Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Згідно позовної заяви позивач [PERSON] зазначає про те, що з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі, що був зареєстрований 10 травня 1997 року у Рогізненській сільській раді Демидівського району Рівненської області, актовий запис № 4. Від шлюбу мають двох дітей - повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З відповідачем спільне життя не склалося, оскільки мають різні характери та протилежні погляди на життя. Почуття любові та взаємоповаги між ними втрачено та шлюбні відносини фактично припинені. Вважає, що примирення між нею та відповідачем є неможливим. У позовній заяві позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , що зареєстрований 10 травня 1997 року у Рогізненській сільській раді Демидівського району Рівненської області, актовий запис № 4, а після розірвання шлюбу залишити їй право іменуватися прізвищем - [PERSON] , та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] - адвокат Махацький Ю.М. позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судові засідання 3 червня 2019 року, 29 липня 2019 року та 12 серпня 2019 року не з`явився, хоч про час та місце їх проведення був повідомленим у встановленому порядку, шляхом надіслання судової повістки за адресою зареєстрованого місця його проживання та розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини неявки в судове засідання відповідач [PERSON] не повідомив, клопотань про проведення судового розгляду справи без його участі, відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавав. За таких обставин та за наявності згоди позивача і його представника, суд приходить до висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Суд, заслухавши позивача, представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності, за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом по даній цивільній справі призначалися судові засідання на 3 червня 2019 року, 29 липня 2019 року та 12 серпня 2019 року. У вказані судові засіданні відповідач та/чи його представник не з`являлися. В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань до суду не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. В силу вимог ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 4) сторони по справі зареєстрували шлюб 10 травня 1997 року у Рогізненській сільській раді Демидівського району Рівненської області, актовий запис № 4. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . В силу вимог ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стаття 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачає, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України визначено, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. В судовому засіданні встановлено, що позивач не бажає зберегти шлюб, наполягає на його розірванні. Шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони спільно не проживають, а тому суд, на підставі статті 112 СК України, приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами, оскільки встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Оскільки позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, то відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Розірвання шлюбу між сторонами по справі не буде суперечити інтересам відповідача, чи інтересам дитини сторін, яка є неповнолітньою. Спорів між сторонами про поділ майна чи місце проживання їх неповнолітньої дитини, на час розгляду справи, немає. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача [PERSON] про розірвання шлюбу та залишення права після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем - [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Суд, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, приходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] , понесених нею витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1200,00 гривень, оскільки понесення таких витрат позивачем підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 59 від 14 березня 2019 року та довідкою адвоката Махацького Ю.М. від 14 березня 2019 року №250 (а.с. 10, 11). Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати, що становлять 768,40 гривень судового збору, сплаченого на час подання до суду позивачем позовної заяви, суд покладає на відповідача [PERSON] , оскільки понесення таких витрат позивачем [PERSON] підтверджено документально (а.с. 1). Підстав для звільнення відповідача [PERSON] від сплати судового збору не встановлено. У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалась на положення ст.ст. 104, 105, 110,112,113 СК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 265, 268, 273, 280, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved