Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 01 травня 1999 року між ними було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини. Між ними фактично припинилися подружні відносини, з січня 2018 року вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Посилаючись на неведене, просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, хоча про час та місце судового засідання була належним чином повідомлена. Попередньо подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки, відзив на позов не подавав. На підставі вимог ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 01 травня 1999 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим Миролюбівською сільською радою Тернопільського районного відділу ЗАГС від 01 травня 1999 року, про що зроблено актовий запис за №2. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Миролюбівською сільською радою Тернопільського району від 18 лютого 2000 року, про що зроблено актовий запис за №4 та дочка [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Миролюбівською сільською радою Тернопільського району від 11 березня 2001 року, про що зроблено актовий запис за №06. Встановлено, що між подружжям втрачено почуття поваги та взаєморозуміння, кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сторони проживають окремо та не підтримують подружніх відносин. Відповідач в судове засідання не з'явився та будь-яких доводів на спростування тверджень позивача суду не подав. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 111, 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дитині, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме інтересам сторін та дітей. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 01 травня 1999 року Миролюбівською сільською радою Тернопільського районного відділу ЗАГС від 01 травня 1999 року, про що зроблено актовий запис за №2.

Outcome: approved