Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів, заборгованості за аліментами та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову посилався на ту обставину, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 27.06.2018 року розірвано. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. За судовим наказом від 07.12.2017 року на користь відповідача з позивача стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.12.2017 року і до досягнення дітьми повноліття. З жовтня 2018 року син почав проживати з батьком, тому позивач просив звільнити його від сплати аліментів, що стягуються за судовим наказом, виданим Нововоронцовським районним судом Херсонської області у справі №660/1104/17 виданого 07.12.2017 року, від сплати заборгованості за аліментами на утримання малолітньої дитини [PERSON], що виникла з 01.11.2018 року; відкликати з Нововоронцовського районного ВДВС ГТУЮ в Херсонській області судовий наказ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки свого заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати; розглянути справу без участі позивача та його представника; проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час, дату та місце розгляду справу повідомлялася у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки 28.02.2019 року. На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, розглянув справу на підставі наявних у справі доказів. Повно і всебічно зясувавши обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. \~ У судовому засіданні встановлено, що судовим наказом від 07.12.2017 року (справа №660/1104/17, провадження №2-н/660/17/17), виданим Нововоронцовським районним судом Херсонської області із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.12.2017 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.7). З довідки №264 від 17.01.2019 року, виданої Нововоронцовським районним відділом державної виконавчої служби, вбачається, що [PERSON] станом на 17.01.2019 року має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 3158,89 грн (а.с.9). З довідок №173, №174, №172 від 14.01.2019 року, виданої виконавчим комітетом Нововоронцовської селищної ради Нововоронцовського району Херсонської області вбачається, що [PERSON] перебуває на утриманні батька [PERSON], проживають за адресою: [INFO] (а.с.10-12). З акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї [PERSON] від 17.01.2019 року вбачається, що в родині за фактичним місцем проживання створені всі умови для повноцінного проживання та розвитку дитини (а.с.14). З характеристика учня [INFO], виданої Нововоронцовською [PERSON] ступенів №2 вбачається, що батько цікавиться навчанням дитини, відвідує шкільні заходи, контролює виконання домашніх завдань (а.с.15). Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні\~платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри\~платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків\~платежів або\~звільненнявід них. Суд встановив, що [PERSON] перебуває на утриманні батька, про що свідчать дослідженні письмові докази, відтак після набрання рішенням суду законної сили, яким з позивача стягувалися періодичні платежі у виді аліментів на користь відповідача на утримання двох неповнолітніх дітей, встановлено обставини, що впливають на їх припинення. Чинним законодавством не передбачено можливість внесення змін до судового наказу про стягнення аліментів чи його скасування. Тому вимога про припинення стягнення із [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання [PERSON], що стягуються за судовим наказом, виданим 07.12.2017 року Нововоронцовським районним судом Херсонської області, підлягає задоволенню. Також підлягає задоволенню вимога про відкликання з Нововоронцовського районного ВДВС ГТУЮ в Херсонській області судового наказу №660/1104/17, виданим 07.12.2017 року Нововоронцовським районним судом Херсонської області, оскільки за вказаним рішенням стягнуто аліменти на двох дітей. Разом з тим позивачем ставиться вимога про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки свого заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до змісту статей 180, 182 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки аліменти це платіж цільового призначення, який підлягає сплаті тим з батьків, який добровільно утримання дитині не надає та з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, на користь того з батьків, з ким фактично дитина проживає та перебуває на вихованні та утриманні, отже вимоги позивача про стягнення аліментів ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню. Тому, суд вказану вимогу задовольняє, стягує аліменти, починаючи з дати подання позовної заяви 25.01.2019 року. Розглядаючи вимогу про звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами, яка наявна станом на 17.01.2019 року, суд керувався, крім іншого, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод\~та практикою ЄСПЛ як джерелом права. Так, у рішеннях ЄСПЛ щодо України принцип верховенства права стосується вимог юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], заява № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII). Юридична визначеність вимагає поваги до принципу resjudicata (п. 62 справи «Брумареску проти Румунії»), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обовязкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (справа «Рябих проти Росії» (Ryabykh v.Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-IX). Обґрунтування вимоги про звільнення від сплати заборгованості, позивач фактично вимагає перегляду судового рішення. Тому, враховуючи, що вказане судове рішення позивач виконував, після зміни обставин, на протязі деякого часу із відповідною позовною заявою не звертався, у судовому засіданні вагомих та непереборних обставин щодо неподання позовної заяви відразу після виникнення вказаних обставин не встановлено, такі обставини й не зазначені у позовній заяві, тому вимога про звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами, що наявна станом на 17.01.2019 року, не підлягає задоволенню. Вирішуючи питання\~про розподіл\~судових витрат,\~суд,\~

Outcome: partial