Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель» банківського вкладу, нарахованих відсотків та штрафних санкцій. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.06.2012р. ним було укладено з відповідачем договір строкового банківського вкладу «Свято, що наближається!» № Т-28388 на суму 15000 доларів США з виплатою відсотків розмірі 11% річних на строк до 01.07.2013р. включно. 05.07.2013р. позивач звернувся до відповідача з вимогою виплатити вклад та нараховані відсотки, але грошові кошти виплачені не були. Вважаючи, що діями відповідача суттєво порушені його права та умови договору, позивач просить стягнути з відповідача суму неповернутого вкладу в розмірі 15000 доларів США, нараховані відсотки в розмірі 1668,08 доларів США та 121,47 доларів США, пеню в розмірі 153,51 та 1330,41 долари США та три відсотки річних в розмірі 339,91 долар США. В подальшому, представником позивача були зменшені позовні вимоги, в зв'язку з виплатою вкладу та частковою виплатою відсотків і він просив стягнути недоплачені грошові кошти в розмірі 1864,19 долари США, нараховані відсотки в розмірі 1668,08 доларів США та 121,47 доларів США, пеню в розмірі 153,51 та 1330,41 долари США, три відсотки річних в розмірі 339,91 долар США, моральну шкоду в розмірі 10000 грн. та витрати на оплату послуг адвоката в розмірі 7305 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та просив його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, зазначивши, що позивач отримав депозитний вклад, що стосується нарахованих та невиплачених відсотків, то їх розмір складає 30,02 долари США, що підтверджував сам позивач в своїй заяві про виплату коштів. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, 26.06.2012р. [PERSON] було укладено з відповідачем Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк Даніель» договір строкового банківського вкладу «Свято, що наближається!» № Т-28388 на суму 15000 доларів США з виплатою відсотків розмірі 11% річних на строк до 01.07.2013р. включно. Відповідно до п.1.1. договору позивач передав в управління банку грошові кошти в розмірі 15000 доларів США, що підтверджується відповідною квитанцією від 26.06.2012р. 05.07.2013р. позивач звернувся до відповідача з вимогою виплатити вклад та нараховані відсотки, але грошові кошти виплачені не були. Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Крім того, згідно ч.3 ст.1066 ЦК України, банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Таким чином, в судовому засіданні позивачем доведено, що діями відповідача порушені його права, і тому суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню у розмірі несплаченої суми процентів в розмірі 30,02 долари США та трьох відсотків річних в розмірі 10 грн. 50 коп. Зазначена сума відсотків не заперечувалась представником відповідача та підтверджується заявою позивача від 19.05.2014р. про визнання його кредитором саме на таку суму відсотків. Інший розмір відсотків, зазначений представником позивача не доведений відповідними доказами і тому не підлягає стягненню. Відносно заявленої позивачем неповернутої суми вкладу в розмірі 1668,08 доларів США, то як встановлено в судовому засіданні ця сума є різницею між валютним та гривневим еквівалентом суми депозиту і оскільки вклад був виплачений у гривнях, то представник позивача вважав, що зазначені кошти підлягають відшкодуванню. Разом з тим, така вимога є безпідставною, оскільки не передбачена законом і тому задоволенню не підлягає. Що стосується вимоги про стягнення пені, то вона задоволенню не підлягає, оскільки пунктом 3 частини 5 ст.36 Закону «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» встановлено, що під час дії тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами. Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 16.01.2014р. №1 процедуру здійснення в Банку тимчасової адміністрації було розпочато з 17.01.2014р., отже, нарахування пені в даному випадку є безпідставним. Крім того, пеню позивач нараховує відповідно до Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», який не може бути застосований до спірних правовідносин, оскільки даний закон регулює договірні відносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо несвоєчасного виконання грошових зобов'язань. Суб'єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи, організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а в даному випадку договір банківського вкладу укладався з позивачем як з фізичною особою. Вимоги про стягнення моральної шкоди також задоволенню не підлягають, оскільки між сторонами виникли договірні стосунки і договором не передбачено відшкодування моральної шкоди. Що стосується витрат позивача на правову допомогу в розмірі 7305 грн., то вона також не може бути задоволена судом, оскільки позивачем не надано доказів сплати такої суми на правову допомогу фахівцю у галузі права. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір. На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial