Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з цивільним позовом до відповідача [PERSON], в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS], земельну ділянку площею 0, 5930 га, кадастровий номер 4623680800:10:000:0063, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Верхньобілківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, та земельну ділянку площею 0, 4262 га, кадастровий номер 4623680800:07:000:0002, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Верхньобілківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області що належали спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛВ №067346 від 31.12.2004 року. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] До кола першої черги спадкування увійшли лише він, відповідачка, котра на момент смерті проживала разом із спадкодавцем, та його сестра [PERSON], однак вона на момент смерті спадкодавця у вказаному житловому будинку на проживала, інших спадкоємців першої черги спадкування немає. Згідно заповіту [PERSON] заповів усе належне йому майно йому, своєму синові [PERSON] Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок [ADDRESS], однак пояснює про те, що спадкодавець фактично набув право власності на будинок, однак не завершив його державної реєстрації у встановленому законом порядку, через, що він позбавлений змоги реалізувати своє право на спадкування на цей будинок через нотаріальну контору. Окрім того, до складу спадкового майна увійшли зазначені вище земельні ділянки, що належали [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛВ №067346 від 31.12.2004 року, однак оригінал такого було втрачено. Наголошує на тому, що оскільки тільки він один постійно проживав разом із батьком на момент відкриття спадщини і про відмову від спадщини не заявляв він фактично прийняв спадщину та набув право власності в порядку спадкування на спадкове майно після його смерті . У судове засідання позивач не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, не повідомила суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду була належним чином повідомлена, однак подала суду заяву у якій просить позов задовольнити, а судовий розгляд проводити у її відсутності. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заяви про визнання відповідачами позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Верхньобілківської сільської ради ради Пустомитівського району Львівської області, 18.12.2013 року. Згідно заповіту від 11.02.2008 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Верхньобілківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, [PERSON], [PERSON] заповів усе належне йому майно, своєму синові [PERSON] Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 69,3 кв.м., житловою площею 60,4 кв.м., а загалом домоволодіння складається із житлового будинку А-1, а' - східців, А'-1 прибудови готовністю 36%, Б - літноьї кухні, В - сараю, Г - гаражу, Д - вбиральні, Е - погребу, к - колодязя, №1 хвіртки, №2 воріт, №3 огорожі, №4 хвіртки, №5 огорожі, що підтверджено технічним паспортом, виготовленим 15.05.2012 року ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки». У відповідності із довідкою № 280 від 09.04.2014 року, виданої Верхньобілківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області за [PERSON] згідно з погосподарськими книгами рахується житловий будинок [ADDRESS]. За життя спадкодавцеві виконавчим комітетом Пустомитівської районної ради депутатів трудящих було видано свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР. Рішенням виконкому Пустомитівської районної Ради депутатів трудящих від 05.08.1976 року, було затверджено рішення виконкому Верхньобілківської сільської Ради депутатів трудящих від 25.02.1976 року про дозвіл на будівництво житлового будинку [PERSON] Не зважаючи на вказане вище, спадкодавець фактично набув право власності на будинок, однак не завершив його державної реєстрації у встановленому законом порядку, через, що позивач позбавлений змоги реалізувати своє право на спадкування на цей будинок через нотаріальну контору. На момент смерті спадкодавця позивач постійно проживав разом із ним в житловому будинку [ADDRESS], що зокрема підтверджено довідкою №280 від 09.04.2014 року, виданої Верхньобілківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області. Окрім того, до складу спадкового майна увійшла земельна ділянка площею 0, 5930 га, кадастровий номер 4623680800:10:000:0063, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Верхньобілківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, та земельна ділянка площею 0, 4262 га, кадастровий номер 4623680800:07:000:0002, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Верхньобілківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належали [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛВ №067346 від 31.12.2004 року, однак зважаючи на те, що оригінали таких було втрачено, це унеможливлює реалізацію права позивача на спадкування через нотаріальну контору. У відповідності до положень ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Оскільки позивач постійно проживав разом із батьком на момент відкриття спадщини і про відмову від свого права на спадкування у строк, встановлений ст. 1270 ЦК України не заявляв, зважаючи на те, що на його ім'я було складено заповіт, він фактично прийняв спадщину та набув право власності на житловий будинок [ADDRESS], земельну ділянку площею 0, 5930 га, кадастровий номер 4623680800:10:000:0063, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Верхньобілківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, та земельну ділянку площею 0, 4262 га, кадастровий номер 4623680800:07:000:0002, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Верхньобілківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. У зв'язку із тим, що документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, що зокрема підтверджено їх збереженою копією, проте були втрачені та не можуть бути відновлені у встановленому законодавством порядку, позивач змушений звертатися із цим позовом в порядку ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлено зокрема у разі втрати правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Аналогічна позиція викладена також у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Згідно з ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На додаток до наведеного ст. 392 ЦК України зазначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності із положеннями п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 року, різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Тому при відчуженні жилого будинку вони переходять до нового власника разом з будинком, якщо при укладенні договору про відчуження не було обумовлено їх знесення або перенос попереднім власником. Таким чином, з врахуванням наведеного вище, а також того факту, що позивач постійно проживав разом із спадкодавцем на момент його смерті, він фактично набув право власності на спадкове майно.

Outcome: approved