Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що 03 серпня 2015 року ним придбано у відповідача гідротехнічну споруду №6, що розташована на території Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області. Однак відповідач відмовляється належним чином оформити право власності на майно за позивачем, що стало підставою для звернення позивача до суду. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю та просив його задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду лист про розгляд справи у його відсутність, обставини зазначені в позові визнав. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. Суд оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03 серпня 2015 року на підставі договору купівлі-продажу №03/08-15 [PERSON] придбав у публічного акціонерного товариства «Соколовський кар'єр» дамбу, інвентарний номер 791 (а.с.3-4), яку отримав відповідно до акту прийому-передачі майна від 03 серпня 2015 року (а.с.5). Відповідно до рішення Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 16 квітня 2015 року гідротехнічній споруді-дамбі, яка рахується на балансі ПАТ «Соколовський кар'єр» присвоєно юридичну адресу: Житомирська область, Житомирський район, територія Іванівської сільської ради, за межами населених пунктів будівель та споруд №6 (а.с.7). Згідно із положеннями ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Тому власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а лише конкретно визначеним законом способом захисту свого права. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений гл.3, зокрема ст.16 ЦК України, а інші способи визначається спеціальними законами, які регулюють конкретні цивільні правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону, згідно з ч.1 ст.334 ЦК України. Оскільки на нерухоме майно, не було оформлено право власності, тому згідно листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року №19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку. Згідно ст.316 Цивільного Кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається за підставами, що не заборонені законом. За правилами ч.1 ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, а також те, що спір між сторонами врегульовано при судовому розгляді справи.

Outcome: approved