Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до Кілійської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтовання поданого первісного позову та уточненого позову від 21.07.2021 року вказано, що [INFO] померла [PERSON] , яка за життя залишила заповіт, посвідчений виконкомом Лісківської сільської ради, Кілійського району 15 серпня 2002 року і зареєстрованого за реєстром №154, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна є [PERSON] . Також зазначено, що [PERSON] була матір`ю чоловіка позивача - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. У даному свідоцтві про народження в графі мати - зазначено « [PERSON] », яка згідно довідки відділу реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції від 11.12.2003 року змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » та згідно свідоцтва про одруження виданого Лісківським сільським ЗАГС Кілійського району від 01.02.1965 року актовий запис №4 змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно заяви про прийняття спадщини, нотаріусом була відкрита спадкова справа №183/2003 рік про спадкування [PERSON] зазначеного у заповіті майна спадкодавця - [PERSON] . Однак, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті чоловіка позивача залишилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] . Зазначений житловий будинок відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.11.2018 року виданого державним нотаріусом Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області Панасюк А.В. успадкований спадкоємцем [PERSON] - його дружиною [PERSON] , [INFO] . Спадкова справа №65/2017 рік відкрита державним нотаріусом Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області (витяг зі спадкового реєстру додається). Під час оформлення спадщини державним нотаріусом Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області Панасюк А.В. було встановлено, що успадкований житловий будинок розміщений на земельній ділянці загальною площею, 0,1550 га, яка відповідно до державного акту на право приватної власності на землю від 22.10.2002 року серія І-ОД№ 022995 виданого громадянину [PERSON] та розташована на території Лісківської сільської ради, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель (присадибна ділянка) [ADDRESS] . Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру, земельна ділянка має кадастровий номер 5122381900:02:001:0051, площею 0,1550 га та знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У повідомленні Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області від 19.05.2021 р. зазначено, що в ході аналізу документів було виявлено відсутність документів на майно, що унеможливлює в подальшому видачу свідоцтва, тому у повідомленні рекомендувалося звернутися до суду для вирішення даного питання в судовому порядку. Також, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю від 22.10.2002 року серія І-ОД № 022997 зареєстровано земельну ділянку на ім`я [PERSON] загальною площею 0,136 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Лісківської сільської ради та на даний час не має присвоєного кадастрового номеру. Право власності на спадщину на зазначені земельні ділянки у Теплодарській міській державній нотаріальній конторі Одеської області оформити неможливо, про що позивачу було повідомлено нотаріусом, у зв`язку з відсутністю (втратою) оригіналів державних актів на право приватної власності на землю. За життя померлий [PERSON] вступив у спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , але не встиг її оформити належним чином, у зв`язку зі смертю. На підставі вищезазначеного, позивач просить суд: -встановити факт належності земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1550 га з кадастровим номером 5122381900:02:001:0051, що розташована: [ADDRESS] , та належала спадкодавцю - [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 22.10.2002 року серія І-ОД №022995 та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,136 га, що розташована на території Лісківської сільської ради та належала спадкодавцю - [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 22.10.2002 року серія І-ОД №022997 - [PERSON] , який помер [INFO] ; -визнати за позивачем [PERSON] , [INFO] право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1550 га з кадастровим номером 5122381900:02:001:0051, що розташована: [ADDRESS] , та належала спадкодавцю - [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 22.10.2002 року серія І-ОД №022995, після смерті чоловіка [PERSON] . -визнати за позивачем [PERSON] , [INFO] право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,136 га, що розташована на території Лісківської сільської ради та належала спадкодавцю - [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 22.10.2002 року серія І-ОД №022997, після смерті чоловіка [PERSON] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача - Кілійської міської ради Одеської області, в судове засідання не прибув, надав відзив, в якому просив суд розглянути справу без його присутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.11.1955 року Десантненським ЗАГС Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 60 від 12.11.1955 року, /а. с. 14/. Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований 21.05.1978 року Лісківським сільбюро ЗАГС Кілійського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис № 8 від 21.05.1978 року, /а. с. 15/. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 022995, виданого 22.10.2002 року встановлено, що [PERSON] на підставі 15 сесії ХХІІ скликання Лісківської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 15.12.1993 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0, 1550 гектарів в межах згідно з планом, на території Лісківської сільської ради для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель (присадибна ділянка), [ADDRESS] . Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 6, /а. с. 18/. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 022997, виданого 22.10.2002 року встановлено, що [PERSON] на підставі 15 сесії ХХІІ скликання Лісківської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 15.12.1993 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0, 136 гектарів в межах згідно з планом, на території Лісківської сільської ради для ведення особистого селянського господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 85, /а. с. 19/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 07.11.2002 року виконавчим комітетом Лісківської сільської ради Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 20 від 07.11.2002 року, /а. с. 12/. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.08.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори за реєстровим № 2893, встановлено, що спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , яка померла [INFO] є [PERSON] , що проживає в [ADDRESS] . Спадкове майно, на яке видане свідоцтво, складається з: права на земельну частку в колективному сільськогосподарському підприємстві «Прикордонник» с. Ліски, розміром 4,6 умовних кадастрових гектарів, належного спадкодавцю на підставі рішення Кілійської районної державної адміністрації № 639 від 30.12.1997 року, посвідченого сертифікатом серії ОД № 0087586, виданим Кілійською районною державною адміністрацією 22.01.1998 року і зареєстрованого 22.01.1998 року за № 14502, /а. с. 21/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06.01.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції в Одеській області встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 07 від 06.01.2016 року, /а. с. 13/. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.03.2017 року, виданого державним нотаріусом Білгород - Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області встановлено, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є його дружина [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 4, 5382 га, у тому числі за земельними угіддями: рілля:-4,5382, розташованої на території Лісківської сільської ради Кілійського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки: 5122381900:01:001:0290, /а. с. 101/. Відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.03.2017 року, виданого державним нотаріусом Білгород - Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області встановлено, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є його дружина [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки № [NUMBER] , площею 0, 1816 га, розташованої в [ADDRESS] , кадастровий номер 5122381900:02:001:0178, /а. с. 102/. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.11.2018 року, виданого державним нотаріусом Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області встановлено, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є його дружина [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] у тому числі з урахуванням 1/3 частки у спадщині, від якої відмовився син померлого [PERSON] , з урахуванням 1/3 частки у спадщині, від якої відмовилась донька померлого [PERSON] . Спадщина на яку видано це свідоцтво, складається з : житлового будинку під [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці, що належить Лісківській сільській раді, /а. с. 22/. Згідно повідомлення Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області за вих. № 214/01-16 від 19.05.2021 року встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді земельних ділянок, після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, /а. с. 30/. При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства: У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. З Згідно ст. 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, щодо встановлення факту належності земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1550 га з кадастровим номером 5122381900:02:001:0051, що розташована за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,136 га, що розташована на території Лісківської сільської ради та належала спадкодавцю - [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті матері, однак належним чином не оформив, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідні юридичні факти, задовольняє зазначені вимоги. Стосовно визнання права власності на земельну ділянку за позивачем, суд виходить з наступного: Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України,судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, він позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved