Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод користування майном та зобов'язання вчинення дій. Позовні вимоги у подальшому змінив. Просить суд зобов'язати відповідачів [PERSON] та [PERSON] не чинити йому, [PERSON], перешкод у користуванні житловою квартирою [ADDRESS] для чого зобов'язати відповідачів надати йому комплект ключів від вхідних дверей житлової квартири [ADDRESS] Львівської області та не чинити перешкод під час вселення його, [PERSON] разом із його сім'єю у квартиру [ADDRESS] та зобов'язати відповідача [PERSON] надати йому, [PERSON], оригінал свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) [ADDRESS] видане Виконавчим комітетом Бориславської міської ради 19 січня 2000р. згідно із розпорядженням №7129 від 19.01.2000р. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що є співвласником житлової квартири [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності на це нерухоме майно. Іншими співвласниками цієї квартири являються відповідачі [PERSON] та [PERSON]. Ще одним співвласником згаданого нерухомого майна являвся покійний батько [PERSON], який помер [INFO] року. Правонаступниками покійного батька [PERSON] являються відповідачі [PERSON], (дружина покійного) та [PERSON] (рідний син покійного), та він, [PERSON], теж, як рідний син покійного. Однак, оформити право на спадщину на частину спірної житлової квартири [ADDRESS] на даний час не має змоги у зв'язку із відсутністю у нього оригіналу свідоцтва про власності на цю квартиру. Оригінал свідоцтва перебуває у відповідача [PERSON], яка категорично відмовляється надати йому оригінал свідоцтва, що позбавляє його фактичної можливості отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого покійного батька на частину квартири, яка належала на праві спільної сумісної власності батькові. Більше того, відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON] чинять йому реальні перешкоди у користуванні належною йому на праві спільної сумісної власності квартирою [ADDRESS] не допускаючи його та членів його сім'ї до проживання у цій квартирі, для чого замінили замки у вхідних дверях цієї квартири, що позбавило його можливості доступу до цього житла. На підставі викладеного, врахувавши, що відповідачі грубо та безпідставно порушують ряд його законних прав та інтересів, пов'язаних зокрема із правом володіння, вільного користування та вільного розпорядження частиною своєї власності у спільному сумісному майні, а також ряд його законних прав та інтересів щодо оформлення спадкових прав на частину цього спільного сумісного нерухомого майна, тому звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON], який діє на підставі довіреності від 06 березня 2014 року позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять їх задоволити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог позивача, просить суд відмовити у їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не з'явився, про причину неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. На підставі ст. ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що квартира житлової квартири [ADDRESS] на праві спільної належить сторонам у справі [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про право власності на житло, видане 19 січня 2000 року, копія якого міститься в матеріалах справи. Співвласником даного житла рахується [PERSON], який помер [INFO] року. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла не інакше як на підставі закону за рішенням суду. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливає місце проживання власника та місцезнаходження майна (ст. 317 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інше не заборонені законом угоди. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Оскільки, позивач є співвласником спірної квартири, то він має право вимагати усунення перешкод у її користуванні, шляхом вселення в зазначену квартиру. У судовому засіданні знайшло підтвердження те, що у сторін склалися неприязні стосунки, що стало причиною не бажання відповідача [PERSON], щоб [PERSON] користувався цією квартирою, в ній проживав про що сама неодноразово зазначала у судовому засіданні, висловлюючи свою категоричну відмову в цьому та вказуючи, що це на її думку є неможливим, оскільки немає можливості всім разом проживати, ключів позивачу не надасть, не заперечує, щоб позивач приходив у спірну квартиру у її присутності, що в свою чергу є перешкодою для позивача у вільному проживання в спірній квартирі та порушенням його відповідних прав власника щодо користування нею, які підлягають захисту шляхом усунення перешкод користуванні житловою квартирою [ADDRESS] шляхом надання комплекту ключів від вхідних дверей квартири. Щодо зобов'язання відповідача [PERSON] передати позивачу [PERSON] правовстановлюючі документи для реалізації права на прийняття спадщини за законом. Як зазначено вище, спірна квартира на праві спільної належить сторонам у справі [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про право власності на житло, видане 19 січня 2000 року, копія якого міститься в матеріалах справи. Свідоцтво на право власності на спірну квартиру виготовлений в одиничному екземплярі. Співвласником даного житла рахується [PERSON], який помер [INFO] року, що стверджується , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориславського міського управління юстиції у Львівській області 11.03.2014 року, актовий запис № 100. Позивач [PERSON] у встановленому законом порядку прийняв спадщину по закону, оскільки в порядку ст.1268 ЦК України постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округу №282/20595 від 22.02.2012 року позивачу [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену квартиру у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа. При цьому нотаріус керувався п.1.1.2.15 гл.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮ України від 22.02.2012 року, згідно якого нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подані правовстановлюючий документ на ім'я [PERSON] необхідний для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до вимог ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Встановлено, що позивач є співвласником спірної квартири на підставі про право власності на житло, видане 19 січня 2000 року; а також набув право на успадкування частини цієї квартири за законом після смерті [PERSON], який був співвласником на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 19 січня 2000 року. на підставі розпорядження органу приватизації № 7129 від 19.01.2000 р. Крім [PERSON] у свідоцтві про право власності від 19 січня 2000 року, як співвласники зазначені і відповідач по справі [PERSON] та [PERSON] Для оформлення права власності в порядку спадкування по заповіту після смерті [PERSON] позивачу необхідно подати вищезазначений правовстановлюючий документ, який зберігається у відповідача [PERSON] як одного з власників. Відповідач [PERSON] відмовляється надати правовстановлюючий документ позивачу. Державна нотаріальна контора не вправі витребувати правовстановлюючий документ у відповідача, оскільки право на таку вимогу законом не передбачено. Враховуючи встановлені судом обставини справи та вищезазначені вимоги закону, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому відповідача [PERSON] слід зобовязати не чинити перешкод позивачу у використанні належною йому частиною квартири шляхом надання йому ключів від квартири, а також правовстановлюючого документу на квартиру [ADDRESS], для оформлення спадкових прав на іншу частину цієї квартири у нотаріальній конторі. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені таким позивачем судові витрати.

Outcome: approved