Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В позові посилається на те, що 02 листопада 2001 року, вона, [PERSON], уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області за актовим записом № 1488. Від шлюбу подружжя має сина, [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває на повному її утриманні. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, тому що він почав зловживати алкогольними напоями, нехтував сімейними цінностями, з цього приводу у сторін постійно виникали сварки та суперечки, свідком яких нерідко ставав син. Сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Зазначає, що починаючи з січня 2016 року, подружжя припинило шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство та стали зовсім чужими людьми, у них різні бюджети. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. Примирення між нею та відповідачем неможливе. Спір про розподіл майна вирішений сторонами в добровільному порядку. Також, звертає увагу суду на те, що відповідач ухиляється від виконання свого обовязку щодо утримання та виховання дитини, його допомога має разовий характер, він не цікавиться розвитком та інтересами дитини, хоча має постійне місце роботи. Позивачка неодноразово вживались заходи щодо отримання аліментів, однак відповідач постійно ухилявся від виконання свого батьківського обовязку щодо утримання неповнолітнього сина. Просить суд, розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 02 листопада 2001 року у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстицію Чернівецької області, актовий запис № 1488. Стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня предявлення позову і до повноліття дитини. Стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, за минулий час, тобто за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р. Стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів з моменту предявлення позову до суду підтримала, а щодо позовної вимоги про стягнення аліментів за минулий час відмовилась та просила суд не розглядати її. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов визнали частково та подали до суду клопотання з проханням відмовити в задоволенні позовної вимоги щодо стягнення аліментів за минулий час. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія І-МИ № 140083 від 07.12.2017 року, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] 02.11.2001 року. Після державної реєстрації шлюбу подружжю присвоєно спільне прізвище «Гамаль». (а.с. 4). Згідно з свідоцтвом про народження серії 1-МИ № 111592 від 09.09.2002 року, [PERSON] народився 12.08.2002 року, батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до ст. 110 СК України, передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно з ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони по справі не підтримують подружні стосунки, разом не проживають, не ведуть спільного господарства та не мають спільного сімейного бюджету, тому їхню сімю слід вважати такою, що фактично розпалася, а шлюб між ними необхідно розірвати, оскільки подальше перебування в шлюбі може суперечити інтересам одного з сторін. А також суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved