Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з відповідним позовом до [PERSON], Комінтернівського РВ ДМС України про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що їй на праві власності належить квартира №48 в будинку №1 до вул.Лебединськиій у м.Харкові (витяг № 36557919 від 21.04.2015р.), яка придбана за результатами електронних торгів, про що свідчить Свідоцтво № НАМ 731617 від 21.04.2015р., видане ПН ХМНО [PERSON] за реєстровим №385. Відповідач [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою як за місцем проживання, але місце його знаходження невідоме, за своїм місцем реєстрації він не проживає з квітня 2015 року. Позивач вважає, що порушені її права , як власника квартири, у зв'язку з чим позивач просить усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням з урахуванням уточненого позову. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі з урахуванням уточненого позову, просила позов задовольнити. В подальшому надала заяву про слухання справи за відсутності сторони позивача. Відповідач Комінтернівський РВ ДМС України в Харківській області в судове засідання не зявився повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомив. Відповідач до судового засідання не з'явився, повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомив. У відповідності до приписів ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, суд визнає, що відповідачі повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши надані письмові матеріали справи , оцінивши зібрані докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, не суперечать закону та підлягають задоволенню. До такого висновку суд прийшов виходячи з наступного. 21 квітня 2015 року позивач [PERSON] набула право власності на квартиру №48 в будинку №1 до вул.Лебединськиій у м.Харкові, відповідно до результатів електронних торгів, про що свідчить Свідоцтво № НАМ 731617 від 21.04.2015р., видане ПН ХМНО [PERSON] за реєстровим №385, витяг № 36557919 від 21.04.2015р. (а. с.4 Стаття 319 ЦК України встановлює, що власник володіє користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст.109 ЖК України у разі звернення стягнення на житло мешканці повинні добровільно його звільнити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] пояснила, що відповідач [PERSON] не є і ніколи не був членом сім`ї позивачки [PERSON], право користування житлом втратив внаслідок реалізації квартири на прилюдних торгах (п.8 ч.1 ст.346 ЦК). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] повідомили, що під час вселення власниці [PERSON] до квартири вона була пуста, речей, що належать колишньому власнику [PERSON] в квартирі не було. Відповідач [PERSON] не є і ніколи не був членом сім`ї позивачки, право користування житлом втратив внаслідок реалізації квартири на прилюдних торгах (п.8 ч.1 ст.346 ЦК). Таким чином, в судовому засіданні підтверджено, що відповідач у спірній квартирі не проживає з квітня 2015 року , не є членом сім'ї позивача, чим підтверджується позиція позивача про самостійне звільнення відповідачем житлового приміщення відповідно до ст.109 ЖК. Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом із тим одну з таких інших вимог, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Суд, розглянувши справу повно, всебічно, об'єктивно, неупереджено, в межах заявлених вимог, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Outcome: approved