Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Посилається на те, що 18.09.2009 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. У вказаному шлюбі у сторін 27.10.2010 року народився син [PERSON]. Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 06.03.2017 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач покинув сім'ю і проживає окремо. З моменту припинення шлюбних стосунків та на час звернення до суду, відповідач свідомо не бажає брати участі у вихованні сина, матеріальної допомоги йому не надає, аліментів не сплачує та не бере участі у витратах, повязаних з його вихованням. Відповідач офіційно не працює, має мінливий дохід, інших дітей, крім сина [PERSON] у відповідача не має, утриманців він також не має, стягнення за виконавчими документами відсутні. З вказаних підстав позивач просить стягувати із відповідача на його користь аліменти на утримання сина [PERSON], 27.10.2010 р. н. у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (однієї тисячі пятисот) гривень щомісяця до його повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, обґрунтувавши вищенаведеним, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Згідний сплачувати аліменти на утримання сина, але в меншому розмірі, чим зазначено в позовній заяві. Зазначив, що він офіційно не працює, як суб'єкт підприємницької діяльності не зареєстрований, майна немає, має мінливий дохід, здоровий за станом здоров'я. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов обґрунтований, однак підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 180 СК України передбачено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.. Згідно ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 06.03.2017 року, що набрало законної сили 17.03.2017 року встановлено, що 18.05.2009 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції за актовим записом №653 зареєстровано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], вказаний шлюб вищезгаданим рішенням суду було розірвано (а.с. 9). Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-МИ №124191 від 11.11.2010 року (а.с. 6) відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Останній здоровий за станом здоровя, проживає разом із позивачем [PERSON], що вбачається із довідок (а.с. 7, 8). Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] проживає окремо від сина, його вихованням та утриманням займається частково, здоровий за станом здоровя, працює по найму, має мінливий дохід, добровільної угоди про сплату аліментів сторонами не укладено, інших дітей, крім сина [PERSON] у відповідача не має, утриманців він також немає, стягнення за виконавчими документами відсутні. З огляду на наведене, при призначенні аліментів, суд враховує, матеріальне становище та стан здоровя дитини, те що відповідач є фізично здоровою, працездатною особою, яка спроможна заробляти та сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Таким чином суд, врахувавши вимоги статті 182 СК України та інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає, що без погіршення матеріального становища відповідача, на користь позивача з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень щомісячно до його повноліття. Також з відповідача слід стягнути судовий збір за розгляд справи в розмірі 640 грн., оскільки позивач звільнена від його сплати при подачі позову відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» та ч. 3 ст. 88 УПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial