Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державної іпотечної установи, визначивши третіми особами АТ «Банк «Фінанси та Кредит», Бондаренка В.І., в якому прохав: визнати виконаним основне зобов`язання [PERSON] перед АТ Банк «Фінанси та Кредит», за кредитним договором № 514-ФР від 28 липня 2008 року, укладеним між ВАТ Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] , предметом якого є нерухоме майно - квартира [ADDRESS] ; визнати припиненою, з 05 січня 2018 року, іпотеку, за Іпотечним договором № 514-ФР від 28 липня 2008 року, укладеним між ВАТ Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] , [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Гурою Людмилою Борисівною (заборона відчуження за реєстровими № 1998), предметом якого є нерухоме майно - квартира [ADDRESS] ; визнати припиненою поруку за Договором поруки № 514-ФР від 28 липня 2008 року, укладеним між [PERSON] , [PERSON] та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за Кредитним договором № 514-ФР від 28 липня 2008 року; зняти обтяження нерухомого майна- квартири [ADDRESS] , яке було накладено в рамках Іпотечного договору № 514-ФР від 28 липня 2008 року, між ВАТ Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] , [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Гурою Людмилою Борисівною (заборона відчуження за реєстровими № 1998), внісши відповідні зміни до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . 28 липня 2008 року між ним та ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» укладено Кредитний договір № 514-ФР, згідно якого він отримав кредит у розмірі 338 700 грн., під 20 % річних, терміном до 27 липня 2023 року. Цього ж дня між [PERSON] та ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» укладено договір поруки № 514-ФР, згідно якого [PERSON] зобов`язався відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язань за вказаним Кредитним договором. Також 28 липня 2008 року між ним, [PERSON] та ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» був укладений Іпотечний договір № 514-ФР, згідно якого Іпотекодавці передали в іпотеку належне їм на праві спільної часткової власності нерухоме майно квартиру [ADDRESS] . Він своєчасно виконував умови Кредитного договору. Листом від 03.02.2017 року його було повідомлено про передачу Державній іпотечній установі від Банку, на підставі мирової угоди, кредитної справи та прав вимоги відповідно до Договору про відступлення прав вимоги від 11.02.2015 року, у зв`язку із віднесенням Банку АТ «Фінанси та кредит» до категорії неплатоспроможних. Цим же листом було повідомлено реквізити, за якими в подальшому необхідно здійснювати платежі. 05 січня 2018 року він достроково виплатив заборгованість за кредитом у сумі 114 390 грн. Після погашення заборгованості він та майновий поручитель [PERSON] неодноразово зверталися до ДІУ про припинення іпотеки та виключення запису із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. ДІУ повідомила, що звернулася до АТ «Банк «Фінанси та кредит» з листом від 16.01.2018 року для отримання відповіді про відсутність претензій збоку Банку. Відповідне рішення щодо припинення іпотеки буде прийняте після надходження відповіді Банку. З відповіді ДІУ від 22.08.2018 року слідує, що на рахунки ДІУ не надходили кошти у сумі 80 536, 20 грн., які були сплачені позичальником в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором через АТ «Банк Фінанси та Кредит». На повторну скаргу, ДІУ була надана відповідь, що кошти сплачені на рахунки, які не належать ДІУ. З чергової відповіді ДУ від 15.01.2020 року слідує, що станом на 13.01.2020 року заборгованість за Іпотечним договором становить 128 294, 87 грн., тому Довідка про припинення іпотеки буде надана після повного погашення заборгованості. З відповіді банку АТ «Банк Фінанси та Кредит» від 20.03.2020 слідує, що станом на 01.03.2020 року за [PERSON] заборгованість за кредитним договором не обліковується. Вважає, що невизнання ДІУ факту здійснення ним платежів на рахунки Банку, починаючи з 17.09.2015 року у розмірі 128 294 грн. 87 коп., порушують його права, а тому звернувся до суду з позовом. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 22 червня 2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Від Державної іпотечної установи до суду надійшов відзив, з якого слідує, що на дату підписання позовної заяви Державна іпотечна установа не є належним відповідачем, оскільки 18.05.2020 року між ДІУ та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено нотаріально посвідчений Договір про внесення змін та доповнень № 1 до договору відступлення права вимоги № 17/4-В від 11.02.2015 року, зареєстрований у реєстрі за № 561, відповідно до п.138 Додатку до якого, Новий кредитор відступив Первісному кредиторові право вимоги за Кредитним договором № 514-ФР від 28.07.2008 року, укладеним між Банком та [PERSON] , за Іпотечним договором № 514-ФР від 28.07.2008 року, укладеним між Банком та [PERSON] , [PERSON] , Договором поруки № 514-ФР, укладеним між Банком та [PERSON] , [PERSON] (а.с.130-133). Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 11 вересня 2020 року замінено відповідача Державну іпотечну установу на АТ «Банк «Фінанси та Кредит» (а.с.179). Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 03 грудня 2020 року замінено відповідача АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на належного відповідача АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (а.с.202). У судове засідання позивач та його представник [PERSON] не з`явилися, останній до суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі. Представник відповідача АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с.205), у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи (а.с.105-106, 182, 194). Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] належить 1/3 частина квартири [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Головним управлінням з питань житлово-комунального обслуговування населення м Полтави 25.12.2002 року та 1/ 6 частина цієї квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину та законом виданого 25.10.2007 року за р.№ 1-2186 Четвертою полтавською державною нотаріальною конторою (а.с.16). [PERSON] належить 1/3 (одна третя) частина квартири [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Головним управлінням з питань житлово-комунального обслуговування населення м. Полтави 25.12.2002 року та 1/6 частина цієї квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 25.10.2007 року за р.№1-2188 Четвертою полтавською державною нотаріальною конторою (а.с.16). 28 липня 2008 року між [PERSON] та ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» (правонаступником якого є АТ «Банк «Фінанси та кредит») було укладено Кредитний договір № 514-ФР, згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 338700 грн., під 20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном його повернення 27 липня 2023 року (а.с.14-15). 28 липня 2008 року для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між [PERSON] , як боржником, [PERSON] , як Поручителем, та ВАТ «Банк «Фінанси та кредит», як Кредитором, було укладено Договір поруки №514-ФР, згідно якого Поручитель зобов`язувався перед Кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язань за Кредитним договором №514-ФР від 28.07.2008 року (а.с.19). 28 липня 2008 року для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між [PERSON] , як Позичальником, [PERSON] , як Майновим поручителем, та ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» було укладено Іпотечний договір №514-ФР, згідно якого Іпотекодавці передали в іпотеку Іпотекодержателю належне їм на праві спільної часткової власності нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] (а.с.16-18). З липня 2008 року на виконання умов зазначених договорів Позичальник своєчасно та в повному обсязі сплачував на рахунки банку всі необхідні платежі. Листом Державної іпотечної установи за вих. №655/11/3 від 03.02.2017 року Позичальника було повідомлено про те, що в рамках підписаної між ДІУ та Банком Мирової угоди від 25.12.2015 року, затвердженої Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.01.2016 р., завершуються заходи по отриманню оригіналів документів кредитної справи та перерахування Банком до ДІУ грошових коштів, сплачених Позичальником в погашення заборгованості за кредитом починаючи з 18.09.2015 року, а права вимоги за кредитом Позичальника перейшли до ДІУ 17.09.2015 року відповідно Договору відступлення прав вимоги від 11.02.2015 року №17/4-В у зв`язку із віднесенням Національним банком України банку АТ «Фінанси та кредит» до категорії неплатоспроможних, а відтак із 17.09.2015 року Державна іпотечна установа є новим Кредитором та Іпотекодержателем за кредитним договором №514-ФР від 28.07.2008 року. Цим же листом Позичальника було повідомлено про реквізити банківських рахунків, за якими в подальшому необхідно здійснювати платежі в погашення заборгованості за кредитом (а.с.21). Після отримання Листа Державної іпотечної установи за вих. №655/11/3 від 03.02.2017 року Позичальник [PERSON] здійснював оплату на рахунки ДІУ зазначені у вказаному листі. 05 січня 2018 року Позичальник [PERSON] достроково виплатив заборгованість за кредитом сплативши на рахунок ДІУ залишок у розмірі 114390 грн. Загалом на теперішній час Позичальником сплачено: на рахунок банку за період з липня 2008 року по січень 2017 року включно - 655467 грн.; на рахунок ДІУ за період з лютого 2017 року по січень 2018 року включно - 169090 грн.; загальна сума коштів виплачених за кредитом складає 824557 грн. Вказані обставини підтверджуються розрахунком та оригіналами квитанцій про сплату (а.с.27-94). Після погашення заборгованості за кредитом Позичальник [PERSON] та Майновий поручитель [PERSON] неодноразово зверталися до ДІУ про припинення іпотеки та виключення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державна іпотечна установа своїм листом за вих.. №899/11/3 від 16.02.2018 року повідомила Позичальника [PERSON] , що для вирішення питання щодо припинення іпотеки нерухомого майна та виключення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ДІУ звернулася до АТ «Банк Фінанси та Кредит» листом №237/11/3 від 16.01.2018 р. для отримання відповіді про відсутність претензій з боку Банку. Відповідне рішення щодо припинення іпотеки нерухомого майна та виключення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно буде прийнято ДІУ після надходження відповіді Банку (а.с.22). На скаргу Іпотекодавця [PERSON] надійшла відповідь ДІУ за вих. №4323/11/28 від 22.08.2018 року, в якій повідомлялося про відсутність підстав для припинення іпотеки та зняття обтяжень з нерухомого майна, оскільки станом на 22.08.2018 року на рахунки ДІУ не надходили кошти у сумі 80536,20 грн., які були сплачені Позичальником в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №514-ФР від 28.07.2008 р. через АТ «Банк Фінанси та Кредит» (а.с.23). На повторну скаргу Іпотекодавця [PERSON] надійшла відповідь ДІУ за вих. №5380/11/28 від 13.11.2018 року, в якій повідомлялося припинення іпотеки нерухомого майна та виключення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно може бути здійснено ДІУ після отримання на поточний рахунок кредитора (ДІУ) коштів, що були сплачені з 18.09.2015 року позичальником [PERSON] на рахунки, які не належать ДІУ (а.с.24). На запит позичальника щодо ДІУ та банку АТ «Фінанси та кредит» про надання довідки про відсутність претензій за виплаченим кредитом, припинення іпотеки та зняття обтяження з нерухомого майна, ДІУ за вих.№295/32/28 від 15.01.2020 року зазначено, що між Державною іпотечною установою та Банком 11 лютого 2015р. був укладений Договір відступлення права вимоги №17/4-В, згідно якого Банк передав всі права вимоги за Кредитним договором №11-62/13-00735-с-а від 21 червня 2013р. та договором іпотеки № 185 від 21 червня 2013р. Про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 514-ФР від 28.07.2008р. Державна іпотечна установа листом з повідомленням про вручення від 25.10.2016р. повідомила позичальника [PERSON] про зміну вигодонабувача (кредитора). Станом на 17.09.2015р., за обліковими даними Банку, залишок заборгованості позичальника [PERSON] за кредитним договором № 514-ФР від 28.07.2008 р. склав - 168 305 грн. 42 коп., без врахування відсотків за користування кредитними коштами, пені та інших платежів у порядку, визначеному кредитним договором, що підтверджується Банком. Згідно даних бухгалтерського обліку ДІУ, останній платіж в рахунок погашення заборгованості за кредитом на рахунок ДІУ був здійснений 05.01.2018 року, тому станом на 13.01.2020 року, заборгованість за зазначеним іпотечним кредитом перед ДІУ складає 128 294,87 грн., з них: фактична заборгованість за основним боргом - 77 382,62 грн., заборгованість за відсотками - 32 185,20 грн., заборгованість за нарахованою пенею - 18 727,04 грн. Надання Установою довідки про відсутність заборгованості за Кредитним договором №514-ФР від 28.07.2008р. та згоди на припинення іпотеки та виключення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно буде здійснено ДІУ після сплати заборгованості у повному обсязі (а.с.25). У відповіді банку АТ «Банк Фінанси та Кредит» за вих. №083-3-036-987/20 від 20.03.2020 року зазначено, що відповідно до постанови Правління НБУ від 17.12.2015 №898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18.12.2015 №230 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку». Процедура ліквідації ПАТ «Банк «фінанси та кредит» здійснюється у відповідності до чинного законодавства України та спеціального ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Майнові права за кредитним договором №514-ФР-КЛІ від 28.07.2008 було передано Банком в заставу Державній іпотечній установі. Також між Банком і ДІУ укладено договір відступлення прав вимоги предметом якого, зокрема, є майнові права за кредитним договором №514-ФР-КЛІ від 28.07.2008. Зазначено, що 20.01.2016 ухвалою ГС м. Києва у справі №910/21864/15 затверджено Мирову угоду між Банком і ДІУ щодо врегулювання заборгованості Банку за Кредитним договором із урахуванням договору застави і договору відступлення права вимоги, що укладені між Банком і ДІУ, предметом яких, зокрема, є кредитний договір №514-ФР-КЛІ від 28.07.2008. Відповідно до умов Мирової угоди погашення боргу Банку перед ДІУ здійснюється шляхом звернення стягнення на предмет застави, а саме - майнові права за договорами, які виникли з договору застави майнових прав №17/4-3, укладеного в якості забезпечення за Кредитним договором та договору відступлення права вимоги №17/4-В укладеному з метою реалізації порядку звернення стягнення на заставлені майнові права вимоги, предметом яких, зокрема, є кредитний договір №514- ФР-КЛІ від 28.07.2008. Укладенням Мирової угоди Банк і ДІУ внесли зміни до правовідносин, які виникли на підставі Кредитного договору, а також договору застави і договору відступлення права вимоги, предметом яких, зокрема, є кредитний договір №514-ФР-КЛІ від 28.07.2008.? Таким чином, відповідно до умов Мирової угоди, до моменту її повного виконання відступлення прав вимоги в межах Договору застави і Договору відступлення права вимоги не може рахуватися таким що відбулося. З метою виконання умов Мирової угоди Банком направлено на адресу ДІУ остаточний акт звіряння заборгованості, який складено Банком у відповідності до умов Мирової угоди і норм чинного законодавства України. Державною іпотечною установою остаточний акт звіряння заборгованості дотепер не підписано. Таким чином, Мирова угода в даний момент перебуває на стадії виконання. Одночасно повідомляємо, що на балансі ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» станом на 01.03.2020 не обліковується заборгованість ф.о. [PERSON] за кредитним договором №514-ФР-КЛІ від 28.07.2008 (а.с.26). З наведеного листування вбачається, що ДІУ не визнає платежі здійснені Позичальником на рахунки Банку починаючи з 17.09.2015 року як належне виконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором №514-ФР від 28.07.2008р., зазначає що за період з 17.09.2015 року по січень 2017 року Позичальником було неправомірно сплачено на користь банку кошти у сумі 80536,20 грн., які в свою чергу не були перераховані банком на рахунки ДІУ, внаслідок чого утворилася заборгованість за зазначеним іпотечним кредитом перед ДІУ у розмірі 128 294,87 грн., з них: - фактична заборгованість за основним боргом - 77 382,62 грн., - заборгованість за відсотками - 32 185,20 грн., - заборгованість за нарахованою пенею - 18 727,04 грн. 18.05.2020 року між ДІУ та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено нотаріально посвідчений Договір про внесення змін та доповнень № 1 до договору відступлення права вимоги № 17/4-В від 11.02.2015 року, зареєстрований у реєстрі за № 561, відповідно до п.138 Додатку до якого, Новий кредитор відступив Первісному кредиторові право вимоги за Кредитним договором № 514-ФР від 28.07.2008 року, укладеним між Банком та [PERSON] , за Іпотечним договором № 514-ФР від 28.07.2008 року, укладеним між Банком та [PERSON] , [PERSON] , Договором поруки № 514-ФР, укладеним між Банком та [PERSON] , [PERSON] (а.с.146-147). Згідно із частиною першою статті 509, статтею 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини перша та друга статті 598 ЦК України). Правила припинення зобов`язання сформульовані в главі 50 «Припинення зобов`язання» розділу І книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України, норми якої передбачають, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599), переданням відступного (стаття 600), зарахуванням (стаття 601), за домовленістю сторін (стаття 604), прощенням боргу (стаття 605), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606), неможливістю виконання (стаття 607), смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (статті 608 та 609). За загальним правилом, передбаченим у статті 531 ЦК України, виконання обов`язку достроково є правом боржника, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Як наслідок, виконання обов`язку боржником достроково є належним виконанням, якщо заборона не зумовлена договором, актами цивільного законодавства, сутністю зобов`язання або звичаями ділового обороту. При цьому в договорі між боржником та кредитором може бути встановлена процедура здійснення права на дострокове виконання. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 757/46709/16-ц (провадження № 61-8253св18) зроблено висновок по застосуванню статті 527 ЦК України та вказано, що кредитору дозволяється не приймати самостійно виконання зобов`язання у разі його переадресування, під яким розуміється уповноваження кредитором іншої особи на прийняття виконання від боржника, якщо така можливість передбачена договором, актом цивільного законодавства або ж випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Уповноважена кредитором особа приймає виконання (тобто вчиняє фактичні дії, зокрема щодо прийняття майна) без заміни кредитора, і всі правові наслідки настають для кредитора. Під уповноваженою особою слід розуміти будь-яку особу, яка має повноваження від кредитора на прийняття виконання обов`язку боржником або іншою особою. Такі повноваження можуть бути визначені, зокрема: у договорі між кредитором уповноваженою особою; у договорі між боржником та кредитором; кредитором у виданій ним довіреності. Відповідно до ст. 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з умовами Кредитного договору №514-ФР від 28.07.2008 року Позичальнику була надана можливість достроково виконати свої зобов`язання за кредитним договором. За таких обставин, оскільки 05 січня 2018 року позивач в повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором, а тому, згідно з умовами Кредитного договору, зазначений договір є припиненим належним його виконанням. Посилання ДІУ на те, що Банком не перераховано грошові кошти Державній іпотечній установі, не може бути підставою для висновку про невиконання Позичальником зобов`язань по погашенню кредитних зобов`язань. Оскільки Державна іпотечна установа відступила право вимоги за Кредитним договором № 514-ФР від 28.07.2008 АТ «Банк «Фінанси та кредит», яке віднесено НБУ до неплатоспроможних, тому новим кредитором за Кредитним договором №514-ФР від 28.07.2008 року є АТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яке не вчиняє дії щодо припинення обтяження майнових прав на предмет іпотеки. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Відповідний висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015року (справа №6-979 цс15). Позичальник довідався про заміну кредитора у зобов`язанні з листа Державної іпотечної установи №655/11/3 від 03.02.2017 року про перехід права вимоги за його кредитом до ДІУ, після чого ним здійснювалася виплата заборгованості за кредитом на рахунки зазначені у цьому листі. До 03.02.2017 року Позичальник жодних листів від ДІУ не отримував, а посилання ДІУ про направлення йому листа з повідомленням про вручення від 25.10.2016р. не заслуговує на увагу, оскільки в даному випадку має значення не факт направлення такого листа, а виключно факт отримання Позичальником підтверджених відомостей про зміну вигодонабувача (кредитора). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. За змістом ч. 5 ст. 3 «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. При цьому, основним зобов`язанням є зобов`язання боржника за договором позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також інше зобов`язання, що виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою. Виходячи з аналізу наведених норм, припинення іпотеки, як засобу забезпечення виконання зобов`язання, пов`язано з припиненням основного зобов`язання, в даному випадку з припиненням зобов`язань позивача перед Банком за Кредитним договором. Відповідно до п. 17 Іпотечного договору він набуває чинності після його нотаріального посвідчення та діє до повного виконання іпотекодавцем своїх зобов`язань за Кредитним договором. За змістом ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. За таких обставин, враховуючи, що Кредитний договір №514-ФР від 28.07.2008 р. є припиненим належним його виконанням, то відповідно Іпотечний договір від 28.07.2008 р.. також є припиненим. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. Юридичним наслідком належного виконання зобов`язання відповідно до статей 598, 599 ЦК України є припинення зобов`язання. Таким чином, з моменту виконання боржником зобов`язань й прийняття їх кредитором, припиняється існування прав і обов`язків сторін, що складають зміст конкретного зобов`язального правовідношення. Відповідно до частини 1 статті 559, частини 1 статті 593 ЦК України з припиненням основного зобов`язання забезпеченого заставою або порукою, припиняється порука і право застави. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений ст. 16 ЦК України. Звертаючись до суду з позовом про визнання іпотеки припиненою на підставі ч.1 ст. 593 ЦК України, у зв`язку з належним виконанням основного зобов`язання, позивач вказує на невизнання Державною іпотечною установою цього факту. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівний мірі означає як наявність права та і його відсутність або й відсутність обов`язків. За положенням ч.1 ст. 593 ЦК України припинення права іпотеки у разі належного виконання зобов`язання, презюмується. Таким чином, виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов`язків сторін (ст.ст. 3, 12-15, 20 ЦК України) слід дійти висновку про те, що в разі невизнання кредитором права поручителя, іпотекодавця передбачених ч.1 ст. 559, ч.1 ст. 593 ЦК України, на припинення зобов`язання таке право підлягає захисту судом шляхом визнання його права на підставі п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України. Отже, право поручителя, іпотекодавця підлягає судовому захисту за його позовом шляхом визнання поруки (іпотеки) такою, що припинена, а не шляхом припинення договору поруки (іпотеки) чи шляхом припинення зобов`язання за договором. Відповідний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 04 лютого 2015року (справа №6-243 цс14). Позичальник про наявність нового кредитора та про наявність неврегульованих відносин з первісним кредитором не знав і не міг знати до отримання ним листа Державної іпотечної установи №655/11/3 від 03.02.2017 року про перехід права вимоги за його кредитом до ДІУ, що є підставою для застосування ч.2.ст. 516 ЦК України. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обгрунтованість заявлених позовних вимог та їх задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved