Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів в розмірі 120 000 дол. США, що еквівалентно становить 3\~019 920,00 грн.; три відсотки річних від простроченої суми розмірі 9 040, 00 дол. США, що еквівалентно становить 227 500,00 грн. та проценти за користування грошовими коштами в розмірі 53 188,00 дол. США, що еквівалентно становить 1 338 529,00 грн., а всього грошові кошти на суму 4\~585 949,00 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, зявився його представник [PERSON]. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час і місце судового розгляду на 13.09.2016 року, 28.09.2016 року, 19.10.2016 року, 11.11.2016 року повідомлялася за адресою її реєстрації належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Суд у зв'язку з неявкою відповідача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача та за згодою позивача, у порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.11.2012 року позивач [PERSON] дав у борг відповідачу [PERSON], грошові кошти у розмірі 120 000 (сто двадцять тисяч) доларів США, які [PERSON] зобовязувалася повернути в строк до 25.11.2013 року, про що останньою була написана власноруч розписка від 25.07.2012 року. Судом також встановлено, що в строк до 25.11.2012 року відповідач грошові кошти у розмірі 120 000,00 доларів США позивачу не повернула. У відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У відповідності до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] належним чином не виконала грошове зобовязання та не повернула взяті нею у позивача у борг грошові кошти у розмірі 120000,00 доларів США, вказані грошові кошті підлягають з неї стягненню на користь [PERSON] Окрім того, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача [PERSON] три відсотки річних від простроченої суми боргу та проценти за користування чужими грошовими коштами, з урахуванням розміру облікової ставки НБУ, розрахунок яких наводиться нижче. Таким чином, розрахунок трьох відсотків річних буде складатиме: у 2013 році 120 000,00 доларів США * 36 днів * 3 % річних / 365 днів = 355 доларів США; У 2014 році 120 000,00 доларів США * 365 днів * 3 % річних / 365 днів = 3600 доларів США; У 2015 році 120 000,00 доларів США * 365 днів * 3 % річних / 365 днів = 3600 доларів США; У 2016 році 120 000,00 доларів США * 151 днів * 3 % річних / 366 днів = 1485,00 доларів США; та разом за 2013, 2014 та 2015 роки 9 040,00 доларів США, що еквівалентно 227 500,00 гривень по курсу НБУ станом на день подачі позову 31.05.2016 року. Розрахунок процентів за користування чужими грошовими коштами обчислюється виходячи із розміру облікової ставки НБУ. Таким чином, розрахунок процентів за користування чужими грошовими коштами з урахування різної облікової ставки НБУ, встановлених рішеннями та постановами Національного Банку України, за наступний період складатиме: За період з 26.11.2013 року по 14.04.2014 року складатиме 120 000,00 доларів США * 145 днів * 6,5 % річних / 365 днів = 2 991 доларів США; За період з 15.04.2014 року по 16.07.2014 року складатиме 120 000,00 доларів США * 92 дня * 9,5 % річних / 365 днів = 2 873 доларів США; За період з 17.07.2014 року по 12.11.2014 року складатиме 120 000,00 доларів США * 118 днів * 12,5 % річних / 365 днів = 4 849 доларів США; За період з 13.11.2014 року по 05.02.2015 року складатиме 120 000,00 доларів США * 85 днів * 14 % річних / 365 днів = 3 912 доларів США; За період з 06.02.2015 року по 03.03.2015 року складатиме 120 000,00 доларів США * 26 днів * 19,5 % річних / 365 днів = 1 666 доларів США; За період з 04.03.2015 року по 27.08.2015 року складатиме 120 000,00 доларів США * 177 днів * 30 % річних / 365 днів = 17 457 доларів США; За період з 28.08.2015 року по 24.09.2015 року складатиме 120 000,00 доларів США * 27 днів * 27 % річних / 365 днів = 2 396 доларів США; За період з 25.09.2015 року по 02.03.2016 року складатиме 120 000,00 доларів США * 159 днів * 22 % річних / 365 днів = 11 500 доларів США; За період з 03.03.2016 року по 31.05.2016 року складатиме 120 000,00 доларів США * 89 дні * 19 % річних / 366 днів = 5 544 доларів США А всього за період з 26.11.2013 року по 31.05.2016 року складатиме 53 188,00 доларів США, що еквівалентно 1\~338 529,00 гривень по курсу НБУ станом на 31.05.2016 року. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] перед [PERSON] за невиконання відповідачем своїх грошових зобовязань складає 4\~585 949,00 гривень, з них 3\~019 920,00 гривень основної суми боргу, 227 500,00 гривень трьох відсотків річних від простроченої суми та 1\~338 529,00 гривень процентів за користування грошовими коштами. Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З наведеного вище, суд вважає позов законним, обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглянувши справу повно, всебічно, обєктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити.

Outcome: approved