Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до СУ ГУ МВС України у Львівській області, Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про виключення з акту опису майна звільнення з-під арешту. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно рішення Франківського районного суду м.Львова від 06.12.2012 року, визнано дійсним договір застави автомобіля від 31.12.2011р. укладеного між [PERSON] та [PERSON] в забезпечення договору позики грошових коштів від 31.12.2011р. В рахунок погашення заборгованості за договором позики звернуто стягнення на заставне майно та визнано за [PERSON] право власності на автомобіль марки: АUDI, модель: А-4, д.р.н. [NUMBER], 1998 року випуску, тип: легковий седан, номер шасі: [NUMBER], [NUMBER], об'єм двигуна: 1600, колір: червоний. В подальшому [PERSON] звернувся в МРЕВ ДАЇ Львівської області для реєстрації права власності на автомобіль згідно вказаного рішення суду, однак останньому було відмовлено у зв'язку з накладеним на автомобіль арешт. Окрім цього, 05.05.2015 року державним виконавцем Франківського ВДВС ЛМУЮ Романюком Т.І., накладено арешт на все рухоме майно [PERSON]. Вказує, що на час накладення арештів транспортного засобу вступило в силу вищевказане рішення суду, яким визнано договір застави транспортного засобу, звернено стягнення на майно та визнано право власності на автомобіль за заставодержателем [PERSON], а тому просить скасувати накладені арешти. Представник позивача- адвокат Гельо С.Б. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, дав пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Просить позов задоволити. Відповідач- державний виконавець Франківського ВДВС ЛМУЮ Романюк Т.І. при вирішенні позову поклався на розгляд суду. Представник відповідача - СУ ГУ МВС України у Львівській області,в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Тому суд вважає, що слід слухати справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів, проти чого учасники процесу не заперечили. Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення Франківського районного суду м.Львова від 06.12.2012 року, визнано дійсним договір застави автомобіля від 31.12.2011р. укладеного між [PERSON] та [PERSON] в забезпечення договору позики грошових коштів від 31.12.2011р. В рахунок погашення заборгованості за договором позики від 31.12.2011р. звернуто стягнення на заставне майно та визнано за [PERSON] право власності на автомобіль марки: АUDI, модель: А-4, д.р.н. [NUMBER], 1998 року випуску, тип: легковий седан, номер шасі: [NUMBER], [NUMBER], об'єм двигуна: 1600, колір: червоний. 19.11.2014 року [PERSON] звернувся в МРЕВ ДАЇ Львівської області для реєстрації права власності на автомобіль згідно вказаного рішення суду, однак останньому було відмовлено. У відповідності з довідкою МРЕВ ДАЇ від 19.11.2014р., на вищевказаний автомобіль згідно постанови слідчого ВРОВС ЗУОГ то ЗО СУ ГУМВС України у Львівській області Сеніва Р., вихідний № документа 2/877 від 24.01.2013 року накладено арешт. Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, 05.05.2015 року на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 09.04.2015 року, винесеної державним виконавцем Франківського ВДВС ЛМУЮ Романюком Т.І., накладено арешт на все рухоме майно [PERSON]. Серед рухомого майна останнього є і вищевказаний автомобіль. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Outcome: approved