Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом до [PERSON] , де третьою особою зазначено орган опіки та піклування в особі Сторожинецької РДА, посилаючись на те, що рішенням Сторожинецького районного суду від 14.03.2014 року шлюб між ним та [PERSON] розірвано. Від шлюбу народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які є неповнолітніми та проживають з матір`ю. Зазначає, що оскільки відповідачка чинила йому перешкоди у спілкуванні з дітьми, розпорядженням Сторожинецької РДА, як органу опіки та піклування від 21.02.2017 року №70 визначено наступний порядок його зустрічей із дітьми: один вихідний день щотижнево, за попередньою домовленістю з матір`ю та половину канікулярного часу; у робочі дні, за попередньою домовленістю з матір`ю, при цьому враховуючи час на відпочинок та підготовку до навчання. Крім того, зобов`язано відповідачку не здійснювати перешкоди у спілкуванні та побаченнях батька з дітьми. Однак відповідачка за надуманими підставами ухилається від виконання розпорядження органу опіки та піклування, відмовляючи йому у побаченнях з дітьми. Просив зобов`язати [PERSON] не чинити йому перешкоди у спілкуванні з дітьми [PERSON] та [PERSON] , визначити такі способи його участі у спілкуванні та вихованні дітей: - щотижневі побачення без присутності матері [PERSON] з 12-00 год. суботи до 21-00 год. неділі, з можливістю відвідування дітьми його фактичного місця проживання в [ADDRESS] та його зареєстрованого місця проживання в [ADDRESS] та спільного відпочинку; - у робочі дні в понеділок та середу з 16-00 год. по 21-00 год. без присутності матері [PERSON] за попередньою домовленістю з нею, з можливістю відвідування дітьми його фактичного місця проживання в [ADDRESS] та його зареєстрованого місця проживання в [ADDRESS] та спільного відпочинку; - першу половину канікулярного періоду без присутності матері [PERSON] , з можливістю проживання дітей з ним в цей період з ним за місцем його фактичного проживання в [ADDRESS] та за місцем його зареєстрованого проживання в [ADDRESS] та спільного відпочинку. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Пояснив, що органом опіки та піклування було визначено порядок його зустрічей з дітьми, однак відповідачка переважно не пускала дітей. Коли він телефонував до відповідачки, щоб домовитися про зустріч з дітьми, вона говорила, що діти не хотять зустрічатися, або взагалі не відповідала на телефонний дзвінок. Він двічі приходив до її житлового будинку, однак йому не відчиняли. Він для того, щоб бачитися з дітьми, зустрічався з ними в школі, однак через карантинні заходи позбавлений такої можливості. При зустрічах доньки говорили, що хотіли з ним зустрітися, однак мали роботу, яка дала мама. Відповідачка повністю обмежила його в спілкуванні з дітьми, старша донька займалася фігурним катанням, він возив її на заняття, однак через обмеження в їх спілкуванні він не зміг возити доньку і вона припинила займатися цим видом спорту. Якщо він зустрічався з дітьми, то відповідачка відпускала їх на невеликий проміжок часу. Бувало, що діти затримувалися, так як проводили час з конем, якого він для них купив і утримує в господарстві своїх батьків, а також в зв`язку з пригощанням дітей бабусею. Незважаючи на те, що йому хотілося бути з дітьми довше, він не затримував дітей довше того часу, який дозволила відповідачка. Він неодноразово звертався до виконкому Великокучурівської сільської ради через те, що відповідачка обмежує його побачення з дітьми, вони були на засіданнях виконкому, однак йому пояснювали, що не вправі вимагати у відповідачки відпускати дітей, і рекомендували звернутися до суду. Також зазначив, що до його одруження з іншою жінкою в 2017 році він з доньками, майбутньою дружиною та сином останньої неодноразово їздили на відпочинок в гори і на море. Але, коли вони одружилися, в зустрічах з дітьми його обмежили. В новому шлюбі у нього народилася двоє дітей, після народження яких доньки перестали спілкуватися з його новою дружиною. З новою сім`єю проживає в будинку [ADDRESS] , який має велику площу, всі зручності, вільну кімнату, де доньки можуть ночувати і проживати. В [ADDRESS] він зареєстрований, там проживають його батьки, в господарстві два житлових будинки, один з яких вільний, і діти можуть в ньому проживати, крім того, є вільна кімната в будинку, де живуть його батьки. Востаннє діти були в нього за зареєстрованим місцем проживання один день влітку 2020 року протягом 2 годин. Просив позов задовольнити, при цьому не наполягає на зустрічах і спілкуваннях з дітьми щотижнево кожної суботи і неділі, але так просить, оскільки для поїздок на відпочинок одного дня недостатньо. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що вона не чинить перешкод позивачу в спілкуванні та зустрічах з дітьми, якщо діти хотять йти до нього. Діти ходили влітку до нього, коли він запрошував. Позивач не завжди звертався у дні, визначені органом опіки. Щодо позовних вимог в частині визначення порядку спілкування позивача з дітьми, то вважає, що з вихідних днів має бути визначений один, без ночівлі. Щодо інших днів, то слід врахувати, що [PERSON] щодня навчається і крім того, відвідує художню школу у вівторок, четверг і п`ятницю. [PERSON] навчається тиждень в понеділок, середу, п`ятницю, інший тиждень - у вівторок і четверг. Вважає, що найприйнятнішим для дітей буде зустрічі з батьком у середу з 16 год. Під час канікул визначити такі ж дні, проживання в позивача половину канікул є недоцільним, так як вони дівчатка і мають самі вирішувати, чи згідні на таке проживання. Їй невідомо, які стосунки дружини позивача з [PERSON] та [PERSON] , з пасинком позивача [PERSON] [PERSON] не спілкується, хоча вони і навчаються в одному класі. Між доньками та батьками позивача стосунки добрі. Тому не заперечує, щоб діти ночували у діда з бабою. Проти поїздок для спільного відпочинку за наявності бажання в дітей, не заперечуватиме. Представник органу опіки та піклування Сторожинецької РДА в судове засідання не з`явився, надали суду заяву про розгляд цивільної справи у їх відсутності. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , шлюб між якими був зареєстрований 17.06.2013 року, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 13.11.2015 року. З копії рішення Сторожинецького районного суду від 14.03.2014 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, дітей сторін вирішено залишити проживати з матір`ю [PERSON] . Позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу належить 2/3 частки житлового будинку в [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №141127511 від 11.10.2018 року. З довідки, виданої виконкомом Великокучурівської сільської ради №4928 від 22.09.2020 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований в житловому будинку батька [PERSON] в [ADDRESS] , але фактично проживає у власному житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до розпорядження Сторожинецької РДА від 21.02.2017 року №70 було визначено наступний порядок зустрічей [PERSON] , [INFO] з малолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за попередньою домовленістю з матір`ю дітей [PERSON] , [INFO] , а саме: один вихідний день щотижнево та половину канікулярного часу; у робочі дні, при цьому враховуючи час на відпочинок та підготовку до навчання, а також зобов`язано матір дітей [PERSON] не здійснювати перешкод у спілкуванні та побаченнях батька [PERSON] з дочками [PERSON] та [PERSON] та взяття участі у їх вихованні. З рішення Комісії з питань захисту прав дитини №06-02/2018 від 24.01.2018 р. вбачається, що [PERSON] звернувся до органу опіки і піклування щодо визначення порядку зустрічей з дітьми. На засідання комісії з`явилась матір дітей та повідомила, що не здійснює перешкод у спілкуванні та побаченні батька з дітьми, однак були випадки, коли діти хворіли, тому вона їх до батька не пускала. Також вказала, що батько спілкується з дітьми по телефону та в навчальному закладі, однак зауважила, що при цьому батько не дотримується попередньої домовленості з нею. Органом опіки та піклування було матері роз`яснено, що батько як і мати мають однакові права та обов`язки щодо виховання та розвитку дітей, тому, у разі захворювання дітей вона має повідомити про це батька. Також її було попереджено про те, що у випадку не виконання розпорядження Сторожинецької РДА щодо порядку зустрічей батька з дітьми, він має право звернутись до суду. На підставі вищезазначеного комісією вирішено вважати за доцільне факт вчинення перешкод [PERSON] у спілкуванні та побаченнях [PERSON] з дітьми [PERSON] та [PERSON] не підтвердженим та вирішено за доцільне повторно попередити матір дітей не здійснювати зазначених перешкод. З копії рішення виконавчого комітету Великокучурівської сільської ради №9 від 23.02.2018 року, вбачається, що виконком сільської ради розглянув заяву [PERSON] про визначення способу участі його у вихованні дітей [PERSON] та [PERSON] , мати яких [PERSON] перешкоджає спілкуванню з ними та прийняв рішення, яким вважав за доцільне попередити матір дітей не здійснювати перешкод у спілкуванні та побаченнях батька з дітьми, було рекомендовано [PERSON] , за попередньою згодою з миатір`ю [PERSON] , дотримуватись встановленого порядку побачень та зустрічей з дочками [PERSON] та [PERSON] , а в разі здійснення матір`ю перешкод, рекомендовано [PERSON] звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Відповідно до висновку №1926/01-38 від 07.12.2020 року орган опіки та піклування Сторожинецької РДА вирішив вважати факт вчинення перешкод [PERSON] у спілкуванні та побаченні [PERSON] з малолітніми [PERSON] та [PERSON] , не підтвердженим, вважати за доцільне залишити без змін порядок зустрічей [PERSON] з його дітьми, відповідно до розпорядження Сторожинецької РДА від 21.02.2017 року №270, а також попередити матір [PERSON] про неприпустимість вчинення перешкод у спілкуванні батька з дочками та участі його в їх вихованні та сприяти взаємозв`язку дітей з батьком. [PERSON] було рекомендовано домовлятись з матір`ю про зустрічі з дітьми та проводити час спільно з дітьми, враховуючи їх інтереси та вік. З протоколу бесіди представника служби у справах дітей Сторожинецької РДА Берчук О.І. з [PERSON] вбачається, що зі слів матері, вона не перешкоджає дітям спілкуватись з батьком, він періодично 2-3 рази на тиждень, або раз на місяць телефонує, однак фізично він бачиться з ними не часто, оскільки діти зустрічаються з ним за власним бажанням, вона їх спілкуванню та зустрічам не перешкоджає, однак, вважає, що це можливо лише за бажанням самих дітей та за домовленістю з нею. Також [PERSON] вважає, що батькові необхідно створити побутові умови для ночівлі дітей у батька. З протоколу індивідуальної психологічної консультації [PERSON] від 24.11.2020 року вбачається, що мати не забороняє її спілкуванню з батьком. З протоколу індивідуальної психологічної консультації [PERSON] від 24.11.2020 року вбачається, що мати не забороняє її спілкуванню з батьком, однак вона негативної думки по батька, оскільки звинувачує його в розпаді сім`ї. В судовому засіданні малолітня [PERSON] пояснила, що не хоче бачитися і спілкуватися з батьком, вважає, що він їх покинув і через це у них всі негаразди. Батько дзвонив, що хоче бачитися, про це говорили мамі, і вона не заперечувала, якщо ми хотіли йти до батька. Вона не хотіла зустрічатися, мала при цьому свої справи. Останній раз була у батька влітку. Надалі зустрічатися з батьком не хоче. В судовому засіданні малолітня [PERSON] пояснила, що з батьком спілкується по телефону приблизно раз на 2 тижні. Батько щоб зустрітися, телефонує їм, про це вони говорять мамі, яка не заперечує. Зустрічатися з батьком вона має бажання, але не часто, наприклад в суботу, в будинку бабусі, без ночівлі. Щодо інших днів - не може відповісти. Під час канікул також зустрічатися раз в тиждень, не хоче проводити час у батька половину канікул і проживати з ним, ночувати. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно ч.ч.1,2,3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч.1 ст.9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до наведених правових норм судом встановлено, що сторони по справі шлюб розірвали, проживають окремо, за рішенням суду їх дочки [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір`ю. Таким чином, позивач, як батько дитини, що проживає окремо, зобов`язаний брати участь у вихованні дітей і має право на особисте спілкування з ними. Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, вказує, що відповідачка перешкоджає йому у спілкуванні з дітьми, незважаючи на те, що органом опіки та піклування визначено порядок зустрічей [PERSON] з малолітніми дочками [PERSON] та [PERSON] за попередньою домовленістю з матір`ю дітей [PERSON] . В ході судового розгляду судом не встановлено обставин, які б свідчили що матір дітей [PERSON] якимось чином перешкоджає [PERSON] у спілкуванні його з дочками та в участі у їх вихованні. Суд вважає, що позивачем не доведено, що зі сторони відповідачки чиняться перешкоди в його спілкування з доньками [PERSON] та [PERSON] та в прийнятті участі у вихованні. Відсутність таких перешкод встановлена також органами опіки і піклування, що підтверджується матеріалами справи, також це вбачається і з пояснень дітей в судовому засіданні. Таким чином, в задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання [PERSON] не чинити перешкод у спілкуванні з дітьми слід відмовити за їх недоведеністю. Щодо вимог в частині визначення способу участі позивача у вихованні дітей, суд вважає, що їх слід задовольнити частково. При цьому, суд виходить з інтересів дітей, враховує їх навчальний процес, зайнятість в закладах за інтересами, приймає до уваги ставлення дітей до батька, відсутність міцної прив`язаності, які склалися між ними на даний час, а також бажання дітей щодо періодичності та тривалості зустрічей з батьком. При цьому суд вважає, що визначення участі позивача у спілкуванні з дітьми у спосіб проживання останніх протягом половини канікулярних періодів, суперечитиме інтересам дітей, негативно позначиться на їх внутрішньому стані, так як таке проживання означає фактично зміну місця проживання, умов, до яких звикли діти, перебування з особами, з якими не було до цього спільного побуту, проживання. При цьому з огляду на те, що у позивача є інша сім`я, з якою він проживає в [ADDRESS] , з членами якої, як встановлено в судому засіданні, діти не спілкуються, суд вважає, що відвідування дітьми місця проживання позивача має відбуватися лише за бажанням дітей. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що за обставин, наведених вище, доцільним є на даний час визначення позивачу для спілкування та виховання з дітьми без присутності матері [PERSON] щотижня один з вихідних днів та щосереди, виходячи з потреб дітей на відпочинок та підготовку до навчання. В канікулярний період на даний час є доцільним визначення цих же днів із збільшенням часового проміжку. Відвідування дітьми місця фактичного проживання позивача чи зареєстрованого залишити на вибір дітей. На підставі ст.ст.153,157,159 СК України,

Outcome: partial