Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Рава-Руська державна нотаріальна контора Західного міжрегіального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Львів)про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його бабця, [PERSON] , яка за життя склала заповіт на його ім`я. З приводу спадкування він звернувся із заявою до нотконтори про прийняття спадщини, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа. Вказує, що житловий будинок [ADDRESS] належав до колгоспного типу двору, головою якого була його бабця, що підтверджується довідками виданими виконкомом Липницької сільської ради. У зв`язку із вищенаведеним, просить захистити його право власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом та задовольнити позовні вимоги. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача -Руської\~ міської\~ради Львівського\~ району\~Львівської області\~ в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином. Однак, на адресу суду надійшов лист про розгляд справи у відсутності їх представника. Протии позовних вимог не заперечують. Представник третьої особи- Рава-Руської державної нотаріальної контори Західного міжрегіального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином. Однак, на адресу суду надійшов лист про розгляд справи у його відсутності. Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників, які не з`явилися, зважаючи на те, що вони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Суд вважає, що наданих доказів достатньо для ухвалення правильного та законного рішення по справі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється . Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнав їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видного 02.04.2019 року виконавчим комітетом Липницької сілської ради Жовківського району Львівській області, актовий запис №19. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Із витягу в спадковому реєстрі №57701785 від 26.09.2019 року вбачається, що після смерті [PERSON] відкрито спадкову справу №171/2019. Із копії довідки Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області від 04.10.2020 року №1446 вбачається, що [PERSON] до дня смерті [INFO] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Із копії довідки Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області від 04.10.2020 року №1447 вбачається, що [PERSON] , онук померлої [PERSON] проживав, був зареєстрований разом із нею до дня її смерті [INFO] , в [ADDRESS] та вели спільне господарство. Із копії довідки Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області від 04.10.2020 року №1448 вбачається, що станом на 30.06.1990 року членами колгоспного двору [ADDRESS] була: [PERSON] -1928 р.н. голова двору. Із копії довідки Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області від 04.10.2020 року №1449 вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] , в арешті, під забороною та в заставі не перебуває. Із довідки Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області від 16.09.2020 року №1095 вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] відноситься до колгоспного типу двору та станом на 30.06.1990 року членами колгоспного двору [ADDRESS] була: [PERSON] -1928 р.н., голова двору. Із довідки Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області від 18.09.2020 року №1137 вбачається, що станом на 15.04.1991 року [PERSON] не втратила право на частку в майні колгоспного типу двору за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до\~постанови Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, було передбачено порядок реєстрації будинків в сільських населених пунктах. По кожному господарству в сільських радах велися погосподарські книги. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні з 1979 року. Дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності у громадян. Отже, право власності колгоспного двору, головою якого значилася [PERSON] було зареєстровано згідно вимог діючого на той час законодавства. Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року\~із змінами, внесеними згідно з\~Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05. 1998 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Із довідки КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» від 03.10.2019 року №5456 вбачається, що станом на 31 грудня 2012 року, реєстрація права власності на житловий будинок [ADDRESS] не проводилась. Із копії свідоцтва про народження [NUMBER] виданого відділом РАГС Жовківського РУЮ Львівської області 29.08.2002 року вбачається, що [PERSON] , народився [INFO] , його батьком є [PERSON] та його матір`ю є [PERSON] . Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , його батьком значиться [PERSON] та його матір`ю значиться [PERSON] . Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00024147281 від 04.10.2019 року вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Із довідки Липницької сільської ради Жовківського району, Львівської області від 30.09.2020 року №1166 вбачається, що [PERSON] -11.12.1928 р.н. та [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] одна і та ж особа. З постанови про відмову у вчинені нотаріальних дій від 15.09.2020 року, виданої державним нотаріусом Рава-Руської державної нотаріальної контори, вбачається, що позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] після смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] з підстав відсутності правовстановлюючого документу та роз`яснено про судовий порядок визнання права власності на частку померлого. З копії технічного паспорта виготовленого Червоноградським МБТІ на житловий будинок індивідуального житлового фонду по [ADDRESS] встановлено, що загальна площа будинку становить 80,4 кв.м., житлова 38,2 кв.м., з господарськими будівлями. Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно зі ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти дружина і батьки померлого. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається із наданої належно засвідченої копії спадкової справи №171/2019 заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що позивач [PERSON] , 26.09.2019 року звернувся в Рава-Руську державну нотаріальну контору Львівської області із заявою про прийняття спадщини, тобто прийняв спадщину, інших спадкоємців не має. З копії заповіту складеного 17.09.2014 року (а.с.60) вбачається, що [PERSON] все своє майно заповіла своєму онукові [PERSON] , [INFO] . Даний заповіт посвідчений секретарем Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстрований в реєстрі за № 58. Спадщина позивачем прийнята, оскільки він звернувся із заявою про прийняття спадщини, відповідно до ст. 1268 ЦК України позивач є таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом. Згідно з ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно з вимогами ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається за заповітом або за законом. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. З врахуванням того, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, а також з врахуванням встановленого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судому порядку, та слід визнати за ним право власності на житловий будинок в [ADDRESS] на який він має право в порядку спадкування за заповітом після смерті бабці [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved