Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ «ІМЕКСБАНК» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу, який в процесі судового розгляду уточнив, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.05.2014 року позивач та відповідач уклали договір №1150002285 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року, відповідно до умов якого сума вкладу складає 1 000 грн., процентна ставка - 25% річних, порядок сплати відсотків - щомісячно, вкладний рахунок [NUMBER], поточний рахунок [NUMBER], дата внесення суми вкладу - 15.05.2014 року (строком на 186 днів), поповнення рахунку протягом усього строку договору, мінімальна сума поповнення 1 000 грн., дата повернення вкладу 17.11.2014 року. Станом на 17.11.2014 року відповідно до виписки за рахунком позивача [NUMBER] від 01.12.2014 року сума вкладу склала 161 000 грн. 12.11.2014 року позивач подав відповідачу заяву, в якій просив після закінчення терміну договору 17.11.2014 року перерахувати кошти в сумі 161 000 грн. з вкладного рахунку на поточний рахунок позивача в ПАТ АКБ «АРКАДА», однак дану вимогу банк не виконав. 17.11.2014 року банк всупереч волі позивача перерахував кошти, належні позивачу, з вкладного рахунку [NUMBER] на поточний рахунок [NUMBER], станом на 17.11.2014 року залишок за яким склав 162 499,72 грн. 17.11.2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив видати кошти «тіла» депозиту та нараховані відсотки в сумі 162 499,72 грн. через касу відділення. Однак, кошти позивачу відповідачем не були видані у зв'язку з відсутністю готівки в касі. У зв'язку з цим, 18.11.2014 року позивач подав до банку платіжне доручення №1 на перерахування коштів в сумі 160 000 грн. з рахунка [NUMBER] на поточний рахунок в ПАТ АКБ «АРКАДА», однак дане платіжне доручення також не було виконане банком, що підтверджується, зокрема, відсутністю дати, штампу та підпису відповідального працівника банку в реквізиті «проведено банком». Таким чином, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь кошти у розмірі 156 050,00 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечував проти винесення заочного рішення суду. Представник відповідача до судового засідання не з'явився із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 15.05.2014 року позивач та відповідач уклали договір №1150002285 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року, відповідно до умов якого сума вкладу складає 1 000 грн., процентна ставка - 25% річних, порядок сплати відсотків - щомісячно, вкладний рахунок [NUMBER], поточний рахунок [NUMBER], дата внесення суми вкладу - 15.05.2014 року (строком на 186 днів), поповнення рахунку протягом усього строку договору, мінімальна сума поповнення 1 000 грн., дата повернення вкладу 17.11.2014 року. При укладенні вищевказаного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до якої договір приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу (ч.3 ст.1058 ЦК України). Положення статті 629 ЦК України встановлюють, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. За змістом ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.2 ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом (ст.1074 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивача в судовому засіданні 12.11.2014 року позивач подав відповідачу заяву, в якій просив після закінчення терміну договору 17.11.2014 року перерахувати кошти в сумі 161 000 грн. з вкладного рахунку на поточний рахунок позивача в ПАТ АКБ «АРКАДА», однак дану вимогу банк не виконав. 17.11.2014 року банк всупереч волі позивача перерахував кошти, належні позивачу, з вкладного рахунку [NUMBER] на поточний рахунок [NUMBER], станом на 17.11.2014 року залишок за яким склав 162 499,72 грн. 17.11.2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив видати кошти «тіла» депозиту та нараховані відсотки в сумі 162 499,72 грн. через касу відділення. Однак, кошти позивачу відповідачем не були видані у зв'язку з відсутністю готівки в касі. У зв'язку з цим, 18.11.2014 року позивач подав до банку платіжне доручення №1 на перерахування коштів в сумі 160 000 грн. з рахунка [NUMBER] на поточний рахунок в ПАТ АКБ «АРКАДА», однак дане платіжне доручення також не було виконане банком, що підтверджується, зокрема, відсутністю дати, штампу та підпису відповідального працівника банку в реквізиті «проведено банком». Таким чином, у порушення вищевказаних вимог чинного законодавства України та умов укладеного договору банківського вкладу, відповідач безпідставно не виконує взяті на себе зобов'язання щодо повернення коштів вкладнику за його вкладом за першою вимогою та щодо виконання розпоряджень клієнта про перерахунок коштів з його рахунка в установленні законом строки, в результаті чого заборгованість відповідача перед позивачем станом на 19.12.2014 року складає 156 050 грн. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч.3 ст.88 ЦПК України). А тому, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави судові витрати, які складаються з 1 560,50 грн. судового збору, від сплати якого звільнено позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved