Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась\~до суду\~з вищевказаною\~позовною заявою\~та просила\~стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 07.04.2012 року по 24.02.2020 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, [INFO] у них народилась донька [PERSON] , яка після припинення шлюбних відносин знаходиться на її утриманні. Оскільки дочка перебуває на диспансерному обліку з хронічним захворюванням, то потребує постійного лікування та профілактики, постійного медичного нагляду, що призводить до фінансового навантаження. Вона не працює, доходу не має і їй важко утримувати дитину. Відповідач матеріальної допомогу на утриманні дитини не надає, хоч є підприємцем, отримує доход, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має. Ухвалою від 14\~січня 2021\~року відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Після отримання позовної заяви відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що він згоден та має змогу сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки від його доходу, а з вимогами про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки доходу не погоджується, оскільки позивачка надала недостовірні данні щодо його доходів та не врахувала всі обставини при обґрунтовуванні позову. Насамперед вона останнім часом не дає йому можливості спілкуватись з донькою. Щодо своїх доходів, зауважив, що він хоча і є фізичною особою підприємцем, однак в зв`язку з карантинним обмеженнями господарська діяльність ним не проводитися. Для задоволення соціально-побутових потреб працевлаштувався на посаду продавця консультанта із заробітною платою 6000 грн. Крім того, зазначив, що у нього на утриманні є повнолітній син від шлюбу з [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , який навчається на ІІ курсі Київського національного лінгвістичного Університету з денною формою навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Тому він, як батько сумлінно допомагає своєму сину та надає йому щомісяця кошти в середньому розмірі 1600 грн. 18 лютого 2021 року позивач надала відповідь на відзив в якому зазначила, що перепони в спілкуванні доньки з батьком нею не чиняться, а відповідач сам не спілкується з дочкою та не займається її вихованням, зокрема не відвідує батьківські збори у школі. Щодо погіршення матеріального стану зазначає, що відповідач працевлаштувався до ФОП [PERSON] , яка є його матір`ю, та продовжує здійснювати діяльність за тим же місцем розташування, види діяльності ФОП тотожні. Непогодження відповідача з розміром аліментів в 1/3 частки заробітку розцінює як упереджене ставлення до дочки. 11 березня 2021 відповідач надав заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначив, що беззаперечним є той факт, що [INFO] у них народилась донька [PERSON] , а шлюб з [PERSON] був зареєстрований лише 07.04.2012 року. Вважає, що та обставина, що позивач не відвідує батьківські збори доньки, не свідчить про те, що він не виконує батьківські обов`язки. Як приклад зазначає, що з червня по жовтень 2020 року у зв`язку з захворюванням дитина відвідувала клініку у місті Дніпро, ці поїздки до лікарні та усі пов`язані з цим витрати ніс він. Зауважив, що його прагнення полягає в тому, щоб суд об`єктивно при визначенні розміру аліментів дослідив обставини, матеріальне становище та наявність інших утриманців. Тому просить стягнути аліменти у розмірі 1/4 частки. Ухвалою від 24\~березня 2021\~року задоволено клопотання відповідача, залучено до участі у справі [PERSON] , та [PERSON] в якості третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача. 20 квітня 2021 надійшли пояснення третьої особи [PERSON] , в яких останній погодився з позицією відповідача щодо стягнення з нього не 1/3 частини доходу, а 1/4 частини з огляду на те, що він дійсно навчається в університеті, та батько надає йому допомогу. Твердження про те, що позивачці не було відомо про те, що у відповідача є на утриманні син, спростовуються тим, що позивачка та треті особи мешкають по сусідству в одному будинку. Згодом позивач змінила позовні вимоги та просить стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі - у розмірі 6000,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач та треті особи не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, третя особа [PERSON] зазначила, що не згодна з викладеними позивачем обставинами.. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності позивача та третіх осіб. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення змінених позовних вимог категорично заперечував, пояснив, що при доході в 6000 грн. він не має можливості сплачувати аліменти в такому ж розмірі. Крім обставин, зазначених ним у відзиві на позов, просив врахувати незадовільний стан його здоров`я, зазначив, що потребує тривалого лікування, йому рекомендовано також санаторно-курортне лікування. Погоджується на стягнення з нього аліментів на утримання дочки у щомісячному розмірі 1500 гривень. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Судом встановлено, що на час звернення позивачки до суду шлюб між сторонами розірвано, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем. Позивачка не працює, коштів на належне утримання дитини у позивача не вистачає, дитина потребує матеріальної допомоги. Встановленим у судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з аліментних обов`язків батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей. Нормами ст.180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з положеннями ч.3 ст.181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач є фізичною особою підприємцем, отже працює, отримує доходи. До того ж, розмір його окладу згідно з наказом (розпорядженням) № 1 від 14.01.2021 про прийняття [PERSON] на роботу до ФОП [PERSON] становить 6000,00 грн. Встановлено, що відповідач має повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, і наданими ним та відповідачем доказами підтверджується, що відповідач надає допомогу повнолітньому сину. Суд критично ставиться до тверджень позивача про те, що відповідач не надає їй допомоги на утриманні дочки, оскільки наданими відповідачем доказами підтверджено, що у червні 2020 року ним витрачено на консультацію та призначення лікаря дитині 400,00 грн., здачу аналізів 5550,00 грн., та придбання ліків на суму 8160,00 грн. Ці обставини, зазначені відповідачем у запереченнях на відзив, та докази, додані до них, позивачем не заперечувались. Водночас, суд не погоджується із запереченнями відповідача щодо неможливості сплати аліментів з огляду на відсутність у нього доходів протягом 2020 року, що він підтверджував податковою декларацією, оскільки, незважаючи на нульові показники, зазначені ним в декларації, згідно з наданими суду чеками у 2020 році перераховував сину [PERSON] грошові кошти у загальному розмірі 38819,00 грн. В судовому засіданні відповідач не зміг пояснити походження коштів, за рахунок яких він утримувався сам та допомагав повнолітньому сину. А тому, з огляду на положення ч.3 ст.182 СК України, згідно з якою суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати позивачу допомогу на утримання спільної дочки, сплачуючи аліменти. Відповідачем надано суду докази щодо незадовільного стану його здоров`я, що суд безумовно враховує при визначенні розміру аліментів. Водночас\~суд враховує,\~що нормами\~ч.2\~ст.182\~СК України\~визначено,\~що мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. При цьому мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи. Отже, за викладених обставин, на підставі оцінених судом доказів, що були надані сторонами, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки як вбачається із матеріалів справи і зазначено вище, відповідач [PERSON] працює, але має незадовільний стан здоров`я, є батьком малолітньої [PERSON] та повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, і якому відповідач надає матеріальну допомогу, а тому суд не знаходить підстав для стягнення аліментів в розмірі 6000,00 грн., як просить позивач, і вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково у розмірі 2500,00 грн., починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. При цьому, як вже зазначалось вище, суд критично ставиться до тверджень позивача, що донька повністю знаходиться на її утриманні, а відповідач допомоги дитині не надає, оскільки позивач вказує, що не працює і не має доходів, що викликає у суду сумнів у можливості утримувати нею дитину самостійно. Крім того, з пояснень відповідач видно, що він бере на себе витрати по лікуванню дитини, чого позивач не заперечувала. При цьому суд враховує, що згідно з Законом України «Про державний бюджет на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років з 01 липня 2021 року становить 2510,00 грн., а тому сума в 2500 грн. в місяць відповідає рекомендованій сумі, і не перевищує 50% доходу відповідача. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Виходячи з положень ст.141 ЦПК України, оскільки задоволено вимоги позивача, який звільнений від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial