Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Київського районного суду м. Полтави з позовом до [PERSON] та просить суд визнати будівельні матеріали, обладнання та конструкції, що придбані та використані для поліпшення та ремонтно-будівельних робіт у житловому будинку літ.А-2, які збудовані за спільні кошти з урахуванням вартості цих робіт та матеріалів у домоволодінні за адресою [ADDRESS] об`єктом спільної сумісної власності вартість яких складає 1801 651 гривень. Визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину будівельних матеріалів, обладнання та конструкції, що придбані та використані для поліпшень та ремонтно - будівельних робіт у житловому будинку літ А-2, які збудовані за спільні кошти з урахуванням вартості цих робіт та матеріалів у домоволодінні за адресою [ADDRESS] вартість яких складає 1801 651 гривень. 22.01.2020 року відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] та просить суд стягнути з [PERSON] на його користь грошові кошти в якості грошової компенсації вартості Ѕ частки в спільному майні подружжя з доходу фізичної особи-підприємця [PERSON] в розмірі 679704,42 гривень. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в якості грошової компенсації вартості Ѕ частки в спільному майні подружжя за відчужений [PERSON] автомобіль Nissan Тeana, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , який було сторонами спільно придбано 25.08.2010 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що за час спільного проживання було придбано автомобіль Nissan Тeana, який [PERSON] продала, а кошти витратила на свої потреби. Крім того, вказував, що за час спільного проживання з [PERSON] остання отримувала дохід від підприємницької діяльності. 10.03.2020 року позивач [PERSON] подала заяву про збільшення позовних вимог та просила також визнати право власності на будівельні матеріали, обладнання та конструкції, що придбані за спільні кошти [PERSON] та [PERSON] з урахуванням вартості цих робіт та використаних для поліпшення та ремонтно-будівельних робіт у будинку за адресою [ADDRESS] об`єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину будівельних матеріалів, обладнання та конструкцій, що придбані за спільні кошти [PERSON] та [PERSON] з урахуванням вартості цих робіт та використаних для поліпшень та ремонтно - будівельних робіт у будинку за адресою [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] право приватної власності на автомобіль Nissan Тeana та стягнути судові витрати. Свої вимоги обґрунтувала тим, що в період їх спільного проживання, відповідачем було придбано житловий будинок на ремонт та будівництво якого витрачались її особисті кошти. 23.07.2021 року позивач [PERSON] змінила предмет позову та просить суд визнати за [PERSON] право на 35/100 частину спільно нажитого із [PERSON] незавершеного будівництвом будинку із господарськими спорудами з готовністю 98 %, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Здійснити поділ незавершеного будівництвом будинку із господарськими спорудами з готовністю 98 %, що знаходиться за адресою [ADDRESS] шляхом виділення [PERSON] в цокольному поверсі: гараж площею 55,7 кв.м., на першому поверсі:тамбур І площею 3,1 кв.м.,сходи 1-1 площею 1,5 кв.м, хол 1-2 площею 36,9 кв.м, частина коридору 1-3 площею 1,5 кв.м., ванна 1-4 площею 10,0 кв.м, вбиральня 1-5 площею 2,3 кв.м., загальною площею 111,0 кв.м., господарські споруди в спільному користуванні: огорожа №1, трубопровід №2, вигрібна яма №3, підпірна стінка №4, огорожа №5, хвіртка 36, огорожа №7. Визнати за [PERSON] право приватної власності на автомобіль Nissan Тeana та стягнути судові витрати. Відповідач [PERSON] подав відзив на позов в якому вказував на те, що будинок за адресою [ADDRESS] є його особистою власністю, оскільки він придбаний та побудований до вересня 2009 року за його власні кошти. Позивач [PERSON] подала відзив на зустрічний позов в якому вказувала на те, що позов вона не визнає в повному обсязі та вказує на те, що кошти від підприємницької діяльн ості не є об`єктом спільно нажитого майна через відсутність зазначених коштів на час розгляду справи та недоведеністю використання цих коштів відповідачем на свій власний розсуд проти волі позивача. Позивачем за зустрічним позовом не надано жодного доказу на обґрунтування суми позовних вимог. Щодо стягнення коштів в якості компенсації грошової вартості легкового автомобіля Nissan Тeana, то дана вимога також не підлягає до задоволення, оскільки даний автомобіль придбаний за особисті кошти [PERSON] , отже є її особистою власністю. Крім того, при зверненні до суду з даною вимогою позивач пропустив строк позовної давності щодо даної вимоги. 19.02.2020 року позивач [PERSON] подала заяву про поновлення строку та просила поновити пропущений з поважних причин строк позовної давності. Вважає, що дізналась фактично про порушення своїх прав після фактичного набуття законної сили рішення Київського районного суду м. Полтави від 24.01.2018 року. Відповідно до ухвали суду від 26.12.2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Відповідно до ухвали суду від 03.02.2020 року прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] та прийнято зустрічний позов до розгляду з первісним позовом. Відповідно до ухвали суду від 24.12.2021 року залишено частину позовних вимог [PERSON] за її заявою без розгляду. Позивач [PERSON] та її представники в судовому засіданні позов підтримали з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог та просили суд їх задовольнити. В задоволенні зустрічного позову відмовити у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Відповідач та його представник не визнали первісний позов з підстав викладених у відзиві та просили відмовити у зв`язку з недоведеністю позовних вимог та пропуском строку позовної давності. Задовольнити зустрічний позов. Суд заслухавши сторони та свідків, повно та всебічно дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини. Судом встановлено, що 07.05.2008 року [PERSON] придбав нерухоме майно -3/5 частини жилого будинку з частиною надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці площею 1097 кв.м.,а саме: в будинку літ А-1: 1-3 кімната пл..6,0 кв.м., 1-4 кімната пл.13.0 кв.м., 1-5 кімната пл.8,2 кв.м.,1-7 кухня пл..8,2 кв.м., І сіни пл.10,9 кв.м., ІІ сіни пл.11,7 кв.м., незавершене будівництво добудови до житлового будинку з підвалом літ А-2-1 в загальному користуванні: вбиральня літ В, трубопровід №2, огорожа №1,3. Відповідно до рішення Постійно діючого Третейського суду при Полтавській товарній біржі від 30.05.2008 року визнано дійсним договір купівлі-продажу від 07.05.2008 року. 14.07.2008 року зареєстровано за [PERSON] право власності на даний будинок в КП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор». Відповідно до рішення Київського районного суду м. Полтави від 24.01.2018 року встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] за період з вересня 2009 року по січень 2015 року. Відповідно до висновку експерта №47 від 09.12.2019 року визначалась ринкова вартість поліпшень та ремонтно-будівельних робіт у житловому будинку, що розташований за адресою [ADDRESS] , яка складає 1801651 гривень. Даний висновок експертом зроблений без виїзду на об`єкт оцінки та без урахувань конкретних особливостей даного будинку. Відповідно до висновку експертів №631/632/633/634 від 31.03.2021 року вбачається, що ступінь будівельної готовності незавершеного будівництва будинку за адресою [ADDRESS] становить 98 %, даний об`єкт вважається готовим до введення в експлуатацію. Ринкова вартістю будівельних матеріалів, обладнання та конструкцій, що придбані та використані для поліпшень та ремонтно-будівельних робіт, що виконані з вересня 2009 року по січень 2015 року у житловому будинку літ А-2 з урахуванням вартості цих робіт та матеріалів за адресою [ADDRESS] за документами, які надані позивачем [PERSON] становить 1329664 гривень. Ринкова вартість невід`ємних поліпшень, проведених у період з травня 2008 року по серпень 2009 року в 3/5 частинах домоволодіння за адресою [ADDRESS] за документами наданими відповідачем [PERSON] становить 1329664 гривень. Встановити, ідеальну частку у домоволодінні за адресою [ADDRESS] з урахуванням ринкової вартості до поліпшення та ринкової вартості після проведення у ньому поліпшень нерухомого майна у період з вересня 2009 року по січень 2015 року яка припадає позивачу і відповідачу не є можливим. Встановити який був відсоток готовності незавершеної будівництвом добудови з підвалом літ «А-2-1» до 3/5 частин житлового будинку та господарських споруд за адресою [ADDRESS] належного [PERSON] станом на 07.05.2008 року експертом не встановлено. Визначити дату проведення ремонтно - будівельних робіт, реконструкцій в 3/5 частинах житлового будинку в домоволодінні за адресою [ADDRESS] , що належить [PERSON] в розрізі наданих на дослідження документів експертом не визначено. Визначити дату проведення ремонтно-будівельних робіт та які саме ремонтно-будівельні роботи проведені в зазначеному домоволодінні, в розрізі наданих на дослідження документів, експертом не проведено. Допитана в судовому засіданні експерт [PERSON] пояснила суду, що при проведенні експертизи та виготовлені висновку експертів №631/632/633/634 від 31.03.2021 року не враховано частку іншого співвласника, яка складає 2/5 частини та належала до 03.06.2020 року [PERSON] . Також не враховано фактичний розподіл земельної ділянки. Крім того, експерт вказувала на те, що розподіл будинку можливо провести лише у випадку введення будинку в експлуатацію. Висновок експерта ґрунтується на документах, які надали сторони, при цьому не враховано, що відповідно до право установчих документів [PERSON] було придбано 3/5 частини будинку і на момент дослідження частка не змінилась, тобто незавершений будівництвом будинок не був введений в експлуатацію та не становив цілу одиницю. Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] повідомив суду, що висновок від експерта №47 від 09.12.2019 року ним був виготовлений без виходу на об`єкт, за наявними документами та технічним паспортом. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив суду, що в липні-серпні 2009 року він разом із [PERSON] проводили обміри та огляд домоволодіння для виготовлення проекту реконструкції з добудовою житлового будинку. На той час будинок був готовий до введення в експлуатацію, але перешкодою для цього був спір з іншим співвласником будинку. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив суду, що він займається будівництвом. В 2008 році на замовлення [PERSON] його фірма «Астрем» здійснювала частину будівельних робіт, а саме демонтаж старої частини будинку та будівництво нового будинку. На підтвердження показань свідка відповідачем [PERSON] надані акти виконаних робіт від 30.05.2008 року, 30.08.2008 року,30.10.2008 року. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є родичами позивача та відповідача, тому до їх показань суд ставиться критично, тому що з їх показань встановити достовірно період будівництва спірного будинку не представляється можливим. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] достовірних відомостей щодо спільного майна позивача чи відповідача не надали. Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст.62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Якщо один із подружжя своєю працею і (або) коштами брав участь в утриманні майна, належного другому з подружжя, в управлінні цим майном чи догляді за ним, то дохід (приплід, дивіденди), одержаний від цього майна, у разі спору за рішенням суду може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Визначаючи правовий статус спірного майна як спільної сумісної власності подружжя, суд має враховувати, що частка в такому майні визначається відповідно до розміру фактичного внеску кожної зі сторін, у тому числі за рахунок майна, набутого одним з подружжя до шлюбу, яке є його особистою приватною власністю, у придбання (набуття) майна. Якщо в придбання (будівництво) майна вкладено, крім спільних коштів, особисті приватні кошти однієї зі сторін, то частка в такому майні відповідно до розміру внеску є її власністю. Судом встановлено, що спірний будинок [PERSON] був придбаний до вересня 2009 року, отже є його особистою приватною власністю. Достатніх доказів для встановлення суми грошових коштів, які особисто витратила [PERSON] на будівництво будинку суду не надано. Вимога щодо здійснення поділу спірного незавершеного будівництвом будинку та виділ їй конкретних приміщень не може бути задоволена судом, оскільки при визначені частки 35/100 експерт не враховував частки іншого співвласника 2/5 та не врахував, що даний будинок не введений в експлуатацію та для такого поділу необхідне перепланування, яке потребує дозволу на виконання будівельних робіт. Крім того, в ході розгляду справи встановлено, що будинок на час винесення рішення вже введено в експлуатацію. Отже, за таких обставин суд приходить до висновку що заявлені вимоги [PERSON] щодо поділу будинку та виділу їй частки задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ст. 267 ЦК України особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосуання якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Судом встановлено, що 25.08.2010 року [PERSON] придбано автомобіль Nissan Тeana, державний номерний знак [NUMBER] , тобто даний автомобіль придбано в період спільного проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Судом встановлено, що спір щодо поділу майна, в тому числі автомобіля Nissan Тeana у сторін виник ще 10.11.2016 року при подачі позову [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Отже, за таких обставин суд приходить до висновку про те, що вимога за первісним позовом [PERSON] про визнання права приватної власності на автомобіль Nissan Тeana та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів в якості грошової компенсації вартості Ѕ частки в спільному майні подружжя за відчужений [PERSON] автомобіль Nissan Тeana, 2008 року випуску не підлягають до задоволення у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Поважних причин для поновлення пропущеного строку сторони в своїх заявах не вказують. Зустрічна вимога [PERSON] про стягнення 679704,42 гривні грошової компенсації вартості Ѕ частки в майні подружжя з доходу фізичної особи-підприємця не підлягає до задоволення за недоведеністю, оскільки позивачем за зустрічним позовом жодним чином не обґрунтовано розмір позовної вимоги. На обґрунтування вимоги наявні лише довідки з податкової інспекції в яких відображено лише отриманий дохід [PERSON] від підприємницької діяльності та вказано систему оподаткування. Відомостей про сплачені податки та про прибуток відсутні. У зв`язку з відмовою в задоволенні первісного позову та зустрічного позову судові витрати не підлягають до відшкодування.

Outcome: dismissed