Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] ВДВС м.Полтава ГТУЮ у Полтавській області, ПАТ «Полтавська ПМК №64» про визнання права власності на нерухоме майно, зняття з нього арешту. В своєму позові посилався на те, що між ним та ЗАТ «Полтавська ПМК-64» 09 липня 2004 року укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого ЗАТ «Полтавська ПМК-64» продало, а [PERSON] купив квартиру №131, розташовану за адресою: м.Полтава, вул. Кучеренка, 11. У звязку з проходженням військової служби у м.Києві безпосередньо після укладення договору купівлі-продажу позивач своє право власності у встановленому законом порядку не зареєстрував. У 2016 році дізнався, що на належну йому квартиру накладено арешт під час примусового виконання судових рішень щодо стягнення коштів з ЗАТ «Полтавська ПМК-64». Зазначаючи, що на належну йому квартиру арешт накладено безпідставно, а також, що даним арештом порушено його право власності на дану квартиру, позивач просив суд визнати за ним право власності на квартиру № 131, що знаходиться за адресою: м.Полтава, вул.Кучеренка, 11, та зобовязати [PERSON] ВДВС м.Полтава вчинити дії зі зняття арешту з належного йому майна. В подальшому позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, у якій просив суд визнати за ним право власності на квартиру та зняти арешт з належної йому квартири за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 14 червня 2018 року позовна вимога про зобовязання [PERSON] ВДВС м.Полтави вчинити дії зі зняття арешту залишена без розгляду. Крім того, даною ухвалою до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.98). В подальшому за клопотанням позивача [PERSON], [PERSON], [PERSON] ухвалою суду від 10 липня 2018 року залучено до участі у справі в якості співвідповідачів (а.с.136). Відповідач [PERSON] ВДВС м.Полтава надав суду відзив на позов, у якому в задоволенні позову просив відмовити. При цьому зазначив, що на примусовому виконанні в [PERSON] ВДВС перебуває зведене виконавче провадження №48905171 про стягнення з ПАТ «Полтавська пересувна механізована колона 64» на користь юридичних та фізичних осіб заборгованості у розмірі 489932,02 грн., до складу якого входить 12 виконавчих проваджень з примусового виконання рішень. Згідно інформаційної довідки від 26 травня 2016 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] було зареєстрована за ПАТ «Полтавська ПМК-64». Тому постановою державного виконавця від 27 травня 2016 року у зведеному виконавчому провадженні накладено арешт на вказану квартиру. Зазначаючи, що даний арешт накладений у повній відповідності до вимог закону, відповідач просив суд позов [PERSON] залишити без задоволення. Інші відповідачі відзиви на позов не подавали, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталися. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Просив позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] ВДВС м.Полтава, ПАТ «Полтавська ПМК-64», які належним чином повідомлені про дату. час та місце судового засідання, в судове засідання своїх представників не направили, клопотань суду не подавали. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання також не зявились, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки не повідомили. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, зважаючи на наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не зявились. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази у справі, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 09 липня 2004 року Закрите акціонерне товариство «Полтавська пересувна механізована колона №64», правонаступником якої є Публічне акціонерне товариство «Полтавська пересувна механізована колона №64», та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу, відповідно до якого ЗАТ «Полтавська ПМК-64» продало, а [PERSON] купив квартиру №131, що знаходиться за адресою: м.Полтава, вул.Кучеренка, буд.11. Даний договір купівлі продажу 09 липня 2004 року посвідчено приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.9-10). Відповідно до ч.1 ст.182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. \~ \~ \~ \~Статтею 334 ЦК України в редакції, що діяла на час укладення вказаного договору купівлі-продажу, також передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. \~ \~ \~ \~Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Згідно ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. 16 серпня 2016 року на підставі договору купівлі-продажу від 09 липня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого за №901, за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] (а.с.13-14). Таким чином право власності позивача на квартиру виникло у повному обсязі. Також судом встановлено, що на примусовому виконанні у [PERSON] відділі державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перебуває зведене виконавче провадження №48905171 про стягнення з ПАТ «Полтавська пересувна механізована колона №64» на користь юридичних та фізичних осіб заборгованості у розмірі 489832,02 грн., до складу якого входить дванадцять виконавчих проваджень. Стягувачами за вказаними виконавчими провадженнями є [PERSON], [PERSON], [PERSON], Державна служба України з надзвичайних ситуацій. Оскільки позивачем безпосередньо після укладення договору купівлі-продажу не було зареєстровано право власності на квартиру, станом на 26 травня 2016 року у Реєстрі прав власності на нерухоме майно містилася інформація, що право власності на квартиру №131, розташовану у м.Полтаві по вул.Кучеренка, буд.11, було зареєстровано за Закритим акціонерним товариством «Полтавська пересувна механізована колона №64» (а.с.63). У звязку з цим 27 травня 2016 року державним виконавцем Київського ВДВС м.Полтава [PERSON] при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження від 23 червня 2015 року №48905171 накладено арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS], що належить боржнику [PERSON] акціонерному товариству «Полтавська пересувна механізована колона №64» (а.с.60-62). Також 27 травня 2016 року державним виконавцем Київського ВДВС м.Полтава [PERSON] як державним реєстратором прав на нерухоме майно прийнято рішення №29782274 про державну реєстрацію обтяження, арешт нерухомого майна на квартиру за реєстраційним номером 6522282, що розташована за адресою: [ADDRESS], та здійснено відповідно реєстрацію обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.64, 65-66). Звернення власника квартири [PERSON] до [PERSON] ВДВС м.Полтава щодо зняття арешту з належного йому нерухомого майна залишено без задоволення, розяснено право звернутися за захистом свого права до суду (а.с.12). Відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Право власності [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS] підтверджується правовстановлюючим документом: договором купівлі-продажу, укладеним 09 липня 2004 року Закритим акціонерним товариством «Полтавська пересувна механізована колона №64» та [PERSON], посвідченим приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрованим 16 серпня 2016 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором [PERSON]. Оскільки позивач є власником вказаної квартири, що підтверджується правовстановлюючим документом, підстави для визнання за ним права власності на нерухоме майно відсутні. Тому в задоволенні позовних вимог про визнання за [PERSON] права власності на квартиру необхідно відмовити. В той же час накладенням арешту на належну позивачу квартиру в межах виконавчого провадження, у якому він не є боржником, порушено його право власності. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Оскільки підстави для позбавлення або обмеження позивача у здійсненні права власності на зазначену квартиру відсутні, арешт, який накладено на спірну квартиру, необхідно зняти. Як розяснив Пленум Верховного суду України у Постанові №6 від 27 серпня 1976 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у Постанові від 03 червня 2016 року\~ № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна»також розяснив, що позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Оскільки державним виконавцем арешт на спірну квартиру було накладено у звязку з виконанням рішень щодо стягнення з ПАТ «Полтавська ПМК-64» коштів на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідно, арешти накладені в їх інтересах. У звязку з цим належними відповідачами у даній справі є ПАТ «Полтавська ПМК-64», [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] відділ державної виконавчої служби м.Полтава не є належним відповідачем у даній справі, а тому в задоволенні позовних вимог до нього необхідно відмовити. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення. Необхідно зняти арешт з належної позивачу квартири, що був накладений державним виконавцем 27 травня 2017 року. В задоволенні решти позовних вимог, в тому числі до [PERSON] ВДВС м.Полтава, необхідно відмовити.

Outcome: partial