Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Кілійської міської радипро визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування первісної позовної заяви та уточненої позовної заяви від 15.02.2021 року зазначено, що [INFO] , померла мати позивача - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий №5122310100:01:002:0654 та №5122310100:01:002:0655, загальною площею 2,83 га, розташовані за адресою: Одеська область, Кілійський район, Кілійська міська рада, належні померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА №296591 від 08.06.2005 року. З метою оформлення своїх спадкових прав, позивач звернулась до приватного нотаріуса Богачової Н.М. з заявою про прийняття спадщини та 15.05.2020 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яка складається з земельної ділянки площею 1,7916 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: Одеська область, Кілійський район, Кілійська міська рада, кадастровий № 5122310100:01:002:0654. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину, яка складається з земельної ділянки площею 1,0382 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий №№5122310100:01:002:0655, вона не може, оскільки при перевірці наданих нею для оформлення спадщини документів, нотаріусом було виявлено що згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку кадастровий №5122310100:01:002:0655, зареєстроване 29.05.2015 року за № 9884803 за [PERSON] , тоді як Державний акт виданий на ім`я [PERSON] . На підтвердження зазначених обставин, позивач отримала інформацію щодо оформлення спадщини від 21.10.2020 року. Пізніше їй стало відомо, що прізвище « [PERSON] », зазначено і в договорі оренди землі, укладеного між її матір`ю та СВК «Маяк». Таким чином виправити цю помилку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно неможливо, у зв`язку з чим, вона змушена звертатись до суду за захистом своїх прав. На підставі вищезазначеного позивач просить суд: -встановити факт належності земельної ділянки [PERSON] площею 1,0382 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий №5122310100:01:002:0655, розташованої за адресою: Одеська область, Кілійський район, Кілійська міська рада. -визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, площею 1.0382 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № 5122310100:01:002:0655, розташовану за адресою: Одеська область, Кілійський район, Кілійська міська рада у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача, Кілійської міської ради в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, письмових клопотань не надав. На підставі письмової заяви представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 223, 247, 280 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.11.1973 року м. Кілія р/б ЗАГС Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 400 від 23.11.1973 року, /а. с. 7/. Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] був зареєстрований 13.11.1993 року, Кілійським райвідділом ЗАГС Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис № 186 від 13.11.1993 року, /а. с. 9/. З Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА № 296591, виданого Кілійською районною державною адміністрацією, на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 22.11.2004 року № 699, встановлено, що « [PERSON] », яка мешкає в м. Кілія Одеської області, є власником земельної ділянки площею 2, 83 гектарів, у межах згідно з планом, розташовану на території Кілійської міської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010552200422, /а. с. 10/. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5114333272020 від 14.05.2020 року, встановлено, що « [PERSON] » на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 1, 0382 га, кадастровий номер: 5122310100:01:002:0655, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, /а. с. 11/. Відповідно до договору оренди землі від 24.03.2015 року, укладеного між Орендодавцем « [PERSON] » та СВК «Маяк» в особі керівника Мица Костянтина Олексійовича укладено договір, відповідно до п. 1 якого Орендордавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на землях Кілійської міської ради. Згідно п. 2 Договору, в оренду передана земельна ділянка, загальною площею 2,83 га, у тому числі рілля 2, 83 га, кадастровий номер: 5122310100:01:0020654; 5122310100:01:0020655, /а. с. 14/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29.08.2019 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в м. Кілія Одеської області, актовий запис № 414 від 29.08.2019 року, /а. с. 8/. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.05.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 345, виданого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області встановлено, що на підставі заповіту, посвідченого Кілійською районною державною нотаріальною конторою Одеської області 15 травня 1995 року, зареєстрованого у реєстрі за №1578, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , 1939 року народження, яка померла [INFO] , є [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за місцем проживання [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: земельної ділянки площею 1,7916 гектарів, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кілійської сільської ради Кілійського району Одеської області, зареєстрованої 08.06.2005 року відділом Держземагентства у Кілійському районі Одеської області, належної спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку ЯА №296591, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 08.06.2005 року на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Кілійського району Одеської області від 22.11.2004 року № 699, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010552200422, право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29 травня 2015 року за № 9885962, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 649380351223, кадастровий номер 5122310100:01:002:0654. Вартість спадкового майна двадцять сім тисяч триста п`ятдесят гривень 20 копійок, /а. с. 17/. Відповідно до інформації щодо оформлення спадщини за вих. № 114/01-16 від 21.10.2020 року наданого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області, встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді земельної ділянки, оскільки згідно наданих документів, які підтверджують державну реєстрацію земельної ділянки та право власності спадкодавця на неї, вбачається невідповідність відомостей щодо власника земельної ділянки, /а. с. 19/. При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Стосовно встановлення юридичного факту, суд виходить з наступного: Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог представника позивача, щодо встановлення факту належності [PERSON] , яка померла [INFO] земельної ділянки площею 1,0382 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий №5122310100:01:002:0655, розташованої за адресою: Одеська область, Кілійський район, Кілійська міська рада. Стосовно визнання права власності на земельну ділянку за позивачем, суд виходить з наступного. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України,судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину та позбавлена можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, відповідно її право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved