Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, просить суд: шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 06.03.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеської області № 113098 - розірвати; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, з моменту звернення до суду з цим позовом, до досягнення [PERSON] повноліття, судові витрати покласти на відповідача. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем з 06.03.2003 року перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого має доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні. Починаючи з 2014 року її чоловік майже не знаходився у їх спільному помешканні та відповідно не приймав участі у вихованні доньки як морально, так і матеріально. У квітні 2016 року вони фактично припинили шлюбні відносини, повністю перестали спілкуватись. У 2016 році відповідач запозичив велику суму грошей, у зв'язку із чим у листопаді 2016 року продав квартиру, а тому позивач із донькою були вимушені переїхати на постійне місце проживання до її матері, де на теперішній час зареєстровані. Отже, враховуючи вказане на підставі ст. 112 СК України вважає за необхідне просити суд постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки її спільне життя з відповідачем є неможливим, а збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам доньки. Їх спільна з відповідачем дитина проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. На момент подачі позовної заяви до суду [PERSON] виповнилось 13 років. У цьому віці дитина потребує досить суттєвих матеріальних витрат, а тому вважає за можливе стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, оскільки він є працездатним, на даний час займається підприємницькою діяльністю. На підставі вищевикладеного вона звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не сповістив. Так, у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.. Зі згоди позивача, про що свідчить її заява, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 - 281 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно 06.03.2003 року сторони зареєстрували шлюб (актовий запис №64), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим завідуючим відділом запису реєстрації актів громадянського стану 06.03.2003 року /л.с.4,24/. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожногоз подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Позивач у своєму позові зазначає, що між сторонами фактично припинені шлюбно-сімейні відносини, починаючи з квітня 2016 року вони повністю припинили спілкування, спільне господарство не ведеться, примирення між нею та чоловіком вважає неможливим, стверджує, що подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам доньки. Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] в частині розірвання шлюбу. Стосовно вимог про стягнення аліментів на дитину, суд приходить до наступного. Так, дійсно від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] /л.с.5/. У відповідності до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 02.11.2016 року, виданої Управлінням з питання надання адміністративних послуг, [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] /л.с.8/. Згідно паспортних даних позивача, місцем реєстрації останньої також є: [ADDRESS] /л.с.7/. Таким чином, дитина зареєстрована та проживає разом із матір'ю, позивачем по справі. Позивач у своєму позові зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання їх спільної дитини не надає, в той час як має можливість її надавати. Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, [PERSON], є фізичною особою-підприємцем, який в свою чергу займається: оптовою торгівлею фруктами й овочами (основний вид діяльності); роздрібною торгівлею в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; роздрібна торгівля фруктами й овочами в спеціалізованих магазинах; роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами; інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; вантажний автомобільний транспорт/л.с.9-15/. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», встановлено з 01.07.2018 року прожитковий мінімум дітей віком з 6 років - 1944 грн. У відповідності до ч.2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи, що ст. 180 СК України покладає обов'язок утримувати дитину на обох батьків, прийнявши до уваги вікову категорію дитину, потреби дитини, враховуючи також й те, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, а стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.1 п.6 ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує також питання: як розподілити між сторонами судові витрати. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів згідно вимог чинного законодавства, то їх стягнення підлягає з відповідача. Також, у зв'язку із обґрунтованістю позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем, згідно квитанції № 0.0.1052736459.1 судовий збір у розмірі 704,80 грн. /за подачу до суду позову про розірвання шлюбу/. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. На підставі викладеного,

Outcome: approved