Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів [PERSON] , Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» про поновлення порушеного особистого немайнового права. Свою позовну заяву позивач обґрунтовує тим, що у період з 1985 року по 2011 рік працював на Державному підприємстві «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» машиністом гірничо виїмкових машин комбайнером шостого розраду з повним робочим днем на підземних роботах, де отримував заробітну плату з якої відраховувались страхові внески. Позивач звертався до відповідача [PERSON] з метою встановлення тривалості відпустки станом на 03.08.2011 року, однак повна відповідь відповідачем надана не була. З відповіддю на зазначене звернення, наданою позивачеві 23 липня 2019 року, останній не погоджується зазначаючи, що було порушено його права, а саме відсутнє законне обґрунтування щодо не зарахування 38 днів оплачуваної відпустки. [PERSON] 22 серпня 2019 року отримав відповідь на повторне звернення з якою також не погоджується. Тривалість відпустки [PERSON] складала 66 календарних днів за рік, що відповідає нормам діючого законодавства, на час звільнення 20 вересня 2011 року, за останнім значилась щорічна відпустка 33 календарних дні та 13 календарних днів невикористаної відпустки, разом 46 календарних днів, у зв`язку з чим було нараховано компенсацію за 46 календарних днів у вересні 2011 року, як була виплачена позивачу разом із заробітною платою вересня місяця. Згідно листа-відповіді Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» №1672 від 29 вересня 2017 року [PERSON] повідомлено, що за серпень 2011 року кількість календарних днів: 28 днів відпустки, 3 дні тимчасової непрацездатності, а нарахована заробітна плата за серпень 2011 року, з якої сплачено страхові внески до Фонду соціального страхування - 0 гривень. Відповідно до відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків №9260 від 23 січня 2017 року за період з 01.04.2011 року по 30.09.2011 року [PERSON] отримував дохід від ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1»: у другому кварталі 2011 року дохід у вигляді заробітної плати у сумі 24608,16 гривень, сума податку в бюджет України відраховано 1817,81 гривень; у третьому кварталі 2011 року дохід у вигляді заробітної плати у сумі 43394,51 гривень, сума податку відрахована в бюджет України - 1959,85 гривень. Дохід відпустки знецінено до нуля. Посадовими особами Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» було надано недостовірну довідку №468 від 10.10.2011 року, а відповідно до ст. 276 ЦК України орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, фізична особа або юридична особа, рішенням, діями або бездіяльністю яких було порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобов`язані вчинити необхідні дії для його негайного поновлення. Посилаючись на вищевикладене позивач просить суд поновити порушене особисте немайнове право недійсної довідки №468 від 10.10.2011 року, виданою ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1». Позивач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримав посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Надав до суду письмові заперечення на відзив відповідача, в яких зазначає, що відповідач неодноразово надав суду неповні та недостовірні пояснення щодо оподатковуваному доходу та страховим внескам відносно об`єкту цивільних прав позивача. [PERSON] неодноразово вимагав від посадових осіб ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» поновити його порушене немайнове право, спростувати недостовірну суму в довідці про середній заробіток №468 (а.с. 60-61). Представник відповідача Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 76). Причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за відсутності представника Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» до суду не надходило. На адресу суду від відповідача Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» надійшов відзив на позов, згідно з яким останній просить суд відмовити в задоволенні вимог позову, оскільки у позовній заяві [PERSON] викладає обставини і факти, які раніше вже досліджувались судами та яким було надано правову оцінку, нових обставин, які б свідчили про порушення особистого немайнового права, позивачем не наведено, а лише процитовано рішення судів, якими права та обовязк між [PERSON] та підприємством вже врегульовано. Окрім того, позивачем не наведено підстав, які б свідчили про недостовірність довідки №468 від 10 жовтня 2011 року, при тому, що законність даної довідки підтвердження рішенням Вугледарського міського суду №223/778/14-ц від 11.08.2016 року (а.с. 55-56). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 76). Причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за відсутності [PERSON] до суду не надходило. Від відповідачів не надходило клопотань про розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши наявні у справі матеріали та докази, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. З наданої до суду копії трудової книжки серії [NUMBER] від 15 червня 1978 року вбачається, що [PERSON] з 21 липня 1993 року по 20 вересня 2011 року працював на Державному підприємстві «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» та наказом №158-к від 22 вересня 2011 року був звільнений 20 вересня 2011 року у зв`язку з невідповідністю стану здоров`я виконуваній роботі за п. 2 ст. 40 КЗпП України (а.с. 8-9). Відповідно до Акту розслідування хронічного професійного захворювання від 23 вересня 2011 року, затвердженого 23 вересня 2011 року головним державним санітарним лікарем Петровського району міста Донецьк, [PERSON] визначено діагноз: хронічне обструктивне захворювання легень пилової етіології, яке виникло внаслідок недосконалості технологічного процесу, неефективності засобів боротьби з пилом (а.