Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Дмитрівської сільської ради про визнання права власності на будинок в порядку спадкування. Причиною цього стало те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входить дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,4436 і 0,2382га та житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Позивач спадщину після смерті матері прийняв у встановленому законом порядку шляхом подачі заяви до нотаріуса та йому було видано свідоцтва про право на спадщину за законом, на підставі яких зареєстровано право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,4436 і 0,2382га. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] позивачу було відмовлено у зв`язку з тим, що померла [PERSON] не провела оформлення права власності на належний їй будинок. У зв`язку з тим, що при житті [PERSON] не провела оформлення права власності на належний їй будинок, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на нього у нотаріуса, тому змушений звертатися до суду з вказаним позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі, де підтримав позов повністю та наполягав на його задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але направив до суду лист, в якому зазначено, що представник Дмитрівської сільської ради позовні вимоги визнає та просить розглядати справу у відсутності представника сільської ради. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть (серії [NUMBER] від 02.01.2019 року) [PERSON] померла [INFO] , про що виконавчий комітет Дмитрівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області склав відповідний актовий запис за № 2. Із свідоцтва про народження (серії [NUMBER] від 14.05.1984 року) вбачається, що батьками [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається із копії спадкової справи, яка надана Золотоніською державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] була заведена спадкова справа №24/2019 та спадщину після смерті останньої прийняв [PERSON] шляхом звернення до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини та на його ім`я видані свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.07.2019 року, які зареєстровані в реєстрах за №896 та №897 на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,4436 і 0,2382га. Із вказаної спадкової справи вбачається, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після своєї матері [PERSON] . Із даних постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Кравченка С.В. від 05.07.2019 року, вбачається, що під час вивчення документів, представлених [PERSON] було встановлено, що правовстановлюючий документ на спадковий будинок відсутній та згідно довідки, виданої Золотоніським відділком КП «ЧООБТІ» № 4061 від 20.05.2019 р., право власності на вищевказане майно за вказаною адресою не зареєстровано, за вказаних умов позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Згідно довідки, виданої виконкомом Дмитрівської сільської ради від 10.07.2020, згідно запису погосподарської книги № 6, особовий рахунок № [NUMBER] за померлою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] числиться житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Померла на день смерті була постійною жителькою села Дмитрівка і постійно проживала разом з сином [PERSON] до дня своєї смерті. Малолітні і неповнолітні діти не зареєстровані і не проживають. Земельна ділянка площею 0,85 га для ведення особистого селянського господарства не приватизована і належить Дмитрівській сільській раді, на даній земельній ділянці знаходиться вищевказаний будинок. Згідно ч. 1 ст. 46 Закону України «Про нотаріат» нотаріус, що вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Згідно п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 282/20595 із змінами і доповненнями, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст. 346 Цивільного кодексу України однією з підстав припинення права власності являється смерть власника, отже первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, тому визначення належності цього майна попередньому власнику чи спадкоємцю повинно вирішуватися у судовому порядку. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP (втратила чинність від 07.07.1994) підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Відповідно до ст.2 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом унесення відповідних відомостей до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із ч. 4 cт. 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Тобто право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване ( придбане чи набуте у спадок) до набрання чинності законом «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03.08.2004) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку зі здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права. Згідно зі ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У ст.1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тому, враховуючи зазначені вище норми чинного законодавства, а також наявність відповідних записів в погосподарській книзі, що ведеться сільською радою, суд приходить до переконання, що позов підлягає до повного задоволення, зважаючи на те, що в Україні були проведенні суттєві зміни щодо реєстрації права власності на майно, первинна реєстрація на яке не була проведена, а правовстановлюючий документ відсутній, у разі смерті його власника. Суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, враховуючи, що позивач довів, що спадкодавець фактично був власником, але не зареєстрував своє право відповідно до вимог чинного законодавства. У такому випадку в суду маються підстави для задоволення позову, а саме визнання права власності на спадкове майно за спадкоємцем.

Outcome: approved