Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідачки [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] спадкоємцем за заповітом є батько позивача [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав, був важкохворим і помер [INFO] . Позивач є спадкоємцем майна померлого батька [PERSON] за законом першої черги, однак оскільки правовстановлюючих документів на вказане майно немає, а нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі йому свідоцтва про право на спадщину, то останній просив визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, однак до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, однак скерував до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З врахування того, що до суду надійшла заява від відповідача, у якій вона зазначає, що заявлений позов визнає повністю, суд дійшов висновку про ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Відповідно до витягу з погосподарської книги №1 за 2001-2005 рік Звиняченської сільської ради Горохівського району, по особовому рахунку № [NUMBER] будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , належить [PERSON] , яка померла [INFO] . Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Звиняченською сільською радою Волинської області, [PERSON] померла [INFO] в селі Звиняче Волинської області і після її смерті відкрилася спадщина (а.с.19). З 1 січня 2004 року набрав чинності новий Цивільний Кодекс України (далі - ЦК України) в новій редакції. Відповідно до п.п.4,5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Отже, до спірних правовідносин слід застосовувати законодавство, що діяло на час відкриття спадщини, тобто Цивільний Кодекс 1963 р.(далі - ЦК 1963 р.), обговорюючи питання про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Згідно з ч.1 ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно з ст.527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно з ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно ст.534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом Згідно ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як вбачається із довідки Горохівської міської ради №148 від 19.03.2021 (а.с.14) [PERSON] до 18.07.2001 постійно проживала в [ADDRESS] , одна. Чоловік спадкодавця - [PERSON] помер [INFO] . Син спадкодавця - [PERSON] помер [INFO] . Заповіт посвідчувався 04.02.2020 року. Єдиним спадкоємцем за заповітом та за законом є [PERSON] , який помер [INFO] . Єдиним спадкоємцем на майно після померлих [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] , який прийняв спадщину. Матеріалами спадкової справи №367, заведеної 10.06.2002 року Горохівською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] стверджується, що із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори зверталася [PERSON] , яка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, а саме право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СС «Звиняче», розміром 2,83 в умовних гектарах в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, належної спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №163759. Як вбачається із заповіту, посвідченого 04.02.2000 Звиняченською сільською радою, зареєстрованого в реєстрі за №1/66, [PERSON] заповіла своєму синові [PERSON] належний їй на праві особистої власності житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, земельну ділянку в розмірі 0,97 га, що знаходиться в селі Звиняче Горохівського району Волинської області. Із витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126,133,135 СК України, [PERSON] народився [INFO] , його батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Отже, судом встановлено, що спадкоємцями по заповіту після смерті [PERSON] є її діти: [PERSON] та [PERSON] , які належним чином прийняли спадщину, однак [PERSON] не оформив своїх спадкових прав. Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.16), вбачається, що [PERSON] померла [INFO] в с.Кутрів Горохівського району Волинської області. Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.22), вбачається, що [PERSON] помер [INFO] в м.Луцьк Волинської області. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Матеріалами спадкової справи №817/08, заведеної Першою Луцькою державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] стверджується, що окрім позивача [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався. Крім того, [PERSON] звернулась із заявою про відмову від належної їй частини спадщини за законом на користь сина спадкодавця [PERSON] . Із довідки Луцького міського відділу УДМС України у Волинській області [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] , до 04.06.2008 року. Знятий з реєстрації місця проживання у зв`язку із смертю. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , його батьком є [PERSON] . Згідно ч.ч.1-3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна померлого [PERSON] за законом першої черги, який належним чином прийняв спадщину після смерті батька. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Із технічного паспорта на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться в [ADDRESS] , вбачається, що даний будинок загальною площею 46,9 кв.м., житлова площа становить 38,7 кв.м., допоміжна - 8,2 кв.м. На території цієї садиби знаходяться, крім будинку, ще й літня кухня, погріб з шийкою, колодязь. Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Горохівської державної нотаріальної контори, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало матері спадкодавця [PERSON] , спадкоємцем після якої був її син [PERSON] , який прийняв спадщину, однак не оформив своїх спадкових прав. За таких обставин, суд вважає, що позивач [PERSON] , прийнявши спадщину після смерті [INFO] спадкодавця [PERSON] , який прийняв спадщину, що належала його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , однак не оформив своїх спадкових прав на майно, набув право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали [PERSON] , у зв`язку з чим, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Крім того, згідно ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення в порядку встановленому статтею 206 цього кодексу. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність його задоволення. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] як спадкоємець майна померлого [PERSON] за законом першої черги, прийняв спадщину в установленому порядку, має право на спадкування майна, що належало матері спадкодавця [PERSON] , спадщину після смерті якої [PERSON] прийняв, однак не оформив своїх спадкових прав, але у зв`язку з відмовою нотаріуса не може оформити спадщину в нотаріальному порядку та користуватися нею, а тому суд визнає за позивачем право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , після померлого [INFO] [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , однак не оформив своїх спадкових прав.

Outcome: approved