Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Троїцького районного суду Луганської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» про визнання припиненим обтяження об`єкту нерухомого майна. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що позивачу на підставі права власності від 21.03.2007 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Луганської міської ради від 14.03.2007 року № 80/6, на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Право власності зареєстроване 28.03.2007 року Міським комунальним підприємством бюро технічної інвентаризації у місті Луганську за №58908/ 18 в книзі №1834. 23.04.2007 року. Між сторонами по справі був укладений іпотечний договір, за умовами якого позивач як Іпотекодавець передав відповідачу як Іпотекодержателю в іпотеку вищевказану квартиру як забезпечення виконання його зобов`язань за кредитним договором №81/ФКВ-07 від 23.04.2007 року. За кредитним договором позивач взяв на себе зобов`язання повернути відповідачу у строк до 22.04.2022 року кредит в розмірі 35000 доларів США, сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 15% річних та штрафні санкції у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором. Іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Алейніковою К.Л. 23.04.2007 року за реєстровим №1055. Також нотаріусом накладено заборону відчуження квартири [ADDRESS] на підставі ст.73 Закону України «Про іпотеку» до припинення договору іпотеки. 23.04.2007 року [PERSON] в касі банку отримав кредитні кошти в сумі 35000 доларів США. В цей же день, 23.04.2007 року [PERSON] сплатив на користь банку комісію за видачу кредиту в сумі 2651,25 гривень, а також комісію за видачу з каси готівкових коштів в сумі 530,25 гривень. Протягом наступних трьох місяців позивач повністю повернув кредит відповідачу, виконавши усі передбачені кредитним договором зобов`язання. Таким чином, позивач повністю виконав свої кредитні зобов`язання, що стало наслідком припинення усіх його боргових зобов`язань, в тому числі іпотечних правовідносин, та зняття усіх обтяжень, накладених на позивача в межах кредитного ті іпотечного договорів. Після повернення кредиту і, відповідно, припинення іпотеки, відповідач в особі Луганської філії ТОВ «Укрпромбанк» повернув позивачу оригінали правовстановлюючих документів на квартиру, що підтверджується актом прийому - передачі від 02.07.2007 року. Зазначений акт також засвідчує факт повного повернення позивачем кредиту та відсутності подальшого забезпечення кредиту іпотекою. Разом з тим, довідку про повне погашення кредиту позивач не отримав. Згідно з відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна належна позивачу квартира [ADDRESS] не обтяжена забороною відчуження, тобто раніше накладена приватним нотаріусом Алейніковою К.А. заборона відчуження була виключена за заявою банку у зв`язку з припиненням іпотеки. При цьому відповідач неправомірно не подав заяву про виключення відомостей щодо квартири з Єдиного державного реєстру іпотек, а тому дотепер квартира значиться в зазначеному реєстрі за реєстраційним номером обтяження 4864143 за підстави, яка юридично є припиненою, адже кредитний договір як основне зобов`язання, яке забезпечено іпотекою, повністю виконаний сторонами. Про існування вищевказаного обтяження позивач дізнався у вересні 2019 року, коли захотів продати квартиру та здійснював передпродажну підготовку документів, необхідних для здійснення правочину відчуження. 30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним Банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку». 04.09.2019 року позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. із заявою про надання відомостей про передачу невиконаних боргових зобов`язань за кредитним договором №82/ФК-07 від 23.04.2007 року від ТОВ «Укрпромбанк» до АТ «Дельта Банк» та зняття обтяження заставного майна у зв`язку з повним погашенням кредиту та сплатою відсотків у липні 2007 року. У відповідь на своє звернення позивач отримав лист №05-3415311 від 04.10.2019 року про те, що між ним і АТ «Дельта Банк» не зафіксовано жодного факту укладення договору. 16.10.2019 року адвокат позивача [PERSON] звернулась до Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з адвокатськими запитами про надання інформації про місцеперебування архіву банку ТОВ «Український промисловий банк» та про виключення відомостей з Єдиного державного реєстру іпотек стосовно кредитних договорів, які є повністю виконаними. У відповідь отримала лист Національного банку України №20-0007/55076 від 23.10.2019 року, в якому зазначено, що Постановою Правління НБУ від 21.01.2010 №19 з 21.01.2010 року відкликано банківську ліцензію та ініційовано процедуру ліквідації ТОВ «Український промисловий банк», призначено ліквідатором Раєвського Костянтина Євгеновича . Процедура ліквідації банку здійснювалась відповідно до чинного на той момент законодавства, зокрема, Закону України «Про банки та банківську діяльність» та Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого Постановою Правління НБУ від 28.08.2001 №369. Рішенням Комісії НБУ з питань нагляду та регулювання діяльності банків від 28.02.2014 року №103 було затверджено ліквідаційний баланс, ухвалено остаточний звіт ліквідатора та затверджено ліквідаційну процедуру банку. Функції ліквідатора банку фактично обмежено здійсненням заходів, перелік яких визначено пунктом 12.7 розділу VI Положення №369. Однак, до зазначених функцій не належить здійснення ліквідатором заходів щодо виключення відомостей з Єдиного державного реєстру іпотек стосовно договорів, зобов`язання за якими позичальниками банку виконано у повному обсязі. Також зазначено, що між НБУ, ліквідатором банку та ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» було укладено договір про передання в управління непроданих активів від 05.09.2013 року №31-Л, згідно з яким в управління Управителеві передані активи, наявні на балансі Банку на дату укладення Договору. При цьому заборгованість [PERSON] та зазначений в запиті договір у переліку непроданих активів банку, переданих в управління на підставі договору, відсутні. Щодо місцезнаходження документів банку зазначено, що в описках архівного Фонду Луганського РУ банку та в описах ліквідаційної комісії банку документи, що стосуються зазначених в запиті кредитного договору та договорі іпотеки, не значаться та на архівне зберігання до НБУ ліквідатором банку не передавались. У зв`язку з викладеним рекомендовано звернутись до суду. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, розглянувши адвокатський запит, надав відповідь №27-1803/19 від 21.10.2019 року про те, що з приводу запитаної інформації слід звертатись до Національного банку України. 16.10.2019 року позивач звернувся до ліквідатора ТОВ «Укрпромбанк» Раєвського К.Є. із заявою про виключення відомостей щодо належної йому квартири з Єдиного державного реєстру іпотек, проте жодної відповіді досі не отримав. За даними Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ «Український промисловий банк» перебуває у стані припинення, тобто відомості про остаточне припинення юридичної особи відсутні, відтак, товариство продовжує юридично існувати, а тому саме банк залучений до участі у справі як відповідач, у зв`язку з неправомірними діями якого відбулось порушення цивільного права позивача на вільне та безперешкодне володіння та розпорядженням своїм майном. У жовтні 2019 року позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг міста Києва із вимогою про надання йому роз`яснення з приводу вищевказаної ситуації, на що отримав відповідь, що відповідно до п.69 Додатку 2 до Рішення Київської міської ради №861/861 від 28.07.2016 року відділи (центри) надання адміністративних послуг м.Києві не наділені повноваженнями щодо проведення державної реєстрації іпотеки нерухомого майна. Отже позивач вважає, що порушені його права та просить суд визнати припиненим кредитний договір №81/ФКВ-07 від 23.04.2007 року, укладений між [PERSON] і Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», визнати припиненим іпотечний договір від 23.04.2007 року, укладений між [PERSON] і Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», посвідчений приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Алейніковою К.Л. 23.04.2007 року за реєстровим №1055, визнати припиненим обтяження квартири [ADDRESS] - іпотеки за реєстраційним номером обтяження: 4864143, зареєстрованим 24.04.2007 року приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Алейніковою К.Л. на підставі договору іпотеки ВЕО-585740-ВЕО585743 від 23.04.2007 року за реєстраційним №1055. Відповідно до ч. 4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просять задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без їх участі та відзив на позов від відповідача до суду не надходили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на квартиру від 21.03.2007 року, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.16). Відповідно до копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, Право власності на квартиру зареєстроване 28.03.2007 року Міським комунальним підприємством бюро технічної інвентаризації у місті Луганську за №58908/ 18 в книзі №1834 (а.с.17). Відповідно копії Іпотечного Договору від 23.04.2007 року між позивачем та відповідачем укладено даний договір за умовами якого позивач як Іпотекодавець передав відповідачу як Іпотекодержателю в іпотеку вищевказану квартиру як забезпечення виконання його зобов`язань за кредитним договором №81/ФКВ-07 від 23.04.2007 року. За кредитним договором позивач взяв на себе зобов`язання повернути відповідачу у строк до 22.04.2022 року кредит в розмірі 35000 доларів США, сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 15% річних та штрафні санкції у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором (а.с.20-23). Відповідно до копії заяви на видачу готівки № 17 від 23.04.2007 року, позивач отримав 35 000 доларів США (а.с.24). Відповідно до копій квитанцій, позивачем вносилися кошти на погашення заборгованості, останній платіж здійснено 02.07.2007 року (а.с.25-33). Згідно копії акту приймання - передачі від 02.07.2007 року, позивачу від Філії ТОВ «Укрпромбанк» було повернуто документи на квартиру (а.с.34). Відповідно до відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, об`єктом обтяження зазначена квартира [ADDRESS] ., іпотеко держатель - ТОВ «УКРПРОМБАНК» (а.с.35-36). Відповідно до листа Національного банку України №20-0007/55076 від 23.10.2019 року, в якому зазначено, що Постановою Правління НБУ від 21.01.2010 №19 з 21.01.2010 відкликано банківську ліцензію та ініційовано процедуру ліквідації ТОВ «Український промисловий банк», призначено ліквідатором Раєвського Костянтина Євгеновича . Процедура ліквідації банку здійснювалась відповідно до чинного на той момент законодавства, зокрема, Закону України «Про банки та банківську діяльність» та Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого Постановою Правління НБУ від 28.08.2001 №369. Рішенням Комісії НБУ з питань нагляду та регулювання діяльності банків від 28.02.2014 №103 було затверджено ліквідаційний баланс, ухвалено остаточний звіт ліквідатора та затверджено ліквідаційну процедуру банку. Функції ліквідатора банку фактично обмежено здійсненням заходів, перелік яких визначено пунктом 12.7 розділу VI Положення №369. Однак, до зазначених функцій не належить здійснення ліквідатором заходів щодо виключення відомостей з Єдиного державного реєстру іпотек стосовно договорів, зобов`язання за якими позичальниками банку виконано у повному обсязі. Також зазначено, що між НБУ, ліквідатором банку та ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» було укладено договір про передання в управління непроданих активів від 05.09.2013 №31-Л, згідно з яким в управління Управителеві передані активи, наявні на балансі Банку на дату укладення Договору. При цьому заборгованість [PERSON] та зазначений в запиті договір у переліку непроданих активів банку, переданих в управління на підставі договору, відсутні. Щодо місцезнаходження документів банку зазначено, що в описках архівного Фонду Луганського РУ банку та в описах ліквідаційної комісії банку документи, що стосуються зазначених в запиті кредитного договору та договорі іпотеки, не значаться та на архівне зберігання до НБУ ліквідатором банку не передавались (а.с.38-39). Відповідно до копії листа від 04.10.2019 року, між позивачем та правонаступником АТ «Дельта Банк» не зафіксовано жодного факту укладання договору (а.с.45). Відповідно до норм ч.ч. 1, 2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно ч.5 ст.3 згаданого Закону, іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Підстави припинення іпотеки передбачені ст.17 Закону України «Про іпотеку», до яких зокрема належать: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Отже, як з`ясовано судом, зобов`язання за кредитним договором №81/ФКВ-07 від 23.04.2007 року, які існували між ТОВ «УКРПРОМБАНК» та [PERSON] припинені, внаслідок погашення останнім зобов`язань, внаслідок чого припинено й іпотечний договір, укладений на забезпечення виконання кредитних зобов`язань. Відповідно до частини третьої статті 1049 ЦК України грошова позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалась, на банківський рахунок позикодавця. Отже, з наведеного вбачається, що у позичальника [PERSON] відсутня заборгованість за кредитним договором №81/ФКВ-07 від 23.04.2007 року. А тому, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що сплата суми боргу за кредитним договором є підставою вважати його припиненим, одночасно з цим, оскільки іпотека має похідний характер від основного зобов`язання, то за таких обставин слід визнати іпотечний договір припиненим та припинити обтяження на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13.03.2019 року по справі №520/7281/15-ц, від 19.12.2019 року по справі №755/1990/19-ц, від 17.01.2018 року по справі №910/27064/15, від 14.02.2018 року по справі №910/16461/16.

Outcome: approved