Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини від всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення донькою повноліття. Обґрунтовуючи позов позивач вказувала на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 24 липня 2014 року, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві. [INFO] у сторін народилася дитина - донька [PERSON]. На даний час грошових коштів, які надає відповідач на утримання дитини не вистачає, а тому оскільки на момент звернення до суду з даним позовом між сторонами не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов'язку щодо утримання дитини, позивач вимушена звернутись із вищезазначеним позовом за захистом своїх інтересів та інтересів своєї малолітньої доньки. Ухвалою суду від 11.02.2019 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвала про відкриття провадження по справі, матеріали позовної заяви з додатками були направлені відповідачу на адресу зазначену в позовній заяві. Відповідач, у встановлений судом строк, через канцелярію суду подав заяву, відповідно до якої вказував про визнання позовних вимог та додав відомості з міста роботи та довідку про доходи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи суддя вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з таких підстав. Як убачається із матеріалів справи сторони мають спільну неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві виданого 23 вересня 2014 року, серії [NUMBER] про що зроблено відповідний актовий запис за №2859, яка проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Згідно ст.ст. 180, 182 СК, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до поданої до суду позовної заяви відповідач не виконує в повному обсязі свого обов'язку щодо утримання спільної дитини, на неодноразові нагадування відповідачу про його батьківські обов'язки, останній не реагує, відповідач являється особою працездатною та не перебуває на обліку з будь - якими хронічними захворюваннями, а тому позивач вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у частці від заробітку (доходу) в розмірі ј частки від його заробітку щомісячно до досягнення донькою повноліття і обсяг яких на її думку є мінімально необхідним для утримання та виховання малолітньої дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України. При ухваленні рішення суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 77-80 ЦПК України про їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. При цьому, згідно зі статтею 81 ЦПК України, обов'язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Приймаючи до уваги викладене, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], враховуючи вік дитини, працездатний вік відповідача, відсутність у відповідача аліментних зобов'язань стосовно інших осіб, суд дійшов висновку про необхідність визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів (заробітку) [PERSON], але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Отже, таким чином, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 768,40 грн., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного та

Outcome: approved