Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання останнього таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме будинком за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що позивач є власником вказаного вище житлового будинку. У належному [PERSON] житлі зареєстрований відповідач [PERSON] , який не проживає в даному житловому приміщенні більше 18 років, витрати по його утриманні не несе, комунальні платежі не сплачує. Реєстрація відповідача у будинку створює позивачу певні незручності, оскільки вона не має змоги в повному обсязі володіти, користуватися та розпоряджатися своїм нерухомим майном. За вказаних обставин, позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 15 грудня 2020 року відкрито провадження у справі за даним позовом. Поставлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 02 березня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання на 05 квітня 2021 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак у поданій позовній заяві просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, відзиву на позов не подав, про поважність причин неможливості прибуття його в судове засідання суд не повідомив. Тому суд, враховуючи положення статті 280 ЦПК України, вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , про що свідчать копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 жовтня 2018 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого Теребовлянською державною нотаріальною конторою Теребовлянського районного нотаріального округу Тернопільської області від 22 жовтня 2018 року (а.с. 8, 9). Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №324, виданою виконавчим комітетом Золотниківської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області від 07 грудня 2020 року (а.с.7). Відповідно до акту № 31 від 07 грудня 2020 року, складеного комісією, яка складається з депутата Золотниківської сільської ради [PERSON] , сусідів, встановлено, що відповідач [PERSON] , син [PERSON] , зареєстрований за адресою: будинок [ADDRESS] , однак у вказаному житловому приміщенні він не проживає (а.с.6). Згідно відповіді старости села Вишнівчик Золотниківської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області на запит Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 03 березня 2021 року за № 80, [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . На протязі більше 18 років за даною адресою не проживає. Отже, судом було встановлено, що відповідач тривалий час не проживає у будинку позивача, відсутній у місці реєстрації без поважних причин, не сплачував комунальні послуги і не ніс жодних обов`язків по утриманню даного житла. Будь-яких перешкод, які б чинилися відповідачу у користуванні цим майном, судом не встановлено. До вказаних правовідносин суд застосовує наступні правові норми. Статтею 41 Конституції України закріплено право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до вимог статті 319 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно статі 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не проживає більше року та не з`являється, щоб знятися з реєстраційного обліку. Будь-яких доказів про поважність причин відсутності відповідача у спірному житловому будинку суду представлено не було. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в даному випадку має місце порушення прав позивача відповідачем, які підлягають захисту в порядку усунення позивачу перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved