Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з цивільним позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути заборгованість в загальному розмірі 77 865,86 грн., з яких основного боргу 77 667, 97 коп. та 197,89 грн. три відсотки річних нараховані на суму заборгованості, а також понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 778,66 грн. та витрати на правову допомогу. Свої вимоги мотивує тим, що 04.06.2014 року він позичив [PERSON] 3 000 євро та 2,400 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату подання позову становить 77 667,97 грн. терміном до 30.06.2014 року. На підтвердження отримання грошових коштів у вказаній сумі відповідачем було надано власноручно написану у присутності свідка [PERSON] розписку. Наголошує на тому, що на протязі терміну дії договору позичені кошти відповідач не повернув а надалі відмовляється повернути всю суму в добровільному порядку. У судове засідання позивач не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак ним було подано заяву у якій просить проводити судове засідання у його відсутності, де зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте подав заяву про визнання позову, судовий розгляд просить здійснювати у його відсутності. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заяви про визнання відповідачами позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.06.2014 р. [PERSON] позичив у [PERSON] 3000 євро та 2400 доларів США, терміном до 30.06.2014 року, що засвідчив написаною власноручно розпискою у присутності свідка, копія якої знаходиться у матеріалах справи. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Положеннями ст. 1049 ЦК України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З наведених положень випливає висновок про те, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. З врахуванням встановленого суд вважає, що між сторонами існували договірні відносини щодо позики грошових коштів на визначений термін , і що відповідач не виконав належним чином свої зобов'язання з повернення отриманих коштів. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до положень ст. 1049 ч. 1 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір суми не встановлений договором або законом. Згідно проведеного позивачем розрахунку заборгованість відповідача становить 77 865,86 грн., з яких основного боргу 77 667,97 коп. та 197,89 грн. три відсотки річних нараховані на суму заборгованості, що підтверджено відповідним розрахунком. Зважаючи на те, що умови договору позики, укладеного, між сторонами у цій справі, відповідачем не виконуються належним чином, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved