Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25 серпня 1994 року між сторонами був зареєстрований шлюб. Від вказаного шлюбу сторони мають спільну доньку - [PERSON], [INFO], яка на даний час мешкає разом з відповідачкою. Спільне життя сторін не склалося, спільного господарства останні не ведуть. Позивач переконаний, що подальше спільне і збереження шлюбу неможливе і суперечить його інтересам. Між сторонами досягнуто згоди про утримання дитини. Позивач вважає, що збереження шлюбу, примирення є неможливими та просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав вимоги позову та просив суд їх задовольнити в повному обсязі, заперечував проти надання строку на примирення. Відповідачка [PERSON] на початку розгляду справи в судовому засіданні заперечувала проти задоволення вимог позову, однак після надання пояснень сторонами та дослідження всіх доказів наявних в матеріалах справи, змінила свою позиція та не заперечувала проти задоволення вимог позову та розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просила суд залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 19 травня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] 25 січня 1994 року зареєстрували шлюб. Після укладення шлюбу відповідачка змінила прізвище «[PERSON]» на шлюбне прізвище «[PERSON]» (а.с. 3). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24 квітня 2001 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, від вищезазначеного шлюбу сторони мають спільну доньку - [PERSON], [INFO], яка на даний час мешкає разом з відповідачкою за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» від 05.12.2017 року (а.с. 4,8). Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сімейні відносини між сторонами припинені, спільного господарства сторони не ведуть. Наведене свідчить, що сім'я сторін розпалася, а формальне існування цього шлюбу суперечить інтересам сторін. З огляду на стійке волевиявлення сторін, та, беручи до уваги наведені обставини, які свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, стало неможливим, то шлюб слід розірвати. Згідно зі ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене ст. ст. 110, 112-114 СК України,

Outcome: approved