Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], мотивуючи це тим, що 27 травня 1989 року між ними було укладено шлюб, актовий запис про шлюб за № 52, зареєстрований Жашківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося через те, що вони мають різні характери та погляди на спільне життя, в сім?ї постійно виникали сварки та скандали. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено. Подальше збереження шлюбу неможливе, позивач просить суд розірвати його. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, проте до суду направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити, в попередній судових засіданнях суду пояснив, що він проживає з іншою сімєю. В судове засідання 23.10.2017 року відповідач [PERSON] не з?явилася по невідомих суду причинах, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення «УКРПОШТИ». В попередніх судових засіданнях суду пояснила, що заявлений позов вона не визнає на розірвання шлюбу не згідна. При цьому підтвердила, що позивач дійсно має іншу сім?ю. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що сторони, відповідно до представленого свідоцтва про укладення шлюбу, знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 27 травня 1989 року. На даний час спільно не проживають. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно із ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає, що збереження шлюбу та подальше проживання подружжя не можливе, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. На підставі ст.ст. 105, 110, 112, 113, 114, 115 СК України та

Outcome: approved