Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ директора Комунального некомерційного підприємства «Жидачівська районна лікарня Жидачівської районної ради Львівської області» №130 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності лікаря-хірурга поліклінічного відділення [PERSON].» від 12.06.2020 р., та стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Жидачівська районна лікарня Жидачівської районної ради Львівської області» (код ЄДРПОУ 01996208) на користь [PERSON] понесені ним в ході розгляду цієї справи судові витрати. Позовні вимоги мотивує тим, що він працює на посаді лікаря-хірурга поліклініки КНП «Жидачівська ЦРЛ». 10.06.2020 року директору КНП «Жидачівська ЦРЛ» надійшла скарга [PERSON] на дії [PERSON] , в якій зазначено, що він не провів огляд її чоловіка [PERSON] . Того ж дня, КНП «Жидачівська ЦРЛ» видано наказ №128 «Про службове розслідування». 12.06.2020 року директор КНП «Жидачівська ЦРЛ» видав наказ №130 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності лікаря-хірурга поліклінічного відділення [PERSON] », яким Позивачу було оголошено догану. На думку позивача, вказаний вище наказ є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, оскільки в ході виконання своїх посадових обов`язків він не допустив жодного порушення порядку надання вторинної медичної допомоги, в тому числі, і чоловікові скаржниці [PERSON] . Стверджує, що Законом 2168-VIII «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» визначено чіткий порядок надання пацієнтам вторинної (спеціалізованої) медичної допомоги, яким передбачено наявність обов`язкового направленням лікуючого лікаря з надання первинної медичної допомоги за винятком, звернення пацієнта до акушера-гінеколога, стоматолога, педіатра, пацієнтам із хронічними захворюваннями, які перебувають на диспансерному обліку в цьому закладі охорони здоров`я або ж пацієнта, який перебуває у невідкладному стані. Однак, у [PERSON] в день звернення до нього не було направлення сімейного лікаря, а його стан не потребував екстреної медичної допомоги. Крім того, у своїх поясненнях [PERSON] вказувала, що на час звернення за допомогою до позивача у них із чоловіком не було відповідного направлення, бо їх лікар перебував у відпустці. Однак, наказом №504 від 19.03.2018 «Про затвердження Порядку надання первинної медичної допомоги» (далі - Наказ №504) передбачено, що первинна медична допомога надається пацієнтам безперервно. У п.5 Розділу IV «Режиму роботи та графік надання ПМД» Наказу №504 вказано, що у період тимчасової відсутності лікаря з надання ПМД у зв`язку з його відпусткою чи іншими обставинами, що зумовлюють тимчасову неможливість здійснювати прийом пацієнтів лікарем з надання ПМД, надавач ПМД зобов`язаний забезпечити безперервність надання послуг з ПМД. Відповідно до п. 6 вищезазначеного розділу Наказу №504, про тимчасову відсутність лікаря з надання ПМД та його заміну на іншого лікаря з надання ПМД надавач ПМД зобов`язаний повідомити осіб, які належать до відповідної практики ПМД, із зазначенням відомостей щодо лікаря з надання ПМД, якого буде залучено на заміну тимчасово відсутнього лікаря з надання ПМД, шляхом забезпечення: розміщення відповідних відомостей на веб- сайтах (веб-сторінках) відповідного надавача ПМД (за наявності); індивідуального повідомлення осіб, які належать до відповідної практики ПМД телефоном чи в інший спосіб, визначений пацієнтами (стосується лише пацієнтів, записаних на прийом до лікаря з надання ПМД). Таким чином, доводи [PERSON] , які викладені у її скарзі не могли бути взяті до уваги вході вирішення питання щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. На думку позивача, оскаржуваний наказ від 12.06.2020 року не містить жодного покликання на норми чинного законодавства або ж положення посадової інструкції чи інших внутрішніх документів відповідача, які б могли бути порушені позивачем та, відповідно, слугувати підставою для його притягнення до дисциплінарної відповідальності. В оспорюваному наказі не значено які принципи етики та деонтології були порушені позивачем, у який спосіб порушено та як порушення цих принципів співвідноситься з виконанням його посадових обов`язків як лікаря-хірурга. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 17.09.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. 02.10.2020 року директором КНП «Жидачівська ЦРЛ» Л.Яремоко подано відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задовленні позову. Обгрунтовує відзив тим, що у позовній заяві позивач безпідставно посилається на норми статті 351, 352 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» (далі - Закон 2168 VIII), оскільки відповідно до Наказу від 12.06.2020 року №130 директора КНП «Жидачівська ЦРЛ» лікарю-хірургу [PERSON] оголошено догану за порушенні принципів етики та деонтології по відношенню до пацієнта [PERSON] ,1988 р.н. учасника АТО, інваліда війни. Скарги дружини пацієнта були спричинені грубим неетичним відношенням лікаря-хірурга [PERSON] до її чоловіка. Дотримання вимог медичної етики та деонтології передбачено у Розділі ІV «Функціональні обов`язки» індивідуальної посадової інструкції лікаря - хірурга КНП «Жидачівська ЦРЛ» [PERSON] , затвердженої директором Л.Яремцьо у 2019 році. Окрім цього, відповідно до «Журналу прийому амбулаторних хворих» у хірургічному кабінеті -09.06.2020 лікарем [PERSON] було прийнято 20 пацієнтів, і у жодного з них не було електронного скерування від сімейного лікаря, що в свою чергу підтверджує факт вибіркового підходу, за особистим переконанням, без додержання вимог статей 35-1, 35-2 Закону 2168 VIII. Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, як-от: КЗпП, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. Дії лікаря-хірурга [PERSON] , які полягають у неетичній поведінці під час розмови із [PERSON] та її чоловіком [PERSON] , відмові у огляді пацієнта (при тому здійснення прийому інших хворих без електронного скерування включаючи 09.06.2020 р.) свідчать про вибірковий суб`єктивний підхід, зокрема до чоловіка скаржниці [PERSON] . У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, надавши у вступному слові пояснення аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні заперечила позов з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] працює з 17.05.2000 року в за спеціальністю лікаря-хірурга в КНП «Жидачівська центральна районна лікарня». При виконанні своїх трудових обов`язків лікар-хірург [PERSON] керується індивідуальною інструкцією, затвердженою директором КПН «Жидачівська ЦРЛ» Л.Яремцьо у 2019 році та з якою [PERSON] ознайомлений /а.с.51-52/. Відповідно до розділу IVвказаної інструкції лікар-хірург поліклініки зобов`язаний, серед іншого виконувати вимоги медичної етики і деонтології. Наказом директора КНП «Жидачівська ЦРЛ» Яремцьо Л.В. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності лікаря-хірурга поліклінічного відділення [PERSON] » №130 від 12.06.2020 року /а.с.12/, до останнього застосовано стягнення за порушення принципів етики та деонтології по відношенню до пацієнта [PERSON] у виді догани. Цього ж дня [PERSON] був ознайомлений із зазначеним наказом. Підставою для винесення зазначеного наказу послужило те, що 09.06.2020 року о 17:15 год. за реєстраційним номером - ГА-10764987 на телефонну гарячу лінію Львівської обласної державної адміністрації надійшло звернення [PERSON] суть якого полягала в наступному: 09.06.2020 року її чоловік [PERSON] 1988 року народження, учасник АТО, інвалід війни, звернувся за допомогою до КНП «Жидачівська ЦРЛ» із раною на лівій верхній кінцівці, проте ніякої допомоги від лікаря [PERSON] він не отримав (даний лікар-хірург повідомив чоловіку заявниці, що в нього є свій сімейний лікар, а він з цього, тобто з надання допомоги, нічого не має) /а.с.37/. 10.06.2020 року на ім`я директора КНП «Жидачівська ЦРЛ» надійшла письмова скарга [PERSON] з приводу обставин викладених вище /а.с.6,38/. Відповідно до повноважень, директор КНП «Жидачівська ЦРЛ» Яремцьо Л.Е. видала наказ від 10.06.2020 № 128 «Про службове розслідування» та створення комісії для проведення такого розслідування з приводу скарги [PERSON] /а.с.7,39/. 11.06.2020 року та 12.06.2020 року [PERSON] надано письмові пояснення з приводу скарги [PERSON] /а.с.40-41, 42-43/, згідно яких останній повідомив, що дійсно 09.06.2020 року до нього в кабінет на прийом прийшов [PERSON] з дружиною та повідомили, що їх сімейний лікар в телефоннному режимі призначив [PERSON] антибіотик і пов`язки з маззю. Оглянувши рану, він дійшов висновку, що така загрози життю та здоров`ю не несе. Він порекомендував продовжити призначене сімейним лікарем лікування і взявши від останнього скерування прийти на повторний огляд. Документів та електронного направлення у них не було. 12.06.2020 року комісією з проведення службового розслідування було складено акт службового розслідування /а.с. 11/, згідно якого комісія встановила наступне: пацієнт [PERSON] , 1988 р.н., житель [ADDRESS] , інвалід АТО, 09.06.2020р. звернувся в реєстратуру КНП «Жидачівська ЦРЛ» з проханням зареєструвати його до хірурга. Пацієнт був зареєстрпований на 11.00 09.06.2020р. Прийом вів лікар-хірург [PERSON] . У відповідь на звернення пацієнта, лікар [PERSON] не вислухав пацієнта, не провів детальний огляд, не з`ясував, чи пацієнт отримував профілактичні щеплення, а порекомендував звернутися до сімейного лікаря та отримати електронне направлення на консультацію. На думку комісії, некоректним в даній ситуації було відправляти інваліда АТО до сімейного лікаря за місцем проживання у смт.Гніздичів. За результатами службового розслідування зроблено наступні висновки: звернення на гарячу лінію та скарга в КНП «Жидачівська ЦРЛ» [PERSON] спричинені некоректною та неетичною поведінкою лікаря-хірурга [PERSON] ; рекомендувати директору КНП «Жидачівська ЦРЛ» Яремцьо Л.В. притягнути лікаря-хірурга [PERSON] до дисциплінарної відповідальності. Спірні правовідносини виникли з приводу притягнення медичного працівника - лікаря-хірурга до дисциплінарної відповідальності за порушення принципів етики та деонтології по відношенню до пацієнта. Порядок притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності врегульовано Кодексом Законів про працю України (далі КЗпП). Основи законодавства України про охорону здоров`я визначають правові, організаційні, економічні та соціальні засади охорони здоров`я в Україні, регулюють суспільні відносини у цій сфері. У відповідність до ч. 1 ст. 3 КЗпП України, законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни. Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків. Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як догана. Частиною першою статті 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Відповідно до статті 149 цього ж Кодексу до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Згідно із роз`ясненнями, викладеними в пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 грудня 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1 - 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Відповідно до статті 4 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» основними принципами охорони здоров`я в Україні є, зокрема: гуманістична спрямованість, забезпечення пріоритету загальнолюдських цінностей над класовими, національними, груповими або індивідуальними інтересами, підвищений медико-соціальний захист найбільш вразливих верств населення; рівноправність громадян, демократизм і загальнодоступність медичної допомоги та інших послуг в сфері охорони здоров`я. Статтею 5 зазначеного Закону встановлено, що державні, громадські або інші органи, підприємства, установи, організації, посадові особи та громадяни зобов`язані забезпечити пріоритетність охорони здоров`я у власній діяльності, не завдавати шкоди здоров`ю населення і окремих осіб, у межах своєї компетенції надавати допомогу хворим, особам з інвалідністю та потерпілим від нещасних випадків, сприяти працівникам органів і закладів охорони здоров`я в їх діяльності, а також виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством про охорону здоров`я. Відповідно до пункту «г» статті 78 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» серед обов`язків медичного працівника визначено дотримуватися вимог професійної етики і деонтології, зберігати лікарську таємницю. Всеукраїнським з`їздом лікарських організацій та X З`їздом Всеукраїнського лікарського товариства в м. Євпаторії 27.09.2009 прийнято Етичний кодекс лікаря України. Етичний кодекс лікаря України прийнято, виходячи з принципів гуманізму та милосердя, Декларацій Всесвітньої медичної асоціації та законодавства України про права громадян на якісну та доступну охорону здоров`я, декларуючи провідну роль лікарів в системі охорони здоров`я,

Outcome: dismissed