Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до Рівненського міського суду з позовом із уточненими позовними вимогами просить стягнути з відповідача [PERSON] 16552, 48 грн., матеріальної шкоди, завданої злочином та 50000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 06 вересня 2013 року, приблизно о 21 год. 10 хв. [PERSON], перебуваючи на польовій дорозі поблизу автодороги сполучення Рівне-Млинів, неподалік с. Верхівськ Рівненського району Рівненської області вчинив розбійний напад на нього з метою заволодіння його майном, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень. Застосовуючи газовий балончик [PERSON] підійшов до автомобіля та через задні праві дверцята розпилив у салон автомобіля сльозоточивий газ, після чого оббіг автомобіль та повторно розпилив газ з лівої сторони, з метою позбавлення можливості потерпілого орієнтації в навколишній обстановці. Проте, [PERSON] почав чинити опір [PERSON], а під час боротьби останній дістав із кишені ніж та наніс йому шість ножових поранень, два з яких відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, а саме одне проникаюче колото-різане поранення грудної клітки з наявністю колото-різаної рани в ділянці нижньої третини тіла грудини, яка продовжується в ранений канал по ходу якого порушено грудину, перикард, стінку правого шлунка серця та друге проникаюче колото-різане поранення порожнини з пошкодженням великого сальника, ускладнене внутрішньочеревною кровотечею і за очеревинною гематомою. Вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 27 грудня 2013 року, який ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 06 березня 2014 року залишено без змін [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.187, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.2 ст.289 КК України та призначено покарання за ч.1 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки, за ч.4 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на строк десять років з конфіскацією майна, за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки, за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк п'ять років. На підставі ч.1 ст.70 КК України призначено покарання, шляхом часткового поглинання призначених покарань у виді позбавлення волі на строк одинадцять років з конфіскацією майна. Внаслідок злочинних дій, [PERSON] спричинив йому матеріальну і моральну шкоду. На лікування ним було затрачено грошові кошти в сумі 5167, 68 грн. Крім того, внаслідок нанесених травм не міг працювати, а тому його середньомісячна упущена вигода становить 11384, 80 грн. Кримінально-караними діями засудженого також спричинено моральну шкоду, що виразилась в значних душевних та психічних стражданнях, втрати спокою, шоковий стан вчиненого дає про себе знати повсякчас, оскільки [PERSON] було пошкоджено внутрішні органи. Розмір заподіяної моральної шкоди оцінює в 50000 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, посилаючись на викладене просила його задаволити. Відповідач [PERSON] у режимі відео конференції між Полоцькою виправною колонією №76 Управління державної пенітенціарної служби в Рівненській області та Рівненським міським судом Рівненської області позовні вимоги визнав частково та не заперечував проти їх задоволення в частині стягнення матеріальної шкоди. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов слідчастково задоволити із наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що 06 вересня 2013 року, приблизно о 21 год. 10 хв. [PERSON], перебуваючи на польовій дорозі поблизу автодороги сполучення Рівне-Млинів, неподалік с. Верхівськ Рівненського району Рівненської області вчинив розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень [PERSON] Так, [PERSON] застосовуючи газовий балончик, підійшов до автомобіля через задні праві дверцята розпилив у салон автомобіля сльозоточивий газ, після чого оббіг автомобіль та повторно розпилив газ з лівої сторони, з метою позбавлення можливості потерпілого орієнтації в навколишній обстановці. Проте, у відповідь [PERSON] почав чинити опір [PERSON], внаслідок чого вони почали боротися. Під час боротьби [PERSON] діставши із кармана ніж наніс [PERSON] шість ножових поранень, два з яких відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, а саме одне проникаюче колото-різане поранення грудної клітки з наявністю колото-різаної рани в ділянці нижньої третини тіла грудини, яка продовжується в ранений канал по ходу якого порушено грудину, перикард, стінку правого шлунка серця та друге проникаюче колото-різане поранення порожнини з пошкодженням великого сальника, ускладнене внутрішньочеревною кровотечею і за очеревинною гематомою. Вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 27 грудня 2013 року, який ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 06 березня 2014 року залишено без змін [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.187, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.2 ст.289 КК України та призначено покарання за ч.1 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки, за ч.4 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на строк десять років з конфіскацією майна, за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки, за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк п'ять років. На підставі ч.1 ст.70 КК України призначено покарання, шляхом часткового поглинання призначених покарань у виді позбавлення волі на строк одинадцять років з конфіскацією майна. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені вироком у кримінальній справі, що набрав законної сили не підлягають доказуванню. Таким чином, вина відповідача [PERSON] в заподіянні тяжких тілесних ушкоджень [PERSON] доведена судом при розгляді кримінального провадження. Внаслідок злочинних дій [PERSON], позивачу спричинено матеріальної шкоди на придбання ліків у сумі 5167,68 грн. та оскільки згідно довідки про доходи [PERSON] працює в ТзОВ «МІКО ТРАНС», а за отриманих травм працювати не міг, його упущена вигода складає 11384,80 грн., що не заперечує і сам відповідач. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). При таких обставинах, аналізуючи докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди слід задоволити повністю та стягнути з [PERSON] на користь позивача 16552,48 грн. Крім того, внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу була заподіяна моральна шкода, яка виразилась в значних душевних та психічних стражданнях, втрати спокою, шоковий стан вчиненого дає про себе знати повсякчас, оскільки [PERSON] було пошкоджено внутрішні органи. Порушення нормальної трудової діяльності. Відповідно до ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Як убачається із п.9 постанови Пленуму ВСУ №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи глибину фізичних та душевних страждань позивача, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню - у сумі 10000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь держави слід присудити 243,60 грн. судового збору. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що з [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути 16552,48 грн. матеріальної шкоди та моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

Outcome: approved