Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 27.11.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2036; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 27.11.2009 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Вже декілька років шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично призупинились, на даний час між ними взагалі відсутнє порозуміння, любов та повага. Більше трьох років вони проживають окремо. Шлюб між ними носить формальний характер, а тому збереження шлюбу суперечить її інтересам. На примирення позивач не згодна. Від шлюбу є спільна дитина [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає будь якої матеріальної допомоги, необхідної для утримання та виховання їх дитини, тому вона змушена поставити питання про стягнення аліментів і звернутися до суду. Позивач ніде не працює, ніяких допомог на дитину не отримує. Відповідач іншим особам аліменти не виплачує. У звязку з чим вона звертається до суду з даним позовом. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 23 жовтня 2018 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 20 листопада 2018 року. Позивач у судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволення позовних вимог згоден в повному обсязі. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст. 247 ЦПК України. Згідно з ч.3 ст. 200, ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Матеріалами справи встановлено, що з 27 листопада 2009 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-БК № 126733, виданим 27 листопада 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2036. Сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БК №244486, виданим 18 січня 2011 року Віддлом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві. Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, відповідачем не надано заперечень проти позову, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з свідоцтва про шлюб при реєстрації шлюбу позивач змінила своє прізвище «Копилова» на прізвище чоловіка «Головінченко», позивач не заявила вимоги про зміну прізвища на дошлюбне, тому суд має підстави залишити їй прізвище «Головінченко». Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини [PERSON], суд зазначає наступне. З довідки виданої Виконавчим комітетом Білолуцької селищної ради Новопсковського району Луганської області №2078 від 23.08.2018, позивач [PERSON], проживає за адресою: [INFO], разом з донькою [PERSON], [INFO]. Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої в Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов'язків. Такий обов'язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 181 СК України\~ способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.\~\~ Відповідно до\~ч.1\~ст.182\~Сімейного Кодексу\~України при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує:\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~рухомого та\~нерухомого майна,\~грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність сторін щодо участі в утриманні дітей, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ч.\~2\~статті 182\~Сімейного Кодексу\~України розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з вищевказаних норм Сімейного кодексу України, зважаючи на встановлені обставини справи, суд вважає доведеним обовязок відповідача, який є батьком дитини, сплачувати аліменти на її утримання, приймаючи до уваги, що домовленості між сторонами про способи виконання обов'язку утримувати дитину не має, суд приходить до висновку про задоволення позову та\~ присуджує стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня предявлення позову\~ до досягнення дитиною повноліття. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного. Відповідно до\~п.\~3\~ч.\~1\~ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Тому за правилами ст.\~141\~ЦПК України при винесенні рішення з відповідача належить стягнути судові витрати. Також, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позовні вимоги визнані відповідачем до початку розгляду справи по суті, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків суми сплаченого судового збору, у розмірі 352,40 грн. та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 352,40 грн. Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: approved