Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вимогами до Лізингової компанії ТОВ «ІГК» і просить стягнути з відповідача на його користь 110 854,00грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. 14 квітня 2015 року був укладений Договір майнового лізингу №805200 між [PERSON] та Лізинговою компанією ТОВ «ІГК» про отримання автомобіля на умовах майнового лізингу. Позивач відповідно до умов договору сплатив 14 квітня 2015 року 31 440,00грн. та 20 квітня 2015 року 78 600,00грн. з комісіями банку відповідно, що у сумі становить 110 854,00грн. За умови п.2.1 Договору відповідач був зобов'язаний до 13 жовтня 2015 року передати позивачу автомобіль марки FiatDobloPanorama 1.4 MTClassic. Станом на 20 квітня 2016 року відповідачем не виконуються умови договору у повному обсязі. У зв'язку з цим позивачем було направлено відповідачу листа про розірвання договору. В судове засідання позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач про час і місце судового розгляду повідомлявся у строки та спосіб визначений ЦПК України за місцезнаходженням органу управління, зареєстрованого у встановленому законом порядку. В судове засідання представник направлений не був, письмові пояснення відсутні. Вивчивши надані позивачем матеріали слід дійти наступного висновку. Згідно ст. ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:1) визнання права;2) визнання правочину недійсним;3) припинення дії, яка порушує право;4) відновлення становища, яке існувало до порушення;5) примусове виконання обов'язку в натурі;6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення;8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Згідно ст. 653 ЦК України якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Встановлено, що 14 квітня 2015 року між [PERSON] та Лізинговою компанією ТОВ «ІГК» укладено договір №805200 майнового лізингу. Предметом лізингу по даному договору є автомобіль FiatDobloPanorama 1.4 MTClassic. Вартість предмету лізингу на момент даного договору та розмір авансового платежу вказується в Додатку №2 до даного договору, який є його невід'ємною частиною. 21 квітня 2016 року позивач склав доповнення до договору, яким з того часу договір вирішив розірвати. При цьому позивачем не надано підтвердження направлення вказаного листа до відповідача, його отримання та погодження. На пропозицію суду надати додатки до договору та оригінали квитанцій про сплату грошових коштів на користь відповідача, позивач не відреагував. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд вирішуючи даний спір враховує те, що позивачем не надано підтверджень сплати на користь відповідача грошових коштів, не обґрунтовано підстав для стягнення коштів у вказаному ним розмірі. В даному випадку суд враховує, що договір між сторонами є чинним, а позивач не ставить питання про його розірвання та не надає доказів в підтвердження цих обставин. За таких обставин вимоги слід залишити без задоволення за їх недоведеністю. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed