Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про знесення самочинно збудованих будівель, посилаючись на те, що він є власником земельної ділянки площею 0,1222 га, що розташована в с. Гатне, Києво-Святошинського району, Київської області по вул. Інститутській. Земельна ділянка надана йому для будівництва та обслуговування жилого будинку, і право власності на неї підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 107825 від 24 липня 1998 року. Власником сусідньої земельної ділянки, що розташована з лівої сторони від входу на його земельну ділянку, є [PERSON], а власником сусідньої земельної ділянки , що розташована з правої сторони від входу на його земельну ділянку, є [PERSON], що також підтверджується вищевказаним Державним актом, в якому зазначено власників суміжних земельних ділянок. Відповідачами з грубим порушенням будівельних норм, а саме по межі його земельної ділянки з обох сторін від входу на його земельну ділянку збудовано двоповерхові господарські будівлі. На його неодноразові прохання не робити цього, оскільки це робиться з порушенням відповідних державних будівельних норм та порушує його права та законні інтереси, відповідачі обіцяли припинити будівництво, однак цього не робили. На цей час будівництво вже закінчене. Його звернення до органів місцевого самоврядування для вирішення спірної ситуації не сприяли цьому. Тому він звернувся до суду з позовом, оскільки, на його думку, права і обов»язки цих відповідачів виникли з однієї підстави, а предметом спору є однорідні права і обов»язки, і він вважав, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Збудовані відповідачами господарські будівлі прямо на межі з його земельною ділянкою не відповідають вимогам вищевказаних державних будівельних норм. На початку будівництва цих будівель архітектором Гатненської сільської ради [PERSON] 02 червня 2009 року було винесено попередження [PERSON] про початок ним самовільного будівництва двоповерхового блоку на межі з його земельною ділянкою та заборонено подальше продовження будівництва без одержання офіційного дозволу. Однак, [PERSON] не виконав цю вимогу і продовжував незаконне будівництво. Крім того, незаконну забудову відповідачів підтверджено також і Актом обстеження його земельної ділянки від 19 жовтня 2015 року комісією депутатів Гатненської сільської ради та затвердженим Гатненським сільським головою [PERSON]. Так, комісією в ході обстеження було встановлено, що власник сусідньої земельної ділянки [PERSON] побудувала свій гараж з другим поверхом просто на межі з його земельною ділянкою. Атмосферні опади потрапляють на його земельну ділянку, чим спричиняють постійну сирість та вологість. А незадовго до цієї перевірки з даху будови [PERSON] упав лист шиферу на територію його земельної ділянки. Щоб відремонтувати свій дах, [PERSON] вимушена заходити на його територію, чим порушує його право приватної власності. Таку ж саму ситуацію зафіксовано депутатською комісією і з двоповерховим гаражем відповідача [PERSON]. Ця будова також побудована на спільній з його земельною ділянкою межі і обслуговувати цю будівлю [PERSON] без заходу на його земельну ділянку та порушення його права власності неможливо, а атмосферні опади з даху будівлі [PERSON] потрапляють на його ділянку, чим завдають їй шкоди у вигляді постійної вологості та сирості. Відповідачі добровільно знести чи перебудувати самовільно збудовані будівлі відмовляються. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] з посиланням на вимоги ст. ст. 3, 15, 375, 376, 391 ЦК України просив зобов»язати [PERSON] знести самочинно збудовану двоповерхову господарську будівлю, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Інститутська, 89, та зобов»язати [PERSON] знести самочинно збудовану двоповерхову господарську будівлю, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Інститутська, 93. У судовому засіданні позивач [PERSON] і представник позивача позов підтримали і просили його задовольнити. У судовому засіданні відповідачі [PERSON] і [PERSON] позов не визнали і заперечували проти його задоволення та просили застосувати строк позовної давності і відмовити у задоволенні позову. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з»ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 107825 від 24 липня 1998 року [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,1222 га, яка розташована за адресою: с. Гатне, пров. Інститутський, землю передано для будівництва і обслуговування житлового будинку. Рішенням Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 23 листопада 2015 року № 10/27 вирішено присвоїти будівельну адресу земельній ділянці площею 0,1222 га, яка належить [PERSON]: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Інститутська, 91. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 031484 від 10 квітня 2000 року [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,1298 га, яка розташована у с. Гатне, вул. Інститутська, землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд. [PERSON] рішення 22 сесії 4 скликання Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 08 квітня 2005 року «Про розгляд заяви гр. [PERSON]П.» вирішено змінити конфігурацію земельної ділянки, яка розташована в с. Гатне по вул. Інститутській та належить [PERSON] згідно кадастрового плану. На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 818155 від 28 лютого 2008 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1215 га, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Інститутська, цільове призначення (використання) земельної ділянки-будівництво та обслуговування жилого будинку і госп. будівель, кадастровий номер земельної ділянки 3222481601:01:051:0364. 02 червня 2009 року архітектором Гатненської сільської ради [PERSON] винесено попередження [PERSON], в якому вказано, що перевіркою на місці встановлено, що [PERSON] самовільно, без оформлення відповідно технічної документації, розпочато будівництво двоповерхового господарчого блоку з грубим порушенням будівельних норм (по межі сусідньої ділянки), що викликає скарги сусідів. Враховуючи вищевказані факти, заборонено подальше продовження будівництва до одержання офіційного дозволу у архітектора Гатненської сільської ради. 19 жовтня 2015 року комісією у складі депутатів Гатненської сільської ради в присутності власника земельної ділянки [PERSON] проведено обстеження земельної ділянки в с. Гатне по вул. Інститутській, і складено Акт обстеження земельної ділянки громадянина [PERSON] в с. Гатне по вул. Інститутській біля номеру 89. В ході обстеження земельної ділянки встановлено, що власник сусідньої земельної ділянки [PERSON] побудувала свій гараж з другим поверхом на спільній межі з [PERSON]. В період дощів та снігопадів всі опади потрапляють на його ділянку, чим спричиняють постійну сирість та вологість. Нещодавно з її даху впав лист шиферу прямо на його ([PERSON]) територію. Щоб відремонтувати свій дах, [PERSON] заходить на земельну ділянку [PERSON], чим порушує його права приватної власності. З іншої сторони [PERSON] побудував двоповерховий гараж з жилим приміщенням на спільній межі з [PERSON]. Обслуговувати цю будівлю неможливо, щоб не порушувати приватну власність сусіда [PERSON]. Вказаний сусід самовільно відсунув господарську будку [PERSON] від свого гаража. Дощ та сніг з даху будівлі [PERSON] потрапляє на ділянку сусіда [PERSON] і так само завдає йому шкоди. Вищевказана комісія пропонувала вирішити питання в дусі добросусідських відносин шляхом домовленості та взаємного порозуміння згідно Земельного кодексу України. [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23 липня 2015 року [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Інститутська, буд. 89. Опис об»єкта нерухомого майна: житловий будинок 2000 р.п., «А»; веранда, «а»; прибудова, «а-2»; погріб, «під «А»; госпблок, «Б»; відкрита веранда, «б»; вбиральня, «В»; літня кухня, «Г»; сарай, «Д»; навіс, «Ж»; колодязь, № 1; огорожа, № 2-4; вигрібна яма, І. 07 грудня 2015 року ТОВ «КДН «Крок назустріч» видано Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок по вул. Інститутська, № 93 в с. Гатне на ім»я [PERSON], в якому наявна відмітка, що самочинно збудовано житловий будинок літ. «А», господарський блок літ. «Б», сарай літ. «В», вбиральня літ. «Г». В наявному технічному паспорті є також відмітка про поведене технічне обстеження об»єкта житлового будинку літ. «А», господарського блоку літ. «Б», сараю літ. «В», вбиральні літ. «Г». по вул. Інститутська, 93 в с. Гатне та з урахуванням інформації щодо відповідності його місця розташування вимогам державних будівельних норм, отриманої виконавцем від місцевого органу містобудування та архітектури -Відділ містобудування та архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації № 668 від 16 грудня 2015 року встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. Відповідно до Акту обстеження земельної ділянки [PERSON] на предмет її забудови від 09 березня 2016 року комісією у складі депутатів Гатненської сільської ради на звернення [PERSON] щодо обстеження забудови земельної ділянки в с. Гатне по вул. Інститутська, 89 комісією встановлено: 1. Біля житлового будинку [PERSON] побудована капітальна споруда (гараж) з відступом від межі земельної ділянки [PERSON] 0,5 м; 2. Стік з даху гаражу відбувається через дощоприймальну конструкцію (ринву) з наступним водовідведенням на ділянку [PERSON]. В матеріалах справи також наявний Акт про встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 21 березня 2015 року. Складений ТОВ «Центр сучасних технологій «ФТБ», відповідно до якого межі земельної ділянки, кадастровий номер 3222481601:01:051:0474, яка знаходиться в с. Гатне, вул. Інститутська, 89, площею 0,1298 га, наданої власнику земельної ділянки [PERSON], наданого для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками дерев»яними кілками, у кількості 5 шт.. Власник земельної ділянки претензій щодо меж та конфігурації земельної ділянки не має. Власниками/користувачами суміжних земельних ділянок претензій до існуючих меж не заявлено. [PERSON] Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 31 травня 2017 року питання щодо вибору місця будівництва в межах земельної ділянки обумовлюється вимогами нормативних документів в галузі будівництва та розробленою проектною документацією. Розташування будівель на земельних ділянках № 89 та № 93 на межі з земельною ділянкою № 91 по вул. Інститутській в с. Гатне, Києво-Святошинського району, а саме: будівлі літ. «Б» (господарський блок), лівий фасад якої проходить по межі земельної ділянки № 93, без відступу 1,0 метра; будівлі (гараж), правий фасад якої розташований на відстані 0,60 м від межі земельної ділянки та 0.38 м від огорожі з земельною ділянкою № 91, не відповідає вимогам пункту 3.25*ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», яким встановлено, що відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1.0 м.. