Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення 3% річних та коштів за користування позикою, в якому просив стягнути з відповідача 167\~550, 33 грн., з яких 24283,10 грн. 3% річних; 143267,23 грн. за користування позикою за час прострочення з 22.09.2014 р. по 01.11.2018 р. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що заочним рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 червня 2009 р. по справі №2-1998/2009 р. стягнуто з відповідача на користь позивача 95916,04 грн. із яких 53270 грн. позики, 3130,01 грн.-3% річних; 25049,95 грн. інфляційних і 14385,08 грн.- проценти за користування позикою. Рішенням колегії суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області від 02.09.2010 р. розмір суми стягнення коштів із [PERSON] на користь [PERSON] зменшено до 70866,09 грн. Відповідач вказане рішення не виконав. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 11 квітня 2011 р. по справі №2-2635/2011 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] додатковою 12539,83 грн. -3% річних та процентів за користування позикою). Загальна сума боргу на той час становить 83405,92 грн.(70866,09+12539,83). Рішенням колегії суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області від 04.07.2011 р. вищевказане рішення залишено без змін. Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду від 08.02.2012 року вищевказані рішення залишені без змін. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 22 вересня 2014 р. по справі №554/10313/14-ц/2011 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] додатково 35396,01 грн. Відповідач і це рішення суду не виконує, боргу позивачу не повернув, що дає підстави позивачу знову звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів відповідно до вимог статей 625 та 1048\~ЦК України. Ухвалою суду від 12 листопада 2018 року будо відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Суддя ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст.\~ст. 280-281 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши позовну заяву,\~\~дослідивши письмові\~матеріали справиі проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами\~ст. 12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до вимог\~ст.. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 5, 6, 7\~ст. 81 ЦПК України\~докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, в матеріалах справи є копія рішення Октябрського районного суду від 11 червня 2009 року, яким позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 95835 грн. 04 коп. заборгованості, 51 грн. судового збору та 30 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 95916 грн. 04 коп., в дохід держави судовий збір - 907 грн. 35 коп. Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 02.09.2010 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково, заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11.06.2009 р. у частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 25049 грн. 95 коп. інфляційних коштів за договором позики - скасувати та ухвалити у цій частині нове рішення. Рішення у частині стягнення загальних сум коштів із [PERSON] на користь [PERSON] - змінити, стягнувши із [PERSON] 70785 грн. 09 коп. заборгованості за договором позики, 51 грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 70866 грн. 09 коп. Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 квітня 2011 року позов [PERSON] до [PERSON] задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] - 12539,83 грн. - 3% річних та процентів за користування позикою 105,78 грн., судового збору та 120 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 12765,61 грн. - в доход держави судовий збір 21,88 грн. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області апеляційну скаргу [PERSON] відхилено, рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 квітня 2011 року залишено без змін. Ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних та цивільних справ від 08 лютого 2012 року касаційну скаргу [PERSON] відхилено, рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 11 квітня 2011 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 04 липня 2011 року залишено без змін. Рішення Октябрського\~районного суду\~м.\~Полтави від\~22\~вересня 2014\~року позов\~[PERSON]\~до [PERSON]\~задоволено, стягнути з [PERSON], на користь [PERSON], за договором позики 35396,01 грн., із яких 9738,84 грн. 3% річних, та 25657,17 грн. за користування позикою. Відповідач рішення суду не виконує. Відповідно до ч. 1\~ст.509 ЦК України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу, зокрема договорів чи інших правочинів (ч.2\~ст. 509 ЦК України). Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1\~ст. 598 ЦК України). Ці підстави зазначені в ст.ст.\~599,\~600,\~601,\~604-609 ЦК України, які передбачають підставою припинення зобов'язання, ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора. Згідно з\~ст. 610 Цивільного кодексу України\~порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Ч. 1\~ст. 611 Цивільного кодексу України\~передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ч. 1\~ст. 612 Цивільного кодексу України\~наголошує, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Суд перевірив розрахунки, наведені позивачем щодо процентів від суми позики на рівні облікової ставки НБУ і 3% річних від суми позики і погоджується з вимогами позивача, що сума процентів на користування позикою складає 143267,23 грн. і сума 3% річних від суми позики дорівнює 24283,10 грн. Відповідно до ч.1\~ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. В силу ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ З огляду на викладене вимоги позивача є обґрунтованими і доведеними. На підставі викладеного,

Outcome: approved