Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Христинівського районного суду з позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, та просить визнати за ним, [PERSON] [INFO] (паспорт громадянина України серії НЕ №319214 виданий 13.08.2003 Черкаським РВ УМВС України в Черкаській області, ідентифікаційний номер [NUMBER]) в порядку спадкування за законом право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,31 га, розташовану в адміністративно-територіальних межах [PERSON] сільської ради Христинівського району Черкаської області, яка належала померлій 23.11.1996 його рідній бабі [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР №012683 зареєстрованого 22.10.2002 [PERSON] сільською радою Христинівського району Черкаської області в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №197 та, яку фактично успадкувала його померла 24.10.2010 мати [PERSON], але не виготовила на своє імя правовстановлюючого документу. Позивач в обґрунтування позовних вимог в позовній заяві зазначив, що 24 лютого 2010 року померла мати Позивача [PERSON]. Будь-яких розпоряджень на випадок своєї смерті [PERSON] не залишала. [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері, який фактично прийняв спадщину. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу спадкового майна, окрім іншого, також належить і земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,31 га, та, яку вона фактично успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] та, яка їй належала на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР №012683, який зареєстровано [PERSON] сільською радою Христинівського району Черкаської області 22.10.2002 за №197. [PERSON] померла 23.11.1996. Факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті своєї матері [PERSON], стверджується довідкою виконкому [PERSON] сільської ради Христинівського району Черкаської області від 17.07.2015 №203. Однак, фактично успадкувавши вищезазначену земельну ділянку, матірю Позивача, не було виготовлено на своє імя правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку, що залишилась після смерті її матері [PERSON]. Відповідно до статті 1225 Цивільного кодексу України та пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. За таких обставин спадкоємець не має можливості надати нотаріальній конторі правовстановлюючого документу виданого на імя його матері, для оформлення своїх спадкових прав на успадковану нею ж земельну ділянку після смерті своєї матері. Відтак, право власності за позивачем на спадкову земельну ділянку, має бути визнано за рішенням суду. В судове засідання позивач не з'явився, проте від нього до суду надійшла заява в якій він позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати без його участі. В судове засіданні відповідач [PERSON] сільська рада не з'явилась, проте від неї до канцелярії на адресу суду надійшла заява з проханням справу розглянути за відсутності їх представника, позовні вимоги [PERSON], визнають повністю, та не заперечують проти їх задоволення. Зважаючи на те, що відповідач, являючись органом місцевого самоврядування адміністративно-територіальної одиниці, де проживав спадкодавець, а тому маючи про них найбільш достовірні відомості, позовні вимоги визнав, і таке визнання не порушує прав та інтересів третіх осіб, суд знаходить, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 24 лютого 2010 року померла мати Позивача [PERSON]. Будь-яких розпоряджень на випадок своєї смерті [PERSON] не залишала. [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері, який фактично прийняв спадщину. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу спадкового майна, окрім іншого, також належить і земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,31 га, та, яку вона фактично успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] та, яка їй належала на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР №012683, який зареєстровано [PERSON] сільською радою Христинівського району Черкаської області 22.10.2002 за №197. [PERSON] померла 23.11.1996. Факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті своєї матері [PERSON], стверджується довідкою виконкому [PERSON] сільської ради Христинівського району Черкаської області від 17.07.2015 №203. Позивач являється єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки позивач [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняв, то необхідно визнати за ним право власності на спадкове майно, що є предметом позову.

Outcome: approved