Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся у суд з позовом до відповідача, Моторного (страхового) бюро України, про стягнення страхового відшкодування повязаного із лікуванням в сумі 41457,20 грн., а також витрат на правову допомогу в сумі 5000 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 23.11.2016р. відбулася ДТП за участю невстановленого автомобіля та ї неї як пішохода. Внаслідок ДТП вона отримала тілесні ушкодження, перебувала на лікуванні . За положеннями ЗУ Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів вона звернулась із заявою до МТСБУ про виплату страхового відшкодування 82 749.20 грн.. з яких: витрати на лікування у сумі 41 457,20 грн. та втратою працездатності у сумі 41 292, 00 грн. МТСБУ їй виплачені кошти повязані із стійкою втратою працездатності у сумі 41\~292 грн., витрати на лікування не виплачені, хоча надані усі документи, що змусило її звернутися у суд. Відповідач - ТОВ «Міжнародна страхова компанія», у відзиві на позов, проти задоволення вимог заперечувала, зазначаючи, що сума в розмірі 41457,20 грн., позивачем не підтверджена. Крім того, до страхової позивачкою не надані оригінали чеків та завірені належним чином медичні виписки та довідку, внаслідок чого підстави для відшкодування витрат на лікування відсутні. Розгляд справи просив проводити за відсутності відповідача. Суд, дослідивши надані докази приходить до наступного. 23.11.2013 року о 05-30 год. у м. Харкові на перехресті вулиці Ковтуна - проспект 50 річчя СрСР, відбулася дорожньо - транспортна пригода за участю невстановленого автомобіля та пішохода [PERSON] [INFO], яка внаслідок зазначеної події отримала тілесні ушкодження кінцівок. Вказане не оспорюється сторонами та підтверджується документами, які містяться в матеріалах справи. Відповідно до\~п.41.1.\~ст.\~41\~ Про\~обов'язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: невстановленим транспортним засобом, крім шкоди, яка заподіяна майну та навколишньому природному середовищу. 21.11.2016 року за вх. номером 37499 на адресу МТСБУ позивачем було подано заяву на виплату страхового відшкодування та повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду. Згідно із заявою на виплату страхового відшкодування позивач просив відшкодувати їй суму 82 749.20 грн.. з яких: відшкодування витрат на лікування у сумі 41 457,20 грн.; відшкодування, повязане із стійкою втратою працездатності у сумі 41 292, 00 грн. Відповідач виплатив потерпілій витрати лише повязані із стійкою втратою працездатності у сумі 41\~292 грн. Відповідно до\~ст.\~22\~ЗУ \~Про обов'язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. За ст. 23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, повязана з лікуванням потерпілого. Відповідно до ст. 24 Закону - п. 24.1. у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Витрати, повязані з лікуванням потерпілого в іноземній державі, відшкодовуються, якщо лікування було узгоджено з особою, яка має здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоровя. п. 24.2. - мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, повязану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоровя, але не більше 120 днів. п. 24.3. - якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті. За положенням ст.8 ЗУ «Про державний бюджет України на 2013р.» розмір мінімальної заробітної платні 23.11.2013р. складав 1147 гривень. Тобто мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, повязану з лікуванням потерпілого, повинен складати 38,23 грн. за кожен день лікування, однак не більш ніж 120 днів. Позивач за наслідками отриманих при ДТП від 23.11.2013р. травм, перебувала з 23.11.2013р. по 18.02.2015р. на лікуванні у Харківській міській лікарні швидкої невідкладної допомоги ім. проф. [PERSON], про що свідчить виписка з історії хвороби, виписана з рекомендацією спостереженням у травматолога за місцем проживання. Також в період з 24.04.2014р. по 12.05.2014р. перебувала на лікуванні у НПЦМ ХНМУ, де їй призначались ліки : «тренатал, L- лизина эсцинат, мильгамма, мидокалм, алфлутоп, сермион, эспалипон, инфулган, актовегин, нейромидин, кальция глюконат, прозерин, цефазолин, кальцемин, флюконазол», рекомендовано при виписці нагляд у ортопеда- травматолога, ортопедичний режим, повторний курс реаділітації та вживання ліків: «кальцемин, детралекс, лимфомиозот, лоратодин, амброксол, уронефрон». В період з 19.06.2014р. по 30.06.2014р. перебувала на лікуванні у Харківській міській клінічній лікарні №17, виписана з рекомендацією спостереженням у травматолога за місцем проживання, прийом «нейромидина». Таким чином, потерпіла перебувала на лікуванні у звязку із отриманою травмою 118 днів, тому в даному випадку розмір витрат на її лікування повинен складати не менше ніж 4511 грн. 14 коп. Суду, в обґрунтування суми на лікування позивача, надані копії фіскальних та товарних чеків, більшість з яких не читаєма, тобто не можливо співставити придбане за чеками та призначення лікарів. З якісних копій чеків вбачається, що із призначених у виписках з історії хвороб ліків, підтверджується покупка лише наступних припаратів - «нейромидин, мильгамма, инфулган, лимфомиозот, лоратодин, актовегин, кальция глюконат»; з індивідуальної програми реабілітації та чеків, підтверджується призначене придбання корсету та ходунків, розмір яких у сукупності складає менше ніж 4511,14 грн. Надані суду замовлення на надання медичної допомоги, не приймаються, оскільки із замовлення не вбачається, які саме медичні послуги надані. Не приймається і наданий рахунок-фактура №48, оскільки відсутні докази його оплати. Таким чином, оскільки позивачем не підтверджено витрати на лікування відповідними документами закладу охорони здоровя та розрахунковими документами на 41457,20 грн., підтвердженою є сума менша ніж 4511,14 грн., суд в даному випадку вважає за необхідне застосувати п.п.24.2, 24.3 Закону та стягнути витрати на лікування в сумі 4511, 14 грн., в решті витрат відмовити. Посилання відповідача на те, що ним не виплачені витрати на лікування, оскільки виписки з лікарень та довідку про тимчасову непрацездатність, надані не завірені установою яка їх видала, чеки надані не в оригіналі, тому відсутні підстави для задоволення позову, судом, як підстава для відмови в задоволені позову не приймається. Так, із заяв про виплату страхового відшкодування від 18.11.2016р., від 01.12.2016р. вбачається, що до МТСБ надані виписки з історії хвороби та чеки про витрати на лікування в оригіналі., що спростовує твердження відповідача. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави, пропорційно до задоволених вимог . Стосовно витрат на правову допомогу в сумі 5000 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, які за положенням ст. 137 ЦПК України надається адвокатом. За ч.2, ч.3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До суду наданий витяг із договору, укладений між адвокатом [PERSON] та позивачем. Разом з тим, квитанція про сплату правової допомоги на суму 5000 грн., свідчить, що за правову допомогу позивач сплатила ТОВ «Автопоміч». Оплати послуг адвоката [PERSON] суду не надано. Більш того, суду не наданий детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом [PERSON], та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Враховуючи відсутність належних доказів витрат позивача на правову допомогу адвоката [PERSON] , підстав для їх стягнення суд не вбачає. На підставі викладеного,

Outcome: partial