overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує наступним. З 24.09.1999 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого не мають дітей. За час спільного проживання інтереси та погляди на життя стали взаємо протилежними. Протягом останнього року подружжя спільно не проживає, не веде спільного господарства, почуття втрачене і зберігати формально існуючий шлюб у позивача бажання немає. Підтримавши позовні вимоги про розірвання шлюбу, позивач не заперечував проти ухвалення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Вивчивши обставини, викладені позивачем у позовній заяві, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24.09.1999 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у місті Києві, про що в книзі реєстрації зроблений актовий запис № 1244 (а.с. 4). Від шлюбу сторони дітей не мають. Як убачається з викладених позивачем обставин, за час спільного проживання інтереси та погляди на життя стали протилежними, протягом останнього року подружжя спільно не проживає, не веде спільного господарства, почуття втрачені, тому зберігати формально існуючий шлюб у позивача відсутнє бажання. Подальше подружнє життя, за твердженням позивача, як і примирення, неможливі. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки обставини, викладені позивачем, свідчать про те, що збереження шлюбу суперечитиме його інтересам, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог та необхідність ухвалення рішення про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 01 грудня 2001 року між ним та відповідачем зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На протязі спільного подружнього життя виявилось, що вони мають різні характери, різні погляди на життя та сімю, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, разом не проживають. Внаслідок цього їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. Зазначає, що їхній шлюб носить лише формальний характер і підлягає розірванню. Сторони звернулись до суду з письмовими заявами про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримав повністю, просив задовольнити, а відповідач позовні вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення позову. Суд, вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 01 грудня 2001 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-БК №188420 виданим виконкомом Гребінківської селищної ради Васильківського району Київської області, запис за №40 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], 19 січня 2005 року (а.с.9). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як розяснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить їхнім інтересам, суд дійшов висновку про те, що збереження сімї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся\~з позовом до відповідача [PERSON]. про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 07 жовтня 2006 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично між ними припинені, спільного господарства не ведуть, сімейний бюджет у них роздільний. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя і збереження сімї вважає неможливим. Сторони звернулись до суду з письмовими заявами про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримав повністю, просив задовольнити, а відповідач позовні вимоги визнала, не заперечує проти задоволення позову. Суд, вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 07 жовтня 2006 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ № 059904, виданим 07 жовтня 2006 року Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 550 (а.с. 19) Від шлюбу сторони мають двох непонолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] ( а.с. 7.) та сина - [PERSON], [INFO] ( а.с. 8). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як розяснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить їхнім інтересам, суд дійшов висновку про те, що збереження сімї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся\~ \~ з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 10 грудня 2004 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що подружнє життя не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя, та вони мають різні характери. Вважає, що шлюб існує формально, перебування в даному шлюбі суперечить інтересам сторін та їх спільної дитини, а тому примирення між ними не можливо. Сторони звернулись до суду з \~ письмовими заявами про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримав, просив задовольнити, а відповідач позовні вимоги визнала. Суд, вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, 10 грудня 2004 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 089458, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, повторно 22 вересня 2009 року (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.4-5). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як розяснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить їхнім інтересам, суд дійшов висновку про те, що збереження сімї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся\~з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 21 січня 2006 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду є те, що їхнє подружнє життя не склалось так як мають зовсім різні характери, погляди на життя та створення сімї, що призвело до постійних непорозумінь, у них вже тривалий час склалися неприязні стосунки, за цей період він зустрів іншу жінку, з якою має намір зареєструвати шлюб та створити нову сімю. Він прийшов до твердого висновку, що на даний час між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного, а їхній шлюб існує лише формально. На примирення з відповідачем не погоджується, бо вважає це неможливим з огляду на стосунки, що між ними склались. Сторони звернулись до суду з письмовими заявами про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримав повністю, просив задовольнити, а відповідач позовні вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення позову. Суд, вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 21 січня 2006 між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 016273, виданим Виконкомом Саливонківської сільської ради Васильківського району Київської області, відповідний актовий запис за №2 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як розяснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить їхнім інтересам, суд дійшов висновку про те, що збереження сімї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 01 серпня 1992 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через те, що сторони мають різні характери, погляди на життя та сім»ю, втратили почуття любові та поваги один до одного, в зв'язку з чим шлюб носить формальний характер, їх подальше спільне життя та збереження шлюбу стало неможливим, суперечить їх інтересам, а тому підлягає розірванню. До початку судового засідання сторони звернулися до суду з письмовими заявами про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримав повністю та просила задовольнити, а відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав, просив шлюб розірвати. Вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01 серпня 1992 року, зареєстрованому у Виконавчому комітеті Гребінківської селищної ради Васильківського району Київської області, про що складено відповідний актовий запис № 28. Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони не підтримують шлюбних стосунків, що ними визнається і, згідно зі ст. 61 ЦПК України, не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся з позовом до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 09 вересня 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось,- у зв'язку з різними характерами сторін. З 14.01.2015 року сторони проживають окремо. Між сторонами відсутній спір з приводу спільного сумісного майна, також, досягнута згода про утримання сина. До початку судового засідання у справі сторони направили до суду письмову заяву, в якій позивач позов підтримав повністю та просив задовольнити, а відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала в повному обсязі, просила шлюб розірвати а також після розірвання шлюбу повернути їй дошлюбне прізвище. Вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 вересня 2011 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації вчинений актовий запис № 1365 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Спільне життя між сторонами не склалося, на даний час сім'я фактично розпалася, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків з січня 2015 року, що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся з позовом до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 09 січня 2004 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. З вересня 2013 року, через суперечки, сторони проживають окремо, проте, позивач регулярно провідує дочку та надає щомісячно гроші на її утримання. Неодноразові намагання позивача примиритись не були підтримані відповідачем, що підтверджує остаточний розпад сім'ї. Спору про розділ майна не має та між сторонами досягнуто згоди про проживання дитини з відповідачем. До початку судового засідання сторони звернулися до суду з письмовою заявою про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримала повністю та просила задовольнити, а відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав в повному обсязі, просив шлюб розірвати. Вивчивши заяву сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 січня 2004 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації зроблений запис № 04 (а.с. 3). Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся з позовом до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 14 вересня 2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем.3 2003 року по 2012 року сторони проживали у фактичних шлюбних відносинах. Шлюб зареєстрували 13.09.2012 року. Шлюбні відносини у сторін не склалися. Відповідач має важкий характер, дуже образливий та нервовий, позивач під час зареєстрованого шлюбу намагалася пристосуватися, проте, фактично сторони жили кожний сам по собі. Влітку 2013 року відповідач образився, неадекватно повівся, сторони почали сваритися, а у жовтні відповідач забрав свої речі та покинув позивачку. З того часу сторони живуть окремо, ніяких відносин не підтримують, позивач впевнена в тому, що примирення між сторонами неможливе і формально існуючий шлюб необхідно розірвати. Згідно наданої суду письмової заяви, позивач, підтримавши свої позовні вимоги, у випадку неявки відповідача, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання у справі повідомлений належним чином, особисто отримав судову повістку про його виклик у судові засідання, причини своєї неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи заперечень щодо обставин, викладених позивачем, до суду не направив. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалив про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 вересня 2012 року, зареєстрованому Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, про що в книзі реєстрації зроблений актовий запис № 2294. Згідно викладених позивачем обставин, - спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки обставини, викладені позивачем, свідчать про те, що у позивача втрачене почуття любові до відповідача, збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме її інтересам. За таких обставин, суд дійшов до висновку про необхідність ухвалення рішення про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved