Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з підстав, викладених у ній. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 16 березня 2002 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували свій шлюб у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, про що у книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за №555, видано свідоцтво про шлюб [NUMBER]. У шлюбі у них народилось двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сумісне життя між ними не склалось, оскільки мають різні характери та погляди на життя, внаслідок чого перестали розуміти та поважати один одного, що і призвело до розпаду сім'ї. Тривалий час вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейних стосунків. [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечує, оскільки має намір виїхати на постійне місце проживання за кордон. А відтак, примирення з [PERSON] є неможливим. Крім цього, позивач зазначає, що на даний момент вони дійшли згоди про визначення місця проживання їхніх малолітніх дітей, а саме з батьком, за його місцем постійного проживання та реєстрації. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні до позову. Просив такий задоволити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала, надала пояснення. Проти задоволення позову не заперечила. Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 16.03.2002 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували свій шлюб у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, про що зроблено запис за №555 та видано свідоцтво про одруження, [NUMBER]. /а.с.16/. У шлюбі в [PERSON]І та [PERSON] народилось двоє дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] /а.с.5/ та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] /а.с.6/. Як з'ясовано у судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] більше одного року проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейних стосунків. Крім цього, з'ясовано, що і підтверджено самою [PERSON], остання має намір виїхати на постійне місце проживання за кордон. Також, у судовому засіданні встановлено, що сторони дійшли спільної згоди про визначення місця проживання їхніх малолітніх дітей, а саме із [PERSON], за місцем його реєстрації та проживання, а саме: [ADDRESS] Відповідно до ч.1,2 ст.160 СК України, передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи вищевказане, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved