Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до територіальної громади Ізюмської міської ради Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої входить будинок [ADDRESS] який належав померлому на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок. Після смерті батька позивач мав дуже великі борги, які потрібного було віддавати у найкоротший термін, в зв'язку з чим він був змушений виїхати на заробітки до іншої країни, де пробув майже півроку. Однак, не зміг вчасно звернутися до нотаріуса з зазначеною заявою, оскільки відразу після повернення захворів та перебував на лікуванні з 23 листопада 2017 рок по 28 листопада 2017 року. Просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька. Позивач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав, та просив суд позов задовольнити. Відповідач, Територіальна громада Ізюмської міської ради Харківської області, в судове засідання не з'явилася, належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надали заяву про розгляд справи без участі представника відповідача. Третя особа, Ізюмська державна нотаріальна контора, в судове засідання не з'явилася, належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надали заяву про розгляд справи без участі їх представника. Самостійних вимог не мають. Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Суд відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність нез'явившихся учасників за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с. 12). Те, що позивач є сином [PERSON] підтверджується його свідоцтвом про народження (а.с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок [ADDRESS], який належав [PERSON] на праві власності відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 19 грудня 1973 року, виданого виконавчим комітетом Ізюмської міської ради депутатів трудящих Харківської області та зареєстрованого в реєстровій книзі за № 55 за реєстровим № 9132 (а.с. 11). Із листа державної нотаріальної контори № 2879/02-17 від 04 грудня 2017 року вбачається, що після смерті [PERSON] , в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Позивачем пропущено строк на прийняття спадщини ( а.с.13). Листом від 19.12.2017 року за № 3007/01-16 Ізюмська державна нотаріальна контора повідомила суду, що згідно Книги обліку реєстрації спадкових справ після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, але згідно зі ст. 1268 ЦК України спадклоємці, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважаються такими, що прийняли спадщину фактично (а.с.26). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: -у спадкоємця була перешкода для подачі такої заяви; -ці обставини визнані судом поважними. Згідно роз'яснень, викладених в абзаці 6 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними непереборними, істотними труднощами для спадкоємців на вчинення цих дій. Зважаючи на те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначиться судом у кожному випадку виходячи з конкретних обставин справи. Відповідно до положення ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, суд вважає, що причини, вказані позивачем, є поважними, а пропущений строк є незначним, тому йому слід визначити додатковий строк для подання заяви до державної нотаріальної контори для прийняття спадщини після померлого [PERSON], в один місяць, починаючи з дня набрання рішення законної сили.

Outcome: approved