Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом до Киданівської сільської ради Богуславського району Київської, просить визнати за нею право власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 0,9497 га, з кадастровим номером 3220682700:01:010:0006, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Киданівської сільської ради, Богуславського району Київської області. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 22 квітня 1999 року, однак право на спадкове майно у вигляді вищевказаної земельної ділянки вона не може оформити у нотаріальному порядку, тому що державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий після смерті спадкодавця та відсутній його оригінал. Позивачка зазначає, що спадщину вона прийняла, оскільки подала заяву до Богуславської районної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які б мали право на спадкування спадкового майна спадкодавця [PERSON] не було на момент відкриття спадщини та не має на даний час, що підтверджується\~ матеріалами спадкової справи за №36/2018. Належність спадкодавцю [PERSON] земельної ділянки розміром 0,9497 га, що розташована на території Киданівської сільської ради Богуславського району Київської області, підтверджується довідкою відділу у Богуславському районі головного управління Держгеокадастру у Київській області № 85/135-18 від 29.05.2018 року, згідно якої вбачається, що [PERSON] при житті була членом КСП «Зірка» на території Киданівської сільської ради Богуславського району Київської області і мала право на земельну частку розміром 1,9 га, і на сьогоднішній день це право підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 382830 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0,950 га, виданого на підставі розпорядження Богуславської райдержадміністрації № 436 від 15.11.2004 року. При зверненні до приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове\~ нерухоме майно, позивачці було відмовлено з посиланням на те, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 382830 був виданий після смерті спадкодавця та відсутній його оригінал, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 травня 2018 року. Інших спадкоємців, які б мали право на спадкування спадкового майна спадкодавця [PERSON] не було на момент відкриття спадщини та не має на даний час, що підтверджується матеріалами спадкової справи за № 36/2018. Оскільки позивачка в нотаріальному порядку не може оформити право власності на спадкову земельну ділянку, тому просить вирішити дане питання в судовому порядку.\~ Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі та без участі позивача, а також зазначила, що позов [PERSON] підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач Киданівська сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] у відповідності до ст. 534 ЦК України в редакції 1963 року є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 22 квітня 1999 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця, копією свідоцтва про народження спадкоємця та копією заповіту, посвідченого 22.10.1996 року секретарем Киданівської сільської ради народних депутатів Богуславського району Київської області та зареєстровано в реєстрі за № 52. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року, яка була чинною на час відкриття спадщини після померлої [PERSON], для придбання спадщини необхідно було, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525 ЦК України в редакції 1963 року).\~\~\~\~ За змістом п.1 ч.1 ст.549 ЦК України в редакції 1963 року визнавалось, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном, або подав заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи. Із постанови приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] від 17.05.2018 року вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку площею 0,9497 га, що розташована на території Киданівської сільської ради Богуславського району Київської області, кадастровий номер: 3220682700:01:010:0006, що належала спадкодавцеві на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 382830, виданого 16.06.2005 року Богуславською районною державною адміністрацією та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 561, оскільки вказаний вище державний акт не може бути предявлений, як правовстановлюючий документ, оскільки він виданий після смерті спадкодавця та відсутній його оригінал. Із копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 382830 на імя [PERSON] вбачається, що державний акт був виготовлений на імя спадкодавця вже після її смерті, і як наслідок не може бути прийнятий державним нотаріусом як належний правовстановлюючий документ. Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3210814112018 від 11.01.2018 року підтверджується факт належності на праві приватної власності [PERSON] земельної ділянки площею 0,9497 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Киданівської сільської ради Богуславського району Київської області. Оскільки [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], в тому числі і зазначену земельну ділянку, але не може в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадкове майно в звязку з тим, що державний акт на спадкову земельну ділянку був виготовлений на імя спадкодавця вже після її смерті, тому для захисту її прав на землю даний позов необхідно задовольнити. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 гривні 40 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved