Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Виводівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він звернувся до Державного нотаріуса Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, розташовану на території Виводівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, яка належала його матері [PERSON], яка померла [INFO], на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], і яку вона отримала у спадщину після смерті [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.03.2009 року зареєстрованого в реєстрі за № 150. Державний нотаріус, Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. № 2495/02-31 від 18.06.2018 року, відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене нерухоме майно, так як відсутні правовстановлюючі документи, а саме у нього відсутній оригінал Державного акту на зазначену земельну ділянку належну його матері і місцезнаходження його йому невідоме. Заявник зазначає, що за його зверненням Відділ Держгеокадастру у Томаківському районі Дніпропетровської області надав належним чином завірену ксерокопію Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1536, виданого 27.12.2001 року, зі змісту якого вбачається, що у власності [PERSON] на території Виводівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, знаходилася земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,700 га. У зв'язку з припиненням з 01.01.2013 року повноважень територіальних органів Держземагенства, а надалі його правонаступника Держгеокадастру, у частині реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку, він не може отримати дублікат Державного акта на земельну ділянку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, при цьому подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, але подано до суду також заяву про розгляд справи за відсутності відповідача, при цьому зазначено, що проти даного позову не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження матеріалами справи, що підтверджують вказані факти та викладені правовідносини. Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Виводівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області вбачається, що спадкодавець [PERSON] дійсно померла [INFO] /актовий запис № 8/. Позивач у справі є сином спадкодавця [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], де в графі «мати» зазначено «[PERSON]». З копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.06.2018 р. за вих. № 2495/02-31, суд вбачає, що державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на земельну ділянку, розташовану на території Виводівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, так як у позивача відсутні правовстановлюючі документи, а саме відсутній оригінал Державного акту на зазначену земельну ділянку. Вказана земельна ділянка належала матері позивача [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], і яку остання отримала у спадщину після смерті [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.03.2009 року зареєстрованого в реєстрі за № 150, копії вказаного Державного акта та Свідоцтва додано до матеріалів справи. З повідомлення завідувача Другої нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 15.11.2018 р. № 4180/01-16, та з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 54098980 від 15.11.2018 р. вбачається, що після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа № 189/2012, копія якої направлена на адресу суду і знаходиться в матеріалах справи. З копії спадкової справи суд вбачає, що до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON], окрім позивача ніхто не звертався. Згідно висновку ТОВ «Грандторгстрой», про вартість об'єкта оцінки, оціночна вартість земельної ділянки станом на 22.10.2018 року становить 80 000,00 грн. Викладені обставини та письмові докази свідчать про те, що [PERSON] являлася власником земельної ділянки, а після її смерті позивач, як син, має право на отримання спадщини за законом навіть при тих обставинах, що відсутній оригінал Державного акта на зазначену земельну ділянку і місцезнаходження його йому не відоме. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Визнання права власності на земельні ділянки за позивачем не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Згідно ст.ст. 1216, 1218 ЦК України після смерті спадкодавця, якому на праві приватної власності належала земельна ділянка, до позивача у справі, як спадкоємця за законом, переходить право на отримання у спадщину вказаного спадкового майна. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач просить судовий збір зарахувати до держави, звільнивши відповідача від сплати на його користь, тому суд вважає можливим звільнити відповідача від відшкодування витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved