Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Швидка фінансова допомога» і просив стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики в сумі 173000 грн., проценти в сумі 11078 грн., інфляційні витрати в сумі 6247 грн. 19 коп., а всього 190325 грн. 19 коп. В обґрунтування позову [PERSON] посилався на те, що 17 листопада 2016 року позивач передав у борг відповідачу грошові кошти в сумі 93000 грн. за договором позики № 000000002/03, а останній зобов`язався повернути позивачу грошові кошти у строк до 17 листопада 2017 року зі сплатою відсотків в розмірі 25 % на рік. До зазначеного договору була укладена додаткова угода відповідно до п. 5 якої, строк договору було продовжено до 17 листопада 2018 року, але в будь - якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. 12 вересня 2017 року позивач передав у борг відповідачу грошові кошти в сумі 80000 грн. за договором позики № 000000003/03, а останній зобов`язався повернути позивачу грошові кошти у строк до 12 вересня 2018 року зі сплатою відсотків в розмірі 25 % на рік. До теперішнього часу відповідач не повернув позивачу грошові кошти та відсотки. Відповідач з запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, клопотанням про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін чи відзивом на позов до суду не звертався. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… 17 листопада 2016 року позивач передав у борг відповідачу грошові кошти в сумі 93000 грн. за договором позики № 000000002/03, а останній зобов`язався повернути позивачу грошові кошти у строк до 17 листопада 2017 року зі сплатою відсотків в розмірі 25 % на рік (а.с. 4, 5). До зазначеного договору була укладена додаткова угода відповідно до п. 5 якої, строк договору було продовжено до 17 листопада 2018 року, але в будь - якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (а.с. 6). 12 вересня 2017 року позивач передав у борг відповідачу грошові кошти в сумі 80000 грн. за договором позики № 000000003/03, а останній зобов`язався повернути позивачу грошові кошти у строк до 12 вересня 2018 року зі сплатою відсотків в розмірі 25 % на рік (а.с. 7, 8). До теперішнього часу відповідач не повернув позивачу грошові кошти та відсотки. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Судом встановлено, що відповідач не повернув позивачу борг у строки, встановлені договорами позики, внаслідок чого за ним виникла заборгованість в розмірі 93000 грн. + 80000 грн., а всього 173000 грн. Проценти за договором позики № 000000002/03 від 17 листопада 2016 року (серпень - листопад) становлять 93000 х 4 місяці/12 місяців х 25 % = 7750 грн. Проценти за договором позики № 000000003/03 від 12 вересня 2017 року (серпень - листопад) становлять 80000 х 2 місяці/12 місяців х 25 % = 3328 грн. За двома договорами позики проценти становлять 7750 грн. + 3328 грн. = 11078 грн. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання , на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційні витрати за договорами позики за період з 01 серпня 2018 року по 30 листопада 2018 року становлять: за договором від 17 листопада 2016 року - 4727 грн. 19 коп.; за договором від 12 вересня 2017 року - 1520 грн., а всього 6247 грн. 19 коп. За таких обставин суд вважає, що вимога позивача до відповідача цілком обґрунтована, оскільки останній не виконав умов укладених з ним договорів і тому з відповідача слід стягнути на користь позивача загальну заборгованість в розмірі 190325 грн. 19 коп., яка складається з боргу в сумі 173000 грн., процентів в сумі 11078 грн., інфляційних втрат в сумі 6247 грн. 19 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1921 грн. Відповідно до ст. ст. 12 - 19, 141, 265 - 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 526, 625, 1048, 1049 ЦК України, ст. 61 Конституції України, суд -

Outcome: approved