Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що він 02.09.1992 року уклав шлюб з відповідачкою який був зареєстрований [PERSON] .Шерівецькою сільською радою народних депутатів Заставнівського району Чернівецької області в шлюбі у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] Вказує, що їх спільне життя погіршилось, у відносинах з`явилися часті сварки та суперечки, непорозуміння та вони втратили один до одного почуття любові та довіри. На даний час вони проживають окремо, будь-яких відносин не підтримують. В зв`язку із вказаним позивач вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просив його розірвати. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився,направив суду заяву, згідно якої просив справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності, на розірвання шлюбу згідна. Після розірвання шлюбу просила залишити її прізвище без змін. Відповідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також визнання відповідачем позову, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому судовому засіданні. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02.09.1992 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 01.10.1992 року (а.с. 8). У вказаному шлюбі у сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копій свідоцтв про їх народження (а.с. 9-11). Причиною розпаду сім`ї стали часті сварки між сторонами, втрата взаємоповаги та взаєморозуміння, відсутність між ними будь-яких відносин. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сім`ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім`ї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа,\~яка змінила\~своє прізвище\~у зв`язку\~з реєстрацією\~шлюбу,\~має право\~після розірвання\~шлюбу надалі\~іменуватися цим\~прізвищем або\~відновити своє\~дошлюбне прізвище. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір відповідачки, прізвище останньої слід залишити без змін. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved