Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позовні вимоги мотивує тим, що згідно розписки від 03 лютого 2015 року відповідач отримав від позивача в борг 100 000 дол. США, які зобовязався повернути до 01 березня 2015 року. Згідно офіційного курсу валют Національного банку України станом на 15 квітня 2015 року 1 дол. США дорівнює 22.9266 гривень. Таким чином, заборгованість станом на 15 квітня 2015 року складає 2 292 660.00 грн. У вказаний термін боржник кошти не повернув. Оскільки борг не був повернутий вчасно, просить стягнути суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми. Інфляційні нарахування на суму боргу становлять 247 607.28 грн.. Три проценти річних від суми боргу становить 8 479.70 грн. Просить стягнути борг з урахуванням санкцій в сумі 2 548 746.98 грн., судові витрати в сумі 3 654.00 грн.. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та пояснила, що у встановлений строк відповідач не повернув кошти [PERSON]. Після неодноразових звернень з вимогою про повернення боргу, позивач вимушений був звернутись до суду. Просить про задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив про місце та час розгляду справи повідомлений вчасно шляхом розміщення оголошення в газеті «Рідне прибужжя». Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача та постановлення заочного рішення. Вислухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що відповідно до розписки відповідач винен позивачу 100 000 дол. США, які зобовязався повернути до 01 березня 2015 року. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на утвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. З березня 2015 року відповідач умови договору позики щодо повернення позики не виконує. На вимоги позивача повернути кошти [PERSON] не реагує, отже грошові зобов'язання за договором позики, у строк визначений ч. 1 ст. 1049 ЦК України, ним не виконані. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням вказаної норми Закону, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 247 607.28 грн. з урахуванням індексу інфляції, встановленого в березні 2015 року та три проценти річних від простроченої суми, що складає 8 479.70 грн.. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 3 654.00 грн., що підтверджується квитанцією від 15.04.2015 року, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу за договором позики розміром 100 000 дол. США, що в еквіваленти складає 2 292 660.00 грн., 247 607.28 грн. з урахуванням індексу інфляції, три проценти річних в сумі 8 479.70 грн., а всього 2 548 746.98 грн. та судовий збір в сумі 3 654.00 грн..

Outcome: approved