Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до територіальної громади с.Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Просить визначити йому додатковий строк для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 21 лютого 2017 року в с. Веренчанка. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 21.02.2017 року померла [PERSON] Після смерті останньої відкрилася спадщина на все належне їй майно, яку вона відповідно до заповіту від 30.06.2009 року заповіла йому. Спадкоємці, котрі б мали право на обовязкову частку при спадкуванні за заповітом, відсутні. Оскільки на момент смерті [PERSON] він з нею не проживав, то з метою прийняття та оформлення спадщини він в 29.09.2017 року звернувся до Заставнівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено, бо він пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. У встановлений законом термін він не звернувся до нотаріуса, оскільки перебував тривалий час за кордоном, в Канаді. З цих причин він пропустив строк для подання заяви для прийняття спадщини та просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері в судовому порядку. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, обґрунтували вищенаведеним та просили задовольнити. Представник відповідача територіальної громади с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу у його відсутності. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи позивача та його представника, врахувавши заяву представника відповідача, суд вважає, що визнання останнім позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Судом встановлено, що 21.02.2017 року померла [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-МИ №172454 від 21.02.2017 року (а.с. 4). Внаслідок смерті останньої відкрилася спадщина на все належне їй майно, яку вона відповідно до заповіту від 30.06.2009 року, посвідченого секретарем Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області заповіла позивачу [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховної ради України за №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. Відповідно цих вимог закону, встановлено, що спадкоємці, котрі б мали право на обовязкову частку при спадкуванні за заповітом, відсутні. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Оскільки на момент відкриття спадщини позивач [PERSON] з спадкодавцем [PERSON] не проживав, що видно із довідки Веренчанської сільської ради №2176 від 29.09.2017 року (а.с. 7), то він з метою прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно 29.09.2017 року звернувся до Заставнівської державної нотаріальної контори із відповідною заявою, але у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено, бо він пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, що видно із витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №49286691 від 29.09.2017 року (а.с. 5) та постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №979/02-31 від 04.10.2017 року (а.с. 14). Відповідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини. Після смерті спадкодавця [PERSON], згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто з 21.02.2017року та закінчується 21.08.2017 року. В судовому засіданні встановлено, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини, після смерті матері, оскільки перебував тривалий час за кордоном, в Канаді, що вбачається з копій паспортів (а.с. 10-13). Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що вказана позивачем причина пропущення строку для прийняття спадщини є поважною, а тому позовну заяву слід задовольнити і встановити йому додатковий строк для прийняття спадщини. На підставі ст.ст. 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved