Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач в своєму позові просить суд визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування квартирою № 22 в будинку № 19 по вулиці Димитрова ([PERSON]) в м. Камянське Дніпропетровської області. В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що він 04 березня 2006 року уклав шлюб з відповідачкою [PERSON], але 04 вересня 2014 року шлюб було розірвано. 02 листопада 2006 року він отримав відповідно до ордеру № 222 квартиру [ADDRESS] ([PERSON]) м. Дніпродзержинську (Камянське). В квартирі зареєстрованими значаться: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], відповідач з липня 2013 року в квартирі не проживає. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилався на обставини зазначені в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання, яке відбулось 12 червня 2017 року не зявилась, надала суду заперечення, в яких просить суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити, посилалась на те, що вона не проживає в квартирі, так як позивач змінив замки в квартирі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є товаришем позивачу та підтвердив факт того, що його дружина [PERSON] з 2013 року не проживає в квартирі, весь поточний ремонт в квартирі робить позивач та сплачує комунальні послуги, замки в квартирі він не змінював. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він разом працює з позивачем в Дніпровському центрі підвищення кваліфікації персоналу державної кримінально виконавчої служби та товаришує з ним та підтвердив факт того, що відповідачка в квартирі не проживає з 2013 року, як йому відомо спроб вселитись в квартиру не робила. Вислухавши позивача, свідків, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позові вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі, але 04 вересня 2014 року шлюб було розірвано, про що свідчить рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області (а.с.7). Як вбачається з матеріалів справи, а саме з ордеру № 222, який видано Виконавчим комітетом Заводської районної ради 02 листопада 2006 року позивачу [PERSON] було надано житлове приміщення на право зайняття службового приміщення житловою площею 14,9 кв.м., за адресою: м. Дніпродзержинськ (Камянське) по вулиці Димитрова ([PERSON]) в квартирі № 22 будинку № 19 (а.с.8). Згідно до довідки про склад сімї № 000946845 від 15.09.2016 року в квартирі зареєстрованими значаться: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.5), але з акту від 06 вересня 2016 року вбачається, що [PERSON], [INFO], не проживає в квартирі з 2008 року (а.с.6). Згідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно до ст. 107 ЖК України, у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Посилання відповідачки [PERSON] в своїх заперечення на те, що вона не проживає в квартирі з поважних причин є безпідставними, так відповідно до ст. 60 ЦПК України, тому як остання не надала доказів в підтвердження того, що позивач [PERSON] перешкоджає їй в користуванні квартирою. Таким чином судом встановлено, що відповідачка [PERSON], [INFO], в квартирі [ADDRESS] ([PERSON]) в м. Камянське Дніпропетровської області не проживає з 2013 року без поважних причин, що є підставою для визнання її такою, що втратила право користування вказаною квартирою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, а тому, сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене та

Outcome: approved