Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про стягнення суми пенсії, що належала пенсіонерові і залишилась недоотриманою в зв`язку зі смертю. Позовні вимоги мотивовані тим, що батько позивача - [PERSON] помер [INFO] . 18 червня 2019 року позивачу державним нотаріусом Другої селидівської нотаріальної контори Давидовою С. М. було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, за яким вказано, що спадщина складається з недоотриманої пенсії в сумі 198 626,60 грн. Позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату недоотриманої пенсії в установленому законом порядку. Відповідачем було сплачено недоотримана пенсія в сумі 192 832,14 грн., тобто за три роки до дня звернення. Недоотримана сума становить 5 794,46 грн. У виплаті зазначеної суми відповідачем було відмовлено з посиланням на те, що нараховані суми пенсії, на які пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Позивач вважає, що відповідач безпідставно застосував трирічний строк до звернення, незважаючи на наявність свідоцтва про право на спадщину за заповітом. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти , набуті ним в порядку спадкування за заповітом, у виді недоотриманої пенсії [PERSON] у розмірі 5 794,46 гривень, а також стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи , в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, згідно з яким вважає, що спір за участю ПФУ є публічно-правовим та відповідає нормативному визначенню адміністративної справи. Крім того зазначив, що позивачу була виплачена недоотримана [PERSON] пенсія в розмірі 192 832,14 грн. за період з 10 липня 2019 року по 31 грудня 2018 року. Зазначена в позові сума в розмірі 5 794,46 не виплачувалася позивачу , оскільки ця сума виходить за межі, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» три роки.Просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи , приходить до наступних висновків. Згідно з копією свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 08 липня 1969 року Червонрогвардійським райбюро ЗАГС Донецької області, [PERSON] є сином [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 18 червня 2019 року державним нотаріусом Другої селидівської, в.о. Другої донецької державної нотаріальної контори Давидовою С. М., спадкоємцем [PERSON] який помер [INFO] , є його син - [PERSON] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії в сумі 198 626,60 грн., що належала померлому на підставі довідки, виданої 25 вересня 2019 року № 6134/04 Селидовським ОУПФУ Донецької області. Згідно з копією квитанції АТ «Укрпошта», позивачу виплачена недоотримана [PERSON] пенсія в сумі 192 832,14 грн. На звернення позивача відповідачем надано відповідь, згідно з якою вказана сума отримана 11 липня 2019 року. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно за ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Аналіз наведених норм дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Судом встановлено, що недоотримана пенсія за життя померлого [PERSON] увійшла до складу спадщини після його смерті. Позивач у порядку спадкування за заповітом набув право власності на вказані грошові кошти. Відповідачем не заперечується, що загальна сума коштів, яку було нараховано до виплати спадкодавцеві становить 198 626,60 грн. Частину цієї суми у розмірі 192 832,14 грн. виплачена позивачу, а решту суми у добровільному порядку відповідач відмовляється виплатити позивачу, як спадкоємцю. Суд відхиляє доводи відповідача, які ґрунтуються на ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, оскільки дана правова норма розповсюджується на пенсіонерів, які є власниками своїх особистих пенсій, тобто на тих, що не померли, та ніяким чином не стосується правовідносин щодо спадщини. Також суд зауважує, що спір у даній справі є цивільно-правовим, адже предметом судового розгляду в даному випадку є вимоги про захист права власності на спадкове майно у вигляді пенсійних виплат, які не були виплачені за життя спадкодавцеві, що відповідно до ст.19 ЦПК України відносить до юрисдикції загальних судів. За таких підстав суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з Селидовського ОУПФУ Донецької області на користь позивача грошові кошти, набуті ним в порядку спадкування за законом недоотриманої пенсії, яка належала за життя [PERSON] , в розмірі 5 794,46 грн. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В судовому засіданні підтверджено, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн. Враховуючи, що суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved