Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до Сосонівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок. В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач посилається на те, що на праві приватної власності їй належить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою : Харківська область, Нововодолазький район, с. Сосонівка, вул. Молодіжна 20, що підтверджується довідкою Сосонівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області . Відповідно до технічного паспорту на вищевказане нерухоме майно від 02.03.2015 року житловий будинок з надвірними будівлями був побудований з 1987 року по 1992 рік . Договір купівлі продажу житлового будинку від 22.07.1992 року був укладений між продавцем- колгоспом « Росія» та покупцем -[PERSON]. Даний договір відповідно до діючого законодавства станом на 1992 рік зареєстрований за №34 в виконавчому комітеті Сосонівської сільської ради народних депутатів та 29.07.1992 року зареєстрований в БТІ за № 43. У звязку з тим, що під час укладення договору купівлі продажу від 22.07.1992 року були поставлені підписи продавця та покупця, але відсутня печатка продавця, колгоспу « Росія» та була допущена описка в зазначенні житлової площі будинку, та не вказана повна адреса будинку, у позивача виникли труднощі під час оформлення в приватну власність земельної ділянки яка обслуговує даний житловий будинок. Позивач в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву, в якій підтримала заявлені вимоги, просила суд задовольнити їх в повному обсязі, слухання справи провести без її участі. Сосонівська сільська рада Нововодолазького району Харківської області, надала до суду заяву, відповідно до якої не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача та просить слухання справи провести без участі представника відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши заяви позивача та відповідача , вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою : Харківська область, Нововодолазький район, с. Сосонівка, вул. Молодіжна 20, що підтверджується довідкою Сосонівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області № 99 від 15.05.2015 року . Відповідно до технічного паспорту на вищевказане нерухоме майно від 02.03.2015 року житловий будинок з надвірними будівлями був побудований з 1987 року по 1992 рік . Договір купівлі продажу житлового будинку від 22.07.1992 року був укладений між продавцем - колгоспом « Росія» та покупцем - [PERSON]. Даний договір відповідно до діючого законодавства станом на 1992 рік зареєстрований за №34 в виконавчому комітеті Сосонівської сільської ради народних депутатів та 29.07.1992 року зареєстрований в БТІ за № 43. Відповідно до порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва, та житлово-комунального господарства України №91 від 24.06.2011 року, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, окрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Судом встановлено , що позивач проживає у вищевказаному домоволодінні разом з родиною 23 роки, сплачує комунальні послуги, податки та збори за користування земельною ділянкою. У звязку з тим, що під час укладення договору купівлі продажу від 22.07.1992 року були поставлені підписи продавця та покупця, але відсутня печатка продавця, колгоспу « Росія», та була допущена описка в зазначенні житлової площі будинку, та не була вказана повна адреса будинку, відсутня назва вулиці та номер будинку, у позивача виникли труднощі під час оформлення в приватну власність земельної ділянки яка обслуговує даний житловий будинок. Відповідно до ст. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно Наказу Міністерства юстиції України №914/5 від 26.05.2009 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів», рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.2 ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особо, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права. Враховуючи заяву, що надана відповідачем по справі про визнання позову та згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved