Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] померла [PERSON] . До складу спадщини входить квартира, що розташована за адресою [ADDRESS] , в якій на момент смерті проживала разом з позивачем. Позивач є сином померлої та єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Днем відкриття спадщини є [INFO] , а останній день строку прийняття спадщини сплив 25.12.2020 року. Позивач звернувся до нотаріуса лише на початку лютого 2021 року. Момент звернення до нотаріуса позивач залишив на останній місяць встановлений законом 6 - го строку для прийняття спадщини, однак 24.11.2020 року по 29.01.2021 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні, у зв`язку з чим він не мав можливості своєчасно подати заяву про прийняття спадщини. Після виписки з лікарні позивач звернувся до нотаріуса з приводу відкриття спадкової справи, однак йому було відмовлено через сплив строу та ненадання доказів фактичного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. З огляду на те, що строк на прийняття спадщини було пропущено з поважних причин позивач просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини протягом 3-х місяців з дня набрання законної сили рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2021 року позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 19.04.20211 року на адресу суду від представника відповідача Запорізької міської ради надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] , відповідно до якого представник відповідача просить розглядати справу за відсутності представника Запорізької міської ради та ухвалити рішення на розсуд суду у відповідності до вимог чинного законодавства. Ухвалою суду від 14.04.2021 року, підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач та представник позивача - адвокат Будовська Н.В. позовну заяву підтримали повністю та просили її задовольнити з підстав, які викладені у позові. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, у своєму відзиві просив справу розглядати у відсутність представника відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та врахувавши позицію представника відповідача, яка викладена у відзиві, доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 15.09.1965 року, виданого Орджонікідзевським в р/б ЗАГС, актовий запис №2466. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.06.2020 року, виданого Комунарським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис про смерть № 930. Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до положень ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1271 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , є сином [PERSON] , а відтак є спадкоємцем першої черги після смерті своєї матері, яка за свого життя заповіту не залишила. Інші спадкоємці відсутні. 09.02.2021 року позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Шевцової О.С. із заявою про прийняття спадщини після [PERSON] , померлої [INFO] . Згідно відповіді на звернення приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Шевцової О.С. від 09.02.2021 року № 60/02-17 вбачається, що [PERSON] роз`яснено про надання документів, що підтверджують факт проживання разом з спадкодавцем на момент відкриття спадщини, у разі неможливості надання документів звернутися до суду. Відповідно до витягу зі спадкового реєстру № 63485527 (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) після смерті [PERSON] відсутні. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України в постановах від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 14 вересня 2016 року № 6-1215цс16. Обґрунтовуючи поважність причин пропуск шестимісячного строку, позивач [PERSON] зазначав, що момент звернення до нотаріуса залишив на останній місяць, однак з 24.11.2020 року по 29.01.2021 року перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом ішемічний інсульт в лівій гімесфері головного мозку. Пояснення позивача об`єктивно підтверджуються відповідними письмовими доказами: зокрема випискою із медичної амбулаторної картки хворого, згідно якої останній перебував на стаціонарному лікуванні з 24.11.2020 року по 29.01.2021 року. Згідно із ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема справедливість, добросовісність та розумність. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України). Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення. При цьому слід виходити з положень Цивільного кодексу про підстави виникнення цивільних прав і цивільних обов`язків. Відповідно до них цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обов`язки. Враховуючи те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін. Суд вважає, що відмова у поновленні строку для прийняття спадщини порушить права спадкоємця, який є спадкоємцем першої черги за законом, тому вважає причину пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини поважною. Враховуючи обставини справи, що склалися, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, виходячи з принципів справедливості та розумності, а також взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу задоволення позовних вимог, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved