Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив встановити факт того, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], померлої [INFO] року, та визнати за ним як спадкоємцем за законом першої черги право власності на земельну ділянку площею 1,9952 га, розташовану на [ADDRESS], передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - [NUMBER], державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 02.02.2004 року, а також на земельну ділянку площею 1,9950 га, розташовану на [ADDRESS], передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - [NUMBER], державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 02.02.2004 року . Крім цього, [PERSON] просив визнати за ним як спадкоємцем за законом першої черги право власності на грошові вклади, які зберігаються в територіально відокремленому безбалансовому відділенні № 10015/0464 філіалу Одеського обласного управління АТ «Державний Ощадний банк України» на рахунках №№ [NUMBER], [NUMBER], що належали померлій [INFO] року [PERSON], мотивуючи тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із тим, що відсутній оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, а також існує розбіжність місяця народження позивача [PERSON] у документах: в актовому записі про народження - «[INFO] року», а у паспорті - «[INFO] року». В судовому засіданні позивача [PERSON] та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти задоволення позову, а також підтвердила факт того, що [PERSON], [INFO], дійсно є сином [PERSON], померлої [INFO] року. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення слухання справи або слухання справи за їх відсутності на адресу суду не направляли. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 1,9952 га, розташована на [ADDRESS], передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - [NUMBER] та земельна ділянка площею 1,9950 га, розташована на [ADDRESS], передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - [NUMBER], на підставі державного на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 02.02.2004 року, виданого на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації № 180/А-2003 від 07 березня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 10-16-438. Крім цього, [PERSON] належали грошові вклади, які зберігаються в територіально відокремленому безбалансовому відділенні № 10015/0464 філіалу Одеського обласного управління АТ «Державний Ощадний банк України» на рахунках №№ [NUMBER], [NUMBER], що підтверджено довідкою від 11.06.2014 року за № 105, наданою заступником керуючого - начальником відділу розвитку банківського бізнесу територіально відокремленого без балансового відділення № 10015/0456 філії - Одеського обласного управління «Державний ощадний банк України». Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.07.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: - земельна ділянка площею 1,9952 га, розташована на [ADDRESS], передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - [NUMBER]; - земельна ділянка площею 1,9950 га, розташована на [ADDRESS], передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - [NUMBER]; - грошові вклади, які зберігаються в територіально відокремленому безбалансовому відділенні № 10015/0464 філіалу Одеського обласного управління АТ «Державний Ощадний банк України на рахунках №№ [NUMBER], [NUMBER]. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до заповіту від 18.10.2004 року, посвідченого секретарем Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого за № 411, [PERSON] на випадок своєї смерті земельну ділянку площею 3,9902 га в межах згідно плану, розташовану на [ADDRESS], [ADDRESS], передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала їй на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації № 180/А-2003 від 07 березня 2003 року та на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 10-16-438 від 02.02.2004 року, заповіла [PERSON] та [PERSON]. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] як спадкоємиця за заповітом разом із спадкодавцем [PERSON] не проживала та до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась, тобто вважається такою, що не прийняла спадщину відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України. Також, як було з'ясовано судом, [PERSON], померла [INFO] року, що підтверджено актовим записом про смерть від 08.09.2012 року за № 909, наданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області та повним витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00013946572 від 28.05.2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Онуками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], які будучи спадкоємцями за правом представлення після смерті [PERSON], до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались та разом із спадкодавцем не проживали, тобто вважаються таким, що не прийняли спадщину відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. До неохопленої заповітом спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] відносяться грошові вклади, які зберігаються в територіально відокремленому безбалансовому відділенні № 10015/0464 філіалу Одеського обласного управління АТ «Державний Ощадний банк України на рахунках №№ [NUMBER], [NUMBER]. Згідно ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємицем за законом першої черги після смерті [PERSON] є її син [PERSON], зазначений факт підтверджено записом акту про народження від жовтня місяця 1946 року, повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00013962503 від 03.06.2014 року згідно якого [PERSON] дійсно народився [INFO] року та його матір'ю була [PERSON], а також довідкою, наданою виконавчим комітетом Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 25.06.2014 року за № 889, згідно якої [PERSON], [INFO] є сином [PERSON], померлої [INFO] року. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] будучи спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] у передбачений строк звернувся до Ізмаїльської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 31.12.2013 року за № 1124, тобто вважається таким, що прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі визнали позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved