Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Монашівської сільської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за законом. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, слухати справу в його відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звуко-записувального технічного засобу просив не здійснювати, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача Монашівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, слухати справу в його відсутність. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, слухати справу в його відсутність. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, слухати справу в її відсутність. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючими підставами. [INFO] померла мама позивача - [PERSON] , підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Білгород - Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Одеській області, актовий запис за №541. Після смерті мами позивача відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6,753 га, яка належала померлої мами на підстави Державного акту на право приватної власності на серії [NUMBER] , виданого 04 серпня 2003 року Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеській області і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №69/14, яка розташована на території [ADDRESS] , [ADDRESS] , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Наведена обставина також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25 листопаду 2017 року, реєстраційний номер витягу 1418481551208, а також Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24 листопада 2017 року, реєстраційний номер витягу 1418317851208. Після смерті мами позивача, він разом з іншими членами сім`ї ховав її, прийняв на зберігання свідоцтво про смерть, Державний акт на право приватної власності на землю, звернувся до нотаріальної контори з питання прийняття спадщини, від померлої мами він не відмовлявся. Наведена обставина підтверджується заявою позивача від 03 вересня 2018 року складеною Секретарем Монашівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області. На день смерті мами позивача, він був разом з нею зареєстрований у житловому будинку [ADDRESS] проживав там з нею, що підтверджується довідками в.о. Монашівського сільського голови Білгород-Дністровського району Одеській області №257 та №258 від 03.09.2018 року. Оскільки позивач фактично прийняв спадщину померлої мами згідно Закону, то він в даний час має право володіти, користуватися і розпоряджатися майном, яке належало мами на день смерті, у томучислі одержати на нього документи, що встановлюють право власності на майно. Інші спадкоємці першої черзі, чоловік мами, [PERSON] , та сестра позивача [PERSON] , заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини не писали, вони відмовляються від вступу до спадщини на його користь. Однак, у встановлений законом 6-ти місячний строк вони не звернулися до нотаріуса з заявами про відмову від прийняття спадщини. Коли у 2019 році вони усі звернулися з цього приводу до нотаріальної контори, то нотаріусом усно їм рекомендовано звернутися до суду з підстав пропуску строку на відмову від спадщини. Той факт, що померла [INFO] [PERSON] є мамою позивача, підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] , виданого 08 липня 1986 року Ігнаценської сільською радою Резинського району МРСР, актовий запис за №25, Свідоцтвом про укладення шлюбу мами з [PERSON] серії [NUMBER] , актовий запис за №05, виданого 09 вересня 1989 року Монашівської сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, довідками в.о. Монашівського сільського голови Білгород-Дністровського району Одеській області №257 та №258 від 03.09.2018 року. Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Згідно положень статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved