Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить виключити з запису №132, про народження 02.03.2005 року [PERSON], складеного 24.03.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ніжинського міськрайонного управління юстиції, відомості про батька дитини [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 07.08.2004 року з відповідачем перебував в зареєстрованому шлюбі. 02.03.2005 року у них народився син [PERSON], походження дитини визначено у відповідності до ст.. 122 СК України, оскільки дитина народжена у шлюбі походить від подружжя. Шлюб рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28.03.2008 року розірваний. Влітку 2017 року позивач запросив дитину до себе додому та зробив аналіз ДНК (біологічні матеріали слина). У вересні 2017 року отримав результати аналізу і дізнався про те, що його батьківство щодо дитини виключається, а тому на підставі статті 136 СК України вирішив звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не зявився, надав до суду письмові пояснення в яких вимоги підтримав зазначивши, що відповідачка позов визнає в наслідок чого просить справу розглянути без його участі по наявним у справі доказам. Судові витрати просить не стягувати з відповідача. Відповідач в судове засідання не зявилась, до суду надала заяву відповідно до якої просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Просить не стягувати з неї судові витрати. Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши та дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Статтею 3 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду зазахистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 та ч.2 ст.8 ЦПК України, суд вирішує справи відповідно до\~Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.\~Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Згідно\~ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст.58 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 07.08.2004 року, який було розірвано 28.03.2008 року, що підтверджується рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28.03.2008 року. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно свідоцтва про народження серії І-ЕЛ №003114 батьком народженої 02.03.2005 року дитини [PERSON] записано [PERSON] (позивач по справі), як мати записано: [PERSON] (відповідач по справі). Так, за змістом ст.ст.7,18 СК України,кожний учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на судовий захист шляхом безпосереднього звернення до суду за захистом свого прав або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Нормами ст.ст.1,\~2,\~18,\~22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»визначено, що внесення змін до актового запису цивільного стану, в тому числі про народження дитини, проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За змістом положень п.2.13, 2.16 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, різновидом яких є актовий запис про народження дитини, є серед іншого і рішення суду про виключення відомостей про батька дитини з актового запису про народження. Зміни, доповнення, виправлення, зазначені в рішенні суду, вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану. Згідно зі ст.\~136 СК України\~особа, яка записана батьком дитини відповідно до\~статей 122,\~124,\~126\~і\~127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Не має права оспорювати батьківство, зокрема, особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком. Як роз'яснено у п.п.11,12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК України), шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Відповідач подавши заяву про розгляд справи у її відсутність визнала позов в наслідок чого визнала і те, що позивач не є біологічним батьком неповнолітнього [PERSON] [INFO], тому факт відсутності кровного споріднення між позивачем та вказаною дитиною доказуванню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. На підставі викладеного згідно ст. ст.\~121,\~122,\~136 СК України,

Outcome: approved