Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду до суду з позовом до відповідача та третіх осіб про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначає, що її мати [PERSON] за життя працювала у сільському господарстві і отримала у власність земельні ділянки площею 3, 87 га ріллі кадастровий номер 7425381500:03:001:0234 та 0,72 га кормових угідь кадастровий номер 7425381500:03:001:0609 на території Корінецької сільської ради, про що їй було видано Державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯА № 517689 та серії ЯА № 516854 від 10.06.2005 року. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла своїм дітям позивачу [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 27 квітня 2009 року [PERSON] померла. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом інші спадкоємці за заповітом відмовились від своєї частки у спадщині, про що надали заяви. Позивач прийняла спадщину після смерті матері. В час перевірки документів у нотаріальній конторі було виявлено, що відсутні оригінали Державних актів на право власності на земельні ділянки, що належали матері позивача. Дана обставина не дає можливості позивачу, як спадкоємцю за заповітом, отримати свідоцтво про право на спадщину. Тому позивач [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на земельні ділянки згідно Державних актів серії ЯА № 517689 та серії ЯА № 516854 від 10.06.2005 року, які розташовані на території Корінецької сільської ради Талалаївського району Чернігівської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 27 квітня 2009 року, а саме на земельну ділянку (рілля) площею 3, 87 га кадастровий номер 7425381500:03:001:0234 та земельну ділянку (кормові угіддя) площею 0,73 га кадастровий номер 7425381500:03:001:0609. В судове засідання позивач не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Представники відповідача та третіх осіб - в судове засідання не зявились, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають і не заперечують проти їх задоволення. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла 27 квітня 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1- ЕЛ № 1071298 (а.с.10). Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 517689 від 10.06.2005 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3, 87 га на території Корінецької сільської ради, кадастровий номер 7425381500:03:001:0234 (а.с.13 13зв). Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 516854 від 10.06.2005 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0, 73 га на території Корінецької сільської ради, кадастровий номер 7425381500:03:001:0609 (а.с.14 14зв). Згідно копії заповіту від 04.03.2002 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Корінецької сільської радим, [PERSON] все своє майно заповіла своїм дітям [PERSON], [PERSON] [PERSON] (а.с.11). Згідно нотаріально посвідчених заяв [PERSON] та [PERSON] вони відмовляються від своєї частки у спадщині після смерті матері (а.с.15-16). У районні газеті «Трибуна хлібороба» за 05 вересня 2015 року поміщено оголошення про те, що втрачені державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 517689 та серії ЯА № 516854 від 10.05.2005 року, видані на імя [PERSON], вважати недійсними (а.с. 17). Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Талалаївському районі вартість земельних ділянок, що належали [PERSON] та посвідчених Державним актом серії ЯА № 517689 становить 43243 грн. 40 коп., Державним актом серії ЯА № 516854 становить 3692 грн. 70 коп. (а.с.28). Згідно повідомлення Талалаївської районної державної нотаріальної контори від 21.10.2015 року після смерті [PERSON] заведена спадкова справа і спадкоємцями є син [PERSON] та дочка [PERSON] (а.с.31-33). З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим право установчим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України передбачено, а право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд приходить до висновку, що у даному випадку застосуванню підлягає також і ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Даний підхід, закріплено також в п. 37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», де вказано, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Як встановлено в судовому засіданні, за життя спадкодавець [PERSON], мати позивач [PERSON], набула права власності на земельні ділянки площею 3, 87 га і 0, 73 га на території Корінецької сільської ради Талалаївського району, яке підтверджено Державними актами на право власності на земельні ділянки, оригінали яких було втрачено, що не дає можливості спадкоємиці оформити спадкові права на неї. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з законних підстав набуття права власності є спадкування. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Поскільки спадкодавець [PERSON] за життя набула право власності на земельні ділянки, і дане право залишається неуспадкованим спадкоємцем за заповітом [PERSON], суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову враховуючи положення норм діючого законодавства про спадкування ЦК України - за яким до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Поскільки матеріалами справи підтверджено той факт, що спадкодавець у встановленому законом порядку за життя набула право власності на земельні ділянки, яке залишилось не успадкованим, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved