Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з 18.11.1995 року вона з відповідачем [PERSON] знаходиться у шлюбі, зареєстрованому Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 2296. Шлюбні відносини з відповідачем на даний час припинені, проживають окремо, мають окремий бюджет, спільного господарства не ведуть, у звязку з чим просила розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засідання позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Суд, вислухавши думку позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя .Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Як встановлено у судовому засіданні, 18.11.1995 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Харківському міському відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 2296. Від шлюбу позивач та відповідач мають двох спільних дітей, одних з яких неповнолітній [PERSON], [INFO]. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Суд вважає, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги обставини по справі, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що має істотне значення. Враховуючи те, що спільне життя у сторін не склалося, сімейні стосунки фактично припинені, спільного господарства сторони не ведуть, спор щодо поділу майна, а також місця проживання дітей відсутній, суд вважає, що є підставою для задоволення позову. Судові витрати, понесені позивачем при подачі позову до суду і документально підтверджені, підлягають стягненню на його користь з відповідача в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved