Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до суду із позовом до відповідача, [PERSON] , треті особи: [PERSON] , державний нотаріус Першої Полтавської державної нотаріальної контори Шестун Наталія Григорівна, Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Полтавської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що згідно договору купівлі від 2 вересня 1959 р. [PERSON] купив будинок літ. «А-1» площею 26,57 кв.м, оформивши по 1/3 на себе, на [PERSON] , згідно довіреності на [PERSON] , в рівних частках по 8,85 кв.м. кожному. Будинок побудований в 1935 році. У зв`язку з природними умовами старий будинок «А-1» за адресою: [ADDRESS] розвалився. [PERSON] оформив всі дозвільні документи на побудову нового будинку літ. «А-1», за вище вказаною адресою, на даному подвір`ї в іншому місці. Новозбудований будинок літ. «А-1» побудував [PERSON] та його дружина [PERSON] в 1961 р., площею 66,6 кв. Позивач вважає, що у зв`язку з тим, що старий будинок розвалився, згідно ст. 346 п. 4 ЦК України праві власності у [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на знищене майно припинилося. Новозбудований будинок літ. «А-1» за адресою [ADDRESS] - побудований в 1961 році, [PERSON] разом з дружиною [PERSON] та їм допомагав син - [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] в будівництві новозбудованого будинку літ. «А-1» ні матеріальної, ні фінансової, ні фізичної участі не приймали. [PERSON] знаходився на службі в лавах Збройних Сил 09.09.1958р. по 22.12.1961 р., відповідно ні розбирати старий будинок, ні будувати новий будинок літ. «А-1» за адресою [ADDRESS] у нього не було можливості. [PERSON] в 1961 році отримав державну квартиру [ADDRESS] від Тепловозоремонтного заводу. В кв. №11 [PERSON] був зареєстрований та проживав разом зі своєю дружиною [PERSON] та сином [PERSON] . За все життя до своєї смерті [PERSON] (помер в 1995 році) ніяких претензій на новозбудований будинок літ. «А-1» не пред`являв. Розумів, що згідно договору купівлі-продажу 1959 р. його 1/3 частина старого будинку літ «А-1» - це майно знищене і не існує в природі. [INFO] померла [PERSON] перша дружина [PERSON] . У 1983 році [PERSON] одружився вдруге з [PERSON] . У 1968 році помирає [PERSON] , в 1991 році помирає [PERSON] . Позивач вважає, що ані [PERSON] , ані його друга дружина [PERSON] не може претендувати на 1/3 частину знищеного майна по [ADDRESS] після померлого чоловіка. Крім того, звертає увагу, що [PERSON] у вказаному будинку не був прописаний і не проживав. Позивач просив: 1. Визнати юридичний факт, що [PERSON] після смерті своїх батьків не входить в коло спадкоємців майна, яке знищено, право власності припинено на 1/3 частку старого і новозбудованого будинку літ. «А-1», відповідно [PERSON] не може входити в коло спадкоємців будинку літ. «А-1» за адресою: [ADDRESS] , згідно Законів України та правових актів. 2. Визнати юридичний факт, що [PERSON] не може входити в коло спадкоємців ніякої черги на частину домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , після померлого чоловіка [PERSON] , який в свою чергу, не входив в коло спадкодавців на майно, яке знищене, право власності припинено на 1/3 частку будинку літ. «А-1», як старого так і новозбудованого, за адресою: [ADDRESS] . 25.10.2019 позивачем надана заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої він просив: 1. \~ \~ \~ \~Припинити право спільної часткової власності за померлим [PERSON] на 1/3 частину будинку «А-1» за адресою: [ADDRESS] (на підставі дублікату договору купівлі-продажу б/н від 18.03.1997 р., виданого Першою Державною Нотаріальною конторою № 5-554, в замін договору купівлі-продажу від 02.09.1959 р., виданого Першою Державною Нотаріальною конторою № 4-1573 на нерухоме майно, а саме старий будинок літ. «А-1»), який знищений в 1961 році. 2. \~ \~ \~ \~Припинити право спільної часткової власності за померлим [PERSON] на 1/3 частину будинку «А-1» за адресою: [ADDRESS] (на підставі договору купівлі-продажу від 02.09.1959 р., виданого Першою Державною Нотаріальною конторою № 4-1573 на нерухоме майно, а саме старий будинок літ. «А-1»), який знищений в 1961 році. 3. \~ \~ \~ \~Припинити право спільної часткової власності за померлим [PERSON] на 1/3 частину будинку «А-1» за адресою: [ADDRESS] (на підставі договору купівлі-продажу від 02.09.1959 р., виданого Першою Державною Нотаріальною конторою № 4-1573 на нерухоме майно, а саме старий будинок літ. «А-1»), який знищений в 1961 році. Відповідно до наданих третьою особою [PERSON] заперечень на позовну заяву, вона позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні з підстав того, що вона та [PERSON] законно набули право власності в порядку спадкування на відповідні частини домоволодіння по [ADDRESS] . У судове засідання позивач та третя особа [PERSON] не з`явилися, надавши суду заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність, позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, третя особа проти задоволення позову заперечувала. Відповідач та представники третіх осіб, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання повторно не з`явилися, причини своєї неявки суду не повідомили, відзив на позов не надали. За таких обставин суддя ухвалила провести заочний розгляд справи на підставі ст. ст. 280-281 ЦПК України. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 02.09.1959 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] придбали домоволодіння по [ADDRESS] . Згідно акту\~обстеження Технічного\~бюро Управління\~головного архітектора\~м.\~Полтави \~від 05.06.1961\~року дозволено\~співвласникам домоволодіння\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~по [ADDRESS] побудувати новий будинок замість старого. Рішенням №355 виконавчого комітету Октябрської районної ради депутатів трудящих від 20.12.1961 року дозволено співвласникам домоволодіння [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] побудувати новий одноквартирний житловий будинок замість старого на садибі по [ADDRESS] , зобов`язано [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] виготовити технічну документацію на будівництво нового будинку та зареєструвати в бюро технічної інвентаризації. Відповідно до проведеної поточної інвентаризації станом на 07.02.1966 року зафіксанований новозбудований житловий будинок літ. «А-1 з верандою літ «а» 1961 року побудови загальною площею 66,6 кв.м., житловою площею 36,5 кв.м. та сарай літ «Б» 1962 року побудови. Згідно поточної інвентаризації станом на 22.11.1977 року встановлено, що до житлового будинку літ. «А-1» співвласниками здійснені самочинні добудови, що підтверджується довідкою Полтавського БТІ «Інвентаризатор» №2502 від 31.03.2016. [PERSON] знаходився з 09.09.1958 року по 22.12.1961 рік на службі в лавах Збройних сил. відповідно до довідки від 04.06.2015 р. №5/2896. [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується довідкою 1915/02-03-04-31 від 29.10.2015 [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] [INFO] . Після смерті батька позивача - [PERSON] , який є сином [PERSON] спадкоємцями залишились: син - [PERSON] та дружина - [PERSON] , яка відмовилась від своєї частки на користь сина [PERSON] . Після смерті [PERSON] у 2003 році спадкоємцями залишились: дружина [PERSON] , донька [PERSON] , яка відмовилась від своєї частки на користь матері [PERSON] , та донька [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] померли у 2003 році. [PERSON] та [PERSON] видане Свідоцтво про право на спадщину за законом від 27.10.2010 р. [NUMBER] на 1/2 частину будинку за адресою: [ADDRESS] , яке зареєстроване згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно 16.11.2010. [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за законом від 06.10.2004 р. ВВК №011600 на 1/6 частину будинку за адресою: [ADDRESS] , яке зареєстроване згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно14.10.2004. У силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Зазначена правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 02 липня 2014 року № 6-68цс12, від 24 лютого 2016 року № 6-2784цс15. Аналіз положень статті 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном. Згідно з прецедентною практикою ЄСПЛ (п. 42 рішення ЄСПЛ в справі «Андрій Руденко проти України») слідує, що внесення вартості частки у власності на депозитний рахунок суду першої інстанції було і залишається передумовою винесення судом рішення про припинення права на частку у спільному майні. Наявність цієї умови дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення, адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й набувається право на частку іншим співвласником. За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно вимог ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Ураховуючи те, що стороною позивача не внесено на депозитний рахунок суду вартість частки у власності відповідача, підстави для задоволення позову відсутні. Крім того, суд зауважує, що зміна черговості одержання права на спадкування, що є винятком із загального правила черговості та встановлення іншого, ніж передбаченого законом, порядку закликання до спадкування спадкоємців за законом. Зазначене обумовлене ідеєю справедливості та необхідності стимулювати потенційних спадкоємців до турботливого ставлення до спадкодавця за його життя. Відповідно до частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Тлумачення вказаної норми права дає підстави дійти висновку, що зміна черговості одержання права на спадкування можлива за наявності таких обставин: 1) спадкодавцю надавалася матеріальна або інша допомога з боку спадкоємця; 2) така допомога надавалася протягом тривалого часу; 3) безпорадний стан самого спадкодавця; 4) фізична особа відноситься до кола спадкоємців за законом. Ці умови розширеному тлумаченню не підлягають. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача.

Outcome: dismissed