Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вироком Дарницького районного суду міста Києва від 17 липня 2013 року, яке набрало законної сили 28 листопада 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 190 КК України внаслідок заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами [PERSON] В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині з огляду на наступне. Вироком Дарницького районного суду міста Києва від 17 липня 2013 року, яке набрало законної сили 28 листопада 2013 року судом встановлено, що [PERSON] знаходячись за адресою [ADDRESS] на території охоронюваної автостоянки умисно, з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення, шляхом обману та зловживаючи довірою, представившись працівником Державного органу по контролю за будівництвом, архітектурою України, Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України запропонував [PERSON] виділення земельної ділянки під будівництво гаражу та будівництво гаражу до грудня 2005 року в [ADDRESS] вартістю 25 000,00 грн. Після чого [PERSON] передав [PERSON] кошти в сумі 25 000,00 грн. [PERSON] заволодівши шахрайським шляхом грошовими коштами [PERSON] достовірно знаючи про неможливість виконання зобов'язань з місця скоєння злочину зник та коштами розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому шкоду 25 000,00 грн. Частиною четвертою статті 61 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За змістом частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, судом встановлено порушення прав позивача, а тому з відповідача підлягає стягненню 25 000,00 грн. Крім того, частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Кінцева дата виконання зобов'язання - 31 грудня 2005 року. Прострочка становить 2829 днів. 3% річних становлять - 5 813,014 грн., інфляційна складова - 19 125 грн. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна тощо. Згідно з частиною першою статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Оскільки відповідач відмовляється у добровільному порядку відшкодовувати завдані збитки, що протягом тривалого часу призвело до моральних страждань і душевних переживань позивача, суд вважає обґрунтованими вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 3000 грн. Частиною третьою статті 88 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи викладене вище та

Outcome: partial