Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] В даний час подала позовну заяву до Шепетівського міськрайонного суду про розірвання шлюбу з останнім. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. З вини відповідача сім'я розпалась, на даний час вони не підтримують жодних сімейних відносин та мешкають окремо біля одного року. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, вона витрачає чималі кошти на ліки, школу, одяг, взуття, розваги, харчування та інше. Відповідач участі у житті дітей, у їх вихованні та утриманні не приймав, та не приймає взагалі, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. Угоди про добровільну сплату аліментів, участь у вихованні дітей між ними не досягнуто. Оскільки відповідач [PERSON] є працездатним, може та повинен утримувати своїх дітей, офіційно працевлаштований, має регулярний дохід у виді заробітної плати, просить суд стягувати з нього аліменти на її користь на утримання дітей: сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки заробітної плати відповідача на кожну дитину щомісячно, починаючи з 11 лютого 2016 року і до досягнення дітьми повноліття, допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць та стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу по написанню позовної заяви. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у ньому. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей та витрат на правову допомогу, однак просив суд визначити розмір аліментів у меншому розмірі, мотивуючи тим, що у разі задоволення позову в розмірі заявленому позивачем буде позбавлений можливості до існування, оскільки в даний час виплачує кредит в розмірі 14 000 грн. виданий на 12 місяців за придбаний ним для дітей комп'ютер (ноутбук). Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України , при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що сторони з 09 серпня 2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Однак, позивачем [PERSON] подано до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області позовну заяву про розірвання шлюбу, розгляд якої призначено на 03 березня 2016 року. Від спільного проживання у сторін є двоє неповнолітніх дітей: син - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Діти проживають разом з позивачкою в [ADDRESS], що підтверджується даними довідки № 861 від 18.02.2016 року, виданої виконавчим комітетом Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. Позивач [PERSON] офіційно не працює, не офіційно підробляє поваром у ТОВ «Шепетівський гранкар'єр» с.Рудня Новенька Шепетівського району. Крім того, судом встановлено, що відповідач [PERSON] добровільно регулярно допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює лісником і його заробітна плата за період з серпня 2015 року по січень 2016 року становить 23025 грн. 74 коп., що підтверджується даними довідки № 22 від 29.02.2016 року, виданої Шепетівським районним спеціалізованим лісокомунальним підприємством. Позивач [PERSON] у судовому засіданні наполягала на стягненні із відповідача аліментів саме в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) на кожну дитину, мотивуючи тим, що на дітей потрібно затрачати багато коштів, оскільки їх слід лікувати. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Однак, всупереч вищевказаним вимогам Закону, позивачем доказів на підтвердження погіршеного стану здоров'я дітей та необхідності витрачання великих сум коштів на їх лікування суду не надано. Аналізуючи надані докази в їх сукупності та враховуючи, що відповідач разом з дітьми не проживає та не допомагає позивачу їх утримувати, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з нього аліментів. Отже, вимоги позивача щодо стягнення аліментів з [PERSON] є справедливими, обґрунтованими та підставними. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує, що відповідач [PERSON] є працездатною особою, його матеріальне становище, наявність у нього двох дітей, відсутність інших утриманців, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ними повноліття, оскільки сторони, які є батьками неповнолітніх дітей, в рівній мірі несуть обов'язки щодо їх виховання та утримання, і такі у виді матеріального утримання не можуть бути повністю покладені виключно на позивача. Відповідно до ст.ст. 79, 84 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] згідно договору про надання правової допомоги надавалась правова допомога адвокатом [PERSON] Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 8 від 11.02.2016 року позивач сплатила [PERSON] за надану правову допомогу 200 грн. А тому, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача на її користь понесених нею і документально підтверджених судових витрат на правову допомогу в розмірі 200 грн. підлягає до задоволення. Крім того, такий розмір судових витрат на правову допомогу визнаний відповідачем і ним не заперечувався. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Крім того, на підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів на утримання дітей суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial