Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визнання за ним права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 21 серпня 2012 року померла його бабуся [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5.020 га, кадастровий номер 1423385000-04-000-0195, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Максимільянівської сільської ради та земельної ділянки площею 3,6600 га, кадастровий номер 1423385000:03:000:1229, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Максимільянівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області. Під час свого життя його бабуся склала заповіт, в якому все своє майно заповідала йому [PERSON] Крім того, вважає, що спадщина була ним прийнята шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Відповідач в справі його мати та його рідний дядько, які приходяться померлій дітьми, мають право на обовязкову частку в спадщині. Всі вони подавали заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору, однак за чотири роки згоди про поділ цієї спадщини так і не дійшли. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву з проханням справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву з проханням справу розглянути в її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла 21.08.2012 року в селі Георгіївка Марїнського району Донецької області. Згідно дублікату заповіту, посвідченого 14.10.2011 року секретарем Максимільянівської сільської ради Марїнського району Донецької області [PERSON] за р. № 168, [PERSON] після своєї смерті заповідала спірні земельні ділянки [PERSON]. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 185388, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5.020 га, кадастровий номер 1423385000-04-000-0195, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Максимільянівської сільської ради. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 406323, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,6600 га, кадастровий номер 1423385000:03:000:1229, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Максимільянівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкодавця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Викладені обставини дають суду підстави для визнання за позивачем права власності на майно померлої. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст.3, 7, 82, 215 ЦПК України, ст.ст. 1261, 1268, 1278 ЦК України, суд

Outcome: approved