Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області та просить визначити йому додатковий строк тривалістю в один місяць для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], померлого [INFO] Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його друг [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому, на праві на земельну частку (пай) розміром 4,52 га, розташованої на території Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області. 4 квітня 2005 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений Бєлобровим П.П., приватним нотаріусом Тарутинського районного нотаріального округу Одеської області, за яким зазначену вище земельну ділянку він заповідав позивачу. Крім того, позивач зазначив, що [PERSON] протягом останнього часу проживав за адресою: [ADDRESS] у зв'язку з чим вони рідко спілкувались з ним. Вже після його смерті орендар повідомив йому про наявність запису про реєстрацію посвідчення заповіту в Єдиному реєстрі заповітів та спадкових справ (копія довідки про внесення запису до Єдиного реєстру заповітів та спадкових справ). При зверненні до приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, позивачу було роз'яснення, що ним пропущено строк для прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку. Наведене в сукупності зумовило позивача звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, на розгляд суду від позивача надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області - сільський голова у судове засідання не з'явився. На адресу суду від представника відповідача надійшла заява про згоду з позовними вимогами позивача та з проханням розглянути справу без участі представника Красенської сільської ради. Частиною 3 статті 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так, відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог, тому дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв'язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.ст. 1217, 1220, 1221, 1268 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право на спадщину або має право не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого 28 травня 2009 року на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від 19 червня 2008 року №175/А-2008 належала земельна ділянка площею 6,83 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області (а.с.10). За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Тарутинського районного нотаріального округу Одеської області Бєлобровим П.П. від 04.04.2005 року, на випадок своєї смерті зробив розпорядження за яким належну йому, згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай), [NUMBER], виданого Тарутинською райдержадміністрацією Одеської області 09 жовтня 1998 року № 53, на підставі її ж рішення від 05 жовтня 1998 року №304/98, земельну частку (пай) розміром 4,52 (чотири цілих п`ятдесят дві сотих) в умовних кадастрових гектарах, які розташовані в Одеській області, Тарутинському районі, на території Красненської сільської Ради заповів [PERSON], [INFO] (а.с.8). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 29 січня 2018 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно. Згідно листа приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу Одеської області від 16.10.2018 року за № 282/01-16 позивачу роз'яснено, що ним пропущено строк для прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку. (а.с. 12). Відповідно до ч. 1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. За правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 06.09.2017р. у справі № 6-496цс17, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності вищевказаним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Мотивуючи свої позовні вимоги позивач посилається на той факт, що встановлений законом строк для прийняття спадщини він пропустив у зв'язку тим, що не знав про існування заповіту складеного спадкодавцем на його користь та нотаріусом не було здійснено дій для того, щоб сповістити його. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, враховуючи, також, відсутність заперечень на предмет позову з боку відповідача, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, позов задовольнити і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved