Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Мирноградвугілля» про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні. В обґрунтування вимог зазначив, що з 19.09.2014року по 05.06.2019року він перебував у трудових відносинах з ДП «Мирноградвугілля», працюючи в Відокремленому підрозділі «Шахта «Капітальна». 05.06.2019 року наказом №165-к від 05.06.2019 року на підставі ч.1 ст.38 КЗпП його було звільнено з роботи за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію. При звільненні з роботи відповідач в порушення вимог трудового законодавства своєчасно не здійснив з ним остаточного розрахунку, виплативши належні йому при звільнені кошти лише 22.08.2019 року. Вказуючи на те, що затримка розрахунку склала 78 календарних днів, позивач, посилаючись на норми ст.ст. 116, 117 КЗпП України, просить суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05.06.2019 року по 22.08.2019 року в сумі 67069,86 грн. Розгляд справи здійснюється у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін сторони не заявили. Відповідач до початку розгляду справи надав суду письмовий відзив, в якому позов визнав частково, зазначивши, що остаточний розрахунок заборгованості із заробітної плати з позивачем був здійснений 22.08.2019 року, тому кількість днів затримки розрахунку при звільненні складає 55 робочих днів, що підтверджено відповідною довідкою підприємства. Враховуючи це, загальний розмір середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні складає 47292,85 грн. Встановивши характер спірних правовідносин, дослідивши надані суду докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що позивач [PERSON] в період з 09.09.2014 року по 05.06.2019 року перебував у трудових відносинах з ДП «Мирноградвугілля», працюючи в Відокремленому підрозділі «Шахта «Капітальна». 05.06.2019 року наказом № 165к від 05.06.2019 року на підставі ч.1 ст.38 КЗпП його було звільнено з роботи за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію, що підтверджується записами його трудової книжки (а.с.13-18). Згідно довідки ВП «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля» від 11.10.2019 року, остаточний розрахунок після його звільнення було здійснено відповідачем 22.08.2019 року (а.с.5). Таким чином, затримка розрахунку при звільненні складає 55 робочих днів. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`ялення звільнення працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до п.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно абз.3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 року №100 (надалі Порядок), середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують звільненню. Відповідно до п.5 Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати, при цьому нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (п.8 Порядку). Згідно довідки відповідача, середньоденний заробіток позивача, розрахований за зазначеною в Порядку формулою, складає 859,87 грн. (а.с.9). Затримка розрахунку становить 55 робочих днів, отже сума середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати має визначатися шляхом множення середньоденної заробітної плати на кількість робочих днів, а не календарних, як зазначає в позові позивач,що узгоджується з правовою позицією ВС/КЦС у справі №569/10189/16-ц від 31.10.2018. Таким чином, сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 47292,85 грн. (859,87х55). Вирішуючи питання судових витрат в порядку ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно задоволених вимог в розмірі 541,82 грн. На підставі ст.ст.116, 117, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial