Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позовних вимог вказав, що в період з 16.02.2016 року по 30.07.2020 року він працював на Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська». 30.07.2020 року його було звільнено за ч.3 ст.38 Кодексу законів про працю України за власним бажанням. При звільненні відповідач своєчасно не провів з ним повний розрахунок, чим порушив вимоги ст.ст.47, 116 КЗпП України щодо повного розрахунку в день звільнення. Відповідач в день звільнення виплату належних йому сум не провів. 30.10.2020 року він звернувся до відповідача з вимогою про погашення заборгованості та надання довідок про розмір заборгованості по заробітній платі, про розмір середньоденної заробітної плати на момент звільнення та копію його заяви від 30.07.2020 року про звільнення і копію наказу відповідача про його звільнення. Згідно довідок відповідача заборгованість по заробітній платі за грудень 2019 року становить 7994,36 грн., за січень 2020 року становить 14846,82 грн., за лютий 2020 року 13464,03 грн., за березень 2020 року 13420,59 грн., за квітень 2020 року 20490,57 грн., за травень 2020 року 2437,03 грн., за червень 2020 року 14110,32 грн., за липень 2020 року 59899,84 грн., а загалом 146663,56 грн. Згідно довідки відповідача його середньоденна заробітна плата становить 870,51 грн. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, відповідач повинен виплатити йому його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином відповідач повинен йому сплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку з 31.07.2020 року по день ухвалення судом рішення, який станом на 17.11.2020 року становить 66158,76 грн. із розрахунку 870,51 грн. х 76 кількість робочих днів за час затримки розрахунку станом на 17.11.2020. Просив суд стягнути з відповідача на його користь несплачені йому суми при звільненні, а саме заборгованість по заробітній платі в сумі 146663,56 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 31.07.2020 по день ухвалення судового рішення та сплачені ним судові витрати. Відповідач надав\~відзив на\~позов,\~в якому\~зазначив,\~що звільнення\~позивача за\~власним бажанням\~було здійснено\~у повній\~відповідності до\~норм чинного\~законодавства.\~Позивачу в\~якості сум,\~що підлягають\~при звільненні,\~було нараховано\~за 12.2019\~року заробітна\~плата,\~яка після\~обов`язкових утримань\~становить 7994,36\~грн.,\~за 01.2020\~року заробітна\~плата після\~обов`язкових утримань\~становить 14846,82\~грн.,\~за 02.2020\~року заробітна\~плата після\~обов`язкових утримань\~становить 13464,03\~грн.,\~за 03.2020\~року заробітна\~плата після\~обов`язкових утримань\~становить 13420,59\~грн.,\~за 04.2020\~року заробітна\~плата після\~обов`язкових утримань\~становить 20490,57\~грн.,\~за 05.2020\~року заробітна\~плата після\~обов`язкових утримань\~становить 2437,03\~грн.,\~за 06.2020\~року заробітна\~плата після\~обов`язкових утримань\~становить 14110,32\~грн.,\~за 07.2020\~року заробітна\~плата після\~обов`язкових утримань\~становить 59899,84\~грн.,\~що разом\~становить 146663,56\~грн.\~Довідки \~видані ними\~позивачу в\~якості доказу\~невиплати заробітної\~плати свідчать\~лише про\~нараховані розміри\~заробітної плати\~та не\~несуть в\~собі будь-якого\~доказового значення\~щодо їх\~виплати чи\~невиплати.\~В день\~звільнення 01.10.2020\~року позивач\~отримав трудову\~книжку,\~але в\~бухгалтерію не\~звернувся з\~письмовою заявою\~про розрахунок\~з ним,\~з якими\~не звертався\~і в\~подальшому.\~В заяві\~про звільнення\~вимоги про\~остаточний розрахунок\~теж немає.\~ Враховуючи\~не пред`явлення\~такої вимоги\~позивачем до\~відповідача,\~вважають,\~що в\~даному випадку\~відсутній навіть\~сам предмет\~спору,\~а саме\~вина відповідача\~у нібито\~невиплаті належних\~працівникові сум. Представником відповідача\~02.12.2020\~року поштою\~отримано ухвалу\~про відкриття\~провадження,\~копію позовної\~заяви та\~доданих до\~неї матеріалів. Середньоденний заробіток\~позивача складає\~870,51\~грн. Таким чином, вважають, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31.07.2020 року по день ухвалення судового рішення є безпідставним та не підлягають задоволенню. Просили відмовити в задоволенні позовних вимог\~в повному\~обсязі. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що позивач з 16.02.2016 року по 30.07.2020 року знаходилася у трудових відносинах з відповідачем, працював на посадах гірничого диспетчера та старшого гірничого диспетчера, був звільнений за власним бажанням згідно ч.3 ст.38 КЗпП України (а.с. 8-15). Згідно довідки відповідача, середньоденна заробітна плата позивача становить 870,51 грн. (а.с. 17). Згідно довідки відповідача [PERSON] була нарахована заробітна плата за грудень 2019 року 7994,36 грн., за січень 2020 року - 14846,82 грн., за лютий 2020 року 13464,03 грн., за березень 2020 року 13420,59 грн., за квітень 2020 року 20490,57 грн., за травень 2020 року 2437,03 грн., за червень 2020 року 14110,32 грн., за липень 2020 року 59899,84 грн., а загалом 146663,56 грн., яка вказана після утримання обов`язкових податків та зборів (а.с.17). Згідно довідки про відмітки таб.№ [NUMBER] [PERSON] , 30.07.2020 року позивач працював (а.с.21). Відповідно ч.1 ст.\~21\~Закону\~України\~«Про оплату\~праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України, ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до\~ч.1\~ст.47\~КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Таким чином,\~оскільки відповідачем\~на теперішній\~час не\~виплачена позивачу\~заробітна плата\~в повному\~обсязі та\~інші належні\~при звільненні\~суми,\~вони підлягають\~примусовому стягненню\~з відповідача.\~Судом встановлено,\~що відповідачем\~позивачу не\~в повному\~обсязі сплачена\~заробітна плата\~та інші\~належні при\~звільненні суми за\~період з\~грудня 2019\~року по\~липень 2020\~року в\~загальній сумі\~146663,56\~грн. після утримання обов`язкових податків і зборів. Суд не приймає доводи відповідача щодо відсутності підстав для задоволенню позову, оскільки вони не ґрунтуються на законі. Таким чином, оскільки відповідачем повний розрахунок з позивачем станом на дату ухвалення судового рішення не було проведено, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в сумі 146663,56 грн. Також, враховуючи, що відповідачем повний розрахунок з позивачем при звільненні не було проведено, тому за період з 31.07.2020 (наступний день після звільнення) по день винесення по справі судового рішення, тобто по 24.12.2020 (згідно заявлених позовних вимог), позивач має право на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 89662,53 грн., виходячи із розрахунку: 870,51 грн. х 103 робочих дні за період з 31.07.2020 по 24.12.2020. Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. за позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн. Крім того,\~оскільки судом\~стягнуто з\~відповідача на\~користь позивача\~236326,09\~грн.,\~з яких\~146663,56\~грн.\~-\~заборгованість по\~заробітній платі\~(позивач\~звільнений від\~сплати судового\~збору при\~подачі позову\~до суду)\~та 89662,53\~ грн. - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, що складає ціну позову станом на день ухвалення судом рішення, та позивачем при поданні позовної заяви судовий збір сплачено частково у розмірі 840,80 грн., тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1522,46 грн. (2363,26 грн. 840,80 грн. = 1522,46 грн.). На підставі ст.ст.47, 115, 116, 117 КЗпП України, ст.ст. 21, 24 Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: approved