overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 20.12.2007 р. Виконавчим комітетом Кобижанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, запис акту №35. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачкою мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], проте спільне сімейне життя не склалося, мають різні погляди на сімейне життя, виховання дитини та ведення спільного господарства, різні життєві принципи і пріоритети, та різні світогляди. Останніми роками з'явилось непорозуміння, пов'язані зі стосунками відповідачки з іншими особами, що призвело до припинення з початку 2015 р. шлюбних стосунків. На даний час шлюбні відносини припинили, спільне домашнє господарство не ведуть, проживають окремо. Вважає, що їх шлюб існує формально, його подальше збереження недоцільне, оскільки суперечитиме його інтересам, має намір створити нову сім'ю, просить шлюб розірвати. У судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, відповідачка їх визнала, просять ухвалити відповідне рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу і у порядку ст. 174 ЦПК України ухвалити відповідне рішення. Відповідно до положень ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що сім'я сторін розпалась остаточно, по причині відсутності спільних інтересів, взаєморозуміння, що призвело до втрати почуттів взаємної любові та поваги і припинення шлюбу. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, проживають окремо, тривалий час шлюб існує лише формально. Спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі обох із подружжя, суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 21.05.2010 р. відділом РАГС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, запис акту № 529. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що у шлюбі з відповідачкою мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], проте сім'я склалася невдало через різні погляди на життя, ведення домашнього господарства, виховання дитини, у зв'язку з чим між ними постійно виникали конфлікти. Відповідачка порушила подружню вірність, що призвело до фактичного припинення шлюбу. З лютого 2013 р. шлюбно-сімейні відносини не підтримують, проживають окремо, через погані житлові умови відповідачки малолітній син тимчасово проживає з ним. Вважає примирення неможливим. Спорів майнового та житлового характеру між ними не існує, просив позов задовольнити. У судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, відповідачка їх визнала, просять ухвалити відповідне рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, у порядку ст. 174 ЦПК України ухвалити відповідне рішення, ураховуючи наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що сім'я сторін розпалась остаточно, по причині різних поглядів на життя, права і обов'язки подружжя, ведення домашнього господарства, виховання дитини, у зв'язку з чим між ними постійно виникали конфлікти. Відповідачка порушила подружню вірність, що призвело до остаточного припинення шлюбу. З лютого 2013 р. сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, проживають окремо, тривалий час шлюб існує лише формально. Спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі обох із подружжя, суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 27.04.1996 р. Бердичівським міським відділом РАГС Житомирської області, запис акту № 154. Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачкою мають двох синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проте їх спільне життя склалась невдало, у останні два роки між ними постійно виникали сварки по причині різних поглядів на сім»ю та ведення домашнього господарства, що призвело до фактичного припинення шлюбно-сімейних відносин. Вважає примирення неможливим, збереження шлюбу суперечитиме його інтересам і інтересам старшого сина, з яким відповідачка не знаходить порозуміння. З питань утримання та виховання дітей між ними досягнута згода, після розлучення старший син проживатиме з ним, а молодший - з матір»ю, кожен з них незалежно від місця проживання дітей будуть брати участь у їх вихованні та забезпеченні без обмежень. Позивач просив позов задовольнити. У судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, відповідачка їх визнав, просять ухвалити відповідне рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, у порядку ст. 174 ЦПК України ухвалити відповідне рішення, ураховуючи наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що сім'я сторін розпалась остаточно з вини обох із подружжя, по причині відсутності взаєморозуміння, різних інтересів, поглядів на шлюб і сім»ю, права та обов»язки подружжя, останні два роки постійно стали виникати сварки, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі обох із подружжя, суперечить їх інтересам і інтересам дітей, що має істотне значення. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 06.05.1994 року він уклала шлюб з відповідачкою, який був зареєстрований виконавчим комітетом Погорілівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, за актовим записом №05. Від шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають. Позивач вказує, що з часом їхнє спільне сімейне життя не склалося із-за різних поглядів на життя та частих сварок які виникали між ними. Сторони перестали розуміти один одного, втратили один до одного почуття поваги, любові та довіри, без чого сімейне життя вважає неможливим. На даний час спільного господарства не ведеться, спільного бюджету не має, сторони проживають окремо. Вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просить його розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі, підтвердивши обставини викладені в ній, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, на розірвання шлюбу згідна. Суду пояснила, що прожила з позивачем 21 рік, часто хворів, а з 2014 року вони проживають окремо, будь-яких стосунків не підтримують, їх шлюб розпався та носить формальний характер. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позов обґрунтований, а тому є підстави для його задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06.05.1994 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії І-МИ №109598 від 15.09.2015 року (а.с. 5). Від шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають. Причиною розпаду сімї є те, що сімейне життя сторін не склалось, з часом перестали розуміти один одного, не змогли знайти спільної думки між собою, в звязку із чим між ними постійно виникали сварки та скандали. В даний час сторони проживають окремо. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить інтересам позивача, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір відповідача, прізвище останньої слід залишити без змін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 07.06.2016 року він зареєстрував шлюб із відповідачем. Від шлюбу дітей немає. Позивач посилається на те, що їх спільне проживання та шлюбні відносини стали неможливими із-за різних поглядів на життя та частих сварок між ними. Внаслідок чого вони припинили спільне проживання і вже на протязі одного місяця проживають окремо один від одного. Враховуючи те, що між ними зникло почуття любові та поваги, позивач вважає, що їхній шлюб носить формальний характер, а тому просить його розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, в матеріалах справи є його заява, в якій він підтримує позовні вимоги в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлялася належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки про виклик до суду, однак не надала суду відомостей про причини неявки, заяви про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, а тому справу, зі згоди позивача [PERSON] розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07.06.2016 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-МИ №117314 від 07.06.2016 року (а.с. 5). Від шлюбу дітей немає. Причиною розпаду сімї є те, що спільне проживання та шлюбні відносини сторін стали неможливими внаслідок різних поглядів на життя та частих сварок між ними. Протягом останнього часу сторони не підтримують ніяких стосунків. Між ними відсутні почуття любові та поваги один до одного. Враховуючи відсутність у позивача бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. Згідно т.. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З свідоцтва про шлюб серії І-МИ №117314 від 07.06.2016 року (а.с. 4) видно, що після реєстрації шлюбу відповідач [PERSON] змінила своє прізвище «Палійчук» на прізвище - «Матей», однак враховуючи, що від останньої клопотань про залишення даного прізвища чи відновлення дошлюбного прізвища не надходило, то суд це питання не вирішує. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 11.08.2002 він уклав шлюб з відповідачем, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громаянського стану Заставнівського районного управління юстиції Чернівецької області за актовим записом № 38. В шлюбі у них народився син- Молодик [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, їх сімейне життя не склалося через різні погляди на життя та частих сварок між ними. Вони втратили один до одного почуття поваги, любові та довіри. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникали в їх сімї він не здатен підтримувати нормальну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин між ними.\~\~ В звязку із вказаним позивач вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просить його розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11.08.2002, що видно із свідоцтва про укладення шлюбу серії І-МИ № 054371 від 11.08.2002 (а.с. 4). В шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї є те, що спільне проживання сторін та шлюбні відносини між ними стали неможливими внаслідок різних поглядів на життя та частих сварок. Між сторонами втрачено почуття поваги, любові та довіри, їх шлюб розпався та носить формальний характер. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їх інтересам, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір відповідача, прізвище останньої слід залишити без змін. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 22.10.2015 року він зареєстрував шлюб із відповідачем. Дітей від шлюбу вони не мають. Позивач посилається на те, що їх спільне проживання та шлюбні відносини стали неможливими внаслідок різних поглядів на життя та частих сварок між ними. З цих підстав вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просить його розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлялася судовою повісткою, однак до суду повернувся конверт, з відміткою Укрпошти проте, що вона за зазначеною адресою, а саме в с. Добринівці Заставнівського району Чернівецької області не проживає. З відповіді на запит в адресно-довідковий підрозділ ГУДМС УДМС в Чернівецькій області стосовно місця реєстрації відповідача №5511/17-вх від 04.10.2017 (а.с. 9) видно, що відповідач [PERSON], зареєстрована в [INFO]. Зі згоди позивача [PERSON] суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.10.2015 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-МИ №135335 від 12.09.2017 року (а.с. 7). Від шлюбу сторони дітей не мають. Причиною розпаду сімї є те, що спільне проживання та шлюбні відносини сторін стали неможливими внаслідок різних поглядів на життя та частих сварок між ними. Враховуючи відсутність між сторонами будь-яких відносин, відсутність у позивача бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З свідоцтва про шлюб серії І-МИ №135335 від 12.09.2017 року (а.с. 7) видно, що після реєстрації шлюбу відповідач [PERSON] змінила своє прізвище «Мензелевська» на прізвище «Вірста», однак враховуючи, що від останньої клопотань про залишення даного прізвища чи відновлення дошлюбного прізвища не надходило, то суд це питання не вирішує. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що він 01.03.2018 року уклав шлюб з відповідачкою який був зареєстрований виконавчим комітетом Юрковецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області за актовим записом №02. В шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] . Вказує, що їх спільне життя погіршилось, у відносинах з`явилися непорозуміння та вони втратили один до одного почуття любові та довіри. На даний час вони проживають окремо, будь-яких відносин не підтримують. В зв`язку із вказаним позивач вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просив його розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився,направив суду заяву, згідно якої просив справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності, на розірвання шлюбу згідна. Після розірвання шлюбу просила прізвище залишити без змін Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.03.2018 року, що вбачається із копії свідоцтва (а.с. 7). У вказаному шлюбі у сторін [INFO] народився син [PERSON] , що видно з копії свідоцтва про його народження (а.с. 8). Причиною розпаду сім`ї стали часті сварки між сторонами, втрата взаємоповаги та взаєморозуміння, відсутність між ними будь-яких відносин. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сім`ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім`ї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір відповідачки, прізвище останньої слід залишити без змін. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved