Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 22.02.2014 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рогатинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, який зареєстрований за актовим записом №08. Зазначає, що за час шлюбу у них народилася одна дитина: син [PERSON] , [INFO] . Стверджує, що шлюб між ним та відповідачкою має лише формальний характер, подружніх відносин вони не підтримують, втратили один до одного почуття любові, взаємоповаги та довіри, шлюбні стосунки припинили. Залишатися і надалі у такому шлюбі наміру не має, примирення з відповідачкою не бажає. Зазначає, що вживав заходів до збереження сім`ї, однак бажаних результатів не отримав. З огляду на наведене просить суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою [PERSON] . Окрім цього, просить стягнути з відповідачки в його користь понесений ним судовий збір у розмірі 768, 40 грн. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак подав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, однак подала заяву, в якій позов визнала. Не заперечувала щодо розірвання шлюбу між нею і позивачем. Просила суд розгляд справи проводити у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини такої, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстровано 22.02.2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рогатинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, який зареєстрований за актовим записом №08. За час шлюбу у сторін народилася одна дитина: син [PERSON] , [INFO] . Слід зазначити те, що подружжя « [PERSON] » шлюбних стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Позивач [PERSON] несе моральні страждання, тому наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачкою не бажає. Відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем, про що подала відповідну заяву. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами: оригіналом свідоцтва про одруження між сторонами серії [NUMBER] від 22.02.2014 року; копією свідоцтва про народження [PERSON] , 2016р.н.; копією паспорта позивача, довідкою про склад сім`ї позивача [PERSON] , іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України, вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. При таких обставинах, суд прийшов до переконання, що сім`я сторін розпалась остаточно і зберегти її не можливо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача [PERSON] , а тому згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Водночас позивачем [PERSON] при поданні позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., що підтверджується поданою квитанцією. У відповідності до вимог ст.ст.141, 142 ЦПК України, оскільки відповідачка [PERSON] визнала позов до початку розгляду справи по суті, тому позивачу [PERSON] слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що були сплачені ним при подачі позову до суду, тобто 384,20 грн., а іншу частину сплаченого позивачем та документально підтвердженого судового збору в розмірі 384,20 грн. необхідно стягнути з відповідачки [PERSON] .

Outcome: approved