Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому після уточнення позовних вимог просив суд ухвалити рішення, яким встановити такий спосіб спілкування із донькою [PERSON] : 1) батько [PERSON] має право безперешкодно спілкуватися з донькою в будь-який час з 09 години 00 хвилин до 21 години 00 хвилин засобами телефонного, поштового, електронного та іншими засобами зв`язку; 2) до січня 2021 року батько має право на безперешкодне побачення з дитиною на території смт. Павлиш Кіровоградської області, або поза її межами з 18:00 години п`ятниці до 18:00 години неділі другого і четвертого тижня кожного місяця в присутності матері в місцях культурно-розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей з поверненням дитини на ночівлю до місця проживання дитини; 3) з січня 2021 року побачення батька з дитиною на території смт. Павлиш Кіровоградської області або поза його межами в тому числі і за місцем проживання батька з 18 години 00 хвилин п`ятниці до 18 години 00 хвилин неділі другого і четвертого тижня кожного місяця без присутності матері, з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання, при цьому виконання заданих уроків, відвідування гуртків, репетитора тощо, дитиною є обов`язковим і батько повинен створити відповідні умови для цього; 4) в період літніх канікул 15 днів та період зимових канікул 15 днів та період зимових канікул 7 днів спільного проживання з можливістю спільних оздоровчих поїздок; 5) дні народження дитини проводити за домовленістю батьків та з урахуванням інтересів дитини. Позовні вимоги мотивує тим що, з 22.09.2012 року перебував з відповідачкою [PERSON] в шлюбі, який рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області було розірвано, місце проживання їх малолітньої дочки [PERSON] , після розірвання шлюбу визначено з матір`ю [PERSON] . На день звернення з позовом до суду з дитиною не проживає, зустрічі з дочкою можливі тільки з дозволу відповідачки, яка маніпулює можливістю вирішувати, коли і скільки позивач буде бачитись з дитиною: може дозволити побачення, а потім передумати, а може взагалі заборонити бачитись з дочкою. Проте, позивач має велике бажання приймати участь у вихованні дитини, спілкуватися з нею, відпочивати, проживати та утримувати її. Відповідачка створює штучні перешкоди у його спілкуванні з дитиною, у зв`язку з чим порушує права дитини. Позивач бажає виконувати свої батьківські обов`язки в повній мірі, хоче брати участь у вихованні дитини, має велике бажання виховувати свою дитину, спілкуватися з нею, проявляти свою батьківську любов особисто. Попри це всі його спроби на нормальне спілкування з дитиною і врегулювання питання мирним шляхом були проігноровані позивачкою. Звернення до органу опіки та піклування Павлиської селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області для вирішення ситуації щодо участі позивача у вихованні дитини не дало результату, що й змусило позивача звернутись до суду. 02.07.2020 року ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 13.08.2020 року відповідачем по справі [PERSON] було подано відзив на позовну заяву, а 25.08.2020 року відзив на змінені позовні вимоги. 10.09.2020 року позивачем [PERSON] подано відповідь на відзив. 14.09.2020 року [PERSON] до суду подано заперечення на відповідь на відзив. Ухвалою від 21.09.2020 року підготовче провадження закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги, викладені в відповіді на відзив від 10.09.2020 року. підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги визнали частково з підстав зазначених у відзиві на позов та запереченні на відповідь на відзив. Представник третьої особи Кривенко А.О. в судове засідання не з`явилась, подавши до суду заяву про розгляд справи без її участі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що мати дівчинки [PERSON] звернулась до психологічної служби. Вона працювала з дівчинкою. За допомогою проективних методик, тестів було встановлено, що дівчинка емоційна, вразлива, добре вихована, поведінка її адекватна, йшла на контакт з психологом. ЇЇ як психолога вразив низький поріг чутливості, а саме чітко виражене почуття провини і тривоги коли мова йшла про тата, його оточення. Батьки розлучились і стали проживати окремо. Дівчинка прийняла ситуацію, яка склалася в сім`ї. Вона залишилась проживати в сім`ї, де їх було комфортно, біля мами, бабусі, дідуся. Дитина правдива і розсудлива. Мама для неї - найголовніша людина в її житті. З татом [PERSON] вона не спілкувалась, але склалось враження, що в житті дочки він важливої участі не приймає. [PERSON] висловлювалась, що боїться нову сім`ю тата, тому що її там не люблять. Тато обов`язково повинен приймати участь в житті дочки, але брати її в нове, чуже для неї середовище не потрібно. Для цього дитині потрібно дати час адаптуватися щоб їй там було емоційно безпечно, емоційно комфортно. Вважає, що тато не важлива людина в житті дівчинки. Не можна поспішати і змушувати дівчинку до нового середовища, тому що вона може замкнутись і приховувати свої емоції. Час для адаптації обов`язково потрібен, щоб звикнути до нових обставин. На даний час у дитини є почуття тривоги, небезпеки. Їй комфортно залишатись в тому середовищі, де вона знаходиться зараз. Емоційне тепло для дитини найголовніше. Вважає за необхідне, з урахуванням інтересів дитини, залишити все як є. Не впевнена, що через пів року тато [PERSON] так само буде наполягати на своїх вимогах. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Встановлено, що з 22 вересня 2012 року сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.01.2020 року. Вказаним рішенням, яке набрало законної сили 21.02.2020 року визначено місце проживання малолітньої дочки сторін [PERSON] разом з матір`ю /а.с. 9/. Від даного шлюбу [INFO] у сторін народилась дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Павлиської селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області 7 жовтня 2013 року /а.с. 5/. Судовим наказом від 03.02.2020 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання їх малолітньої дочки [PERSON] /а.с. 6,7/. Висновком органу опіки та піклування Павлиської селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області від 20.05.2020 року [PERSON] рекомендовано звернутись до суду для вирішення питання щодо встановлення порядку участі батька у вихованні дочки /а.с. 8/. Згідно висновку органу опіки та піклування Павлиської селищної ради від 26.08.2020 року рекомендовано батькові [PERSON] брати участь у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною [PERSON] відповідно до графіку спілкування, а саме: 1-й місяць кожної суботи з 10.00 до 17.00 в присутності матері та враховуючи потреби дитини, в місцях культурно-розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей та за місцем проживання дитини; 2-й та 3-й місяць кожної першої та третьої суботи кожного місяця з 10.00 до 18.00 без присутності матері, враховуючи потреби дитини, в місцях культурно-розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей та за місцем проживання дитини, за межами населеного пункту де проживає дитина лише за попередньої домовленості з мамою; 4-й і надалі місяць кожної першої та третьої суботи кожного місяця з 10.00 до 17. 00 неділі без присутності матері та враховуючи потреби дитини, в місцях культурно-розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей, за місцем проживання батька; в період літніх канікул 10 днів спільного проживання з можливістю спільних оздоровчих поїздок за попередньою домовленістю з мамою та враховуючи потреби дитини; дні народження дитини проводити з обома батьками (місце за домовленістю батьків та бажанням дитини). Крім того, рекомендовано батькові гр. [PERSON] не порушувати графік побачень, виконувати свої батьківські обов`язки, приділяти дитині увагу і турботу, виховувати її, матеріально утримувати. Також рекомендовано матері [PERSON] поважати батьківські права гр. [PERSON] , не чинити перешкод у спілкуванні батька з донькою, як особистим зустрічам так і в телефонному режимі, інтернет - мережі або будь-якими іншими засобами зв`язку /а.с. 64/. Відповідно до консультативного висновку спеціаліста від 11.08.2020 року малолітня дочка сторін, [PERSON] , проконсультована лікарем офтальмологом має, змішаний астигматизм обох очей, амбліопія слапого ступеню лівого ока /а.с. 37/. Згідно довідки, виданої [PERSON] , вона за період з липня 2019 року по липень 2020 року зверталась до Павлиської амбулаторії за допомогою: 30.11.2019 року, 20.02.2020 року, 05.03.2020 року, 11.03.2020 року /а.с. 38/. Згідно довідки ТОВ Алюр Віжи Центр Зору на Миколаївській від 29.07.2020 року [PERSON] , [INFO] має діагноз: змішаний астигматизм, рефракційна амбліопія слабого ступеню /а.с. 40/. Згідно характеристики, виданої СФГ «Вітченко», [PERSON] за місцем роботи характеризується позитивно, працює слюсарем-ремонтником на даному підприємстві. За час роботи зарекомендував себе як відповідальний і дисциплінований працівник, який може проявити ініціативу і прийняти правильне рішення в питаннях його компетенції, за характером спокійний та врівноважений, взаємовідносини в колективі склались хороші /а.с. 80/. За правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, згідно ст. 15 Закону, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, а батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1 ст. 151 Сімейного кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Відповідно до ст. 153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 159 Сімейного кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Статтею 18 Конвенції про права дитини визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст. 7, 153, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Відповідно до принципу ст. 6 Декларації про права дитини від 20 листопада 1959 р., малолітня дитина не повинна крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матір`ю. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Отже, в судовому засіданні судом не встановлено обставин, які забороняли б участь батька у вихованні та спілкуванні з донькою. Існування між позивачем та відповідачем неприязних конфліктних відносин до таких перешкод також закон не відносить, враховуючи, що малолітня донька [PERSON] любить батька та суб`єктом конфлікту не являється. Беручи до уваги встановлені законом рівні права та обов`язки батьків щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, спілкування батька з дитиною у вихідні дні не може бути більшим, ніж спілкування з нею матері. Враховуючи вік дитини 6 років, стан її здоров`я, те, що дитина та позивач проживають на значній відстані, позивач має можливість та бажання брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, дитина в свою чергу потребує такого спілкування, суд приходить до висновку про необхідність встановлення на даний час особистих побачень з дитиною першої та третьої суботи місяця з 11:00 години до 19:00 години в присутності матері, за її бажанням, або без неї за спільною домовленістю, з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання та другої та четвертої неділі місяця з 11:00 години до 19:00 години в присутності матері, за її бажанням, або без неї за спільною домовленістю, з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання, що на думку суду якнайкраще відповідатиме інтересам дитини. В той же час, з метою забезпечення балансу прав на спілкування з малолітньою [PERSON] батька, суд вважає доцільним усунути перешкоди позивачу у його вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою, шляхом встановлення періодичних та систематичних побачень, а також можливості спілкування з дочкою [PERSON] , особисто засобами телефонного та інших засобів зв`язку, що не передбачає безпосереднього фізичного спілкування за бажанням дитини у вільний від навчання час з 09.00 до 21.00 години та спільний щорічний відпочинок з дитиною протягом 10-ти календарних днів, які входять в літні канікули в липні-серпні місяці, за домовленістю з матір`ю дитини, з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її проживання на відпочинок та повернення дитини за місцем її проживання. Зважаючи на вік дитини, стан її здоров`я, віддаленість місць проживання учасників справи та враховуючи інтереси дитини суд не вбачає на даний час необхідності возити дитину для особистих побачень до місця проживання позивача. Оскільки представник позивача в судовому засіданні відмовився від компенсації судових витрат по справі, їх слід залишити за позивачем.

Outcome: partial