Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача КС «Злагода» про захист прав споживачів, дострокове розірвання договору про залучення строково внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок та стягнення заборгованості, який в процесі судового розгляду збільшив, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.11.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №5544д про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до п.п.1, 2 якого 26.11.2012 року відповідач прийняв від позивача грошові кошти в сумі 31 000 грн. у вигляді внеску (вкладу) строком на 60 місяців, днем початку строку дії договору є 26.11.2012 року, днем закінчення строку дії договору є 26.11.2017 року, зі сплатою 30,5% річних. Окрім того, 29.12.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №2255дВ про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до п.п.1, 2 якого 29.12.2012 року відповідач прийняв від позивача грошові кошти в сумі 16 000 грн. у вигляді внеску (вкладу) строком на 60 місяців, днем початку строку дії договору є 29.12.2012 року, днем закінчення строку дії договору є 29.12.2017 року, зі сплатою 29,5% річних. Також, 08.01.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №2271дВ про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до п.п.1, 2 якого 08.01.2013 року відповідач прийняв від позивача грошові кошти в сумі 43 000 грн. у вигляді внеску (вкладу) строком на 60 місяців, днем початку строку дії договору є 08.01.2013 року, днем закінчення строку дії договору є 08.01.2018 року, зі сплатою 29,5% річних. Окрім того, 26.11.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №3000дВ про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до п.п.1, 2 якого 26.11.2013 року відповідач прийняв від позивача грошові кошти в сумі 10 000 грн. у вигляді внеску (вкладу) строком на 60 місяців, днем початку строку дії договору є 25.11.2013 року, днем закінчення строку дії договору є 25.11.2018 року, зі сплатою 29% річних. Також, 15.01.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №3916дВ про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до п.п.1, 2 якого 15.01.2015 року відповідач прийняв від позивача грошові кошти в сумі 3\~139,14 грн., а 09.02.2015 року 3\~201,34 грн. у вигляді внеску (вкладу) строком на 60 місяців, днем початку строку дії договору є 15.01.2015 року, днем закінчення строку дії договору є 15.02.2016 року, зі сплатою 20% річних. Згідно п.п. 2.6, 2.7 вищезазначених договорів виплата процентів здійснюється щомісячно. Проте, з 15.06.2015 року відповідач повністю припинив виплату відсотків, чим порушив умови договору. Позивач вважає відмову відповідача достроково розірвати договір про залучення вкладу та видати вклад та відсотки за фактичний час користування безпідставною та незаконною, що порушує положення самого договору, вимоги закону та гарантоване право позивача на приватну власність, що і змусило позивача звернутись до суду з даним позовом, в якому просив розірвати договора №5544дВ від 26.11.2012 року, №2255дВ від 29.12.2012 року, №2271дВ від 08.01.2013 року, №3000дв від 26.11.2013 року, №3916дВ від 15.01.2015 року про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, стягнути з відповідача на користь позивача суму вкладів та проценти за користування вкладами по вказаним договорам у розмірі 126\~307,06 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] збільшені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечував проти винесення заочного рішення суду. Представник відповідача до судового засідання не зявився із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує, відповідно до\~ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 26.11.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №5544д про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до п.п.1, 2 якого 26.11.2012 року відповідач прийняв від позивача грошові кошти в сумі 31 000 грн. у вигляді внеску (вкладу) строком на 60 місяців, днем початку строку дії договору є 26.11.2012 року, днем закінчення строку дії договору є 26.11.2017 року, зі сплатою 30,5% річних. Окрім того, 29.12.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №2255дВ про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до п.п.1, 2 якого 29.12.2012 року відповідач прийняв від позивача грошові кошти в сумі 16 000 грн. у вигляді внеску (вкладу) строком на 60 місяців, днем початку строку дії договору є 29.12.2012 року, днем закінчення строку дії договору є 29.12.2017 року, зі сплатою 29,5% річних. Також, 08.01.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №2271дВ про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до п.п.1, 2 якого 08.01.2013 року відповідач прийняв від позивача грошові кошти в сумі 43 000 грн. у вигляді внеску (вкладу) строком на 60 місяців, днем початку строку дії договору є 08.01.2013 року, днем закінчення строку дії договору є 08.01.2018 року, зі сплатою 29,5% річних. Окрім того, 26.11.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №3000дВ про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до п.п.1, 2 якого 26.11.2013 року відповідач прийняв від позивача грошові кошти в сумі 10 000 грн. у вигляді внеску (вкладу) строком на 60 місяців, днем початку строку дії договору є 25.11.2013 року, днем закінчення строку дії договору є 25.11.2018 року, зі сплатою 29% річних. Також, 15.01.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №3916дВ про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до п.п.1, 2 якого 15.01.2015 року відповідач прийняв від позивача грошові кошти в сумі 3\~139,14 грн., а 09.02.2015 року 3\~201,34 грн. у вигляді внеску (вкладу) строком на 60 місяців, днем початку строку дії договору є 15.01.2015 року, днем закінчення строку дії договору є 15.02.2016 року, зі сплатою 20% річних. Відповідно до ч.1\~ст.1058 ЦК України\~за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Факт укладення договору та факт прийняття відповідачем від позивача грошових коштів у вищезазначених сумах як строкових внесків (вкладів) члена кредитної спілки на депозитний рахунок сторонами не заперечувався, до того ж дана обставина також підтверджується відповідними квитанціями до прибуткового касового ордера та актом-звірки розрахунку за депозитом від 15.06.2016 року Згідно ч.1 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського строкового вкладу банк зобовязаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Повернення вкладникові банківського строкового вкладу та нарахованих процентів за цим вкладом на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, можливе виключно у випадках, якщо це передбачено умовами договору банківського строкового вкладу (ч.3 ст.1060 ЦК України). Положенням п.6.2.2. дія договору припиняється у судовому порядку за позовом вкладника та/або спілки з підстав та в порядку передбаченим чинним законодавством. Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Так, як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивача в судовому засіданні згідно п.п. 2.6, 2.7 вищезазначених договорів виплата процентів здійснюється щомісячно. Проте, з 15.06.2015 року відповідач повністю припинив виплату відсотків, чим порушив умови договору. Положення\~статті 629 ЦК України\~встановлюють, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно\~ст.526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1\~ст.530 ЦК України\~якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином,зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договорами банківських вкладів щодо повернення вкладів та нарахованих відсотків, суд вважає за можливе розірвати вказані договора та стягнути з відповідача суму вкладів у розмірі 106\~340,48 грн. та нараховані відсотки станом на 27.01.2016 року у розмірі 19\~966,58 грн., відповідно до акту-звірки розрахунку за депозитом від 15.06.2016 року та наданого позивачем розрахунку, з методикою якого суд повністю погоджується. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому не підлягають задоволенню. Згідно ч.1\~ст.88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.1\~ст.79 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Тому, витрати, понесені позивачем щодо сплати судового збору у розмірі 1\~750,28 грн., підлягають стягненню з відповідача у відповідності до положень ст.ст.79, 88 ЦПК України. пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved