Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON] , в обґрунтування своїх вимог вказуючи на те, що 26.05.1989 року між ним та відповідачкою по справі був укладений шлюб, при цьому від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначив, що сімейне життя з відповідачкою не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри, внаслідок чого шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинено, а відтак, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим . Спору по майну не має. Посилаючись на ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України позивач просив розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою по справі 26.05.1989 року Юр`ївською селищною радою Павлоградського району Дніпропетровської області по актовому запису № 12. В судове засідання позивач по справі [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце судового засідання сповіщений належним чином (ас.29), при цьому надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності (ас.12). Відповідачка по справі [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому позовні вимоги визнала в повному обсязі, вказавши, що причиною розірвання шлюбу є різні характери та відсутність взаєморозуміння, при цьому строк на примирення їй не потрібен, шлюбно-сімейні відносини припинено з вересня 2007 року, спору по майну немає, неповнолітніх дітей немає, прізвище змінювати не бажає, як і розривати шлюб через органи РАЦС (ас.30). В ході розгляду справи судом вчинено наступні процесуальні дії: - 16.09.2019 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та її розгляд за правилами загального позовного провадження (ас.18-19); - 03.10.2019 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (ас.25-26). Враховуючи, що сторони в судове засідання не з`явилися, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав: - 26.05.1989 року між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджено в судовому засіданні копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.05.1989 року, виданого Юр`ївською селищною радою Павлоградського району Дніпропетровської області по актовому запису № 12 (ас.7). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно - сімейні відносини припинені між сторонами з вересня 2007 року через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри. Строк на примирення жодній із сторін не потрібен, спору по майну не має. Приймаючи до уваги, що жодна із сторін не має наміру зберегти сім`ю, суд вважає неможливим примирення та збереження шлюбно - сімейних відносин. При викладених вище обставинах, враховуючи, що сторони шлюбно - сімейні відносини не підтримують, при цьому відповідачка не бажає розривати шлюб через органи РАЦС, суд знаходить збереження сім`ї неможливим, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що позивач по справі є звільненим від сплати судового збору, оскільки є інвалідом першої групи на підтвердження чого в матеріалах справи міститься копія довідки МСЕК серії 10 ААА № 059832 (ас.8) ( п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ » Про судовий збір»). Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а відтак суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в розмірі 768, 40 грв., враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про розірвання шлюбу. Враховуючи волю відповідачки, суд знаходить можливим залишити за останньою після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved