Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON] , в обґрунтування своїх вимог вказуючи на те, що 05.10.1996 року між ним та відповідачкою по справі був укладений шлюб, при цьому від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з відповідачкою. Позивач зазначав, що сімейне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя, внаслідок чого шлюбні відносини , ведення спільного господарства та сумісне проживання між сторонами припинені з весни 2012 року , а відтак, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Більш того, відповідач вже декілька років проживає з іншою жінкою з якою має намір одружитися, а відтак строк на примирення йому не потрібен. Можливий в подальшому спір по майну буду вирішуватися в окремому порядку. Посилаючись на ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України позивач просив розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою по справі 05.10.1996 року Чорнявщинською сільською радою Юр`ївського району Дніпропетровської області по актовому запису № 5. В судове засідання позивач по справі [PERSON] не з`явився, при цьому надав суду телефонограму про розгляд справи в його відсутності, підтримавши позовні вимоги у повному обсязі та зазначив, що причиною розірвання шлюбу є різні погляди на життя , при цьому шлюбно - сімейні відносини з відповідачем припинені з весни 2012 року, спору по майну не має, строк на примирення не потрібен. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з відповідачкою та на утримання такої позивач сплачує аліменти. В разі неявки відповідачки в судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи, судовий збір просить залишити за ним (ас.39). Відповідачка по справі [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, при цьому про дату, час та місце розгляду справи сповіщена належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем її проживання (ас.37), окрім того, будь - яких заяв про розгляд справи в її відсутності, відзиву на позов не надала. За викладених вище обставин, судом, відповідно до вимог ст. ст. 280 - 281 ЦПК України, 29.11.2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд вказаної цивільної справи за правилами загального позовного провадження з особливостями, встановленими гл. ІІ «Заочний розгляд справи» ЦПК України (ас.40). В ході розгляду справи судом вчинено наступні процесуальні дії: - 30.09.2019 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та її розгляд за правилами загального позовного провадження (ас.20-21); - 28.10.2019 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (ас.29-30); - 29.11.2019 року постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи (ас.40). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги те, що позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, про що зазначив в наданій суду телефонограмі (ас.39) те, що відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання та будь - який відзив, заперечення проти позову не подав, суд знаходить можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за правилами загального позовного провадження, з особливостями встановленими гл. ІІ «Заочний розгляд справи» ЦПК України, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав: - 05.10.1996 року між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджено в судовому засіданні копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05.10.1996 року, виданого Чорнявщинською сільською радою Юр`ївського району Дніпропетровської області (ас.9). Від шлюбу сторони , на час розгляду справи, мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено в судовому засіданні копією свідоцтва про народження останнього серії [NUMBER] від 10.11.2006 року (ас.12), який після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачкою по справі, позивач на його утримання сплачує аліменти. Шлюбно - сімейні відносини та спільне проживання припинені між сторонами з весни 2012 року через різні погляди на життя, при цьому декілька років відповідач фактично мешкає з іншою жінкою маючи намір одружитися з останньою. Строк на примирення жодній із сторін не потрібен, спору по майну не має. Приймаючи до уваги, що жодна із сторін не має наміру зберегти сім`ю, суд вважає неможливим примирення та збереження шлюбно - сімейних відносин. При викладених вище обставинах, враховуючи, що сторони шлюбно - сімейні відносини не підтримують, суд знаходить збереження сім`ї неможливим, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки від відповідачки по справі будь-яких клопотань про зміну прізвища після розірвання шлюбу не надходило, суд вважає можливим залишити за останньою після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову до суду, в розмірі 768,40 грв. слід залишити за останнім, враховуючи волю такого, згідно якого позивач просив судові витрати по справі залишити за ним (ас. 39).

Outcome: approved