Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила позбавити [PERSON] батьківських прав на дитину [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 15.08.2014 року шлюб між сторонами розірвано та ухвалено стягувати з [PERSON] аліменти на користь дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19.05.2014 року, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] аліменти на утримання дитини не сплачує та має заборгованість зі сплати аліментів. [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, питаннями навчання і виховання доньки не цікавиться, у класних і шкільних заходах участі не бере, на прийомі в поліклініці та під час викликів додому не був присутній, до медичних працівників щодо стану здоров'я дитини не звертався. Окрім того [PERSON] добровільно підписав нотаріально посвідчену заяву, про те, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 12.11.2018 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 08.01.2019 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився - про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі. Представник третьої особи надала заяву в якій підтримала поданий висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідив матеріали справи, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, за наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.11.2006 року, вбачається, що [PERSON] народилась [INFO], у графі батьки зазначені: [PERSON] та [PERSON] (арк. справи 10). Заочним рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 15.08.2014 року по справі №667/3839/14-ц, позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задоволено. Шлюб зареєстрований 18.11.2006 року між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №345, розірвано, вирішено стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19.05.2014 року, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, рішення набрало законної сили 23.09.2014 року (арк. справи 15). 23.09.2014 року Комсомольський районним судом м. Херсона видано виконавчий лист про стягнення аліментів з [PERSON], згідно відмітки судового виконавця у виконавчому листі, зазначено що борг по сплаті аліментів станом на 01.03.2018 року становить 40985,65 грн. (арк. справи 14). 18 серпня 2016 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] від 18.08.2016 р. Згідно довідки №02-04/637 виданої 27.04.2018 року Херсонським Таврійським ліцеєм мистецтв [PERSON] вихованням доньки [PERSON] не опікується, питанням навчання і виховання доньки не цікавиться, у класних та шкільних заходах участі не брав (арк. справи 12). З відповіді №01-7/990-2 КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня імені Афанасія і Ольги Тропіних» від 17.05.2018 року вбачається, що під наглядом медичних працівників амбулаторії загальної практики сімейної медицини поліклініки №1 КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. А. і О. Тропіних» перебуває [PERSON], [INFO], зі слів медичних працівників на прийомі у поліклініці та під час викликів додому з дитиною завжди знаходилась мати. Батько [PERSON] не був присутнім під час оглядів та не звертався до медичних працівників за інформацією щодо стану здоров'я дитини (арк. справи 13). 19.03.2018 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Місюр О.В. за реєстровим №690 посвідчено заяву [PERSON], в якій останній вказує, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (арк. справи 8). З акту обстеження умов проживання від 17.05.2018 року за адресою: [ADDRESS] встановлено, що власником будинку є [PERSON] який є співмешканцем [PERSON], за вищевказаною адресою проживають: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [INFO], житлово-побутові умови проживання дитини задовільні. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: дитина має власну кімнату, облаштовану ліжком, шафою, місцем для навчання та відпочинку. Стосунки в родині доброзичливі, неконфліктні (арк. справи 11). З висновку Виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради №02-14-4-25 від 10 січня 2019 року вбачається, що Орган опіки та піклування Корабельної районної у місті Херсоні ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON],[INFO] відносно малолітньої доньки, [PERSON], [INFO]. У відповідності зі ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати свою дитини, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач вихованням своєї доньки [PERSON] не займається, матеріально її не забезпечує, необхідних умов для розвитку доньки не надає, не цікавиться її долею та здоров'ям, маючи при цьому об'єктивну можливість, тим самим свідомо нехтує своїми обов'язками. У відповідності до ст.12 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок про те, що відповідач [PERSON], маючи об'єктивну можливість виконувати свої батьківські обов'язки у відношенні малолітньої доньки [PERSON], ухиляється від їхнього виконання, самоусунувшись від виконання батьківських обов'язків. У відповідності зі ст. 164 ч.1 п. 2 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у випадку, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин по справі, зокрема ставлення батьків до дитини. Пунктом 16 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачає, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим вважає за необхідне, як крайню міру, позбавити відповідача батьківських прав у відношенні його дитини. Також, суд вважає необхідним роз'яснити сторонам, що за приписами ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена до досягнення дитиною повноліття. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 704,80 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 28 січня 2019 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved