Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, [PERSON] про стягнення моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 06 лютого 2019 року в м. Бахмуті по вул. Садовій сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 21070», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «ВАЗ 21103», д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , внаслідок чого зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22.02.2019 року, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Зазначав, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому було завдано моральної шкоди, яка полягала у моральних стражданнях, порушенні звичайного способу життя, був тривалий час позбавлений можливості користуватися транспортним засобом, який пошкодив відповідач під час дорожньо-транспортної пригоди. В судовому засіданні позивач [PERSON] наполягав на задоволенні заяви, просивши позов задовольнити у повному обсязі, з підстав, викладених у ньому. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] , у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнали. Вважали, що позивачу шкода відшкодована страховою компанією ПтАТ «СК АСКО-Донбас Північний» у повному обсязі, а тому просили в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково. Відповідно до ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків; таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Судом встановлено, що 06.02.2019 року о 12 годині 25 хвилин в місті Бахмуті, [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ 21070, який належить йому на праві власності, реєстраційний номер [NUMBER] на вул. Садовій, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Свободи, не надав переваги в русі авто ВАЗ 21103, який належить на праві власності [PERSON] , реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що рухався по головній дорозі, та скоїв зіткнення з ним, а також зіткнувся з авто DAEWOO LANOS, який належить на праві власності [PERSON] , реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що стояв, пропускаючи транспортний засіб по головній дорозі з іншого боку перехрестя вул. Садової,16. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22.02.2019 року, [PERSON] , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснював, що він є безпосередній учасник дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 06.02.2019року. Його автомобіль DAEWOO LANOS, під час дорожньо-транспортної пригоду отримав незначні механічні ушкодження, вказував, що позивач сильно нервував, оскільки в ході спілкування пояснював, що за допомогою автомобілю заробляє собі на життя. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з роз`яснень, викладених в п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995р., під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. В силу ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті. Відповідно до пункту 3 вищевказаної постанови Пленуму, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. В п.5 зазначеної постанови Пленуму вказано, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: partial