Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась до суду з позовом, відповідно до якого просить визнати за нею право власності на спадкове майно: - земельну ділянку загальною площею 4,850 га, кадастровий номер: [NUMBER], що розташована на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, що належала померлій [INFO] [PERSON]; - земельну ділянку загальною площею 4,770 га, кадастровий номер: [NUMBER], що розташована на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, що належала померлій [INFO] [PERSON]. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла рідна тітка позивача - [PERSON], якій на підставі Державних актів на право приватної власності на землю [NUMBER] від 09.08.2006р. та [NUMBER] від 18.03.2002р. відповідно, належали земельні ділянки площею 4,850 га та 4,770 га відповідно, розташовані на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. Будь-якого заповіту після смерті тітки не залишилось. На сьогоднішній день позивач є єдиною спадкоємицею на майно померлої тітки, але не може розпоряджатися ним на свій розсуд в зв'язку з відсутністю оригіналів Державних актів на спірні земельні ділянки. Для усунення цього непорозуміння позивач і звернулась до суду. В судове засідання позивач не з'явилась, подала заяву, відповідно до якої просить розглянути справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи від відповідача надійшла заява, відповідно до якої він просить справу розглянути у його відсутність. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи від представника надійшла заява, відповідно до якої він просить справу розглянути у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до доданих свідоцтв позивач є рідною племінницею [PERSON] (а.с. 7-12). Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 09.08.2006 року та Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 18.03.2002р. [PERSON] належали земельні ділянки, які розташовані на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області площею 4,850 га та 4,770 га відповідно, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 14-15). Зазначені обставини підтверджуються також довідками управління Держгеокадастру у Петропавлівському району Дніпропетровської області від 29.03.2016р. (а.с. 16-17). [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть від 27.04.2015р. [NUMBER] (а.с. 13). Позивач зазначає, що на сьогоднішній день вона не може оформити на себе право власності на земельні ділянки в зв'язку з відсутністю оригіналів Державних актів на спірну земельну ділянку, які було втрачено, що і є причиною спору. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 1217 ЦК України зазначає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною 2 ст. 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Стаття 1261 ЦК України містить вичерпний перелік осіб, що входять до першої черги спадкоємців за законом: діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За життя спадкодавець не мав власних дітей, а батьки та чоловік її померли досить давно, тобто спадкоємці першої черги відсутні, тому право на спадкування переходить до спадкоємців наступної черги. Відповідно до ч. 1 ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід, як з боку батька, так і з боку матері. Єдиною рідною сестрою спадкодавця була мати позивача - [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 25.03.1996р. (а.с. 11). Отже, як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, будь-які інші спадкоємці на спірні земельні ділянки, окрім позивача відсутні, отже позивач є єдиним спадкоємцем земельних ділянок, які належали на день смерті [PERSON]. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач в установленому законом порядку не відмовилась від прийняття спадщини, отже є спадкоємцем на законних підставах. З огляду на викладене є правомірними та підлягають задоволенню заявлені позивачем позовні вимоги щодо визнання за нею права власності на земельні ділянки, розташовані на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, що належали померлій [PERSON]. Оскільки суд не вбачає винних дій відповідача у виникненні спору, згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved