Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 20.12.2001р. був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем. 22.01.2002 р. в шлюбі народилась донька [PERSON]. 25.12.2012р. рішенням Франківського районного суду м. Львова шлюб розірвано. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 07.02.2014р. з відповідача стягнуті аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вказує на те, що донька [PERSON] постійно хворіє, страждає простудними захворюваннями, дитині необхідне відповідне харчування, одяг, оздоровлюваний відпочинок. Дитина ходить на додаткові заняття з англійської мови. Аліментів, які стягуються з відповідача недостатньо, враховуючи підвищення цін на продукти харчування, фрукти та інше. В звязку з чим позивач змушена звернутись до суду для збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням Франківського районного суду м. Львова від 07.02.2014р. Просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] та стягувати такі в розмірі 1500 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, в користь позивача. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Пояснення надала суду аналогічні викладеним в позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, пояснивши, що окрім крім тих аліментів, які він платив за рішенням суду, він постійно додатково давав гроші на утримання доньки, ніколи не відмовляв їй, проте не може зараз підтвердити цього документально, вказує на те, що не в змозі сплачувати аліменти в більшому розмірі. З рішення Франківського районного суду м. Львова від 25.12.2012р. вбачається, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], який зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Франківського районного управління юстиції у м. Львові 20 грудня 2001 року, свідоцтво серія І-СГ №113641, актовий запис №514, розірвано. В матеріалах справи міститься виконавчий лист, виданий Франківським районним судом м. Львова 02.12.2014р. у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 500 (пятсот) гривень щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду, тобто з 03.12.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 61 ч.3 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській, адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч.3 ст.80 СК України розмір аліментів, визнаний судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. У відповідності до ч.2, 3 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального стану або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд в першу чергу враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, виданої 08.12.2015р. Комунальною 2-ою міською поліклінікою, [PERSON], [INFO] часто і тривало хворіє простудними захворюваннями, має рецидивуючий обструктивний бронхіт, сколіоз грудного відділу хребта. Потребує лікувальної фізкультури, масаж, закалювання. Крім того, в матеріалах справи містяться фіскальні чеки, подані позивачем, які підтверджують понесення додаткових витрат на лікування дитини Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка набула чинності для України з 27.09.1991 року, «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) несуть основну відповідальність забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансові можливостей». Відповідач доказів перебування на його утриманні інших дітей, непрацездатних осіб та інші обставини, що мають істотне значення для справи не надав суду. Крім того, судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, молодого віку, інших утриманців немає, окрім сплачуваних ним аліментів, стягнення за виконавчими листами з нього не проводиться, а тому зобов'язаний утримувати свою дитину на рівні, достатньому для її соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є підставними та підлягають частковому задоволенню, у розмірі, який буде співмірним потребам дитини. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за звернення фізичних чи юридичних осіб поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ За ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Outcome: partial