Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, має з відповідачем малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні, потребує постійних витрат. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач офіційно працює, отримує регулярний дохід, утримань з нього не проводиться. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх доходів (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутності, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав: Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). На теперішній час дитина проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою № 1849 від 09.12.2013 КП «Керуюча компанія з житлово-комунальних послуг Вугледарської міської ради» (а.с.6). Позивачу призначено допомогу по догляду за дитиною до 3-х років з 01.01.2013 року по 29.10.2015 року в розмірі 130 грн. (а.с.8). Відповідач працює в ВП «Шахта «Південнодонбаська № 3 ім. М.С.Сургая» ДП «ДВЕК», отримує стабільну заробітну плату, тому має можливість матеріально утримувати дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходів її матері, батька або у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене та з урахуванням матеріального становища відповідача, оскільки розмір аліментів сторонами не оспорюється, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавством України, починаючи з 17.12.2013 року і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved