Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить усунути йому перешкоди у праві власності на житловий будинок № 36 по вул. Миру (Кірова) в смт. Малокатеринівка Запорізького району Запорізької області, визнавши [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком № 36 по вул. Миру (Кірова) в смт. Малокатеринівка Запорізького району Запорізької області. В обґрунтування позову зазначив, що йому на праві приватної власності належить будинок № 36 по вул. Кірова в смт. Малокатеринівка Запорізького району Запорізької області. 01.07.2006 р. Комунарським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], актовий запис №355. Після реєстрації шлюбу відповідачка переселилась до нього разом з донькою від першого шлюбу [PERSON] 24.10.2016 р. заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області шлюб між ними було розірвано. З серпня 2016 року відповідачі у вказаному будинку не проживають, їх місцезнаходження йому не відоме. Реєстрація відповідачів у належному йому будинку чинить перешкоди у праві власності, тому був вимушений звернутись до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилась. Через канцелярію подала до суду заяву від 19.10.2017 р. про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. У звязку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори від 15.01.1997 р., реєстровий 2-85, [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок № 36 по вул. Кірова в смт. Малокатеринівка Запорізького району Запорізької області. Згідно відомостей УДМС України в Запорізькій області відповідачі дійсно зареєстровані за вищевказаною адресою. За змістом рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 24.10.2016\~р. шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 01 липня 2006 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції (актовий запис № 355), розірвано. З довідки № 194 від 20.01.2017 р., виданої виконавчим комітетом Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області, вбачається, що [PERSON] дійсно зареєстрований в [INFO] (Кірова), буд. 36, а [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO], але з серпня місяця 2016 року і по теперішній час не проживають. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування власністю, що є адекватним змісту порушеного права. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням у обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виходячи з приписів ч.ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України, враховуючи, що відповідачі не надали суду доказів наявності будь-яких договорів з приводу користування житловим будинком № 36 по вул. Миру (Кірова) у смт. Малокатеринівка Запорізького району Запорізької області, відсутності обєктивної можливості користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод з боку позивача, поважних причин для відсутності у спірному житловому приміщенні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, суд враховує, що наразі відповідачі не є членами сімї позивача по справі, що також свідчить про обґрунтованість позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved