Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) площею 4,52 в умовних кадастрових гектарах без визначення межі цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на землях колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Україна», що розташована на території с. Кустівці Полонського району Хмельницької області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а також право на земельну частку (пай) площею 4,52 в умовних кадастрових гектарах без визначення межі цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на землях колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Україна», що розташована на території с. Кустівці Полонського району Хмельницької області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову зазначала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , на день смерті якого з ним проживала позивачка та була зареєстрована за місцем його проживання, яка фактично успадкувала належне померлому чоловікові майно. Крім того, [INFO] померла мати [PERSON] . [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщину яку прийняв [PERSON] , а саме право на земельну частку (пай) 4,52 в умовних кадастрових гектарах без визначення межі цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на землях колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Україна», що розташована на території с. Кустівці Полонського району Хмельницької області, але не оформив своїх спадкових прав. Після смерті [PERSON] , позивачка [PERSON] , як єдиний спадкоємець за законом, прийняла спадщину шляхом подання заяви в нотаріальну контору, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину законом на майно померлого, із-за відсутності правовстановлюючого документа на земельну ділянку, тому змушена звернутися з цього приводу до суду. В судове засідання позивач не з`явилась, подала заяву про слухання справи у її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити із вказаних вище підстав. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення вимог позову не заперечував. Ухвалою суду від 02 червня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 3 ст.200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що позивачка являється дружиною померлого [PERSON] , який помер [INFO] , та на день смерті якого з ним проживала позивачка, яка і успадкувала належне для чоловіка майно, крім того, [INFO] померла мати [PERSON] . [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, яку прийняв [PERSON] , а саме право на земельну частку (пай) 4,52 в умовних кадастрових гектарах без визначення межі цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на землях колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Україна», що розташована на території с. Кустівці Полонського району Хмельницької області, але не оформив своїх спадкових прав. Листом відділу у Полонському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №В-122/0-0.29-130/142-20 від 15.12.2020 р. про те, що згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] був зареєстрований та виданий сертифікат серії ХМ №015360 розміром 4,52 умовних кадастрових гектарах, а також на ім`я [PERSON] був зареєстрований та виданий сертифікат серії ХМ №015192 розміром 4,52 умовних кадастрових гектарах про що свідчать підписи в книзі реєстрації (а.с.15). Оскільки спадкодавці втратили сертифікат на право на земельну ділянку, про що позивачем зроблено відповідне оголошення у газеті «Є» (а.с.13-14) від 12.05.2021 року та загублені сертифікат вважаються недійсним, що унеможливлює для позивачки в даний час отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Позивач являється єдиним спадкоємцем за законом на майно померлого [PERSON] , прийняла спадщину шляхом подання заяви в нотаріальну контору, але не може оформити спадщину на вказану земельну ділянку, через відсутність правовстановлюючих документів. Вказане підтверджено паспортом позивача, свідоцтвом про смерть чоловіка позивача [PERSON] серії [NUMBER] від 11.12.2020 року (а.с.7), Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть № 00031329543 від 23.06.2021 року, (а.с.52), довідками Кустовецького старостинського округу №394-395 від 11.12.2020 року та №410 від 17.12.2020 року (а.с.9-11). Згідно зі ст.ст.1216, 1217, 1218, 1225, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті; право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення; спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За положеннями ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Частиною 3 ст. 1 цього Закону передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай мають члени КСП, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали у ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Виходячи зі змісту ст.ст.22, 23 Земельного кодексу України (№561-ХІІ від 18.12.1990 року, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин) та вищевказаного Указу Президента України, особа набуває право на земельну частку (пай) за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства; отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю; включення особи до списку, доданого до цього акта. Право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту передачі державного акта на право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого вона є. Сам по собі факт перебування особи у трудових відносинах із таким підприємством не є підставою для отримання нею земельної частки (паю). На підставі п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику Застосування земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004 року встановлено, що при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Член колективного сільськогосподарського підприємства включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин особа не отримала сертифікат на прав на земельну частку (пай). Отже, належним способом захисту прав спадкоємців є звернення спадкоємців до суду з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, правовстановлюючі документи на земельну частку (пай) відсутні, однак з матеріалів справи вбачається, що ця земельна частка (пай) дійсно за життя належала померлому чоловіку та померлій матері позивача, а сама позивач є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину за законом. Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю та визнати за позивачем право на земельну частку (пай), оскільки іншого способу захисту прав позивача не існує.

Outcome: approved