Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу, посилаючись на те, що 25.08.2014 року до нього звернулася його колишня дружина [PERSON] про допомогу грошовими коштами її родичу [PERSON], в той же день він передав відповідачу в борг 25000 грн. до 1 вересня 2015 року, що підтверджується наданою йому розпискою. Вказує, що на даний час борг повернуто частково, у розмірі 1500 грн. від загальної суми боргу. Зазначає, що оскільки відповідач не виконав свої зобов'язання та не повернув кошти узяті в борг, тому він змушений звернутися до суду. На основі зазначеного, просить, суд стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 23500 грн. та судові витрати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду даної справи в суді, про що є відомості в матеріалах справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та постановити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.08.2014 року [PERSON] надав, а [PERSON] отримав у борг 25000 грн., які зобовязався повернути до 01.09.2015 року, що підтверджується розпискою від 28.08.2014 року. Судом встановлено, що в розписці від 28.08.2014 року, зроблений запис щодо повернення боржником грошових коштів в сумі 1500 грн. Залишок неповернутої суми становить 23500 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. За змістом статей 524 та 533 ЦК грошовим є зобовязання, яке виражається в грошовій одиниці України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті). Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до вимог ст. 1049 ЦКУ позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Строк повернення у розписці визначений 01 вересня 2015 року, зобовязання в повному обсязі відповідачем не виконано. На підставі викладеного позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

Outcome: approved