overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом, просить суд розірвати шлюб між ним і відповідачкою [PERSON], який зареєстрований 27 квітня 1985 року виконавчим комітетом Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося, так як у них різні погляди на сімейне життя і вони не зійшлись характерами, внаслідок чого в сім'ї виникали спори та непорозуміння, конфліктні ситуації. Крім того відповідачка зловживає спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя. Така негативна сімейна обстановка призвела до того, що він не бажає продовжувати з відповідачкою сімейно - шлюбні стосунки. Їх шлюб на даний час існує лише формально, фактично між ними відсутні стосунки, як між дружиною та чоловіком і вони проживають окремо один від одного. Примирення з відповідачкою стало не можливим, що явилось підставою для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася і не повідомила суд про причини неявки, хоч належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. За змістом ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 27 квітня 1985 року виконавчим комітетом Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області, який на даний час носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства, проживають окремо один від одного і примирення між ними стало неможливим, про що зазначив позивач в поданій до суду письмовій заяві. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувшись до суду з даним позовом, просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], який було зареєстровано 09 липня 2005 року відділом реєстрацію актів цивільного стану Середино-Будського районного управління юстицію у Сумській області, актовий запис № 16, посилаючись на те, що в сімї часто виникають конфлікти. Причиною розпаду сімї є непорозуміння один одного. Примирення з відповідачем стало неможливим, а тому позивач прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилася і не повідомила суд про причини неявки, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. На підставі вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за згодою позивача, ухвалив рішення про заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 липня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Середино-Будського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 16, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії 1-БП № 085978. Шлюб між сторонами на даний час носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини. Примирення між ними стало неможливим, про що позивач зазначив в своїй заяві. Обмеження права на подання позову, визначені ч.2 ст.110 СК України, судом не встановлені. Ухвалою Середино-Будського районного суду Сумської області від 12.09.2017 за клопотання відповідача було зупинено провадження по справі для надання строку на примирення до 12 грудня 2017 року. Після закінчення вказаного строку і по сьогоднішній день відповідач [PERSON] знаючи, що в провадженні Середино-Будського районного суду Сумської області перебуває дана цивільна справа, на неодноразові виклики не зявлялася до зали суду для зясування обставин справи. Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні також встановлено, що сторони від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживають з матірю та перебувають на її утриманні. Судом встановлено, що дана сім'я розпалась остаточно, у сторін відсутні почуття взаємної любові, взаємодопомоги та підтримки, що є морально-правовою основою шлюбу, подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувшись до суду з даним позовом, просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], який було зареєстровано 11 серпня 1984 року відділом державної реєстрацію актів цивільного стану по Ямпільському та Середино-Будському районах головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 40, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося та з 2010 року між ними припиненні шлюбні відносини у звязку з відсутністю порозуміння, а тому примирення з відповідачем стало не можливим, а тому позивач прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON]І подали до суду заяви, в яких просять справу розглянути без їх участі, а також зазначили, що позов підтримують в повному обсязі і не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилася і не повідомила суд про причини неявки, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. На підставі вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за згодою позивача, ухвалив рішення про заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 серпня 1984 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Ямпільському та Середино-Будському районах Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 40, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-БП № 126144 виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Ямпільському та Середино-Будському районах Головного територіального управління юстиції у Сумській області 13 березня 2018 року Шлюб між сторонами на даний час носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини. Примирення між ними стало неможливим, про що позивач зазначив в своїй заяві. Обмеження права на подання позову, визначені ч.2 ст.110 СК України, судом не встановлені. Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що дана сім'я розпалась остаточно, у сторін відсутні почуття взаємної любові, взаємодопомоги та підтримки, що є морально-правовою основою шлюбу, подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувшись до суду з даним позовом, просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], який зареєстрований 09 березня 1991 року Микілківською сільською радою Полтавської області за актовим записом № 2, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, з 2007 року проживають кожен окремо, спору про спільне сумісне майно подружжя немає. На даний час їх шлюб існує лише формально, примирення з відповідачем є не можливим, все це є підставою для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] у попереднє\~ судове\~ не з'явився, повідомлений належним чином, подав до суду телефонограму, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без його участі. Відповідачка [PERSON] у попереднє\~ судове\~ не з'явилася, повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без її участі. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Кущ». Правом на примирення сторони беззаперечно не захотіли скористатися. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4\~ст. 130 ЦПК України\~при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому\~ст. 174 цього ж Кодексу. Відповідно до частини 4\~ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України,\~ у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть\~ участь у справі, чи в разі якщо\~\~ відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного\~ засобу не здійснюється.\~\~\~ Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. За змістом\~ст. 112 Сімейного Кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 09 березня 1991 року Микілківською сільською радою Полтавської області за актовим записом № 2, який на даний час носить формальний характер, оскільки сторони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини і примирення між ними стало неможливим, про що вони повідомили суд. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому відповідно до\~ст. 112 СК України\~шлюб між сторонами необхідно розірвати. У відповідності до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувшись до суду з даним позовом, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач є батьком дитини, проживає окремо та не виконує обов`язку матеріально утримувати свою доньку. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Дитина перебуває на її утриманні. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, а також зазначила, що позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позов визнає. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками дитини, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Великоберізківської сільської ради Середино-Будського району Сумської області 02 грудня 2014 року. Дитина сторін перебуває на утриманні матері [PERSON] . Згідно з положеннями ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідач [PERSON] являється працездатною особою, а тому може надавати матеріальну допомогу своїй дитині. На підставі викладеного, з урахуванням положень ст.ст. 182, 183 СК України суд визначає частку заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувшись до суду з даним позовом, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти н утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач є батьком дитини, проживає окремо та не виконує обов'язку матеріально утримувати свого сина. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Дитина перебуває на її утриманні. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі та зазначила, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позов визнає. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками дитини, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Середино-Будського районного управління юстиції Сумської області 22 квітня 2010 року. Дитина сторін перебуває на утриманні матері [PERSON] Згідно з положеннями ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач [PERSON] являється працездатною особою, а тому може надавати матеріальну допомогу своїй дитині. На підставі викладеного, з урахуванням положень ст.ст. 182, 183 СК України суд визначає частку заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом, у якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який було зареєстровано 15.02.1975 Середино-Будським районним відділом РАЦС Сумської області, актовий запис № 7, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося та наразі між ними фактично припинені шлюбні відносини у звязку з відсутністю порозуміння, сторони тривалий час мешкають окремо один від одного, а відтак примирення з відповідачем стало не можливим, а тому позивач прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, а також зазначила, що позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився і не повідомив суд про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України», про що є відомості в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15.02.1975 Середино-Будським районним відділом РАЦС Сумської області, актовий запис № 7, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії VІ-УР № 423788, виданим 15.02.1975. Шлюб між сторонами на даний час носить формальний характер, оскільки сторони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини. Примирення між ними стало неможливим, про що позивач зазначив в своїй заяві. Обмеження права на подання позову, визначені ч.2 ст.110 СК України, судом не встановлені. Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що дана сім'я розпалась остаточно, у сторін відсутні почуття взаємної любові, взаємодопомоги та підтримки, що є морально-правовою основою шлюбу, подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувшись до суду з даним позовом, у якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , який було зареєстровано 21.10.1989 відділом РАЦС Середино-Будського райвиконкомом Сумської області, актовий запис №64, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з його надмірним зловживанням спиртними напоями. Між ними фактично припинені шлюбні відносини, а відтак примирення з відповідачем стало не можливим, а тому позивач прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, а також зазначила, що позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився і не повідомив суд про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21.10.1989 відділом РАЦС Середино-Будського райвиконкомом Сумської області, актовий запис №64, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 21.10.1989. Шлюб між сторонами на даний час носить формальний характер, оскільки сторони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя не має. Примирення між ними стало неможливим, про що позивач зазначив в своїй заяві. Обмеження права на подання позову, визначені ч.2 ст.110 СК України, судом не встановлені. Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що дана сім`я розпалась остаточно, у сторін відсутні почуття взаємної любові, взаємодопомоги та підтримки, що є морально-правовою основою шлюбу, подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved