Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з уточненою позовною заявою, в якій уточнюючи свої вимоги зазначив, що 28 червня 1953 року його батько [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], яка змінила своє прізвище на «Жук». В період шлюбу, а саме 07 червня 2001 року подружжю видано свідоцтво про право власності на житло № 33, згідно якого орган приватизації Криворізька квартирно-експлуатаційна частина району посвідчив, що квартира, яка знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Військове містечко-1[ADDRESS] дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. Оскільки за життя [PERSON] та [PERSON], їх частки, як співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру № 1 в будинку № 4 Військове містечко-1 в м. Кривому Розі не були виділені, між ними не було жодних домовленостей з приводу зміни рівності часток у праві спільної сумісної власності, також принцип рівності їх часток, як співвласників у праві спільної сумісної власності не змінений законом чи рішенням суду, тому частки кожного із них, як співвласників квартири [ADDRESS] містечко-1 в м. Кривому Розі є рівними, і кожному окремо, за життя належало по 1/2 частині вказаної квартири. [PERSON] померла 01 серпня 2013 року, після смерті якої відкрилася спадщина на належну їй за життя ? частку квартири [ADDRESS] містечко-1 в м. Кривому Розі, яку фактично прийняв відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України її спадкоємець: чоловік [PERSON], проте юридично не оформив. Свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] померлої 01 серпня 2013 року не видавалося. [PERSON] помер 16 травня 2016 року, після його смерті відкрилася спадщина на належну йому 1/2 частку квартири [ADDRESS] містечко-1 в м. Кривому Розі та ? частину квартири [ADDRESS] містечко-1 в м. Кривий Ріг, яку він фактично прийняв після смерті своєї дружини, проте юридично не оформив. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою є син померлого [PERSON]. При зверненні позивача до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], померлого 16.05.2016 року, нотаріусом йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з виниклими розбіжностями, а саме: спадкове майно складається з квартири [ADDRESS] містечко-1 в м. Кривому Розі, але згідно технічного паспорту та відомостей про склад нерухомого майна за № 221116 від 22.11.2016 року, виданого ФОП [PERSON], видно, що спадковим майном є житловий будинок з господарчими побудовами, а не квартира. Крім того, будинок має ряд господарських будівель та споруд, які не включені в свідоцтво про право власності на житло. Так, дійсно, коли орган приватизації видавав свідоцтво про право власності на житло № 33 від 07.06.2001 року вказали, що співвласникам передано у власність трьохкімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: вул. Військове містечко-1[ADDRESS]/котедж. Проте, насправді, це завжди був житловий будинок на декілька співвласників і лише умовно можна казати, що будинок містить чотири квартири. Житловий будинок № 4 по вул. Військове містечко-1 в м. Кривому Розі це приватний сектор в м. Кривому Розі і являється одноповерховою будівлею, який умовно поділений на чотири частини, кожна частина з якого становить відповідну квартиру. В звязку з чим, позивач звернувся до суду з уточненим позовом та просив визнати, що [PERSON], померлій 01 серпня 2013 року та [PERSON], померлому 16 травня 2016 року, за життя, кожному окремо, належало по ? частці 29/100 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Військове містечко-1, будинок № 4 загальною площею 175,2 кв.м., житловою площею 110,2 кв.м., а саме: квартиру № 1 загальною площею 49,9 кв.м., житловою площею 29,2 кв.м., огорожу № 1, хвіртку № 6, вимощення І; встановити факт прийняття [PERSON], померлим 16 травня 2016 року спадщини у вигляді ? частини 29/100 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Військове містечко-1, будинок № 4 загальною площею 175,2 кв.м., житловою площею 110,2 кв.м., а саме: квартиру № 1 загальною площею 49,9 кв.м., житловою площею 29,2 кв.м., огорожу № 1, хвіртку № 6, вимощення І, що відкрилася після смерті [PERSON], померлої 01 серпня 2013 року та визнати за [PERSON] право власності на 29/100 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Військове містечко-1, будинок № 4 загальною площею 175,2 кв.м., житловою площею 110,2 кв.м., а саме: квартиру № 1 загальною площею 49,9 кв.м., житловою площею 29,2 кв.м., огорожу № 1, хвіртку № 6, вимощення І, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 16 травня 2016 року. В судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволенні уточнених позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача по справі виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради в судове засідання не з'явилася, в матеріалах справи є її письмова заява про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечують. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, 18.03.2017 року від нього надійшла заява, згідно якої уточнені позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні, справу просив розглянути за його відсутності. Треті особи - [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, про дату та час судового розгляду справи були неодноразово повідомлені належним чином за єдиною відомою суду адресою: місцем проживання - місцем реєстраційного обліку, що підтверджується матеріалами справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 червня 1953 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], після укладення шлюбу подружжю присвоєно прізвище [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про одруження серії ЯУ № 304197, актовий запис № 363 (а.с. 10). Від вказаного шлюбу у подружжя 18.08.1954 року народився син [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про його народження, серії 1-ЯЖ № 830764 (а.с.9). З матеріалів справи вбачається, що в період шлюбу, а саме 07 червня 2001 року [PERSON] та [PERSON] видано свідоцтво про право власності на житло № 33, згідно якого орган приватизації Криворізька квартирно-експлуатаційна частина району посвідчив, що квартира, яка знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Військове містечко-1[ADDRESS] дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). Загальна площа квартири становить 49,90 кв.м. Свідоцтво про право власності на житло № 33 від 07.06.2001 року зареєстровано в Криворізькому БТІ, про що свідчить відповідна відмітка на бланку свідоцтва. Згідно ксерокопій архівних довідок, виданої КП ДОР «Криворізьке БТІ» право власності на частку житлового будинку за адресою: м. Кривий Ріг, Військове Містечко 1[ADDRESS] зареєстровано в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі № 22/2ПВ-309-909 на імя [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності відповідно до свідоцтва про право власності № 33, видане 07.06.2001 року Криворізькою квартирно-експлуатаційною частиною району згідно розпорядження № 34 від 21.05.2001 року (а.с. 19-20). Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що квартира [ADDRESS] містечко-1 в м. Кривому Розі була набута в період їхнього шлюбу, тому вказане нерухоме майно є обєктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON]. Відповідно до ст. 28 Кодексу про шлюб та сімю України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Оскільки за життя [PERSON] та [PERSON], їх частки, як співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] містечко-1 в м. Кривому Розі не були виділені, між ними не було жодних домовленостей з приводу зміни рівності часток у праві спільної сумісної власності, також принцип рівності їх часток, як співвласників у праві спільної сумісної власності не змінений законом чи рішенням суду, тому частки кожного із них, як співвласників квартири [ADDRESS] містечко-1 в м. Кривому Розі є рівними, і кожному окремо, за життя належало по 1/2 частині вказаної квартири. 01 серпня 2013 року померла [PERSON] (а.с. 11), про що свідчить копія свідоцтва про її смерть, серії І-КИ № 525487. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй за життя ? частку квартири [ADDRESS] містечко-1 в м. Кривому Розі, яку фактично прийняв відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України її спадкоємець: чоловік [PERSON], проте юридично не оформив (а.с. 10). Судом також встановлено, що свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON], померлої 01 серпня 2013 року не видавалося. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої. 16 травня 2016 року помер [PERSON] (а.с. 12), про що свідчить копія свідоцтва про його смерть, серії І-КИ № 690894, після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому за час життя майно. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] за час життя заповіту не складав, відсутність заповіту від його імені підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповітів/ спадкових договорів) (а.с. 46). На момент відкриття спадщини [PERSON] був зареєстрований: м. Кривий Ріг, Військове містечко -1[ADDRESS] , про що свідчить довідка № 1556 від 02.07.2016 року видана виконавчим комітетом Центрально Міської районної у місті Ради (а.с. 60). Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою є син померлого [PERSON] (а.с. 9), інших спадкоємців немає, що також вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про права на спадщину) (а. с. 64). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому 1/2 частку квартири № 1 в будинку № 4 Військове містечко-1 в м. Кривому Розі та ? частину квартири № 1 в будинку № 4 Військове містечко-1 в м. Кривому Розі, яку він фактично прийняв після смерті своєї дружини, проте юридично не оформив. При зверненні до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], померлого 16.05.2016 року, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з виниклими розбіжностями, а саме: спадкове майно складається з квартири № 1 в буд. № 4 Військове містечко-1 в м. Кривому Розі, але згідно технічного паспорту та Відомостей про склад нерухомого майна за № 221116 від 22.11.2016 року, виданого ФОП [PERSON], видно, що спадковим майном є житловий будинок з господарчими побудовами, а не квартира. Крім того, будинок має ряд господарських будівель та споруд, які не включені в свідоцтво про право власності на житло (а.с. 21). Як вказував в позові позивач та ці доводи нічим не спростовані, що коли орган приватизації видавав свідоцтво про право власності на житло № 33 від 07.06.2001 року то останні вказали, що співвласникам передано у власність трьохкімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: Військове містечко-1[ADDRESS]/котедж, проте це завжди був житловий будинок на декілька співвласників і лише умовно можна казати, що будинок містить чотири квартири. З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок № 4 Військове містечко-1 в м. Кривому Розі це приватний сектор в м. Кривому Розі і являється одноповерховою будівлею, який умовно поділений на чотири частини, кожна частина з якого становить відповідну квартиру, що також вбачається з витягу Реєстра прав власності на нерухоме майно, з якого видно, що третій особі по справі - [PERSON] належить 29/100 частка у праві спільної часткової власності житлового будинку з господарчими спорудами, розташованими за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Військове містечко -1, буд. 4 (а.с.23). З технічного паспорту від 22.11.2016 року вбачається, що до свідоцтва про право власності на житло № 33 від 07.06.2001 року не було внесено огорожу № 1, хвіртку № 6 та вимощення № І, вказані обєкти нерухомого майна відносяться до житлового будинку, а не квартири. Отже суд вважає встановленим, що при видачі свідоцтва органом приватизації дійсна була допущена недбалість в тій частині, коли останнім було вказано, що приватизується квартира без зазначення того, яку частину будинку вона складає, тому вказана обставина позбавляє позивача можливості на теперішній час оформити спадщину, що відкрилась після смерті його батька, оскільки\~ помилку вже не можливо виправити. Як встановлено у судовому засіданні позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька, тому суд вважає, що спадкова маса в вигляді 29/100 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Військове містечко-1, будинок № 4 загальною площею 175,2 кв.м., житловою площею 110,2 кв.м., а саме: квартира № 1 загальною площею 49,9 кв.м., житловою площею 29,2 кв.м., огорожа № 1, хвіртка № 6, вимощення І повинні бути успадковані саме позивачем. За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість уточнених позовних вимог [PERSON] в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення, оскільки іншим шляхом, окрім визначення часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно за померлими [PERSON] та [PERSON], встановлення факту прийняття [PERSON], померлим 16.05.2016 року спадщини у вигляді ? частини 29/100 частин домоволодіння, що відкрилася після смерті [PERSON], померлої 01 серпня 2013 року та визнання за позивачем права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 16 травня 2016 року, у судовому порядку у позивача немає можливості захистити своє право і отримати спадщину. На підставі ст. ст. 368, 370, 372, 1217, 1220, 1261-1266, 1268 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved