Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ДП «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченко» (далі ДП «ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка») про стягнення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку в сумі, з урахуванням уточнень, 26595 грн. 93 коп. за період з 18.07.2014 р. по 18.08.2017 р., посилаючись на те, що рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 17.07.2014 р. на його користь стягнута заборгованість по заробітній платі у розмірі 21272 грн. 46 коп., а також середній заробіток за час затримки кінцевого розрахунку станом на 17.07.2014 р.-111067 грн. 28 коп. Рішення суду про стягнення заборгованості по заробітній платі дотепер не виконано, що змусило [PERSON] звернутися до суду. В судове засідання позивачем подана заява про можливість розгляду справи за його відсутністю, позовні вимоги на суму 26595 грн. 93 коп. підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача ДП «ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка» проти позову не заперечував, подав клопотання про розгляд справи без його участі, а також довідку про розмір середнього заробітку за час затримки остаточного рахунку станом на 11.08.2017 р., яка підтверджує визначену [PERSON] суму позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 17.07.2014 р. стягнуто з ДП «ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 21272 грн. 46 коп., середній заробіток за час затримку кінцевого розрахунку при звільненні, тобто з 22.01. 2011 р. по 17.07.2014 р. , в сумі 111067 грн. 28 коп. На підставі виконавчого листа Жовтневим відділом державної виконавчої служби м.Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області відкрито виконавче провадження 20.10.2014 р. Як зазначає позивач і не заперечує представник відповідача, рішення суду не виконано. Таким чином,затримка розрахунку склала 159 днів за період з 18.07.2014 р. по 11.08.2017 р. , з урахуванням з урахуванням графіку роботи підприємства, який встановлено ще під час роботи [PERSON] в 2010 р.-2011 р. Відповідно до частини 1 статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Офіційне тлумачення положень статті 233 КЗпП України у взаємозв'язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу Конституційний Суд України навів у рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012, зокрема зазначив, що за статтею 47 Кодексу роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Аналіз наведених норм матеріального права з урахуванням висновків, викладених у рішенні Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012, дає підстави вважати, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у справі № 6-144цс13 від 29.01.2014 року не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, передбачені ст. 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку. Середній заробіток позивача був вирахуваний і зазначений у судовому рішення Жовтневого районного суда м.Харкова від 17.07.2014 р. , не оспорюється сторонами і складає 167 грн. 27 коп. Сума середнього заробітку за час затримки кінцевого розрахунку при звільненні станом на 11.08.2017 р. ( в межах уточнених позовних вимог) складає 26595 грн. 93 коп. (167,27 грн. х 159 робочих днів), а з утриманням податків-21409 грн. 72 коп. Згідно за ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved