Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що\~ на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.01.1996 року вона та її чоловік [PERSON] є власниками квартири №5 по вул.Орджонікідзе (Преображенська), 11 в м.Кролевець Сумської області. 14 листопада 2015 року [PERSON] помер. Вона прийняла спадщину після смерті\~ чоловіка у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час його смерті проживала разом з ним. На даний час у квартирі [ADDRESS] зареєстрована вона, [PERSON], та її онук [PERSON] Більше року, а саме: з квітня 2017 року [PERSON] в квартирі за місцем реєстрації не проживає, його особисті речі в квартирі відсутні, він не сплачує житлово-комунальні послуги, послуги газопостачання та електропостачання. На її прохання знятись з реєстрації в квартирі відповідач не реагує, добровільно з місця реєстрації в квартирі не знявся, чим порушує її права як власника, оскільки вона\~ не має змоги оформити житлову субсидію. Враховуючи викладене, посилаючись на ч.2 ст.405 ЦК України, позивач просить усунути перешкоди у користуванні належною їй на праві власності квартирою №5 по вул. Преображенська, 11 у м.Кролевець Сумської області, визнавши [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №5 по вул. Преображенській, 11 у м.Кролевець Сумської області. Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявились. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує (а.с.26). Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає (а.с.27). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе відповідно до ст.ст. 211, 223, 247 ЦПК України розглядати справу у судовому засіданні за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Перевіряючи наявність підстав для задоволення позову, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. При розгляді справи судом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 29.01.1996 року виробничим управлінням житлово-комунального господарства м.Кролевець згідно з розпорядженням від 29.01.1996 року №20 (а.с.8). Дані обставини підтверджуються також технічним паспортом на квартиру [ADDRESS] (а.с.12-13). Відповідно до рішення Кролевецької міської ради від 18 лютого 2016 Про перейменування вулиць, провулків, арки та парку в місті Кролевець вулицю Орджонікідзе перейменовано на Преображенська. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 14 листопада 2015 року в м.Кролевець Сумської області, актовий запис №337 (а.с. 14). Відповідно до довідки про склад сімї №11091, виданої виконавчим комітетом Кролевецької міської ради Сумської області 7 травня 2018 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.9). Зазначені обставин також підтверджуються записами в будинковій книзі для прописки громадян, що проживають в буд. №11, кв.№5 по вув.Орджонікідзе (Преображенська) в м.Кролевець Сумської області\~ (а.с.10-11). За змістом позовної заяви відповідач за зареєстрованим місцем проживання у квартирі [ADDRESS] не проживає з квітня 2017 року,\~ його особисті речі в квартирі відсутні. Зазначене підтверджується письмовими актами про непроживання та відсутність особистих речей від 05.05.2017 року та від 05.05.2018 року (а.с.15, 16). Від відповідача не надійшло заперечень та спростувань щодо вказаних обставин. Статтею 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до статті 1 Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В силу норм ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно із частинами 1, 2 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], який є онуком позивача [PERSON], фактично за місцем реєстрації [ADDRESS] не проживає більше року без поважних причин, тобто житлом не користується, участі в утриманні квартири не приймає. Поважних причин непроживання відповідача більше одного року за вказаною адресою судом не встановлено, як і не встановлено,\~ що між позивачем і відповідачем була домовленість про збереження за останнім права користування спірним житловим приміщенням. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України). Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед інших і припинення дії, яка порушує право, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Обраний позивачем спосіб захисту свого права шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користуватись житловим приміщенням, не суперечить положенням статті 391 та ч. 2 ст. 16 ЦК України. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову та визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №5 по вул.Преображенська, 11 в м.Кролевець Сумської області Рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням, є підставою для зняття цієї особи з реєстрації у відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. № 1382-ІV. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved