Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про зміну розміру аліментів до відповідача [PERSON], посилається на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 вересня 2013 року було вирішено стягнути з позивача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 03 липня 2013 року до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказує, що станом на 25.09.2013 року він не мав інших утриманців та перебував на посаді Начальника відділу ветеринарної міліції УМВС України в Чернівецькій області, його заробітна платня на той момент становила приблизно 4000 гривень, що було еквівалентом 500 доларів США та він був в змозі сплачувати 1/4 частину свого заробітку на утримання [PERSON], проте станом на даний момент він працює на посаді інспектора Чернівецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області, його матеріальний стан погіршився (зокрема за останній місяць заробітна плата позивача становить 5 830,50 грн., що є еквівалентом 230 доларів США). Також позивач вказує, що 20.01.2015 року він зареєстрував шлюб з [PERSON], актовий запис № 68, а також від цього шлюбу 27 серпня 2015 року у позивача з дружиною народився син, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис №1981 від 02.09.2015 року. Позивач стверджує, що відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2016 рік» в редакції від 15 квітня 2016 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком з 6 до 18 років становить: 1455 грн. на місяць. Таким чином, оскільки, позивач має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також те, що його дружина [PERSON] на даний момент не працює у зв'язку із відпусткою по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років і також знаходиться на утриманні позивача, тому стягнення аліментів на [PERSON], в розмірі 1/4 частини доходу ставить інших утриманців в гірше становище щодо матеріального утримання з його боку. А тому, враховуючи вищенаведене, позивач просить зменшити розмір стягнення аліментів з 1/4 на 1/8 частину його доходів, яка відповідає половині встановленого законодавством прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, тобто 728 грн. на місяць. На основі викладеного позивач просить суд ухвалити рішення, яким зменшити розмір стягнення з позивача, [PERSON], ([INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків [NUMBER], уродженця с.Круглик Хотинського району Чернівецької області та мешканця [ADDRESS], паспорт серії [NUMBER] виданий Хотинським РВ УМВС України в Чернівецькій області 17 червня 1996 року) аліментів на утримання [PERSON], [INFO]., на користь відповідачки, [PERSON], (1978 р.н., ІК [NUMBER], паспорт серія [NUMBER], виданий першим відділом ЧМВ УМВС України в Чернівецькій області 24.10.2003 року) з 1/4 частини всіх видів заробітку на 1/8 частину всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% неоподаткованого мінімуму доходів громадян. В ході розгляду судом справи, відповідачем - [PERSON] було спрямовано до суду зустрічну позовну заяву про зміну розміру аліментів до позивача за первісним позовом [PERSON] Згідно зустрічної позовної заяви відповідачка за первісним позовом вказує, що як вбачається із довідки про заробітну плату, доходи [PERSON] за останні півроку збільшилися з 4000 до 6000 грн., а не зменшилися як він зазначає у своєму позові, отже він спроможний платити аліменти в більшому розмірі ніж 1/4 часки від доходу, як платить відповідно до рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 25.09.2013 року. Стверджує, що необхідність у збільшенні розміру аліментів викликана тим, що окрім самих аліментів позивач коштів на утримання дитини більше не дає, а 1/4 частки від його доходу відповідачці не вистачає на утримання спільного сина, оскільки внаслідок значного подорожчання продуктів харчування та товарів промислового значення, вона витрачає на дитину щомісяця біля 5730,00 грн. на їжу та 2228,33 грн. на одяг. Відповідно 1/4 частка цих витрат, яку повинен нести позивач як батько, на думку відповідачки, становить 3979,16 грн. Відповідач вказує, що виходячи з розрахунку заробітної плати позивача у березні 2016 року -5980грн. - 1/3 частки буде становити дорівнювати 1993,33 грн., а тому вона просить суд стягнути з позивача саме цю частку, відповідно збільшивши розмір аліментів які будуть стягуватися з [PERSON] з 1/4 частини до 1/3 частини з усіх видів заробітку позивача щомісяця. Також відповідач за первісним позовом зауважує, що її чоловік [PERSON] також платить аліменти на утримання малолітньої дитини, і його розмір заробітку, так як і її є нижчим від заробітку позивача, а тому доводи позивача, що фінансовий стан відповідачки покращився є безпідставними. Також вказує, що дружина позивача, як мати повинна отримувати допомогу на дитину в розмірі більшому, ніж позивач платить аліменти на утримання сина, і відповідно 1/3 частки його доходів буде, на думку відповідачки, достатньо для утримання його другої дитини, а решта 1/3 частки заробітку для самого позивача. При цьому стверджує, що з 2014 року по даний час відповідач понесла додаткові витрати на спільного з позивачем сина, зокрема: на його лікування та оздоровлення - курортний відпочинок для зміцнення організму, а тому просить стягнути з позивача також половину вартості понесених нею додаткових витрат на сина [PERSON] в сумі 18 102,85 грн. Окрім того, спільний з позивачем син хворів та йому за медичними критеріями було призначено відповідне лікування, вартість ліків оплачувала відповідачка. Зазначені обставини підтверджуються також випискою-епікризом з історії хвороби №2126 [PERSON], [INFO], згідно якої він перебував на стаціонарному лікуванні в Обласній дитячій клінічній лікарні з 01.10.2014. по 13.10.2014. з діагнозом: Мігрень без аури. Нестабільність ВББ. Сколіоз. З виписки-епікризу вбачається, що дитина пройшла вказане лікування та у задовільному стані виписана з рекомендаціями: продовжити лікування у амбулаторних умовах. Вартість вказаного лікування була відповідачкою вирахувана та складає 891,09 грн. Окрім того надає копії заключень спеціалістів з діагнозами та призначеним лікуванням, а саме: невролога від 30.03.2016 року, діагноз - синдром лікворної гіпертензії; травматолога від 05.04.2016 року, діагноз - остеохондропатія; гастроентеролога від 05.05.2016 року, діагноз - функціональна диспепсія та за призначенням вказаних лікарів для лікування сина нею було витрачено 666,42 грн. Також відповідач стверджує, що нею були понесені витрати на курортний відпочинок спільної з позивачем дитини, а саме: відпочинок дитини в Єгипті з 11.11.2015 року по 24.11.2015 року, надаючи копії квитанцій та розписки, а тому вважає, що частка, яка повинна бути стягнута з позивача становить 6296,60 грн. Окрім того, відповідач понесла витрати на відпочинок дитини в Анталії (Турція) з 12.07.2014 року по 14.07.2014 року, загальна вартість відпочинку на 2-х чоловік (відповідачки і сина) становить 32600 грн. Відповідно частка, яка повинна бути стягнута з позивача, на думку відповідачки, становить 8150 грн. Окрім того, вказує, що з метою покращення життєвого простору дитини, нею було понесено витрати на дитячі меблі «Каприз», вартістю 5755 грн., частка позивача у зазначених витратах становить 2877,50 грн. Також з метою підготовки до 01 вересня 2016 року відповідачка придбала ряд товарів для дитини, зокрема канцтовари, шкільний одяг та взуття на загальну суму 4739,50 грн., відповідно частка позивача становить 2369,75 грн., яка на думку відповідачки, повинна бути стягнута з останнього. Таким чином, загальна сума додаткових витрат на дитину, яку відповідач за первісним позовом просить стягнути з позивача становить 20472.59 грн. На основі викладеного позивачка за зустрічним позовом (вона ж відповідач за первісним позовом) просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], з 1/4 частки до 1/3 частки, та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку щомісяця, а також стягнути з нього на її користь додаткові втрати на дитину в розмірі 20472 грн.59 коп.; в задоволенні первісного позову [PERSON] до неї - відмовити. В судовому засіданні позивач за первісним позовом - [PERSON] позовні вимоги до [PERSON] підтримав у повному обсязі та просив суд зменшити розмір аліментів. Не заперечував, що дійсно фактично його заробітна плата у розмірі збільшилась, однак, з урахуванням курсу гривні до долара США, заробітна плата по суті зменшилась. Ствердив, що він пропонував відповідачці оформити сина до літнього табору відпочинку, на що та відмовилась. Також просив суд відмовити в задоволенні зустрічного позову за безпідставністю. Представник відповідача за первісним позовом - [PERSON] вимоги первісного позову не визнала, просила суд відмовити в його задоволенні, вимоги зустрічного позову підтримала в повному обсязі, просила зустрічний позов задовольнити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги за первісним позовом до задоволення не підлягають, в свою чергу позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають до задоволення частково, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 25.09.2013 року (а.с.5-6) стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення ним повноліття. З копії свідоцтва про шлюб серії І-МИ №104326 (а.с.8) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали 20.01.2015 року шлюб, який зареєстрований Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Чернівецького МУЮ, актовий запис №68. Прізвище дружини після оформлення шлюбу - «[PERSON]». 27.08.2015 року у позивача народився син - [PERSON], батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Також, як вбачається з довідки про доходи №182 від 15.04.2016 року (а.с.10) позивач працює в ГУНП в Чернівецькій області, загальна сума доходу за період з 11.2015 року по 03.2016 року складає 28 992,52 грн. Середьомісячна заробітна плата на останні місяці становить 5980 грн. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.12) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали 23.01.2015 року шлюб, який зареєстрований Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Чернівецького МУЮ, актовий запис №104. Прізвище дружини після оформлення шлюбу - «[PERSON]». З наданої відповідачкою за первісним позовом довідки про доходи №89 від 26.05.2016 року, вбачається, що вона працює лікарем у МКМУ «Клінічний пологовий будинок №2» на посаді лікаря та її фактично отриманий дохід за квітень-травень 2016 року склав 7006,11 грн. Чоловік відповідачки [PERSON] також працює лікарем і з нього стягуються аліменти. (а.с. 37) Розмір аліментів суд визначає з урахуванням усіх обставин справи та вимог ст. ст. 181-184 СК України і відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України суд повинен сприяти всебічному та повному з'ясуванню обставин справи. При цьому, законодавство встановлює, що розмір аліментів має бути співрозмірним (пропорційним) із доходами платника аліментів. Закон не ставить розмір аліментів у залежність від соціальних стандартів країни проживання дитини, а також курсом валют, а пов'язує їх із матеріальним станом батьків, їх можливостей, стану здоров'я дитини, її рівня розвитку, потреб та інших істотних обставин. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Отже, значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. При цьому, позивачем за первісним позовом не надано суду вагомих доказів того, що його матеріальний стан погіршився, навпаки заробітна плата позивача за первісним позовом у кількісному виразі збільшилась. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні первісного позову слід відмовити. При цьому судом встановлено, що у позивача за первісним позовом також на даний перебуває на утриманні ще одна малолітня дитина. Вказана обставина, на думку суду, зумовлює неможливість збільшення розміру аліментів, які стягуються з позивача за первісним позовом на користь відповідачки (її ж позивачки за зустрічним позовом), у зв»язку з чим в задоволенні зустрічних позовних вимог в цій частині слід також відмовити. Крім цього, судом встановлено, що з виписки-епікризу з історії хвороби №2126 [PERSON], [INFO] (а.с.34), вбачається, що неповнолітній син сторін по справі перебував на стаціонарному лікуванні в Обласній дитячій клінічній лікарні з 01.10.2014 року по 13.10.2014 року з діагнозом: Мігрень без аури. Нестабільність ВББ. Сколіоз. Також з виписки-епікризу вбачається, що дитина пройшла вказане лікування та у задовільному стані виписана з рекомендаціями: продовжити лікування у амбулаторних умовах. Рекомендовані лікарські препарати: Діакарб, Аспаркам, Магне В6, Актовегін, Нейроксон, Кратал дитячий, при цьому рекомендовано також повторити курс лікування через 3 місяці (а.с.34, 38-39). Вартість вказаних медичних препаратів згідно розрахунку, представленого відповідачкою, становить 1557,51 грн. При цьому, зазначена вартість ліків позивачем за первісним позовом (ним же відповідачем за зустрічним позовом) в судовому засіданні не оспорювалась. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч.1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). За наведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги по зустрічному позову стосовно стягнення додаткових витрат на дитину підлягають частковому задоволенню, а саме в частині понесених позивачкою за зустрічним позовом додаткових витрат на лікування дитини в розмірі 778,75 грн. В задоволенні решти вимог зустрічного позову стосовно стягнення з відповідача за зустрічним позовом додаткових витрат слід відмовити за безпідставністю, виходячи з того, що зазначені в позові понесені позивачкою за зустрічним позовом витрати не викликані особливими обставинами. Крім того, витрати на придбання меблів, канцелярських виробів та одягу є звичайними витратами і не є додатковими відповідно до вимог ст. 185 СК України. При цьому судом встановлено, що відповідач за зустрічним позовом сплачує аліменти на утримання дитини, чого не заперечувала в судовому засіданні представник позивачки за зустрічним позовом. Суд вважає, що зазначені в позові понесені позивачкою (за зустрічним позовом) витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, вони витрачені добровільно позивачкою і відповідач за зустрічним позовом не зобов'язаний брати участь у їх сплаті, в тому числі у понесених витратах на відпочинок за кордоном.

Outcome: partial