с. 10). Згідно протоколу засідання ЛКК ЦМЛ м. Вугледара №18/5170 від 03 серпня 2011 року, [PERSON] працював на Державному підприємстві «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», останньому було встановлено діагноз хронічна обструктивна хвороба легень, емфізема легень та протипоказано працю в контакті з пилом і несприятливих метеоумовах (а.с. 12). Відповідно до довідки про середню заробітну плату (дохід) №468 від 10 жовтня 2011 року, виданої Державним підприємством «Шахтоуправління Південнодонбаське №1», для здійснення розрахунку середнього заробітку позивача було взято період з березня 2011 року по серпень 2011 року. Так, у серпні 2011 року кількість календарних днів (без урахування календарних днів не відпрацьованих з поважних причин) - 28 днів відпустки, 3 дні тимчасової непрацездатності, а нарахована заробітна плата за серпень 2011 року відсутня (а.с. 26). Згідно листа-відповіді Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» №1672 від 29 вересня 2017 року позивачу повідомлено, що за серпень 2011 року кількість календарних днів: 28 днів відпустки, з дні тимчасової непрацездатності. Нарахована заробітна плата за серпень 2011 року (оподатковуваний дохід ), з якої сплачено страхові внески до Фонду соціального страхування - 0 гривень. За вересень 2011 року кількість календарних днів: 19 днів згідно довідки клініки профзахворювання, 1 день відпустки. Нарахована заробітна плата за вересень 2011 року (оподатковуваний дохід), з якої сплачено страхові внески до Фонду соціального страхування - 13236,87 гривень. Сума утриманих страхових внесків до Фонду соціального страхування становить 432,75 гривень (а.с. 13). Відповідно до відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків №9260 від 23 січня 2017 року за період з 01.04.2011 року по 30.09.2011 року [PERSON] отримував доходи від ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське№1»: у другому кварталі 2011 року дохід у вигляді заробітної плати у сумі 24608,16 гривень; у третьому кварталі 2011 року дохід у вигляді заробітної плати у сумі 43394,51 гривень (а.с. 12). Рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 11 серпня 2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України в м. Вугледар Донецької області про визнання довідки про середній заробіток недійсною та зобов`язання вчинити певні дії (а.с. 17-19). Позивач звертався до директора Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» Коломієць В.О. з заявами від 28 лютого 2020 року та від 16 березня 2020 року щодо забезпечення його особистих немайнових прав відповідно до колективного договору підприємства, надання у письмову вигляд об`єкти його цивільних прав: суму компенсації відпустки; суму страхового внеску з компенсації відпустки, а також поновлення його порушеного немайнового права: оплату (дохід) відпустки з якого виплачені страхові внески при розрахунку довідки про середній заробіток №468 від 10 жовтня 2011 року (а.с. 24, 25). Відповідно до листа-відповіді Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» №618 від 13 березня 2020 року позивача було звільнено згідно наказу №158-к від 22 вересня 2011 року та проведено нарахування грошових коштів, а саме: компенсація за невикористану відпустку 46 календарних днів у сумі 9521,41 гривень. Розмір страхового внеску з компенсації за невикористану відпустку складає 342,77 гривень (а.с. 49, 53, 62, 67, 80, 87). Згідно листа відповіді Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» №711 від 25 березня 2020 року, позивачу повідомлено, що згідно табуляграми за серпень 2011 року оплата листка працездатності та оплата днів відпустки, розподілені за належністю до періоду. У зв`язку з тим, що тимчасова втрата працездатності наступила в період відпустки, частина відпускних були перенесені з липня 2011 року на серпень 2011 року та на вересень 2011 року (а.с. 50, 54, 63, 68, 81, 88). Відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України). Способи захисту цивільного права та інтересів визначені у статті 16 ЦК України. У вказаній нормі зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року по справі №761/4771/17. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Таким чином, суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Відповідний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 26 лютого 2020 року по справі №210/5659/18. Статтями 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року). Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 04 жовтня 2018 року по справі №521/6687/17. Правовідносини між сторонами, які стали підставою пред`явлення [PERSON] позову, пов`язані з довідкою про середню заробітну плату (дохід) останнього №468 від 10 жовтня 2011 року, виданою Державним підприємством «Шахтоуправління Південнодонбаське №1», у зв`язку з чим позивач заявляє вимогу про поновлення порушеного особистого немайнового права недійсної довідки №468 від 10.10.2011 року, виданою ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», не визначаючи, яке саме особисте немайнове право було порушено відповідачами та яке підлягає поновленню, а також позивачем у позовній заяві не визначено спосіб поновлення/захисту його немайнових прав. Окрім того, вимоги позову [PERSON] сформульовані таким чином, що у суду відсутня можливість виконати вимоги частини другої статті 5 ЦПК України і обрати спосіб захисту цього права, який би не суперечив закону. Так, зважаючи, що у відповідності до положень статей 12 та 13 Цивільного процесуального кодексу України сторони несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ними процесуальних дій, саме на сторони покладено обов`язок доведення обставин, які мають значення для справи і на які вони посилаються, а суд розглядає справи не інакше як в межах заявлених вимог, тому суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» про поновлення порушеного особистого немайнового права. При цьому, суд вважає необхідним відзначити, що у [PERSON] існує право захистити свої права та законні інтереси шляхом подання позову з урахуванням положень ЦК України та ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed