Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання його шлюбу з [PERSON] . Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що він з 14.01.2009 р. перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON] , 2011 р.н., який проживає з позивачем. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинені з початку жовтня 2017 року, спільного господарства не ведуть та проживають окремо. Сім`я розпалася остаточно, примирення позивач вважає неможливим. Їх шлюб фактично припинив існування, тому позивач просить розірвати їх шлюб. Судові витрати просить стягнути з позивачки на його користь. Ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву з обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від відповідачки на адресу суду надійшла заява про визнання позову. У судове засідання позивача не прибув, але скерував заяву, в якій справу просив розглянути в його відсутність, позов підтримав, шлюб просив розірвати. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, але надіслала до суду заяву про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.01.2009 року, [PERSON] та [PERSON] 14.01.2009 р. зареєстрували шлюб у Багерівській селищній раді Ленінського району Автономної Республіки Крим за актовим записом № 01, після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] . Відповідно до ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10\~постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе, разом не проживають, як сім`я. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою\~статті 105 СК України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1\~ст. 110 СК України). Частиною 2\~ст. 112 СК України \~встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved