Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON], третя особа старший державний виконавець Першого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції [PERSON], про стягнення пені (неустойки) за кожен день прострочення по сплаті аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач зобовязаний сплачувати аліменти за рішенням суду на сина [PERSON] в розмірі 300 грн. щомісячно, однак станом на 01 травня 2015 року за ним рахується заборгованість по аліментах. У звязку з невиконанням [PERSON] своїх зобовязань [PERSON] просить суд стягнути з відповідача в користь позивача 9997,00 грн. неустойки (пені) за кожен день прострочення по сплаті аліментів. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Щодо винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився по невідомій суду причині, хоча про час та день слухання справи був повідомлений належним чином. Суд вважає, оскільки відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Третя особа старший державний виконавець Першого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції [PERSON] в судове засідання не зявилася з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлялася. Будь-які відомості про неможливість останньої прибути в судове засідання в матеріалах справи відсутні, а тому суд вважає, що її чергова неявка у судове засідання без поважних причин не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін\~без фіксації судового процесу технічними засобами. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне. 05 квітня 2007 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчий лист на підставі рішення суду по справі №2-1031 про стягнення із [PERSON] в користь [PERSON] аліментів в розмірі 300 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO], починаючи стягувати з 09 грудня 2013 року до досягнення дитиною 23-хрічного віку або припинення навчання. Даний виконавчий лист був поданий стягувачем у Перший відділ ДВС Тернопільського міського управління юстиції для виконання. Як вбачається із розрахунку заборгованості по аліментах, наданого 30 квітня 2015 року старшим державним виконавцем Першого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції [PERSON], за [PERSON] числиться заборгованість станом на 01 травня 2015 року у розмірі 3363,90 грн. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. При цьому необхідно враховувати, що аліменти призначаються та повинні сплачуватися щомісяця, а неустойка нараховується на щомісячну заборгованість\~від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення. Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у статті 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В силу ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Таким чином, суд вважає, що право одержувача аліментів на стягнення неустойки (пені), передбачене ст.196 СК України, у випадках несвоєчасної виплати присуджених за рішенням суду аліментів виникає з часу набрання рішенням законної сили. Суд погоджується із розрахунком пені по аліментах на суму 9997,00 грн., який складено [PERSON] за період з грудня 2013 року по травень 2015 року. Наданий розрахунок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена у Постанові від 11 вересня 2013 року по справ №6-81цс13, в якій зазначено, що оскільки зобовязання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1 ст.196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен зясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобовязань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. За вказаних вище обставин, суд вважає доведеним факт виникнення заборгованості по сплаті аліментів з вини відповідача, який зобов'язаний сплачувати аліменти за рішенням суду, оскільки в судовому засіданні не здобуто доказів на спростування доводів позивача про те, що виникла заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, а тому позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на загальну суму 9997,00 грн. є підставними та підлягають до задоволення. В силу ст.88 ЦПК України із відповідача в дохід держави слід стягнути 487,20 грн. судового збору.

Outcome: approved