Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась 24.09.2019 року в суд з цим позовом до [PERSON] , та уточнивши вимоги позову від 26.12.2019 року, просила позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; встановити над дітьми опіку та призначити її опікуном; стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 4500,00 грн. щомісячно з щорічною індексацією відповідно до закону. Підставою цьому зазначала те, що з 2006 року і до літа 2017 року її син [PERSON] жив однією сім`єю зі своєю цивільною дружиною [PERSON] без реєстрації шлюбу. Під час їх спільного проживання у них народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які є її онуками. Відповідачка за час спільного проживання з [PERSON] не працювала, зловживала спиртними напоями, вела аморальний спосіб життя, неодноразово покидала дітей, бродяжила. Літом 2017 року відповідачка подалась бродяжити та до цього часу не повернулась, її місцезнаходження невідоме. [PERSON] на даний час перебуває у Львівському слідчому ізоляторі за скоєний ним злочин, передбачений ч.1 ст. 115 КК України. Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Вона фізично здорова та може бути опікуном. В ході розгляду справи в суді позивач підтримала позов у повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась. Судові повістки про виклик, направлені на адресу місця реєстрації, повернулись із зазначенням «За зазначеною адресою не проживає». Іншими належними даними про місце перебування чи роботи відповідача суд не володіє. Згідно ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, виклик відповідача було здійснено на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада» на веб-сайті Котовського міськрайонного суду Одеської області, що є належним повідомленням про дату, час та місце проведення судового засідання. [PERSON] у судове засідання не з`явився, відбуває покарання у ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)». Надіслав суду заяву згідно якої проти задоволення позову не заперечував. Представники Подільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та Жмеринського міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) у судове засідання не з`явились. Надали заяви, згідно яких проти задоволення позову не заперечували та просили розглянути справу у відсутність представників. Представник Органу опіки та піклування Подільської міської ради Одеської області за довіреністю [PERSON] З. П. у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Вважала за доцільне позов задовольнити. Вислухавши пояснення позивача, третьої особи, та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення цього позову, виходячи з такого. Відповідно до п.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-Х11 від 27.02.1991 року, «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини». Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батьки або особи, що їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний розумовий та духовний розвиток, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Батько дітей [PERSON] перебуває в державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)». Мати дітей [PERSON] самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, вихованням та утриманням дітей не займається, з сім`єю не проживає, ні морально ні матеріально дітей не підтримує, не відвідує та не спілкуються з ними. Малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживають за адресою: [ADDRESS] , зі своєю бабусею [PERSON] та дідом [PERSON] . Житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 03 травня 2007 року, справа №2-1061/2007. Згідно характеристики, складеної директором ЗОШ І-ІІІ ступенів №4 м. Подільськ Одеської області від 03.09.2019 року, [PERSON] навчається у школі з 2018 року. Навчається на середньому рівні. Виховується під опікою бабусі. Завжди охайна, доглянута. Бабуся приділяє увагу навчанню дівчинки. Згідно характеристики, складеної директором ЗОШ І-ІІІ ступенів №4 м. Подільськ Одеської області від 03.09.2019 року, [PERSON] навчається у школі з першого класу. Навчається не в повну міру, потребує постійного контролю. Бабуся приділяє належну увагу вихованню онука. Відповідно до довідок КНП «Центр вторинної медико-санітарної допомоги Подільської міської ради», малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживають з бабусею та дідусем. Мати дітей участі у житті дітей не приймає. Згідно характеристики, складеної головою квартального комітету м. Подільськ Одеської області від 11.08.2019 року, [PERSON] характеризується позитивно. Відповідно до висновку КНП «Центр вторинної медико-санітарної допомоги Подільської міської ради», стан здоров`я [PERSON] дозволяє доглядати за онуками. Згідно довідко КНП «Подільська міська лікарня Подільської міської ради» від 01.08.2019 року, [PERSON] на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває. Згідно довідки Міністерства Внутрішніх справ України серії ІІА №1468863, [PERSON] на території України станом на 10.09.2019 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Згідно довідки Міністерства Внутрішніх справ України серії ІІА №1468863, [PERSON] на території України станом на 10.09.2019 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 156 СК України). Відповідно до\~статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я\~є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з частин першої, другої, шостої\~статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до\~статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»\~дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до частин 2 та 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 164 СК України\~передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Тлумачення пункту 2 частини першої\~статті 164 СК України\~дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що мала місце винна поведінка відповідача по відношенню до малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що виразилась у нехтуванні обов`язками матері по забезпеченню дітей необхідним харчуванням, медичним доглядом, одягом, створенням належних умов для проживання, а також спілкування з дітьми в необхідному обсязі. Враховуючи, що матеріалами справи доведено неналежне виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, оскільки вона не створює належних умов для утримання дітей, не піклуються про їх здоров`я, фізичний та моральний розвиток, суд вважає, що вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що негативно впливає на розвиток дітей, та несе загрозу здоров`ю та життю дітей, а також враховуючи характер її поведінки, відношення до виконання своїх батьківських обов`язків, яке не змінилося і після пред`явлення даного позову, суд вважає, що вона повинна бути позбавлена батьківських прав. Доказів які б свідчили про поважні причини не виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків стосовно дитини судом не встановлено. При таких обставинах, з метою захисту інтересів дітей, та з урахуванням всіх обставин справи та наявних у справі доказів, суд вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав стосовно її дітей та направити копію цього рішення органам ДРАЦС для внесення відповідних відміток до актових записів про позбавлення матері батьківських прав. Згідно ст.167 СК України дитина, один із батьків якої позбавлений батьківських прав, може бути за бажанням другого з батьків передана йому. Якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. У зв`язку із тим, що діти позбавлені батьківського піклування над ними слід встановити опіку і піклування та за пропозицією органу опіки й піклування призначити позивача опікуном та піклувальником над цими дітьми. Згідно ч.2 ст.166 СК України позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язків по утриманню дитини. Згідно ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів, однак в силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний Бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум для: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Частиною 1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки судом задовольняється вимога позову про позбавлення відповідача батьківських прав, тому з неї слід стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі запропонованому позивачем, починаючи з дня подачі позову про стягнення аліментів, тобто з 26.12.2019 року та на період до їх повноліття. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України на відповідача належить покласти судові витрати в справі у вигляді судового збору в розмірі 1921,00 грн. \~

Outcome: approved