Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Козичанської сільської ради Макарівського району Київської області, вказавши третьою особа Управління Держгеокадастру у Макарівському районі про визнання права власності на спадкове нерухоме майно в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 19.01.2016 року помер його батько [PERSON]. Він, позивач був зареєстрованим та проживав разом з батьком на день смерті останнього за адресою: [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке перебувало у його власності та користуванні, а саме: земельна ділянка загальною площею 0.35 га, з яких 0.25 га цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку та по господарських споруд, 0.100 га для ведення особистого селянського господарства, розташована по вулиці Слобода, 48, в селі Козичанка Макарівського району Київської області. Земельна ділянка закріплена державним актом на право приватної власності на землю серії РЗ №270273. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №291. На вказану земельну ділянку кадастрові номера не присвоювалися. Після спливу шести місяців позивач звернувся до Макарівської районної державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, але йому було усно розяснено, що немає можливості видати відповідне свідоцтво у нотаріальній конторі з тих підстав, що на земельні ділянки відсутні кадастрові номера і відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» неможливо зареєструвати в Єдиному державному реєстрі речових прав за позивачем право власності на земельні ділянки. Позивач просить: визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку відповідно державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ №270273, виданого на підставі рішення 7 сесії 24 скликання Козичанської сільської Ради народних депутатів від 13.05.2003 року за №3, загальною площею 0.350 га, з яких 0.250 га цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку та по господарських споруд, 0.100 га для ведення особистого селянського господарства, розташована по вулиці Слобода, 48, в сеі Козичанка Макарівського району Київської області. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №291. Акт виданий на ім'я [PERSON]. Позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] надали заяви про розгляд справи у свою відсутніст, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Рішення просили винести в попередньому судовому засіданні. Представник відповідача в особі голови Козичанської сільської ради Макарівського району до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги визнав. Рішення просив винести в попередньому судовому засіданні. Представник Управління Держгеокадастру у Макарівському районі до суду не з'явився, надав клопотання про розгляд справи у свою відсутність. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами ст.1216,\~1218,\~1223,\~1261,\~1297 ЦК України. Встановлено, що відповідно свідоцтву про народження, виданого Журавською сільською радою Кіровського району Кримської області 01.08.1986 року, [PERSON] народився 21.07.1986 року, його батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Відповідно свідоцтву про смерть серії І-БК №360132, виданого відділом реєстрації смерті у місті Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, [PERSON] помер 19.01.2016 року у віці 55 років (а.с.8). Відповідно державному акту на право приватної власності на землю, серії РЗ №270273, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0.350 га, що розташована за адресою: с. Козичанка, вул. Слобода, 48, цільове призначення якої: 0.250 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд; 0.100 для ведення особистого селянського господарства (а.с. 9). Відповідно до вимог\~ст.81 ЗК України (в редакції станом на 2003 рік) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, щоправо власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: - цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; - свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126\~ЗК). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що спадкодавець був власником земельної ділянки, що підтверджується державним актом.

Outcome: approved