Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача дочірнього підприємства «ЛюксЖитло» приватного підприємства «Люкс» (далі ДП «ЛюксЖитло»). З урахуванням зменшених позовних вимог позивач просить відшкодувати шкоду, спричинену залиттям квартири в розмірі 8'122,60 грн. В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що відповідач є балансоутримувачем будинку № 25 по вул. 15 Квітня в м. Тернополі. Власниками квартири № 129 у цьому будинку є вона. 09 січня 2017 року відбулось залиття вказаної квартири внаслідок прориву труби в системі гарячого водопостачання з технічного поверху, що знаходиться на горищі. Позивач вважає, що це мало місце з вини відповідача. Вартість відновлювального ремонту квартири становить 8'122,60 грн. про що зазначено у висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 51/17-22 від 20 лютого 2017 року. Саме ці кошти слід компенсувати за рахунок відповідача, вважає [PERSON] Позивач та її представник у судовому засіданні вказані вимоги підтримали з мотивів, викладених у позовній заяві з урахуванням їх зменшення та просили їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечила. Вказала, що хоча і факт аварії справді мав місце, а балансоутримувачем будинку у якому розташована квартира позивача дійсно є ДП «ЛюксЖитло», однак вини цього підприємства у залитті помешкання [PERSON] немає, оскільки це було спровоковано форс-мажорними обставинами. Саме тому і відповідальності за заподіяну шкоду внаслідок такого залиття відповідач нести не повинен. Окрім цього у своїх письмових поясненнях представник відповідача ставить під сумнів обґрунтованість наданого позивачем висновку будівельно-технічного дослідження. Зазначає, що до суми ремонтно-будівельних робіт безпідставно включено загальновиробничі витрати, адміністративні послуги на 20% ПДВ. Заслухавши пояснення учасників справи, повно та об'єктивно дослідивши письмові докази у справі та висновок експерта, суд прийшов до переконання, що позов слід задовольнити з огляду на таке. Як вбачається з витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 6485899 від 19 липня 2013 року [PERSON] на праві приватної, спільної часткової власності належить 1/3 частка у двокімнатній квартирі [ADDRESS]. Виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинку № 29 та прибудинкової території по вул. 15 Квітня у м. Тернополі є відповідач. Ця обставина доказуванню не підлягає в силу ч. 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) оскільки визнана сторонами та сумнівів щодо достовірності або добровільності їх визнання у суду не виникає. 09 січня 2017 року на технічному поверсі будинку № 25 за адресою вул. 15 Квітня у м. Тернополі, в системі гарячого водопостачання трапилась аварія, котра призвела до залиття квартири № 129. В ході обстеження цього помешкання встановлено: сліди на стелі, по шві на стінах жовті мокрі сліди від протікання води, намокли шпалери; спальня покрита мокрими жовтими слідами від протікання води на підвісній стелі з підсвіткою та на стінах; жовті сліди протікання в куті біля вікна; на кухні сліди залиття на стелі та стіні суміжній з спальнею, намокли шпалери; у коридорі, за вхідними дверима, кути стін жовті мокрі сліди від протікання води на арці, намокли шпалери; сліди залиття в кладовій. Причиною аварії є те, що при подачі гарячого водопостачання на технічному поверсі вирвало розповітрювач. Зазначені обставини встановлені комісією в складі головного інженера ДП «ЛюксЖитло» [PERSON], майстра технічної дільниці [PERSON] та майстра ремонтної дільниці [PERSON] та зафіксовані в акті про залиття, що трапилось в житловому фонді ДП «ЛюксЖитло» ПП «Люкс» від 10 січня 2017 року за № 4. Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обовязки можуть виникати з актів цивільного законодавства. У випадках встановленими такими актами, цивільні права та обовязки виникають безпосередньо з актів органів держаної влади та органів місцевого самоврядування. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24 червня 2004 року (далі Закон № 1875-IV) визначені права та обовязки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обовязком оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обовязком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Таким чином, між позивачем та відповідачем у справі склались відносини, які регулюються Законом № 1875-IV. Утримання будинків і прибудинкових територій господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. (частина 1 ст. 1 Закону № 1875-IV) У пункті 2 ч. 1 ст. 13 Закону № 1875-IV розширено поняття послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та вказано, що ними є прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо. Таким чином суд приходить до переконання, що обслуговування внутрішньобудинкових мереж, до яких без сумніву відноситься і система централізованого опалення та гарячого водопостачання, є складовою послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, котрі відповідач надає позивачу. Посилання представника ДП «ЛюксЖитло» не те, що до його обовязків не входить поточний ремонт систем централізованого опалення та гарячого водопостачання частково спростовується поданим ним же додатком № 16 до рішення виконавчого комітету міської ради № 1603 від 28 вересня 2011 року у якому визначено, що однією з послуг, котру надає відповідач є технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення та централізованого опалення. Надання таких послуг у належній кількості та якості покликано унеможливити виникнення аварійних ситуацій. Однак, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обовязків з утримання будинку, а саме: обслуговування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, відбулось залиття квартири позивача. Вартість відновлювального ремонту квартири позивача становить 8'122,6 грн., що підтверджується висновком за результатами проведеного експертного будівельно-технічного дослідження № 51/17-22 від 20 лютого 2017 року. У судовому засіданні експерт, котрий склав зазначений висновок, пояснив, що викладені у цьому документі відомості відповідають дійсності, дослідження проведено відповідно до вимог закону. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. (частина 1 ст. 1166 ЦК України) Отже вказані кошти слід стягнути з відповідача, як субєкта з вини якого така шкода була заподіяна. Суд сприймає критично посилання представника відповідача на те, що аварія трапилась не з вини ДП «ЛюксЖитло» та це підприємство не повинно нести відповідальності за її наслідки, оскільки в порушення частини 1 ст. 81 ЦПК України вони не доведені належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами. Таку обставину суд оцінює через призму уже встановленого вище обовязку відповідача з утримання в належному технічному стані внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, що унеможливлювало б виникнення аварійних ситуацій. Однак таких своїх обовязків ДП «ЛюксЖитло» належним чином не виконувало, що призвело до залиття помешкання позивача та її матеріальних збитків. З аналогічних міркувань, а саме у звязку з недоведеністю, суд сприймає критично доводи відповідача про безпідставне включення експертом до висновку № 51/17-22 від 20 лютого 2017 року загальновиробничих та адміністративних витрат, а також застосування ставки ПДВ. Ставлячи під сумнів висновок експерта в цій частині відповідач створює для себе обовязок довести їх обґрунтованість в порядку, визначеному ЦПК України, тобто шляхом надання належних, допустимих та переконливих доказів. Однак цього не робить. Той факт, що система опалення у будинку в якому розташована квартира позивача була у задовільному стані на момент її запуску жодним чином не звільняє відповідача від обовязку підтримувати її належний технічний рівень протягом усього періоду експлуатації. Також, відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути 640 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved