Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить зобов`язати відповідача [PERSON] усунути позивачу [PERSON] перешкоди у користуванні належним їй житловим будинком [ADDRESS] , шляхом демонтажу гаражу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , мотивуючи свої вимоги тим, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] , який знаходиться на земельній ділянці, належній позивачу на праві власності. В червні 2020 року позивач з`ясувала, що навпроти її будинку на 0,80 метра самовільно без узгодження із позивачем в порушення будівельних норм було збудовано гараж, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці, яка обліковується за АТ «Українська залізниця». З усної розмови з відповідачем [PERSON] , яка є власником квартири [ADDRESS] , позивачу стало відомо, що гараж був збудований відповідачем без відповідної дозвільної документації, тобто самовільно. Таким чином, позивач вважає, що самовільно побудований біля її будинку гараж є порушенням її права як власника цього будинку, тому позивач вимушена звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.11.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Акціонерне товариство «Українська залізниця», про усунення перешкод у користуванні будинком, постановлено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановивши строк для подачі учасниками справи письмових заяв по суті позову. Крім того, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.11.2020 року на підставі клопотання представника позивача [PERSON] , поданого разом із позовною заявою, у справі було призначено будівельно-технічну експертизу, у зв`язку з чим провадження у справі зупинено. Додаткових питань експерту в частині проведення будівельно-технічної експертизи, задля постановлення додаткової ухвали суду, стороною відповідача не надано. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.07.2021 року відновлено провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Акціонерне товариство «Українська залізниця», про усунення перешкод у користуванні будинком, у зв`язку із виконанням ухвали суду та проведенням будівельно-технічної експертизи. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.07.2021 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Акціонерне товариство «Українська залізниця» про усунення перешкод у користуванні майном, повернуто суб`єкту звернення. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28.07.2021 року письмове клопотання представника відповідача [PERSON] про розгляд справи у порядку загального позовного провадження, подане в межах розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Акціонерне товариство «Українська залізниця», про усунення перешкод у користуванні будинком, залишено без задоволення, з урахуванням пропуску строку звернення із заявою до суду. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду від 09.11.2020 року строк, відповідно до якого представник проти позову заперечує в повному обсязі, просить у позові відмовити, вказуючи на те, що відповідачем [PERSON] збудовано гараж із дотриманням вимог закону, побудова гаражу не потребує спеціальних дозвільних документів, а будинок позивача фактично є господарською будівлею, а саме банею, яка побудована на межі суміжної земельної ділянки відповідача [PERSON] з порушенням вимог будівельних норм та без узгодження з [PERSON] (а.с. 53-56) Представником третьої особи Акціонерного товариства «Українська залізниця» не надано до суду заяв по суті позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві власності житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджено Свідоцтвом про право власності, виданим Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 14.02.2012 року. (а.с. 18, 19, 23-29) На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 14.02.2009 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0405 га, розташованої на [ADDRESS] . (а.с. 20, 21) Згідно Листа Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 01.04.2020 року № 05710-Б-4595-1955, земельна ділянка площею 0,2504 га (обліковий код 66:066:0003) по [ADDRESS] обліковується за Дарницькою дистанцією цивільних споруд. Також повідомлено, що дозволи на встановлення тимчасових збірних-розбірних індивідуальних гаражів надаються відповідною районною в м. Києві державною адміністрацією, а земельні ділянки, на яких розташовані гаражі, не передаються у користування особі, що встановила гараж. (а.с. 31) Згідно Листа Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва від 02.04.2020 року № 073-073/Б-250-529, Департамент станом на день надання відповіді не видавав та не реєстрував документів дозвільного та декларативного характеру, які б надавали право на виконання підготовчих і будівельних робіт та не приймав в експлуатацію об`єкт будівництва за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 34) Згідно Листа Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 18.09.2020 року № 103/103/Б-472/1-6118, земельна ділянка (обліковий код 66:066:0003) по [ADDRESS] обліковується за Дарницькою дистанцією цивільних споруд. Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація не приймала розпорядження на встановлення тимчасового збірно-розбірного гаражу за зазначеною адресою, оскільки дана територія не віднесена до масиву багатоквартирної житлової забудови, і заяви щодо надання дозволу на встановлення тимчасового збірного металевого гаражу по [ADDRESS] до райдержадміністрації не надходило. (а.с. 32-33) Згідно Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 08.07.2021 року № 36548/20-43, встановлено, що експерту на його вимогу не було надано: схему прив`язки гаражного боксу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , креслення вузлів підключення до інженерних мереж згідно з технічними умовами, рішення відповідного виконавчого органу щодо розміщення гаражного боксу на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , тестові матеріали щодо опису споруди її вигляду та інженерного забезпечення, витяг з реєстру щодо реєстрації гаражного боксу в базі даних тимчасових споруд. (а.с. 81-88) За результатами візуального обстеження експертом встановлено, що станом на момент обстеження металева конструкція з ознаками гаражного боксу встановлена безпосередньо перед вікнами житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . По стіні будинку, з боку встановлення металевої конструкції-гаражу, прокладений металевий трубопровід, який можливо ідентифікувати - для підключення системи газопостачання. Станом на момент обстеження двоповерховий будинок обладнаний системою електропостачання. При проведенні обстеження експертом виконані контрольні заміри відстані металевої конструкції-гаражу від вікон та зовнішньої стіни житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , значення становить - 0,77 м. Відповідно до п.п. 6.1.39, 10.8.8 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова території», затверджених Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України Наказом від 26.04.2019 року № 104, встановлено, що гаражі слід передбачати вбудованими, прибудованими до житлових будинків або окремо розташованими по лінії забудови, а також в глибині ділянки. Відстані від в`їздів та інших технологічних прорізів гаражів до сусідніх житлових будинків, закладів загальної середньої освіти та закладів дошкільної освіти, інших споруд слід приймати за таблицею 10.6. Відстані від наземних і комбінованих (наземно-підземних) гаражів і відкритих автостоянок автомобілів до житлових і громадських будинків (від вікон) слід приймати не менше тих, що встановлені у таблиці 10.6, тобто відстань від гаражів до житлових будинків становить від 10 м. (включно). Відповідно до п. 7.14 ДБН В. 2.5-20:2018 «Газопостачання», затверджених Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України Наказом від 15.11.2018 року № 305, встановлено, що мінімальну відстань у просвіті по горизонталі від газопроводу до гаражів слід приймати згідно з ДБН Б.2.2-12, як до фундаментів будинків та споруд. Разом з тим, відповідно до змісту Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 08.07.2021 року № 36548/20-43, запитувані експертом протоколи випробувань (сертифікати) по визначенню групи горючості та ступеню поширення горіння на застосовані матеріали щодо всіх конструктивних елементів будівлі, гаражного боксу, або довідку з МНС щодо ступеню вогнестійкості житлового будинку та гаражного боксу - експерту надано не було. Тобто, встановити ступені вогнестійкості будівлі та гаражу не вбачається за можливе. Таким чином, експертом у Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 08.07.2021 року № 36548/20-43 зауважено, що відповідно до наданих матеріалів справи металева конструкція-гараж побудовано самочинно без відповідної проектної та дозвільної документації, на клопотання експерта щодо надання додаткової документації - необхідна документація надана не була, отже встановити чи відповідає металева конструкція-гараж проектно-технічній документації не вбачається за можливе. Металева конструкція-гараж не відповідає мінімальним вимогам щодо відступу (в тому числі протипожежному) від житлової будівлі за п. 6.1.39, 10.8.8, 15.2.2. ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова території»; п. 7.14 ДБН В. 2.5-20:2018 «Газопостачання». Мінімально необхідна відстані між житловим будинком та гаражем повинна становити від 10 м., однак за результатом контрольних вимірів така відстань становить 0,77 м. Провести розрахунок ступеню вогнестійкості будівлі та гаражу для встановлення більш точної відстані не вбачається за можливе з причин, які наведені у дослідницькій частині висновку. (а.с. 88 зв.) Крім того, представником відповідача [PERSON] долучено до матеріалів справи Висновок експерта за результатами проведеного комплексного земельно-технічного та будівельно-технічного експертного дослідження № ED-1701-1-1688.20 від 25.05.2021 року, складеного судовим експертом Клівак О.В. на підставі заяви Адвокатського бюро «Олександра Грищенка». (а.с. 96-118) Відповідно до висновків експерта розташування житлового будинку літ. А (з урахуванням його водостоків, відмостки) по [ADDRESS] відносно межі В-Г земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:66:066:0008 згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку від 14.02.2009 р. серія ЯЕ № 992275, не відповідає вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва в частині наявності нормативного відступу від межі В-Г для догляду за будинком та здійснення його ремонту (відступ відсутній). Зокрема, порушені вимоги п. 3.25* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (де вказано: «Для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш відступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м.») Розташування фактичної (на місцевості) межі В-Г земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:66:066:0008 не відповідає Державному акту на право власності на земельну ділянку від 14.02.2009 р. серія ЯЕ № 992275. Відповідно до статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється в тому числі шляхом: відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; застосування інших, передбачених законом способів. Пункт «г» частини першої статті 96 Земельного кодексу України передбачає, що землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Згідно зі статтею 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог статті 103 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням. Негаторний позов пред`являється власником за умови, що він має майно у своєму володінні, однак протиправна поведінка інших осіб перешкоджає йому здійснювати права користування та розпорядження ним. Для подання такого позову не вимагається, щоб перешкоди до здійснення права користування та розпорядження майном були результатом винних дій відповідача чи спричиняли позивачу збитки. Достатньо, щоб такі дії хоча б і не позбавляли власника володіння майном, але об`єктивно порушували його права і були протиправними. Відповідачем у негаторному позові є особа, яка власними протиправними діями перешкоджає позивачу здійснювати правомірність щодо користування чи розпорядження майном. Відповідно до статей 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). За змістом статті 110 Цивільного процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: approved