Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0205451 їй належить право на земельну частку (пай) розміром 3,20 га в умовних кадастрових гектарах реформованого КСП ім. Свердлова (Дейманівська сільська рада) без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вказаний сертифікат зареєстрований у відділі Держземагенства у Пирятинському районі у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП ім. Свердлова за №384. Однак даний сертифікат був нею втрачений, що є перешкодою для виділення їй в натурі (на місцевості) належної їй земельної частки (паю) та набуття нею права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Отримати дублікат сертифіката взамін втраченого вона не має можливості, оскільки він друкувався в одному примірнику та видача його дубліката законодавством не передбачена. У звязку з чим позивач просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 3,20 га в умовних кадастрових гектарах реформованого КСП ім. Свердлова (Дейманівська сільська рада Пирятинського району Полтавської області) без визначення меж цієї частки у натурі. В судове засідання позивач та її представник не зявились, представник надав суду письмову заяву про розгляд справи в їх відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що з позовом згоден та просить суд розглянути справу без участі його представника. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі тих доказів, що маються в матеріалах справи. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на імя [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0205451, середній розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становить 3,20 га, про що в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП ім. Свердлова зроблений відповідний запис за №384 (а.с.7). Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0205451 позивачкою був втрачений. 15 вересня 2015 року [PERSON] від імені [PERSON] звернулася до відділу Держземагенства у Пирятинському районі Полтавської області з проханням видати їй дублікат сертифіката, оскільки оригінал був нею втрачений. Однак начальником відділу Держземагенства у Пирятинському районі Полтавської області листом від 24.09.2015 року № 229 відмовлено у видачі дубліката втраченого сертифіката, оскільки видача дублікатів взамін втрачених сертифікатів на право на земельну частку (пай) законодавством не передбачена (а.с.7). Отже, зі встановлених обставин убачається, що позивач, втративши сертифікат на право на земельну частку (пай), позбавлена можливості набути право власності на належну їй земельну ділянку. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дій, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обовязку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АР Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Положеннями ст.41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. У відповідності до ст.ст.316, 328 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ч.1 ст.190 ЦК України майном як особливим обєктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обовязки. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту п.п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельні частки (паї), одержані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на виділення земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості). Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай). Також документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Виходячи з аналізу вищенаведених норм права та з урахуванням того, що [PERSON] втратила сертифікат на право на земельну частку (пай), що позбавляє її можливості набути право власності на належну їй земельну ділянку, суд вважає, що вимоги позивача щодо визнання за нею права на земельну частку (пай) є обґрунтованими та відповідають положенням статей 16, 392 ЦК України, у звязку з чим право позивача підлягає відновленню шляхом визнання за нею права на земельну частку (пай) розміром 3,20 га в умовних кадастрових гектарах реформованого КСП ім. Свердлова (Дейманівської сільська рада Пирятинського району Полтавської області) без визначення меж цієї частки у натурі.

Outcome: approved