Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та вказав, що сторони є подружжям з 08 січня 2005 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини остаточно припинені з серпня 2018 року у зв'язку з неприязне ними стосунками, відповідач добровільно шлюб розривати не бажає. Спору про поділ майна та місце проживання дитини немає. [PERSON] вважає, що сім'я не може бути відновлена та просить розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних доказів по справі з постановленням заочного рішення. 02 жовтня 2018 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають у шлюбі з 08 січня 2005 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кремінського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 1, свідоцтво [NUMBER] Сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно до ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Як вбачається зі ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо, втратили взаємну повагу та довіру один до одного, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них або їх дитини, що має істотне значення, шлюб є добровільним, отже позов підлягає повному задоволенню. Прізвище особи, яка змінила його у зв'язку з реєстрацією шлюбу, - [PERSON] - не змінювати. Питання щодо судових витрат сторонами не ставилося. На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105 ч. 3, 110 ч. 1,111,112, 113 СК України та

Outcome: approved