Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

позивач [PERSON] , звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 06.12.2018 та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Також просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання позивача у розмірі 1/5 заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З середини листопада 2018, сторони проживають окремо, позивач разом з дітьми мешкає за адресою: [ADDRESS] . Діти знаходяться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку допомоги на утримання неповнолітніх дітей та на утримання позивача не надає, тоді як має можливість надавати таку допомогу. Відповідач є працездатним, працює на шахті ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське», є фізично здоровою людиною, має високу заробітну плату. Ухвалою Новогродівського міського суду Донецької області від 15.12.2020 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Новогродівського міського суду Донецької області від 14.01.2021 витребувано докази майнового стану відповідача (відомості щодо отриманого доходу відповідача за 2020). Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що визнає позов частково, оскільки на теперішній час в нього не має можливості сплачувати аліменти на утримання позивача в розмірі 1/5 частки його доходу. Відповідач мешкає в іншій родині, має на утриманні цивільну дружину та двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яких він має забезпечувати усім необхідним та які потребують його допомоги. Просив позовні вимоги задовольнити частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] у розмірі 1/5 частини його доходу. В іншій частині позовних вимог просив відмовити. Позивач надала суду відповідь на відзив, в якій вказала, що вона не працює, перебуває у відпустці для догляду за дитиною [PERSON] , [INFO] до досягнення ним трьох років. Наявність у відповідача інших дітей від іншої жінки не є безумовною перешкодою для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей позивача. Відповідач працює, фізично здоровий, має постійний дохід, інших стягнень по виконавчим документам відносно нього не здійснюється, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей позивача у розмірі Ѕ частини його доходу та сплачувати аліменти на утримання позивача у розмірі 1/5 частини його доходу. Крім того, вказала, що у її дитини [PERSON] , [INFO] наявні проблеми зі станом здоров`я, дитина знаходиться на обліку в лікарні за місцем мешкання, що в свою чергу потребує додаткових матеріальних витрат на лікування та обстеження. Позивач до суду не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, за участю її представника. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним у позові, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через свого представника. Представник відповідача [PERSON] , в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/5 частини доходу відповідача. У задоволені інших позовних вимог просив відмовити. Заслухавши представників сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 09.01.2013, серії [NUMBER] від 19.04.2016, серії [NUMBER] від 11.07.2018. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05.08.2015, сторони зареєстрували шлюб 05 серпня 2015 року. Рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 02.02.2021, розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 05 серпня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новогродівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №56. Рішення набрало законної сили 04.03.2021. З довідки з місця мешкання позивача від 21.12.2020 встановлено, що [PERSON] , проживає разом з дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 28.12.2020 та серії [NUMBER] від 28.12.2020, відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , мати дітей - [PERSON] . Як вбачається з довідки з місця мешкання відповідача № 7628 від 30.12.2020, відповідач з 2018 року мешкає разом з [PERSON] , 1987 р.н., та дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5), відповідач працює на підприємстві ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське», отримав за 2020 дохід у розмірі 294152,87 грн. Відповідно до відомостей Головного управління ДПС у Донецькій області, відповідач за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 отримав дохід у вигляді заробітної плати: 1 квартал 2020 - 60719,77 грн.; 2 квартал - 65567,31 грн.; 3 квартал - 79804,57 грн.; 4 квартал - 88061,22 грн. Відповідно до вимог частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 51 Конституції України, статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст.182 СК України). Частиною другою статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено судом, сторони мешкають окремо, відповідач мешкає в іншій родині разом з двома неповнолітніми дітьми. Відповідач не надав суду доказів надання позивачу у добровільному порядку щомісячного утримання (аліментів) на утримання спільних дітей сторін, отже суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей, які мешкають з позивачем. Досліджуючи матеріальний стан сторін та визначаючи розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд враховує, що відповідач є працевлаштованим, отримує стабільний дохід (у 2020 - в середньому приблизно 24512 грн.), розмір якого на думку суду дозволяє відповідачу утримувати як своїх спільних з позивачем неповнолітніх дітей, так і неповнолітніх дітей, які наразі мешкають з відповідачем та перебувають на його утриманні, отже суд враховує наявність у відповідача на утриманні двох неповнолітніх дітей. Водночас, суд критично оцінює твердження позивача щодо врахування при визначенні розміру аліментів потреби її дитини [PERSON] , [INFO] , у додаткових матеріальних витратах на лікування та обстеження, які виникли через стан здоров`я дитини та не приймає їх до уваги, оскільки вказані потреби дитини повинні враховуватись при визначенні обов`язків батьків брати участь у додаткових витратах на дитину в порядку ст. 185 СК України, що не є предметом розгляду у даній справі. При таких обставинах, з урахуванням принципу справедливості, суд вважає, що розмір аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей сторін, які підлягають стягненню з відповідача становить 3/10 частки доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку спільних дітей сторін. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку суд зазначає наступне. Згідно ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 4 ст. 84 СК України). Враховуючи вказані вимоги закону, а також те, що матеріальний стан відповідача дозволяє останньому надавати матеріальну допомогу позивачу до досягнення їх сином [PERSON] , [INFO] трирічного віку, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/12 частини доходу відповідача, що на думку суду буде відповідати принципам справедливості, добросовісності та розумності, а також в повній мірі враховуватиме матеріальний стан сімей обох сторін. В силу ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, вказані вимоги закону, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Outcome: partial