Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позов мотивує тим, що 24 березня 2008 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до п.1 якого відповідач [PERSON] до підписання даного договору позичив у позивача [PERSON] 95 000 гривень, що на момент укладення договору в еквіваленті становило 20 000 доларів США. Відповідно до п.2 договору, суму позики відповідач зобов»язався повернути до 24.03.2009 року. Однак в порушення умов договору в зазначений термін відповідач борг не повернув. Відтак просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість, яка станом на 18.08.2014р. з суми боргу згідно договору позики 261400 грн., 3% річних в сумі 24973,32 грн., інфляційних втрат в сумі 55282,17 грн., що разом становить 341655,49 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 15.05.2014р. позовні вимоги підтримали, дали пояснення аналогічні наведеним мотивам позову, просили позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з»явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, через оголошення в пресі про причини неявки не повідомив. Враховуючи представлені докази, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності та ухвалити заочне рішення, проти чого позивач та представник позивача не заперечили. Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підставі ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Ч.1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до договору позики 24 березня 2008 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.4), відповідно до п.1 якого відповідач [PERSON] до підписання даного договору позичив у позивача [PERSON] 95 000 гривень, що на момент укладення договору в еквіваленті становило 20 000 доларів США. Відповідно до п.2 договору, суму позики відповідач зобов»язався повернути до 24.03.2009 року. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не вставлений договором або законом. Згідно представленого суду розрахунку (а.с.26-33) заборгованість відповідача перед позивачем складається з суми боргу згідно договору позики в сумі 261400 грн., 3% річних в сумі 24973,32 грн., інфляційних втрат в сумі 55282,17 грн., що разом становить 341655,49 грн. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що відповідач [PERSON] порушив взяті на себе зобов»язання з згідно договору позики, а відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованості згідно договору позики в сумі 261400 грн., 3% річних в сумі 24973,32 грн., інфляційних втрат в сумі 55282,17 грн., що разом становить 341655,49 грн., та оплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved