Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів ТОВ «ЖЕО», [PERSON], [PERSON] в особі опікуна [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою, вселення та зобов'язання вчинити дії та відповідно до уточнених позовних вимог просив визначити наступний порядок користування житловими приміщеннями: житлові кімнати 9 кв.м та 21,1 кв.м слугують для проживання [PERSON] та [PERSON], а кімната 18,5 кв.м для проживання [PERSON] та [PERSON]; визначити наступний порядок користування нежитловими приміщеннями: кухня, ванна кімната, туалет та коридор слугують як приміщення спільного користування; вселити [PERSON] та [PERSON] в кімнату 18,5 кв.м квартири [ADDRESS]; зобов'язати ТОВ «ЖЕО» укласти з [PERSON] окремий договір надання комунальних послуг і відкрити на ім'я [PERSON] окремий особовий рахунок на кімнату розміром 18,5 кв.м квартири [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що встановлення порядку користування квартирою, відкриття окремого особового рахунку та укладення окремого договору про надання житлового-комунальних послуг є необхідним з метою належного виконання обов'язків щодо оплати комунальних послуг. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25 жовтня 2013 року було залучено до участі у справі як співвідповідача [PERSON] в особі опікуна [PERSON]. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні, оскільки є єдиним власником квартири, а позивач [PERSON] не бере участі в утриманні та ремонті житла. Представник відповідача ТОВ «ЖЕО» - Мар’євич К.М. при вирішенні справи поклався на розсуд суду, зазначивши, що вимога щодо відкриття окремого особового рахунку та укладення окремого договору про надання житлового-комунальних послуг є передчасно заявленою з огляду на наявність заборгованості з оплати комінальних послуг. Опікун відповідача [PERSON] - [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідка [PERSON], вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується Договором дарування квартири від 29.09.2006 року, посвідченим державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори за реєстровим № 5-737, та зареєстрованим КП «ВООБТІ» 02.10.2006 року у реєстровій книзі № 66 за реєстровим № 1199 (а.с. 51). Власник квартири [PERSON] у квартирі проживає, однак не зареєстрований, оскільки зареєстрований [ADDRESS] (а.с.11). У квартирі також зареєстровані та проживають рідні брати відповідача [PERSON] - [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідач). У квартирі без реєстрації також проживають дружина [PERSON] - [PERSON] (зареєстрована [ADDRESS]) та син [PERSON] - [PERSON], який також є опікуном відповідача [PERSON]. Відповідач [PERSON] визнаний недієздатним на підставі рішення Замостянського районного народного суду м. Вінниці від 16.08.1987 року, яке набуло законної сили, його опікуном призначено [PERSON], що підтверджується рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 19.02.2010 року, яке набуло законної сили (а.с.39-41). [PERSON] хворіє на психічне захворювання, за станом здоров'я не може проживати у комунальній квартирі, не може проживати у одній кімнаті з членами своєї сім'ї, у тому числі в ізольованій квартирі, що підтверджується Медичним висновком від 3 червня 2010 року (а.с.49). Згідно ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 27.05.2010 року, яке набуло законної сили, [PERSON] було відмовлено у задоволенні позову про виселення [PERSON] та [PERSON] зі спірної квартири (а.с. 3-4). Спірна квартира [ADDRESS] складається з кімнат: 26-2, площею 9,0 кв.м, 26-4, площею 18,5 кв.м, 26-3, площею 21,1 кв. м, кухні 26-7, санвузла 26-5, ванної кімнати 26-6, коридору 26-1; загальна площа квартири становить 66,3 кв.м, житлова площа - 48,6 кв.м, що підтверджується Викопіюванням з поповерхового плану (а.с. 5). Оскільки сторони не дійшли згоди та не домовилися про порядок користування житлом, то такий порядок встановляється судом. Враховуючи технічні характеристики жилого приміщення, інтереси власника житла - відповідача [PERSON], стан здоров'я відповідача [PERSON], а також те, що, як вбачається з Довідки КП «ВМБТІ» від 25.11.2013 року № 7609, нерухомого майна на праві власності за позивачем [PERSON] станом на 29.12.2012 року не зареєстровано, однак 28.12.2007 року він продав квартиру по [ADDRESS], тобто мав інше житло, яке відчужив за власним бажанням, суд вважає за доцільне та справедливе встановити порядок користування квартирою [ADDRESS], виділивши [PERSON] у користування кімнату 26-2, площею 9,0 кв.м, виділивши [PERSON] у користування кімнату 26-3, площею 21,1 кв. м, виділивши [PERSON] в особі опікуна [PERSON] у користування кімнату 26-4, площею 18,5 кв.м; кухню 26-7, санвузол 26-5, ванну кімнату 26-6, коридор 26-1 залишити у спільному користуванні [PERSON], [PERSON], [PERSON] в особі опікуна [PERSON]. Крім того, суд бере до уваги, що дружина позивача [PERSON] - [PERSON] зареєстрована за іншою адресою, є повнолітньою та дієздатною особою, а тому [PERSON] не уповноважений звертатися до суду з позовом у її інтересах. Враховуючи вищевикладене, позовна вимога про вселення позивача [PERSON] з дружиною [PERSON] до кімнати площею 18,5 кв.м у квартирі [ADDRESS] задоволенню не підлягає. Що стосується позовних вимог про відкриття окремого особового рахунку та укладення окремого договору про надання житлового-комунальних послуг, то дані вимоги не підлягають задоволенню як передчасно заявлені з огляду на наступне. Будинок [ADDRESS] перебуває на обслуговуванні відповідача ТОВ «ЖЕО». За квартирою [ADDRESS] рахується заборгованість з оплати комунальних послуг, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6-10, 18), а також не заперечувалося сторонами у судовому засіданні, тому дана обставина не підлягає доказуванню в силу вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України. При цьому, рішення про встановлення порядку користування житлом, яке набуло законної сили, є підставою для відкриття окремого особового рахунку та укладення окремого договору про надання житлового-комунальних послуг за умови відсутності заборгованості з оплати комунальних послуг, а тому на даний час відсутній спір у цій частині позовних вимог.

Outcome: partial