Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до суду з позовом до ФОП [PERSON] про захист прав споживачата розірвання договору побутового підряду та стягнення коштів, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що 19 листопада 2014 року між ним та відповідачем - ФОП [PERSON] був укладений договір побутового підряду №б/н/14 про виготовлення виробів та виконання робіт, відповідно до вказаного договору відповідач зобов'язався самостійно з власних матеріалів виготовити згідно затвердженого позивачем ескізу та специфікації, яка є невід'ємною частиною договору, а потім доставити до місця призначення та провести монтаж наступних виробів: двері, замок, накладка, загальна вартість робіт монтажу складає 4400, 00 гривень., місцем виконання замовлення згідно договору є квартира [ADDRESS]. Відповідно до договору замовник протягом трьох банківських днів, після підписання сторонами договору сплачує авансовий платіж в розмір 70% від усієї суми замовлених робіт, що складає 3000 гривень. Як зазначає позивач він сплатив відповідачу кошти у повному обсязі в день підписання договору, а саме 19.11.2014 року, однак відповідач в супереч умовам договору зобов'язання перед ним не виконав, на його телефонні дзвінки не відповідає та отриманні кошти не повернув. Також оскільки договором передбачено його строк виконання 10 календарних днів з моменту його підписання, а станом на день звернення до суду зобов'язання не виконані просив суд стягнути з відповідача штрафні санкції за невиконання робіт. Посилаючись на вказані обставини, просив суд задовольнити його позовні вимоги розірвати договір побутового підряду та стягнути на його користь з відповідача 3000, 00 гривень сплаченого ним авансу та 501, 60 гривень пені за прострочення виконання договору. В судове засіданні позивач не з'явився, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином про що свідчить зворотні повідомлення пошти про направлення на адресу зазначену в позові судових повісток, причину своєї неявки суду не повідомив. За таких обставин, враховую строки розгляду справи встановлені статтею 157 ЦПК України та терміни перебування справи в провадженні суду, а також враховуючи положення ч.5 ст. 74 ЦПК України - у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, положення статей 77, 169 ЦПК України, суд вважає за можливе, з метою дотримання розумних строків розгляду справи (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року) розглянути справу без участі сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши надані позивачем докази приходить до наступного. Як вбачається з наданої позивачем копії оспорюваного договору б/н від 19.11.2014 року, останній був укладений 19.11.2014 року зі строком дії з моменту його підписання та до взаємного виконання сторонами взятих по договору обов'язків. Згідно п.1.3 договору виготовлення та монтаж готового виробу проводиться протягом 10 календарних днів з моменту підписання договору та здійснення авансового платежу відповідно до п.3.3 . Згідно із ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ч. 1 ст. 179 ЦПК України). Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Обов'язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Зміст обов'язку подавати докази полягає в тому, що, в випадку його невиконання суб'єктом доказування і неможливості отримання доказів, суд має право визнати факт, на який посилалась зацікавлена сторона, неіснуючим. Відповідно до матеріалів справи сторона позивача не зверталася до суд з клопотаннями в порядку ст.ст.131, 133, 134, 136, 137 ЦПК України. Всупереч принципу змагальності цивільного процесу доводи позивача належними доказами не підтверджені, стороною позивача не надано жодних доказів про виконання ним своїх обов'язків відповідно до п.2 Договору, (внесення авансового платежу, забезпечення виконавцю умов необхідних для виконання робіт зазначених в договорі), доводи та заперечення не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а повинні бути підтверджені лише належними, допустимими доказами (ч. 2 ст.58, ст. 59 ЦПК України). Рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях, а також на свідченнях свідків стосовно передачі позивачем відповідачеві грошових коштів у сумі 3000, 00 грн.(п.3 ч.1 ст.208, ст.218 ЦК України) Посилання позивача, що відповідач не відповідає на його телефонні дзвінки і не надає йому послуг за договорами та не повертає сплачені кошти, суд вважає також не доведеним, оскільки позивач не надає суду жодного доказу того, що послуги за договорами йому надані не були, що він дійсно звертався до відповідача з претензією (розписка про вручення претензії, квитанція про поштове відправлення тощо). Отже, суд дійшов до висновку, що позивачем не доведена наявність підстав для задоволення позовних вимог. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають, в зв'язку із їх недоведеністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed