує, що він з 2003 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], вони проживали однією сім'єю, але не перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у них народився син [PERSON]. Вказує, що з пологового будинку він забирав цивільну дружину із сином. Однак [PERSON] без відома позивача у органах РАГС зареєструвала сина і зробила запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень відповідно до частини першої статті 135 СК України. Зазначає, що сина [PERSON] вони виховували разом, в дитячому садочку, в школі даний факт відомий, з сином у позивача чудові взаємовідносини. Позивач з моменту народження сина турбується про нього, допомагав матері дитини та забезпечував їх матеріально. З 2012 р. позивач з [PERSON] припинили жити разом, але позивач не припинив турбуватися про сина. [INFO] [PERSON] померла. Весь час, доки вона хворіла і знаходилася в лікарні, син [PERSON] проживав разом з позивачем. Оскільки в свідоцтві про народження сина він не вказаний як батько, юридично він не може захистити свої батьківські права і вимушений звернутися до суду, бо бажає реалізовувати свої батьківські права і хоче безпосередньо приймати участь у вихованні сина. Як свідомий чоловік розуміє свій батьківський обов'язок та хоче в подальшому приймати участь у вихованні дитини. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 24.09.2020 року провадження у справі відкрите та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 8.02.2021 року підготовче провадження закрите, справу призначено до розгляду у судовому засіданні. Позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили про їх задоволення. Представник відповідача - Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради Донецької області проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.100). Представник третьої особи - Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного регіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.53). Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO]. Його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного Кодексу України (а.с.13, 14). Позивач вказує, що з 2003 року він перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], вони проживали однією сім'єю, але не перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у них народився син [PERSON]. З пологового будинку він забирав цивільну дружину із сином. Однак [PERSON] без відома позивача у органах РАГС зареєструвала сина і зробила запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень відповідно до частини першої статті 135 СК України. Зазначає, що сина [PERSON] вони виховували разом, з сином у позивача чудові взаємовідносини. Позивач з моменту народження сина турбується про нього, допомагав матері дитини та забезпечував матеріально. З 2012 р. позивач з [PERSON] припинили жити разом, але позивач не припинив турбуватися про сина. [INFO] [PERSON] померла (а.с.15, 16). Відповідно до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № 9/1818СЕ-20 від 23.12.2020 року позивач [PERSON] може бути біологічним батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Ймовірність даної події складає 99,99997% (а.с.70-80). Цивільне судочинство згідно ст. 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів), як встановлено статтею 89 ЦПК України. Ст. 128 СК України регламентовано, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2 ст.55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Неповнолітній [PERSON] вказав, що [PERSON] є його батьком, просить задовольнити позовну заяву та визнати [PERSON] його батьком. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено) (п. 9 постанови Пленуму). Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи позивачем було обґрунтовано доведені ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому суд визнає позивача батьком дитини - [PERSON]. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до п.п. 20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п.2.13.1 Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установленням неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п.2.16.4 Розділу ІІ зазначених вище правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Відтак, оскільки як установлено судом, що позивач звернувся до суду із цим позовом, бо в інший спосіб внести зміни до актового запису неможливо і такий спосіб є законним, на підставі наведених вище норм і наявних у справі документальних доказів, суд задовольняє вимогу позивача про внесення змін до актового запису про народження дитини в частині відомостей про батька дитини та прізвища дитини.

Outcome: approved