overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про тлумачення заповіту. В обгрунтування позову вказала, що [INFO] року її батько - [PERSON], який на випадок своєї смерті залишив заповіт, посвідчений 26 жовтня 2000 року секретарем Юрівської сільської ради Козятинського району Вінницької області за реєстром № 25, згідно якого земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСОП «Колос» с. Юрівка, Козятинського району Вінницької області, площею - 3, 46 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) він заповів їй. Спадщину вона прийняла, оскільки подала заяву до Козятинської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Крім неї, є ще один спадкоємець, це її рідний брат - [PERSON], на ім'я якого їхній батько, також залишив ще один заповіт, заповівши останньому все інше майно. 17 травня 2007 року на ім'я [PERSON] був виданий Державний акт серія [NUMBER] на право приватної власності на земельну ділянку, площею - 2, 2974 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Юрівської сільської ради Козятинського району.Метою складання померлим батьком заповіту на випадок своєї смерті є розпорядження своєю земельною ділянкою, яка на час складання заповіту належала йому на підставі сертифіката. Видача державного акту на право власності на земельну ділянку не порушило та не змінило волевиявлення спадкодавця щодо розпорядження своєю земельною ділянкою, а лише змінило правовий статус земельної ділянки. Тобто, земельна ділянка була виділена в натурі та належним чином оформлено право власності на неї. Інших спадкоємців за заповітом, які б претендували на земельну ділянку немає. Таким чином, його батько, ще за життя, сертифікат про право на земельну частку (пай) переоформив на державний акт на право власності на земельну ділянку, тобто, дане майно залишилось те саме, а документ, який посвідчує право власності змінено, внаслідок чого виникли певні незручності при оформленні права на спадщину на вище зазначену земельну ділянку.В даний час вона має намір оформити свої спадкові права, але не може цього зробити, оскільки на думку нотаріуса змінився об'єкт спадкування. В судове засідання позивач не з'явилась, однак, її представник подала письмову заяву про слухання справи без її участі та підтримання позову. Відповідач в судове засідання, також, не з'явився, однак, подав на адресу суду письмову заяву про слухання справи без його участі та визнання позову. Давши оцінку письмовим доказам, суд вважає, що можливо прийняти визнання позову відповідачем, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та свобод чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вказуючи, що після смерті її матері [PERSON], з поважних причин пропустила строк для прийняття спадкового майна, у вигляді земельної частки (пай), яка розташована на території Озерської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області. До судового засідання представник позивача надав заяву, в якій просить розглянути справу без участі його та позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] районна державна нотаріальна контора в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. У зв'язку з чим суд розглядає справу у відсутність його представника, на підставі наявних в справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивач є спадкоємцем за законом своєї матері - [PERSON], яка померла 13 травня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ №029939, актовий запис №2 (а.с.7). Згідно довідки за в/х від 19.05.2016 року № 1/19-16, виданої в.о. начальника управління держгеокадастру у Світловодському районі на імя [PERSON] виготовлено сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серії КР №0183783 розміром 4,91 га бувшого КСП «Озерське» на території Озерської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області. (а.с.8) Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємиць, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкоємцем, повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщин; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийняті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини, встановлюється в три місяця з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадком ця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, дослідивши отримані докази та оцінивши їх, суд вважає, що обставини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини позивачем, яка не здійснювала дії, які б свідчили про її відмову від прийняття спадщини після померлої [PERSON] є поважним, тому позивачеві належить додатково визначити строк, у три місяці, який є достатнім для подання нею заяви про прийняття спадщини за місцем її відкриття до [PERSON] районної державної нотаріальної контори. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Козятинського району про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки та отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обгрунтування позову вказала, що 09.05.2008 року помер її син [PERSON], який проживав за адресою: [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі, із права на земельну ділянку, площею 3, 8477 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради, Козятинського району. Вона є спадкоємцем згідно закону, відповідно до ст. 1268 ч. 3 ЦК України, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак, не може оформити свої спадкові права, так як у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкову земельну ділянку, про що приватний нотаріус Безбах Ю А. виніс відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. В підготовче судове засідання позивач не зявилась, однак її представник - [PERSON] подала до суду письмову заяву про слухання справи у її відсутність та підтримання позову. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Козятинського району в підготовче судове засідання, також, не з'явилась, однак, подала на адресу суду письмову заяву про слухання справи без її участі та визнання позову. Давши оцінку письмовим доказам, суд вважає, що можливо прийняти визнання позову відповідачем, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та свобод чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] сільської ради про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті її матері [PERSON], яка померла 10 серпня 2016 року. Позивач зазначила, що після смерті матері відкрилась спадщина, що складається із земельної ділянки розміром 3,7228 га про що свідчить Державний акт ЯД №278191 від 29.03.2007 року. Позивач після смерті матері у встановлений законом 6-тимісячний термін не зверталася до нотаріальної контори. Позивач вказує, що строк для прийняття спадщини був пропущений нею з поважних причин, через те, що вона тривалий час хворіла, та не мала грошових коштів на подачу заяви про прийняття спадщини. На підставі наведеного, вважає причини пропуску строку звернення в нотаріальну контору поважними, тому просила визначити додатковий строк достатній для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті матері. В судове засідання представник позивача [PERSON] подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю. Просив розгляд справи проводити у його відсутності та позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Луцького району в судове засідання не зявився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Таким чином, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши документи справи, суд прийшов до висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є дочкою померлої [PERSON], що вбачається зі свідоцтва про народження, (а.с. 7). Судом встановлено, що [PERSON] померла 10 серпня 2016 року (а.с. 8). Після смерті матері [PERSON] у встановлений законом 6-тимісячний термін не зверталася до нотаріальної контори. Позивач постійно відтерміновувала своє звернення до нотконтори для оформлення права на вказану спадщину, посилаючись на скрутне матеріальне становище, і право на вказану спадщину до цього часу залишається не оформленим. Проаналізувавши вищенаведене в сукупності, суд прийшов до висновку, що [PERSON] пропустила встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому їй слід визначити додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказавши, що їй належить на праві власності житловий будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS] Окрім неї, у вказаному будинку зареєстровані дочка - [PERSON] та онук - [PERSON]. Вказує, що [PERSON] з 1994 року в її господарстві не проживає та місце проживання ій не відоме, відповідач [PERSON] за зареєстрованою адресою з лютого 2014 року не проживає та його місце проживання їй не відоме. Вони жодної участі в утриманні господарства не приймають, однак включені до складу сім'ї, що значно обмежує її права і можливості на отримання соціальної допомоги. На основі наведеного просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування її житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити. Вiдповiдачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча своєчасно та в належному порядку були повідомлені про час та місце розгляду справи. Вислухавши пояснення позивача, покази свідків і дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕЕ № 614908926 від 14.06.2014 року вбачається, що власником нерухомого майна, розташоване за адресою [ADDRESS] являється [PERSON] (а.с. 8). На підставі довідок №2275 та №2276 від 18.12.2014 року, які видані Чагорською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області підтверджується факт реєстрації [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с. 6-7). Крім того, із довідки №268 від 17.02.2015 року виданою Чагорською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області вбачається, що на момент розгляду справи відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили обставини які викладені у позовній заяві. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у будинку позивача з 1994 року, а відповідач [PERSON] з лютого 2014 року. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі наведеного ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] у якій вона просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача [PERSON], [INFO] на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 700 гривень щомісячно на дитину, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дочки повноліття. В позовній заяві позивач зазначає, що відповідачем по даній справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 30.07.2007р., а 12.05.2014р. шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу у них народилися дочка [PERSON], [INFO]. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що з часу розірвання шлюбу відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги дитині, не навідується до дочки, не дбає про неї, не телефонує, нічим не цікавиться. Дитина повністю перебуває на її утриманні, одній утримувати дитину її важко. Відповідач здоровий, може працювати і надавати допомогу дитині. Позивач в судове засідання не з?явилася, однак подала суду письмову заяву, в якій просить суд дану цивільну справу розглядати у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, від нього не надходила заява про відкладення розгляду справи. Судом ухвалено провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224-226 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, зясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження у подружжя народилася дочка [PERSON], 2007р.н. (а.с.4). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На час розгляду справи в суді прожитковий мінімум для дитини віком від шести років становить 1531 грн. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі у розмірі 700 гривень на дитину. Саме такий розмір аліментів, дасть змогу забезпечити необхідні потреби дитині та, на думку суду, таку суму аліментів зможе сплачувати відповідач, оскільки він є молодою, працездатною людиною. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги вимоги ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття, суд рахує, що позов підлягає до задоволення і з відповідача слід стягувати в користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 700 гривень щомісячно на дитину, починаючи з дня звернення позивачки до суду із позовною заявою і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] у якій вона просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача - [PERSON], [INFO] на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 800 гривень щомісячно на дитину, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дочки повноліття. В позовній заяві позивач зазначає, що 12 серпня 2008 року між нею і відповідачем [PERSON] Ясенівською сільською радою Бродівського району Львівської області був зареєстрований шлюб. У сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. На даний момент вона з відповідачем разом не проживає. Крім того відповідач по справі від утримання дитини ухиляється, матеріальної допомоги не надає, усі обов»язки щодо матеріального забезпечення їхньої дитини виконує вона, добровільної згоди про розмір і порядок надання матеріальної допомоги між ними не досягнуто. Оскільки, [PERSON] офіційно ніде не працює, але має нерегулярний щомісячний дохід, вона просить аліменти з нього стягувати в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 800 гривень щомісячно. Позивач в судове засідання не з?явилася, однак подала суду письмову заяву, в якій просить суд дану цивільну справу розглядати у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, від нього не надходила заява про відкладення розгляду справи. Судом ухвалено провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224-226 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження у подружжя народилася дочка [PERSON], 2013р.н. (а.с.6). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На час розгляду справи в суді прожитковий мінімум для дитини віком до шести років становить 1228 грн. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень на дитину. Саме такий розмір аліментів, дасть змогу забезпечити необхідні потреби дитині та, на думку суду, таку суму аліментів зможе сплачувати відповідач, оскільки він є молодою, працездатною людиною. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги вимоги ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття, суд рахує, що позов підлягає до задоволення і з відповідача слід стягувати в користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень щомісячно на дитину, починаючи з дня звернення позивачки до суду із позовною заявою і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] у якій вона просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача - [PERSON], [INFO] на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 800 гривень щомісячно на дитину, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дочки повноліття. В позовній заяві позивач зазначає, що відповідачем по даній справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28.08.2014р., про що зроблено відповідний актовий запис № 51 у відділі РАЦС Зборівського РУЮ Тернопільської області. Від даного шлюбу у них народилися дочка [PERSON], [INFO]. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що перебуваючи в шлюбі відповідач постійно зловживав спиртними напоями, не допомагав, не дбав про сім?ю, не забезпечував матеріально не дивлячись на те, що їздив на заробітки, коштів на утримання сім?ї не давав. Дитина повністю перебуває на її утриманні та вихованні, поведінка відповідача призвела до того, що дитина боїться батька. Позивач в судове засідання не з?явилася, однак подала суду письмову заяву, в якій просить суд дану цивільну справу розглядати у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, від нього не надходила заява про відкладення розгляду справи. Судом ухвалено провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224-226 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження у подружжя народилася дочка [PERSON], 2013р.н. (а.с.5). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На час розгляду справи в суді прожитковий мінімум для дитини віком до шести років становить 1167 грн. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі у розмірі 600 гривень на дитину. Саме такий розмір аліментів, дасть змогу забезпечити необхідні потреби дитині та, на думку суду, таку суму аліментів зможе сплачувати відповідач, оскільки він є молодою, працездатною людиною. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги вимоги ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття, суд рахує, що позов підлягає до задоволення і з відповідача слід стягувати в користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 600 гривень щомісячно на дитину, починаючи з дня звернення позивачки до суду із позовною заявою і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] у якій вона просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача [PERSON], [INFO] на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дочки повноліття. В позовній заяві позивач зазначає, що відповідачем по даній справі вона не перебуває у зареєстрованому шлюбі. Однак, від спільного проживання у них 19.12.2010р. народилася дочка [PERSON]. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що понад два роки вони разом не проживають, не підтримують жодних відносин, відповідач не дбав про сім?ю, не допомагав, не надавав матеріальної допомоги, дитина перебуває повністю на її утриманні та вихованні. Позивач в судове засідання не з?явилася, однак подала суду заяву, в якій просить суд справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти закочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, від нього не надходила заява про відкладення розгляду справи. Судом ухвалено провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224-226 ЦПК України. Суд, зясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії 1-СГ № 253925 від 27.12.2010р., батьком [PERSON] є [PERSON] (а.с.3). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На час розгляду справи в суді прожитковий мінімум для дитини віком до шести років становить 1228 грн. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень на дитину. Саме такий розмір аліментів, дасть змогу забезпечити необхідні потреби дитині та, на думку суду, таку суму аліментів зможе сплачувати відповідач, оскільки він є працездатною людиною. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги вимоги ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття, суд рахує, що позов підлягає до задоволення і з відповідача слід стягувати в користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень щомісячно на дитину, починаючи з дня звернення позивачки до суду із позовною заявою і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved