overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 22 лютого 1986 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей не має. Спільне життя у сторін не склалось. Взаємовідносини між сторонами дедалі погіршувалися через різні погляди на життя, суперечки та сварки. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу стало неможливим, спільне проживання припинено з травня 2010 року, а тому зберігати формально існуючий шлюб позивач не бажає. До суду позивач звернувся з письмовою заявою, в якій просить розглядати справу без його участі у зв'язку із зайнятістю на роботі (зазначив про те, що працює водієм і здійснює міжнародні перевезення), позов задовольнити і розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи вважається повідомленою належним чином, заперечень по суті заявлених позовних вимог до суду не направила. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі заяви позивача, суд ухвалив про заочний розгляд справи, - на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши доводи, викладені позивачем у позовній заяві, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22 лютого 1986 року, зареєстрованому в Будинку реєстрації шлюбів і новонароджених, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис № 740. Згідно викладених позивачем обставин, спільне життя у сторін не склалось. Взаємовідносини між сторонами погіршувалися через різні погляди на життя, суперечки та сварки. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу стало неможливим, а спільне проживання припинено з травня 2010 року. Як зазначив позивач, неповнолітніх дітей сторони не мають, як і спору з приводу спільно нажитого майна. Доказів на спростування вищевикладених позивачем обставин відповідач суду не надав. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки обставини, викладені позивачем, свідчать про те, що втрачене почуття любові, збереження шлюбу, безперечно, суперечитиме інтересам позивача. За таких обставин, суд дійшов до висновку про необхідність ухвалення рішення про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 23 серпня 1997 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось. З серпня 2002 року сторони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують. З того ж часу позивач фактично проживає з іншою жінкою, від якої у нього є дитина - [PERSON], [INFO]. Позивач на користь відповідача згідно виконавчого листа № 2-1382 від 11.09.2003 року виплачує аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] Між сторонами також питання місця проживання неповнолітньої дитини, яка залишається з відповідачем. До початку судового засідання сторони звернулися до суду з письмовим заявами про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримала повністю та просила задовольнити, а відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав в повному обсязі, просив шлюб розірвати. Вивчивши заяву сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 серпня 1997 року, зареєстрованому Відділом запису актів цивільного стану адміністрації м. Єйська Краснодарського краю Російської Федерації, про що в книзі реєстрації зроблений актовий запис № 427 (а.с. 3). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків з серпня 2002 року, що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 25.02.2005 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають трьох спільних дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Через постійні конфлікти, суперечки, постійне втручання батьків відповідача у сімейні відносини, спільне життя сторін, як подружжя стало неможливим і нестерпним; кожен з подружжя має різні погляди на сімейне життя та питання виховання дітей, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків. З початку 2015 року сторони проживають окремо. Як зазначено у позовній заяві, позивач переконаний в тому, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, бо сім'я фактично розпалась, а шлюб носить суто формальний характер. До суду сторони надали письмову заяву, в якій позивач просив розірвати шлюб, підтримавши позов, а відповідач не заперечувала проти розірвання шлюбу. Вивчивши заяву сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом з наданих доказів встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25.02.2005 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації вчинено актовий запис № 107 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають трьох спільних дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 4-6). Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони не підтримують шлюбних стосунків з 2015 року, що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, які не виявили бажання його зберегти, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 27 листопада 2008 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось через відсутність порозуміння, розходженням поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. З 2011 року сторони не проживають спільно та не ведуть спільного господарства, подальше спільне проживання у шлюбі вважають неможливим, тому позивач просить розірвати шлюб. До початку судового засідання сторони звернулися до суду з письмовими заявами про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримала повністю та просила задовольнити, а відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Вивчивши спільну письмову заяву сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 листопада 2008 року, зареєстрованому Дніпровським районним управлінням юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації зроблений запис № 2243 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 27 червня 2014 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у сторін дітей немає. Підставою для розірвання шлюбу є відсутність спільних інтересів, у зв'язку із чим спільне життя і збереження шлюбу неможливе. До початку судового засідання сторони звернулися до суду зі спільною письмовою заявою про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримала повністю, просила задовольнити та повернути дошлюбне прізвище, а відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 червня 2014 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації зроблений актовий запис № 1113 (а.с. 3). Спільне життя між сторонами не склалося, шлюб виявився невдалим, сім'я фактично розпалася, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 28 грудня 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO]. З серпня 2014 року між сторонами припинені шлюбні стосунки, з цього ж періоду вони не ведуть спільного господарства. Між сторонами повністю втрачене почуття любові і поваги, що в сукупності і зробило неможливим подальше збереження шлюбу. Спору стосовно спільного сумісного майна між сторонами немає. Підтримавши з вищенаведених підстав позовні вимоги, позивач просив позов задовольнити, направив до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала в повному обсязі, просила шлюб розірвати, про що зазначила в адресованій суду письмовій заяві. Вивчивши заяву сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28 грудня 2011 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації зроблений актовий запис № 2103 (а.с. 4). Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків з серпня 2014 року, що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 31 січня 2001 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось у звязку з діаметрально протилежними поглядами на життя, в результаті чого позивач переїхав проживати у Державу Ізраїль. Спільне господарство між сторонами не ведеться вже понад 10 років. На даний час у позивача є інша сімя в Державі Ізраїль, інша жінка, з якою він має намір укласти новий шлюб, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. До початку судового засідання сторони у справі звернулися до суду зі спільною письмовою заявою, в якій представник позивача [PERSON], який діє від імені та в інтересах позивача на підставі нотаріально посвідченої довіреності і уповноважений подавати будь-які заяви до суду і підписувати їх, позов підтримав повністю та просив задовольнити, а відповідач позов про розірвання шлюбу визнала, також просила шлюб розірвати. Вивчивши письмову заяву сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01 серпня 2003 року, зареєстрованому Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центом розвитку сімї, про що в книзі реєстрації зроблений актовий запис № 134 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, сімя фактично розпалася, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків понад 10 років, що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сімя сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, які не бажають його збереження, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на різницю характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри, та спільних інтересів. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Так судом встановлено, що 22 серпня 1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського міськвиконкому зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів цього ж числа зроблено запис за № 1374, свідоцтво [NUMBER], але через різницю характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри, та спільних інтересів сторони сімейно-шлюбних відносин не підтримують. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Заяв про зміну прізвища не надходило. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 05 грудня 2009 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, вони з відповідачем зареєстрували шлюб. [PERSON] разом з відповідачем не підтримує шлюбно-сімейні відносини, сімя розпалась по причині постійних сварок та непорозумінь на побутовому ґрунті. Позивач у судове засідання не зявився попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявилася попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справ. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 05 грудня 2009 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів цього ж числа зроблено запис за № 212, свідоцтво І-КЕ № 065444. Сімейно-шлюбні відносини не склалися. Від вказаного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають доньку [PERSON] [INFO]. Спір про розподіл майна відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 05 січня 2001 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Позивач у судове засідання не з'явився попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася попередньо не повідомивши суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справ. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 05 січня 2001 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів цього ж числа зроблено запис за №1, свідоцтво [NUMBER]. Сімейно-шлюбні відносини не склалися. Спір про розподіл майна відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved