Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

Позивач[PERSON] звернувся до суду із позовними вимогами до відповідача [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей та сім'ї Києво-Святошинської районної адміністрації Київської області про визначення способу участі у вихованні дітей, посилаючись на те, що Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 26.07.2017 року шлюб між [PERSON], та [PERSON] розірвано. У шлюбі, народились сини - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження № [NUMBER], та [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER]. Станом на даний час, діти проживають з матір'ю, [PERSON], за адресою: 08131, [ADDRESS]. Як у шлюбі, так і після розірвання шлюбу, мати чинить перешкоди у спілкуванні з дітьми. Останньою обмежується спілкування позивач з дітьми та відбувається виключно на її умовах. Протягом усього часу, з моменту народження дітей, Позивач брав активну участь у їх вихованні, повністю забезпечував матеріально і сприяв їх духовному та фізичному розвитку. У позивача з дітьми склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дітей, їх повноцінному світосприйняттю життя та оточуючі людей. Крім того Позивач надав до суду уточнюючу заяву в якій просить суд зобов'язати [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]; місце реєстрації: [ADDRESS], місце фактичного проживання: [ADDRESS]) усунути перешкоди у вихованні та спілкуванні з дітьми, визначивши такі способи участі [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]; місце реєстрації: [ADDRESS] місце фактичного проживання: [ADDRESS]) у вихованні та спілкуванні з синами - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на території фактичного проживання [PERSON] - [ADDRESS], при умові бажання та здоров'я дітей: у період з 11-00 год. неділі до 15-00 год. середи, у відсутності матері; 01 січня (новорічне свято) з 15-00 год. до 11-00 год. наступного дня (02 січня), у відсутності матері; 31 січня (день народження [PERSON]) з 15-00 год. до 11-00 год. наступного дня (01 лютого), у відсутності матері; 09 лютого день народження [PERSON]) з 15-00 год. до 11-00 год. наступного дня (10 лютого), у відсутності матері; 14 травня (день народження позивача [PERSON].)з 11-00 год. до 11-00 год. наступного дня (15 травня), у відсутності матері. 22 жовтня (день народження відповідачки [PERSON].)неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проводять з матір'ю. Ухвалою суду від 19.01.2018 року позов залишено без руху. Ухвалою суду від 06.02.2018 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 21.05.2018 року клопотання відповідача про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції задоволено. Позивач та його представник підтримали вимоги щодо встановлення способу участі батька у спілкуванні та вихованні дітей. Відповідач повторно у судове засідання не з'явилася, про дату та час судового засідання повідомлялася належним чином, причини нявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, а тому, суд вважає за можливе проводити судове засідання у порядку ст.. 280 ЦПК України. Представник Служби у справах дітей та сім'ї Києво-Святошинської районної адміністрації Київської області в судове засідання не з'явився. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, Прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати,батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.142 Сімейного кодексу України діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 158 Сімейного кодексу України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Відповідно до ст.159 Сімейного кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участь одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо) місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходились в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] року народженя. Шлюб між подружжям розірвано 26 липня 2017 року рішенням Святошинського районного суду міста Києва. Оцінивши встановлені обставини суд вважає, що враховуючи насамперед інтереси дітей, існує можливість задоволення вимог позивача, а саме шляхом визначення порядку участі у спілкуванні та вихованні його дитини у спосіб визначений органом опіки та пілкування. На підставі викладеного та

Outcome: approved