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок. [PERSON] вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За правилами ст. 375 ЦК України, на яку посилається позивач [PERSON] у позові, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй земельній ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу. [PERSON] вимог ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Крім того, слід зазначити, що відповідно до вимог ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій, сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності та користуванні громадян, і додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. В запереченнях проти заявлених вимог [PERSON] [PERSON] вказувала на те, що починаючи з квітня 2004 року (початку будівництва госпблоку) до 19 жовтня 2015 року, тобто на протязі 11 років і 6 місяців позивачем [PERSON] жодного разу не пред»являлись претензії щодо розташування госпблоку. Як зазначала відповідача [PERSON], спір з позивачем виник після її зауваження, що потрібно поставити огорожу вздовж дороги, щоб не перетворювати ділянку на смітник. В судовому засіданні позивач [PERSON] не заперечував, що йому відомо було про будівлю відповідачкою [PERSON] ще з 2004 року, однак ніяких претензій ним не заявлялось. Відповідач [PERSON] також в запереченнях проти позову вказував на те, що про існування спорудженої ним будівлі, будівництво якої почалось з 2001 року і завершено ним, [PERSON], в 2009 році, позивачу [PERSON] було відомо ще з самого початку будівництва. Протягом тривалого часу позивач [PERSON] ніяких претензій не пред»являв. В судовому засіданні позивач [PERSON] не заперечував, що йому давно відомо про будівництво [PERSON] вказаної будівлі. До заперечень відповідач [PERSON] додав дозвіл, виданий 25 квітня 2004 року, в якому [PERSON], володілець ділянки № 263, дозволив провести по його ділянці на відстані 0,5-1,0 м. від огорожі ділянки № 262 підведення газопроводу до будинку ділянки № 262. Як зазначав відповідач [PERSON], необхідність оформлення взаємного дозволу стала недоречною тому, що в 2004 році було в 1 м від межі по ділянці позивача прокладено газопровід з письмової згоди [PERSON]. Цей газопровід прокладено частково на території позивача і частково-відповідача, і таким чином, обоє з них отримували можливість приєднання до газової мережі, що і було закладено в проекті газопостачання. Наявність газопроводу вирішувала питання необхідної відстані між можливими будівлями. У 2008 році з весни почалось будівництво стін цієї господарчої будівлі. Все будівництво було закінчено в травні 2009 року. Відповідач [PERSON] також вказував і на те, що вказана в позові будівля самочинною не визнавалась. З позовної заяви вбачається судом, що позивач [PERSON] у змісті заявлених позовних вимог просив зобов»язати [PERSON] знести самочинно збудовану двоповерхову господарську будівлю, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Інститутська, 89, та зобов»язати [PERSON] знести самочинно збудовану двоповерхову господарську будівлю, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Інститутська, 93. Проте, позивачем не надано суду доказів, що двоповерхова господарська будівля [PERSON], є самочинно збудованою будівлею. В позовній заяві позивач [PERSON], заявляючи позовні вимоги про зобов»язання відповідачів [PERSON] і [PERSON] знести самочинно збудовані двоповерхові господарські будівлі, що знаходяться за адресою: Київська області, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Інститутська, 89 і вул. Інститутська, 93, не вказав які саме самочинно збудовані господарські будівлі він просить зобов»язати відповідачів знести. З змісту заявлених позовних вимог суду неможливо дійти висновку які конкретно розміри мають вказані будівлі, що самочинно збудовані, на якій площі і в межах яких координат земельних ділянок вони розташовані. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. [PERSON] вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Вимогами ч. ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. [PERSON] вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За вимогами ст. ст. 57-59 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. [PERSON] вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач [PERSON] і представник позивача не надали суду достатніх, належних та допустимих доказів, які б підтверджували заявлені позовні вимоги, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed