Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом та неодноразово уточнюючи позовні вимоги просив, поновити його на роботі ДВНЗ «Придніпровський енергобудівний технікум» на посаді викладача англійської мови, стягнути з відповідача на його користь суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 18 березня 2015 року по день дачі пояснень в сумі 7520 грн. та відшкодувати моральну шкоду в розмірі 7500 грн., мотивуючи тим, що він працював викладачем англійської мови в ДВНЗ «Придніпровський енергобудівний технікум» з 01.09.2000 року. Наказом №20-к від 17 березня 2015 року його було звільнено за п.4 ст.40 КЗпП України. Звільнення вважає незаконним і необґрунтованим, оскільки відповідно до п.1 ст.25 Закону України «Про загальну середню освіту» від 13.05.1999 року педагогічне навантаження вчителя/викладача загальноосвітнього навчального закладу незалежно від підпорядкування, типу і форми власності включає 18 навчальних годин протягом навчального тижня. Його педагогічне навантаження на 2014-2015 навчальний рік обсягом 768 годин, на місяць складає 76,8 годин (на 10 місяців), і відповідно, приблизно, 20 годин на тиждень, в середньому 4 години на день. У вказаний відповідачем день прогулу, 12 березня 2015 року, він за розкладом занять провів зі студентами два практичних заняття, з 8-30 годин до 11-20 годин, що дорівнює чотирьом академічним годинам. Інші види педагогічної діяльності викладача, окрім педагогічного навантаження за розкладом, терміном часу і місцем їх проведення законодавчо не унормовано. Тому намагання директора технікуму змусити позивача знаходитись у навчальному закладі понад встановлене педагогічне навантаження є неправомірним, наказ про його звільнення суперечить законодавчим актам України. Окрім того, вимога директора технікуму щоденно знаходитись в навчальному закладі з 8 -30 годин до 15-10 годин суттєво змінює умови його праці. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та зокрема зазначив, що він 12 березня 2015 року пішов з роботи о 11-20 годин і більше в той день до технікуму не повернувся, але не вважає це прогулом, оскільки робочий день для нього був закінчений. Тарифна ставка викладача вищих навчальних закладів І-ІІ рівнів акредитації складає 3 години викладацької роботи в середньому в день (720 годин на рік). В цьому і полягає специфіка скороченого робочого часу для педагогічних працівників, що скорочений робочий час - 3 години на день, 18 годин на тиждень (при шестиденному робочому тижні). Після виконаного 12 березня 2015 року навчального навантаження в обсязі 4 годин на день, викладач має право займатися іншими видами педагогічної діяльності, витрачати на цю діяльність робочий час, не унормований законодавчо, на свій розсуд, навіть за межами навчального закладу. Окрім того, він не згоден з тим, що відповідач у своїй діяльності керується Законом України «Про вищу освіту», а не Законом України «Про загальну середню освіту», оскільки технікум має І рівень акредитації, надає освітні послуги за кваліфікаційним рівнем молодшого спеціаліста, хоча і має назву «вищого навчального закладу». Просив задовольнити уточнені позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача Чорна Н.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з тих підстав, що 12 березня 2015 року, викладач англійської мови [PERSON], покинув своє робоче місце у ДВНЗ «Придніпровський енергобудівний технікум» об 11 год. 30 хв. та до 15 год. 10 хв. На робочому місці так і не з'явився, у зв'язку з чим був відсутній на робочому місці 3 години 10 хвилин. 13 березня 2015 року, директор технікуму запропонував [PERSON] надати письмові пояснення з приводу відсутності на робочому місці 12.03.2015 року, позивач погодився з тим, що 12.03.2015 року був відсутній на робочому місці 3 години 10 хвилин, але відмовився надати письмові пояснення з приводу своєї відсутності. Оскільки жодних пояснень та підтверджень щодо поважності причин відсутності на робочому місці 12.03.2015р. [PERSON] не надав, 17 березня 2015 року наказом №20-к його було звільнено згідно п.4 ст.40 КЗпП з причини прогулу, а саме відсутністю на робочому місці 3 години 10 хвилин. Окрім того, ДВНЗ «Придніпровський енергобудівний технікум» в своїй роботі керується Законом України «Про вищу освіту», оскільки є вищим навчальним закладом, тому згідно ст. 56 Закону України «Про вищу освіту» - робочий час науково-педагогічних працівників становить 36 годин на тиждень (скорочена тривалість робочого дня). Так, у відповідності до Правил внутрішнього трудового розпорядку (станом на час виникнення правовідносин) у ДВНЗ «Придніпровський енергобудівний технікум» - для викладачів встановлено 6-ти денний 36-ти годинний робочий тиждень. Просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Третя особа [PERSON] вважав, що вимоги позивача необгрунтовані, а доводи не засновані на законі. Суд заслухав пояснення сторін, третьої особи, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, прийшов до наступного. Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки Серія [NUMBER] - позивач [PERSON] з 28 серпня 2002 року працював на посаді викладача англійської мови у ДВНЗ «Придніпровський енергобудівний технікум». (а.с.7-8). Відповідно п.п.4.3, 4.4 Статуту ДВНЗ «Придніпровський енергобудівний технікум» безпосереднє управління діяльністю технікуму здійснює його керівник - директор, який обирається, затверджується та звільняється із посади відповідно до Закону України «Про вищу освіту». Директор технікуму в межах наданих йому повноважень:приймає на роботу та звільняє з роботи працівників; разом із профспілковою організацією подає на затвердження загальним зборам трудового колективу технікуму правила внутрішнього розпорядку та колективний договір і після затвердження підписує його . (а.с.66). Змінами до правил внутрішнього трудового розпорядку, схваленого на зборах трудового колективу Протоколом №31 від 12 лютого 2015 року - п.6.3 для викладачів встановлено 6-денний 36-годинний робочий тиждень. Тривалість робочого дня викладачів - 6 годин; п.6.4 початок та закінчення роботи та перерва для відпочинку та харчування викладачів встановлюється так: початок роботи о 08-30 годин, обідня перерва об 11-20 год. - 12 год.; закінчення роботи о 15 - 10 год. (а.с.23-24). Позивач з даними змінами був ознайомлений 25 лютого 2015 року, про що свідчить його підпис в листі ознайомленні. (а.с.25). Наказом Директора «Придніпровський енергобудівний технікум» [PERSON] №20-к від 17.03.2015 року - [PERSON], викладач англійської мови, за згодою профкому, з 17 березня 2015 року звільнений у зв'язку з прогулом без поважних причин, п.4 ст. 40 КЗпП України. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. При розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України необхідно виходити з того, що прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишенням роботи до закінчення строку трудового договору тощо). Факт відсутності позивача [PERSON] на робочому місці ДВНЗ «Придніпровський енергобудівний технікум» 12 березня 2015 року більше трьох годин безперервно підтверджується: доповідною старшого інспектора Осіпової Н.В. складеної на ім'я директора ДВНЗ «Придніпровський енергобудівний технікум» [PERSON], про те, що 12 березня 2015 року, викладач англійської мови [PERSON], покинув приміщення технікуму об 11 год. 30 хв. та до кінця робочого дня до технікуму не повернувся. (а.с.30); актом складеним комісією у складі: старшого інспектора Осіпової Н.В., інженера з охорони праці [PERSON], заступника директора з навчальної роботи Бондаренко В.М., про те, що 12 березня 2015 року викладач англійської мови [PERSON] покинув приміщення технікуму о 11 год. 30 хв. до 15 год. 10 хв. на робочому місці так і не з'явився. (а.с.33); актом комісії у складі: старшого інспектора Осіпової Н.В., заступника директора з АГЧ Крупко Ю.О., лаборанта [PERSON] складеного про те, що 13 березня 2015 року в їх присутності директор ДВНЗ «Придніпровський енергобудівний технікум» [PERSON] зажадав від викладача англійської мови [PERSON] пояснення з приводу відсутності на робочому місці 12 березня 2015 року. [PERSON] відмовився надати письмові пояснення, а в усній формі пояснив, що на його думку його робочий день закінчується об 11 год. 30 хв. (а.с.33). Протоколом засідання профспілкового комітету ДВНЗ «Придніпровський енергобудівний технікум» №6 від 16 березня 2015 року надано згоду на звільнення з роботи викладача [PERSON] за прогул без поважних причин. Статтею 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватись трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Частиною 2 ст.147 КЗпП України передбачено, що звільнення - це дисциплінарне стягнення, яке може бути застосовано до працівника за порушення трудової дисципліни. Вимоги ст.ст.43,147-1-149 КУЗпП України відповідачем були виконані. Враховуючи обставини справи, відсутність позивача на робочому місці більше трьох годин можна вважати прогулом, оскільки доводів поважності своєї відсутності в судовому засіданні він так і не навів. Доводи позивача, що робочий день на його думку закінчується о 11 год. 30 хв., не можна розцінити, як поважну причину його відсутності, за наступних підстав. Відповідно до п.1.7 Статуту ДВНЗ «Придніпровський енергобудівний технікум» здійснює свою діяльність відповідно до вимог Конституції України, Законів України «Про освіту» та «Про вищу освіту», інших нормативно правових актів з освітньої діяльності та цього статуту. Державний вищий навчальний заклад «Придніпровський енергобудівний технікум» надає послуги з вищої освіти (КВЕД 85.42. Вища освіта), що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. ( а.с.26-28). У відповідності до ст. 50 КЗпП України, нормальна тривалість робочого часу працівників не може перевищувати 40 годин на тиждень. Статтею 51 КЗпП України передбачено скорочену тривалість робочого часу для окремих категорій працівників (учителів, лікарів та інших). Відповідно до ч.1,2 ст. 56 Закону України «Про вищу освіту» - робочий час науково-педагогічного працівника становить 36 годин на тиждень (скорочена тривалість робочого часу). Робочий час науково-педагогічного працівника включає час виконання ним навчальної, методичної, наукової, організаційної роботи та інших трудових обов'язків. Робочий час наукового працівника включає час виконання ним наукової, дослідницької, консультативної, експертної, організаційної роботи та інших трудових обов'язків . Робочий час педагогічного працівника включає час виконання ним навчальної, методичної, організаційної роботи та інших трудових обов'язків. Таким чином, суд вважає, що право позивача встановленим відповідачем 6-ти годинним робочим днем для займаної ним посади викладача другої категорії порушено не було, оскільки такий робочий час передбачений Законом України «Про вищу освіту» та не суперечить КЗпП України. Що стосується доводів позивача про істотні зміни умов праці, то вони також не знайшли свого підтвердження, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, до внесення змін в правила внутрішнього трудового розпорядку ДВНЗ «Придніпровський енергобудівний технікум» також була передбачена 36-ти годинна робоча неділя, а графіком роботи для кожного викладача, втому числі і позивача, складалися часи роботи, а коли стало моживо встановлювати часи роботи відповідно до Закону України «Про вищу освіту», ними і були внесені зміни до правил внутрішнього трудового розпорядку. Також суд, вважає неспроможними доводи позивача, якими він керується в обґрунтування своїх вимог з посиланням на норму ст. 25 Закону України «Про загальну середню освіту», оскільки діяльність відповідача регулюється Законом України «Про вищу освіту». Таким чином, суд приходить до висновку, що звільнення було проведено на законних підставах. Правових підстав для поновлення позивача на роботі немає, тому відсутні підстави для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відповідно до ст.235 КЗпП України. Оскільки законні права позивача не порушені, то немає підстав для відшкодування моральної шкоди відповідно до ст. 237-1 КЗпП України. В задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed