Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], в обґрунтування якого зазначив, що з 30.04.1998 року він з відповідачкою [PERSON] знаходиться у шлюбі, зареєстрованому у Відділі реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції міста Харкові, актовий запис № 194. Від шлюбу вони мають спільних дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що шлюбне життя не склалось через відсутність порозуміння, різні погляди на сімейне життя. На даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Крім того, 26.01.2016 року він разом з відповідачем уклали договір про визначення місця проживання дитини та участь батьків у її виховання, де зазначено, що діти будуть проживати разом з матірю, а також зазначено право батька здійснювати своє право на особисте виховання дітей. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, залишив суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, залишила суду заяву, в якій не заперечувала проти задоволення позову та просила слухати справу у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя .Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Як встановлено у судовому засіданні, 30.04.1998 року позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] у Відділі реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції міста Харкові, актовий запис № 194. Від шлюбу позивач та відповідач мають спільних дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Суд вважає, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги обставини по справі, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що має істотне значення. Враховуючи те, що спільне життя у сторін не склалося, сімейні стосунки фактично припинені, спільного господарства сторони не ведуть, спор щодо поділу майна, а також місця проживання дітей відсутній, суд вважає, що є підставою для задоволення позову. Судові витрати суд покладає на позивача згідно його прохання. На підставі наведеного,

Outcome: approved