Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: Донецька область, м. Покровськ, м. Покровськ, вул. Таманова, буд. 26, кв. 26. Судом порушено справу за правилами загального позовного провадження (між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення судді). Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. За вказаною адресою на реєстраційному обліку перебуває брат позивача [PERSON], який в 2015 році добровільно виїхав з квартири на постійне проживання до іншого житла. За посиланням позивача, відповідач не має інтересу до проживання в квартирі, тому в порядку положення статті 405 ЦК України може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням з відповідними наслідками цього, передбаченими ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання». Вказані обставини зумовили позивача звернутись до суду. Представник позивача [PERSON] [PERSON] (уповноважена довіреністю) у судове засідання не зявилася, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, подано заяву про розгляд справи в її відсутність, просить ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. \~ \~ \~ \~ Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався, судом вжито максимальні заходи для його повідомлення про розгляд справи з дотриманням ст. ст. 128, 130 ЦПК України. На адресу суду повернуто повістку про виклик відповідача з довідкою комунальної установи «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» про неможливість вручення виклику з причини відсутності адресату за місцем реєстрації. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. З огляду на вказане, в розумінні ст. 280 ЦПК України наявні умови для проведення заочного розгляду справи. [PERSON] ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, належно зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено такі факти та відповідні правовідносини. Сторони по справі перебувають в родинних відносинах, - позивач [PERSON] є сестрою [PERSON] (родинні відносини підтверджено). [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування, посвідченого 24.05.2001 року приватним нотаріусом Красноармійської міського нотаріального округу Донецької області (підтверджено копією договору а.с. 815). На імя позивача [PERSON] складено технічний паспорт на квартиру. На реєстраційному обліку за адресою: [ADDRESS] перебуває відповідач [PERSON] Зазначені відомості підтверджено довідкою сектору реєстрації місця проживання фізичних осіб Центру надання адміністративних послуг м. Покровськ від 21.09.2018 року (а.с. 12). [PERSON] про фактичне не проживання, який складений 27 вересня 2018 року комунальною установою «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з січня 2015 року (а.с. 13). В судовому порядку [PERSON] порушено питання втрати [PERSON] права користування вищезазначеним житловим приміщенням. Судом надано оцінку поданих позивачем доказів і прийнято висновок про слушність аргументів, наведених в позовній заяві та про задоволення заявлених вимог з огляду на наступні норми права. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Предявлення до суду позовної заяви про позбавлення права користування житловим приміщенням в розумінні ст. ст. 319, 391 ЦК України є однією із форм захисту власником своїх прав на володіння, користування та розпорядження належним нерухомим майном. Питання про втрату членом сім'ї власника житла права користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, - урегульовано ч. 2 ст. 405 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що будь-яких угод, зокрема договору найму, між сторонами не укладався та спірне житлове приміщення відноситься до приватного житлового фонду. Так, згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. З наведеного положення закону можна виділити такі умови за наявності яких особа матиме право на користування житлом поряд з власником: користувач повинен бути членом сім'ї власника житла та проживати разом з ним. Положення ч. 2 ст. 64 ЖК України зазначає, що до членів сімї належать дружина наймача (власника), їхні діти, батьки та інші особи, якщо вони проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідач [PERSON] має статус члена сімї позивача першого ступеню споріднення. Суд надає аналіз доказів, поданих [PERSON] на підтвердження позовних вимог щодо відсутності відповідача [PERSON] за місцем реєстрації без поважних причин понад один рік. Так, з викладених в позовній заяві обставин вбачається, що відповідач не проживає за місцем реєстрації з січня 2015 року, його особисті речі в будинку відсутні, обовязки щодо утримання житлового приміщення, сплати комунальних послуг, в розумінні ст. 64 ЖК України, відповідач не виконує. Судом також не встановлено жодних обставин, які б давали підстави вважати, що позивач чи інші особи чинять відповідачу перешкоди у користуванні житлом. Такі обставини не суперечать наявним в матеріалах справи письмовим доказам, зокрема [PERSON] про фактичне не проживання. Таким чином, судом встановлено факт відсутності [PERSON] в належному позивачу [PERSON] на підставі приватної власності житловому приміщенні на праві мешкання, при цьому причин відсутності члена сімї власника житла, які могли бути визнані поважними, за аналогією зі статтею 71 ЖК України, під час розгляду справи не надано. За таких обставин, суд вважає, що наявні законні підстави для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 26 в будинку № 26 по вул. Таманова в м. Покровськ Донецької області. [PERSON] п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити зазначення розподілу судових витрат. Разом з тим, питання про відшкодування понесених судових витрат в порядку ст. 141 ЦПК України позивачем не порушувалося. На підставі\~ст.\~ст.\~405\~ЦК України,\~ст.\~71\~ЖК України\~

Outcome: approved