Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вимогою про стягнення з відповідача грошової суми боргу в розмірі 900,0 доларів США, еквівалентної 7133,3 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що позивач по розписці передав [PERSON] грошові кошти в розмірі 900,0 доларів США. До 11 травня 2010 року [PERSON] зобов'язався повернути йому суму боргу. До теперішнього часу відповідач не повернув позивачу вказану суму грошей у строк, вказаний у розписці, чим порушив його законні права та інтереси. Відповідач у судове засідання не зявився неодноразово, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Суд у звязку з його неявкою та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не зявився, у порядку заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторони, представлених письмових доказів. Судом встановлено, що 11 квітня 2010 року позивач, [PERSON], позичив відповідачу, [PERSON], грошову суму в розмірі 900,0 доларів США. Сторони при цьому домовились, що позичальник прийняв на себе зобов'язання повернути вищевказану суму до 11 травня 2010 року. Однак, у порушення прийнятих на себе зобов'язань, до 11 травня 2010 року, відповідач не повернув позики. На вимогу про повернення позики, відповідач відповідав йому відмовою, почав уникати зустріч з позивачем, на телефонні дзвінки не відповідає, на виклики суду також до суду не зявляється. Відповідач суму боргу не повернув, що підтверджується фактом предявлення судові позивачем оригіналу названої розписки від 11.04.2010 року без відмітки про повернення суми боргу. За правилом ч. ч. 2 та 3 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Таким чином наявність боргового документ у кредитора без відповідної помітки про виконання зобовязання свідчить про невиконання останнього. У відповідності зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлено договором. При цьому боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином згідно умов договору й вимог ЦК України. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу в повному обсязі у межах заявлених вимог. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved