Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району про визнання права на приватизацію житлового приміщення. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що він зареєстрований та постійно мешкає в квартирі [ADDRESS] . Проживає в цій квартирі з моменту її заселення його родини в 1979 році. Офіційно зареєстрований у вказаному помешканні з 17.09.1991 року, що підтверджується відповіддю з Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (№04-28/1-5554 від 25.11.2020р.). На даний час інші особи в квартирі не зареєстровані, що підтверджується листом районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району, №Б-522-0-1101 від 03.11.2020. Попередній наймач вказаного житла його батько - [PERSON] , 1925 р.н., помер [INFO] . В теперішній час наймачем квартири [ADDRESS] визнано позивача, що підтверджується інформаційною довідка ТОВ «Місто для людей», №130425 від 27.11.2020. Свої обов`язки щодо утримання житла він виконує в повному обсязі. В той же час, до теперішнього часу вказана квартира не приватизована. Житловий чек для приватизації державного житлового фонду ним раніше не використовувався, що підтверджується довідкою AT «Ощадбанк» №107.357-22/122 від 27.11.20). Маючи на меті здійснити приватизацію квартири [ADDRESS] , він вжив заходів, спрямованих на отримання вищезазначених документів, у тому числі ордеру на вказане житло. Зокрема було виявлено незавірену копію ордеру №2510 від 24.07.1979 року (з поміткою: «Обменный»), виданого Бюро обміну житлової площі виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів, на вселення його батька [PERSON] та родини до квартири [ADDRESS] . Згідно з Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР (Постанова № 470 від 11.12.1984р.) - ордер дійсний протягом 30 днів і при вселенні громадянин здає ордер в житлово-експлуатаційну контору, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації як документ сурової звітності. З метою встановлення місцезнаходження оригіналу ордера на вказане житлове приміщення ним було направлено звернення до Департаменту з управління житлово- комунальним господарством Запорізької міської ради. Згідно з отриманою відповіддю встановлено, що відповідно до рішення Запорізької міської ради від 24.06.2009 №33 припинена діяльність державного комунального підприємства «Бюро обміну житлової площі» шляхом ліквідації. До Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради передано на зберігання справи ліквідованого ДКП «Бюро обміну житлової площі» лише з 01.01.1994 року. Враховуючи зазначене, надати запитувану інформацію Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради не вивелось можливим. За результатами розгляду вказаної заяви, районною адміністрацією Запорізької міської ради по Олександрівському району йому було відмовлено у приватизації житла у зв`язку з відсутністю оригіналу ордеру (лист-відповідь на заяву №Б-630-О-1241 від 07.12.2020). При вселенні до спірної квартири ордер було здано до житлово-експлуатаційної організації, на наймачів житла обов`язок збереження ордеру законом не покладений. Разом з тим, він вселений до квартири на законних підставах, законність його проживання ніхто не оспорює. Оскільки, відсутній документ (оригінал ордеру на житлове приміщення), на підставі якого він був вселений, це позбавляє його можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири. Відмова у наданні дозволу на приватизацію квартири [ADDRESS] є такою, що суперечить чинному законодавству та порушує його законні права й інтереси. Посилаючись на вищенаведені обставини, позивач [PERSON] просить суд визнати за ним право на приватизацію квартири [ADDRESS] відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» без надання ордеру про надання житлової площі за вказаною адресою. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 грудня 2020 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Справу призначено у підготовче судове засідання на 10.03.2021 року на 13 год.\~30\~хв. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2021 року справу призначено до судового розгляду на 19.05.2021 року на 08 год. 40 хв. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, наполягав на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району надала в суду письмовий відзив в якому зазначено, що за результатами розгляду органом приватизації - районною адміністрацією Запорізької міської ради по Олександрівському району звернення громадянина [PERSON] з питання приватизації квартири за адресою: [ADDRESS] виявлено, що в наданих документах відсутня копія ордера про надання житлової площі на означену квартиру. Листом районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району від 07.12.2020 № Б-630-О-1241, заявнику наданні роз`яснення з цього питання. Неможливість здійснити органом приватизації - районною адміністрацією Запорізької міської ради по Олександрівському району приватизацію житла без повного переліку документів обумовлюється наступним. Відповідно до статті 19 Конституції України, пункту 3 статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Набуття фізичними особами у власність житла в результаті приватизації здійснюється органами приватизації на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396 (із змінами). Даний норматмвно-правовий акт знаходиться у публічному доступі. Згідно Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведеній: їх державної реєстрації, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2005 № 34/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України15.05.2013 № 883/5) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 квітня 2005 № 381/10661, нормативно-правовий акт - офіційний документ, прийнятий уповноваженим на це суб`єктом нормотворення у визначеній законом формі та порядку, який встановлює норми права для неозначеного кола осіб і розрахований на неодноразове застосування (даний акт знаходиться у публічному доступі). Згідно статті 1 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» (№ 3166-VI) систему центральних органів виконавчої влади складають міністерства України та інші центральні органи виконавчої влади. Відповідно до статті 7 ЗУ № 3166-VI, основними завданнями міністерства як органу, що забезпечує формування та реалізує державну політику в одній чи декількох сферах, є у тому числі забезпечення нормативно-правового регулювання. Відповідно статті 15 вказаного Закону, міністерство у межах своїх повноважень, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, які підписує міністр. Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затверджено Наказом міністерством з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396 (із змінами) та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 січня 2010 № 109/17404 в установленому в державі Україна порядку. В пункті 18 Положення від 16.12.2009 № 396 встановлено обов`язок подання громадянином до органу приватизації повний перелік документів. Згідно частини 4 статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартири (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно мешкають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Згідно частини 5 статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Представник відповідача пояснила суду, що дана ситуація виникла не з вини органу приватизації, а у зв`язку з неможливістю надати громадянином необхідних документів для здійснення приватизації житлового приміщення, у зв`язку з чим, просить ухвалити рішення за позовною заявою [PERSON] на розсуд суду, на підставі доказів наявних у матеріалах справи. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, вивчивши надані письмові докази, дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 2\~ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною,\~Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до\~ст. 9 Конституції України\~є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до\~ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований та постійно мешкає в квартирі [ADDRESS] з моменту її заселення його родини в 1979 році. Згідно технічного паспорту (інвентаризаційна справа № 2454/40086), квартира [ADDRESS] складається з трьох кімнат житловою площею 68,38 м2, інших допоміжних приміщень, всього 100,57 м.2. Реєстрація позивача у вказаному помешканні з 17.09.1991 року підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання №04-28/1-5554 від 25.11.2020 та листом Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (№04-28/1-5554 від 25.11.2020р.). Відсутність у вказаній квартирі інших зареєстрованих особі підтверджується листом районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району, № Б-522-0-1101 від 03.11.2020. Попередній наймач вказаного житла, батько позивача - [PERSON] , 1925 р.н., помер [INFO] . (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ) Позивач [PERSON] на час розгляду справи у суді є наймачем квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідка ТОВ «Місто для людей», №130425 від 27.11.2020. Житловий чек для приватизації державного житлового фонду [PERSON] раніше не використовувався, що підтверджується довідкою AT «Ощадбанк» №107.357-22/122 від 27.11.20). В судовому засіданні вивчено та оголошено незавірену копію ордеру №2510 від 24.07.1979 року (з поміткою: «Обменный»), виданого Бюро обміну житлової площі виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів, на вселення [PERSON] та родини до квартири [ADDRESS] . Згідно листа Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради № Б-4483 від 07.10.2020 р., відповідно до рішення Запорізької міської ради від 24.06.2009 №33 припинена діяльність державного комунального підприємства «Бюро обміну житлової площі» шляхом ліквідації. До Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради передано на зберігання справи ліквідованого ДКП «Бюро обміну житлової площі» лише з 01.01.1994 року. Згідно листа №Б-630-О-1241 від 07.12.2020 районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району, позивачу [PERSON] було відмовлено у приватизації житла у зв`язку з відсутністю оригіналу ордеру. Згідно частини 1 статті 95 Цивільного процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно статті 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 7 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 345 Цивільного Кодексу України закріплюється право фізичної або юридичної особи набувати право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом. Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Відповідно до п. 17, 18 Положення Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, який затверджений наказом Міністерства з питань жилого-комунального господарства України від 16.12.2009 року №396, який зареєстрований в.Міністерстві юстиції України 29.1.2010 року №109/17404, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації та подає такі документи: оформлену заяву на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідку про склад сім`ї та займані приміщення; копію ордера про надання жилої площі (копію договору найму жилої площі у гуртожитку): документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі. Відповідно до п. 4.23 Положення про районні адміністрації міської ради, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 30 жовтня 2019 року №27, районним адміністраціям міської ради делеговані повноваження в частині приватизації житла. Статтею 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування,- державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства, права. Право громадян на приватизацію житла та перелік умов, за яких здійснюється приватизація житла, передбачені Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», а нормативні акти, що видає Міністерство з питань житлово-комунального господарства України, не мають сили закону і не можуть суперечити закону. Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках, квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Згідно зі ст. 15 ЖК України до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів у галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду належить видання ордерів на жилі приміщення. Відповідно до ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Згідно з Постановою ради Міністрів Української РСР від 11.12.1984р. № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» (розділ IV, ст. 69 «Ордер на жиле приміщення») на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів видає» громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер дійсний протягом 30 днів. Відповідно до ст. ст. 70, 72 вказаної Постанови ордер вручається громадянинові, на ім`я якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При одержанні ордера пред`являються паспорти (або документи, що їх замінюють) членів сім`ї, включених до ордера. При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово- експлуатаційну організацію, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації; ордер зберігається як документ суворої звітності. Одночасно подаються паспорта усіх членів сім`ї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання. Встановивши наведені обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про те, що спірна квартира не відноситься до житла, визначеному в ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», а тому не зважаючи на відсутність ордера про надання житлової площі, позивачем [PERSON] дотримано всі умови, передбачені Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», внаслідок чого в нього наявне право здійснити приватизацію квартири, в якій він постійно проживає. На підставі викладеного,

Outcome: approved