Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON], третьої особи без самостійних вимог Магальської сільської ради Новоселицького району про встановлення юридичного факту родинних відносин та визнання недійсним заповіту, складеного від імені [PERSON] на користь [PERSON], посвідченого 02 серпня 1999 року секретарем Магальської сільської ради Новоселицького району Черновцан А.Г. та зареєстрованого в реєстрі під № 94. Позов обґрунтовано тим, що заповіт складений російською мовою, якою спадкодавець [PERSON] не володів. Тому, він не мав можливість особисто прочитати заповіт та перевірити справжність його волевиявлення, а секретарем сільської ради не були залучені для вказаної мети свідки або перекладач. Даний заповіт не був внесений до спадкового реєстру. Крім того, секретар сільської ради, яка посвідчила заповіт, не мала права вчиняти нотаріальні дії, оскільки на неї не було покладено такий обов'язок рішенням виконкому Магальської сільської ради відповідного скликання, як це передбачено Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України. Він є спадкоємцем 4 черги після смерті спадкодавця, однак в документах, які свідчать про їх родинні відносини є деякі розбіжності у написанні анкетних даних, у зв'язку із чим, для оформлення спадщини необхідно встановити факт родинних відносин між ними. Просив встановити юридичний факт, що померлий [PERSON] був його двоюрідним дідом та визнати заповіт від 02 серпня 1999 року недійсним. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив задовольнити позовні вимоги. Відповідачка та її представник позов визнали в повному обсязі та пояснили суду, що повністю визнають обставини, які стали підставами заявленого позову про визнання недійним заповіту від 02 серпня 1999 року, складеного від імені [PERSON] на користь [PERSON], а тому не заперечують проти задоволення позову. Представник третьої особи без самостійних вимог - Магальської сільської ради Новоселицького району позов визнав частково та не заперечував проти встановлення юридичного факту родинних відносин між позивачем та спадкодавцем [PERSON]. Разом з тим, дії секретаря сільської ради щодо посвідчення заповіту від 02 серпня 1999 року вважає правильними, тому позов в даній частині не визнав. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, даний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки оспорюваний заповіт було складено до набрання чинності ЦК України в редакції 2003 року, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми цивільного законодавства в редакції 1963 року. Відповідно до ст. 541 ЦК УРСР заповіт повинен бути укладений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладання, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений. Згідно ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам. Таким чином, заповіт є одностороннім правочином, тому до правовідносин, які виникли із заповіту застосовуються загальні положення про угоди, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину. Статтею 541 ЦК УРСР передбачено загальні вимоги до форми заповіту, які стосуються як випадків посвідчення заповіту нотаріусом, так і іншими особами, яким законом надано такі повноваження. Названі у цій статті вимоги є мінімально необхідними та їх недотримання є підставою для визнання заповіту недійсним згідно з ч. 1 ст. 47 ЦК УРСР. Таким чином, порушення форми та порядку посвідчення заповітів являють собою неврахування будь-яких імперативних вимог закону, підзаконних актів щодо складання заповіту (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення іншими визначеними законом особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання, дати та місця народження заповідача тощо). Згідно зі ст. 37 Закону України «Про нотаріат» якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. При посвідченні заповітів станом на 1999 рік такі особи мали керуватися Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 25 серпня 1994 року № 22/5 з послідуючими доповненнями та змінами. Згідно з п. 5 Інструкції вказані посадові, службові особи зобов'язані сприяти громадянам у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз'яснювати права і обов'язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про місцеве самоврядування», яка визначає повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад щодо забезпечення законності, правопорядку, охорони прав і законних інтересів громадян, до делегованих повноважень виконавчих комітетів сільських рад відноситься, зокрема, вчинення нотаріальних дій з питань, віднесених законом до їх відання. У відповідності до ст. 50 Закону України «Про місцеве самоврядування» секретар сільської ради обирається на строк повноваження ради. Згідно ст. 51 Закону виконавчий комітет ради утворюється також відповідною радою на строк її повноважень. Згідно з пунктом 2 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 25 серпня 1994 року № 22/5, нотаріальні дії у виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад народних депутатів вчиняють посадові особи, на яких за рішенням виконавчого комітету відповідної ради покладено вчинення цих дій. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] видане 10 серпня 2010 року виконкомом Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області. З свідоцтв про народження позивача серії [NUMBER] від 13 січня 1994 року, а також його батька [PERSON] серії [NUMBER] від 02 лютого 1967 року вбачається, що дідом по лінії батька позивача був [PERSON], який був рідним братом спадкодавця [PERSON], що підтверджується їх свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 24 березня 1971 року та серії [NUMBER] від 28 березня 1990 року. За вказаних обставин, померлий спадкодавець [PERSON] був двоюрідним дідом позивача. Задоволення вимоги про встановлення даного юридичного факту має юридичне значення для позивача. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених ним та підтверджених документами. Сторони по справі прийняли спадщину після смерті [PERSON], оскільки позивач відповідно до довідки Магальської сільської ради Новоселицького району № 1924 від 22 травня 2012 року на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON], а відповідачка протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини звернулась до Новоселицької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи та витягом № 24602044 від 31 серпня 2010 року з Спадкового реєстру. З матеріалів спадкової справи заведеної в Новоселицькій державній нотаріальній конторі після смерті спадкодавця [PERSON] вбачається, що спадкодавцем складений заповіт на користь відповідачки [PERSON], який посвідчений 02 серпня 1999 року секретарем Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області Черновцан А.Г. та зареєстрований в реєстрі під № 94. Зі змісту відповіді виконкому Магальської сільської ради Новоселицького району на запит адвоката від 16 січня 2012 року № 13 вбачається, що перша організаційна сесія Магальської сільської ради XXIII скликання відбулась 08 квітня 1998 року, рішенням якої був створений виконавчий комітет сільради, який діяв станом на 02 серпня 1999 року. Рішення виконавчого комітету сільської ради, згідно якого посадовим особам надано право вчинення нотаріальних дій в період 1999 року, відсутнє. Вказана обставина підтверджується також відповіддю виконкому Магальської сільської ради Новоселицького району на запит суду від 02 березня 2012 року № 102. Відповідно до ч. 1 ст. 47 ЦК УРСР нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадків нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього кодексу. Згідно ч. 1 ст. 48 ЦК УРСР недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» суд розглядає спори про визнання недійсними правочинів в разі наявності відповідного спору за вимогою однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Враховуючи, що позивач своєчасно прийняв спадщину після смерті [PERSON], суд вважає, що оспорюваний заповіт може порушити його права та інтереси, у зв'язку з чим, він має право вимоги щодо визнання його недійсним як спадкоємець за законом 4 черги відповідно до ст. 1264 ЦК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Приймаючи до уваги, що на час посвідчення 02 серпня 1999 року заповіту, складеного від імені [PERSON] на користь відповідачки [PERSON], секретар Магальської сільської ради Новоселицького району Черновцан А.Г. не була уповноважена діючим виконавчим комітетом Магальської сільської ради на вчинення нотаріальних дій, то такий правочин не може вважатися укладеним з додержанням встановленої нотаріальної форми. Крім цього, суд вважає доведеною обставину незнання спадкодавцем [PERSON] російської мови, якою був складений заповіт, що позбавило його можливості особисто прочитати заповіт та перевірити справжність його волевиявлення, оскільки дана обставина повністю визнається відповідачкою та відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Враховуючи вказані обставини, а також те, що відповідачка повністю визнала позовні вимоги, визнання нею позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб, то суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, у зв'язку із чим, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача, понесені останньою судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору за позовну вимогу про визнання заповіту недійсним в сумі 114 гривень 70 копійок. На підставі ст.ст. 47, 48, 534, 541 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.ст. 1217, 1264, 1268, 1270 ЦК України, ст. 37 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 38, 50, 51 Закону України «Про місцеве самоврядування», Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 25 серпня 1994 року № 22/5, суд

Outcome: approved