Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права користування житловим приміщенням. В позовній заяві посилався на те, що його матері [PERSON] на праві власності належить 8/25 частин житлового будинку, розташованого за адресою; м.Полтава, вул. Цісик Квітки, 26. Відповідачу належить 17/25 частин цього ж будинку. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 12 вересня 2006 року встановлено порядок користування вказаним будинком, за яким [PERSON] в користування виділена частина будинку. Належна [PERSON] частина будинку є її та [PERSON] місцем постійного проживання. Але зареєструвати своє місце проживання позивач не може, оскільки співвласник будинку [PERSON] не надає згоди на його реєстрацію. Тому позивач просив суд визнати за ним право користування житловим приміщенням у житловому будинку по вул.Цісик Квітки, 26 у м.Полтаві, що складається з кімнати 2-1 площею 19,3 кв.м., передпокою 2-2 площею 12,5 кв.м., сіней 2-3 площею 6,0 кв.м., сіней 2-4 площею 5,3 кв.м., які згідно технічного паспорта на житловий будинок умовно віднесені до квартири №2. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, уповноваживши [PERSON] та [PERSON] представляти його інтереси в суді. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] позов підтримали, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Просили позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила. Зазначила, що вона не заперечує проти того, щоб позивач вселився та реєстрував місце проживання у тій частині спільного будинку, яка виділена його матері. Але вона категорично не згодна, щоб реєстрація місця проживання позивача здійснювалась на загальній площі будинку. Пояснила, що ніколи не надасть на це своєї згоди. Представник третьої особи виконавчого комітету Полтавської міської ради (Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб) звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не зявились. Суд, заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками житлового будинку, розташованого за адресою: м.Полтава, вул.Цісик Квітки, 26. При цьому частка [PERSON] у праві спільної власності на будинок становить 8/25, частка [PERSON] 17/25 (а.с.29-30). Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 12 вересня 2006 року між співвласниками встановлено порядок користування будинком, згідно якого в користування [PERSON] в будинку «А-1» виділено квартиру 2, що складається з кімнати 2-1 площею 19,3 кв.м., передпокою 2-2 площею 12,5 кв.м., сіней 2-3 площею 6,0 кв.м., сіней 2-4 площею 5,3 кв.м. (а.с.8-10). Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Частиною 1 статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтею 310 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну. Дослідженими по справі доказами встановлено, що позивач [PERSON] за згодою [PERSON] проживає у виділених їй рішенням Київського районного суду м.Полтави від 12 вересня 2006 року приміщеннях будинку №26 по вул.Цісик Квітки у м.Полтаві, які згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок є квартирою №2. Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Тому позивач, який є сином [PERSON] як член її сімї має право на користування тією частиною житлового будинку, розташованого за адресою: м.Полтава, вул.Цісик Квітки, 26, яка виділена його матері наведеним вище рішенням Київського районного суду м.Полтави. Оскільки між співвласниками будинку по вул.Цісик Квітки №26 у м.Полтаві встановлений порядок користування, згідно цього порядку у користуванні [PERSON] перебуває квартира №1, у користуванні [PERSON] квартира №2, вселення [PERSON] у квартиру №2 жодним чином не порушує права відповідача. На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, визнати за позивачем право користування житловим приміщенням у житловому будинку по вул.Цісик Квітки, 26 у м.Полтаві, що складається з кімнати 2-1 площею 19,3 кв.м., передпокою 2-2 площею 12,5 кв.м., сіней 2-3 площею 6,0 кв.м., сіней 2-4 площею 5,3 кв.м., які згідно технічного паспорта на житловий будинок умовно віднесені до квартири №2. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved