Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який зареєстровано 16 квітня 2015 року виконавчим комітетом Васищівської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 05. Позовні вимоги мотивуючи тим, що сторони з 16 квітня 2015 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. У вказаному шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось. Подружні відносини між ними припинились більше року та цього часу сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Шлюб існує формально. Позивач вважає, що спільне поживання і збереження шлюбу є неможливим. Після розірвання шлюбу їх спільна дитина залишиться проживати з матір`ю. Спір з приводу майна, набутого за час перебування у шлюбі, яке належить сторонам на праві спільної сумісної власності, на момент звернення з цим позовом відсутній. Спір про місце проживання дитини відсутній. З урахуванням зазначених обставин позивач звернулась з даним позовом до суду. На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 16 вересня 2020 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторони в судове засідання не з`явились, про день, час та місце якого повідомлялись належним чином. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] просить слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав, про що надав до суду відповідну письмову заяву. Враховуючи, що розгляд справи здійснюється за відсутністю учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 16 квітня 2015 року виконавчим комітетом Васищівської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 05, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , видане 16 квітня 2015 року виконавчим комітетом Васищівською селищною радою Харківського району Харківської області. В зв`язку з реєстрацією шлюбу дошлюбне прізвище позивача « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». Від вказаного шлюбу подружжя мають дитину - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 03 серпня 2015 року виконавчим комітетом Васищівської селищної ради Харківського району Харківської області, актова запис № 28). Відповідно до\~статті 51 Конституції України, статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статі 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Судом встановлено та з матеріалів даної справи вбачається, що сторони продовжувати шлюбні відносини не бажають, які між ними припинені з січня 2018 року, сім`я існує формально, відповідач позов визнав, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу, що потягне за собою неприпустиме порушення права одного з подружжя або обох на вільний вибір. У відповідності із положеннями частини другої статті 112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, згідно чинного законодавства, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, а також те, що з матеріалів справи спору з приводу майна, набутого за час перебування у шлюбі, яке належить сторонам на праві спільної сумісної власності та місця проживання дитини не вбачається, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України. Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, наполягання сторін на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Згідно частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною третьою статті 115\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved