Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав колишнього чоловіка [PERSON] відносно їх малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач за позовом - [PERSON], [INFO] є батьком їх малолітньої доньки [PERSON]. Шлюб між ними було розірвано згідно рішення суду 06.12.2013 року, а фактично ще з січня 2013 року вони з відповідачем ніяких стосунків не підтримують, оскільки відповідач їх з донькою покинув і вона самостійно утримує та виховуєдоньку, створює їй належні умови виховання, купує одяг, взуття та інші речі. Батько ніяким чином не виконує свої батьківські обов'язки, не приїздить до доньки та взагалі не цікавиться її життям. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася однак подала до суду заяву, в якій позов підтримала і просила розглянути справу у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи - служби у справах дітей Красноградської РДА просили розглянути справу без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Так, як відповідачі в судове засідання не з'явилися, про місце та час розгляду справи були повідомлений у встановленому законом порядку, від них не надходило заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як сам позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, перевіривши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до копій свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] її батьком є відповідач [PERSON](а.с.10). До комісії з питань захисту прав дитини надійшла заява від [PERSON], [INFO], щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] по відношенню до його доньки [PERSON], [INFO]. Батько - [PERSON], [INFO], вихованням дитини не займається. Згідно письмових пояснень наданих голові Красноградської комісії з питань захисту прав дитини - [PERSON], [PERSON], [PERSON], батько малолітньої [PERSON] з 15 лютого 2013 року не приймає участі у вихованні та розвитку доньки, не цікавиться її здоров'ям, не сплачує аліменти. За весь час жодного разу до доньки не приїздив. 07 липня 2014 року секретарем Володимирівської сільської ради було обстежено умови проживання [PERSON]. Встановлено, що гр. [PERSON] проживає разом із малолітньою донькою [PERSON], [INFO], з матір'ю [PERSON], [INFO] братами [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Цегляний будинок площею 95 кв.м.. В будинку парове опалення, є всі необхідні меблі, предмети побуту та телеапаратура. Для дитини обладнано окрему кімнату, де створені необхідні умови для всебічного розвитку та гармонійного виховання. Санітарний стан та умови проживання добрі. Згідно довідки про неотримання аліментів від 28 травня 2014 року №13/23780 заборгованість по аліментам відповідача становить 9038,10 грн, тобто після рішення суду від 26.03.2013 року про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], останній жодного платежу не здійснив, хоча при цьому офіційно працював і з березня 2013 року по лютий 2014 року отримав загальний дохід 36152,38 коп., з яких жодної копійки на утримання доньки не перерахував. 15 вересня 2014 року головою Красноградської РДА було винесене розпорядження, а 15 грудня 2014 року службою у справах дітей Красноградської РДА було прийнято висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON] та рекомендовано заявнику [PERSON] звернутися до суду з відповідної позовною заявою. Також в ході судового розгляду встановлено, що після розірвання шлюбу, яке відбулося 06.12.2013 року і по теперішній час [PERSON] не бере ніякої участі у вихованні дитини, не спілкується з донькою навіть у телефонному режимі, не цікавиться її життям, здоров'ям, не надає матеріальної допомоги, ухиляється від сплати аліментів. Згідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню неюзагальновизнаних нормморалі;не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, з урахуванням вище наведеного, суд давши аналіз всім зібраним доказам по справі, приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] До такого висновку суд прийшов ретельно дослідивши всі докази по справі, надані сторонами, в тому числі враховуючи роз'яснення, які містяться в п.15 ППВСУ №3 від 30.03.2007р., а саме що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Всі вищеперелічені факти суд розцінює як ухилення від виховання дітей батьками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідачів до своїх батьківських обов'язків, відсутність яких відповідно до ст.164 СК України, а також роз'яснень п.16 ППВСУ №3 від 30.03.2007р. є підставою для позбавлення батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей. Оскільки рішенням Красноградського районного суду від 26.03.2014 року питання по аліментам вирішене, то повторно судом, як це передбачено ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України воно не вирішується. При задоволенні позовних вимог позивача, суд також приймає до уваги те, що відповідач будь яких заперечень з приводу позову не надав та не з'явився в судове засідання. Таким чином, суд вважає що маються всі підстави для задоволення позову, оскільки це не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідачів. На підставі викладеного та

Outcome: approved