Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. В теперішній час [PERSON] досягла повноліття, але продовжує навчання у Харківському національному фармацевтичному університеті на денній формі навчання, на контрактній основі; строк навчання до 01.07.2018 року. Дочка сторін свого заробітку не має, позивач вказує, що дочка фактично перебуває на її утриманні. Але розмір її доходів не дозволяє утримувати дочку самостійно, тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини доходів відповідача на період навчання. Також в позові зазначено, що відповідач за рішенням суду сплачує аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини доходів відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилась; надала заяву в якій підтримала заявлені вимоги та просила розглядати справу за її відсутності. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Третя особа на стороні позивача [PERSON] надала заяву, в якій підтримала заявлені вимоги та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про дати розгляду справи повідомлявся в порядку ст. 74 ЦПК України за місцем проживання та роботи. Причин неявки суду не повідомляв, заяв про розгляд справи за його відсутності не надавав. Відповідно до ст. 224-225, 169 ЦПК України, судом винесена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов до наступного. Із свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] вбачається, що сторони є її батьками. (а.с.3). Згідно з довідкою Національного фармацевтичного університету м. Харків № 1326 від 02.06.2014 року, [PERSON] навчається в даному учбовому закладі на денній контрактній формі навчання; термін навчання становить до 01.07.2018 року (а.с.8). Згідно з довідкою з місця реєстрації, позивач зареєстрована разом із [PERSON] (а.с.9) Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітній син чи дочка продовжує навчання і у зв»язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати його (її) до закінчення навчання або досягнення двадцяти трьох років при умові, що вони мають можливість надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той із батьків, з ким проживають повнолітня дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК ( 2947-14 ) право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Аналіз вказаних положень дозволяє зробити висновок, що вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки на період її навчання не є безумовними. Аліменти можуть бути стягнуті за наявність певної сукупності юридичних фактів. Судом встановлено, що сторони є батьками повнолітньої [PERSON], яка ще не досягла віку 23 років; фактично проживає з матір»ю [PERSON]; навчається денно на контрактній основі у вищому навчальному закладі; самостійних доходів не має, фактично перебуває на утримання матері, яка щорічно сплачує за навчання позивача 13400,00 грн.(а.с.15-17), та несе витрати на її проживання (а.с.18). Встановивши всі обставини суд дійшов до висновку, що третя особа [PERSON], як особа, що продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги з боку батьків. При перевірці матеріального становища відповідача встановлено, що він має постійне місце роботи; його середньомісячний заробіток становить близько 4700,00 грн. Із довідки про заробіток відповідача вбачається, що він сплачує аліменти в розмірі 955 грн. щомісячно; розмір фактично отриманого відповідачем доходу в місяць становить 3124,83 грн. Даних про наявність у відповідача інших утриманців, інших обставин, які погіршують матеріальне становище відповідача, суду не надано. Оцінивши всі встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає, що відповідач має матеріальну можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на період навчання їх спільної дочки. При визначені розміру аліментів, які мають бути стягнуті з відповідача на утримання повнолітньої дочки, суд приймає до уваги повну відсутність у третьої особи самостійного доходу, те, що вона навчається на контрактній основі, також суд приймає до уваги те, що відповідач має постійне місце роботи, стабільно отримує заробітну плату, яка значно перевищує прожитковий мінімум, наявність у відповідача малолітньої дитини, на утримання якої відповідач сплачує аліменти. Також суд приймає до уваги те, що позивач не обґрунтувала необхідність стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, не зазначила про інші, крім плати на навчання, витрати на утримання [PERSON] Оцінивши всі встановлені обставини відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дочки на період навчання у вищому навчальному закладі в розмірі 1/6 частини доходів відповідача щомісячно, з 17.06.2014 року до закінчення [PERSON] навчання, тобто до 01 липня 2018 року. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 243,60 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: partial