Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача шкоди, завданої внаслідок ДТП. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 22.11.2012 року по вул. Саксаганського в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю тролейбуса «Богдан», державний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] та автомобіля «Чері», державний номер [NUMBER], який на праві власності належить позивачу [PERSON] Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 14.12.2012 р. [PERSON] було визнано винним у вчиненні даного ДТП. На замовлення позивача, експертом ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза» було складено Звіт про визначення вартості матеріального збитку № С13-526 від 12.06.2013 року, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого позивачу, як власнику пошкодженого при даному ДТП автомобіля «Чері», державний номер [NUMBER], становить 4359,80 грн. На час виникнення ДТП, водій [PERSON] здійснював керування тролейбусом «Богдан», державний номер [NUMBER], як працівник Комунального підприємства «Київпастранс». У зв'язку із даними обставинами, позивач просив стягнути з відповідача КП «Київпастранс» суму вартості матеріального збитку, понесеного позивачем внаслідок пошкодження його автомобіля в розмірі 4359,80 грн. та витрати на оплату вартості проведення експертного автотоварознавчого дослідження в сумі 500 грн., а також стягнути сплачену позивачем суму судового збору. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача КП «Київпастранс» в судовому засіданні, яке відбулося 13.01.2014 року, пояснив, що він не заперечує факту вчинення ДТП працівником КП «Київпастранс» [PERSON] та не заперечує проти стягнення з КП «Київпастранс» вартості матеріального збитку, понесеного позивачем внаслідок пошкодження його автомобіля. Однак, представник відповідача заперечував проти стягнення з відповідача суми вартості матеріального збитку, понесеного позивачем внаслідок скоєння відповідачем ДТП саме в розмірі 4359,80 грн., оскільки Звіт про визначення вартості матеріального збитку, який був наданий позивачем на його думку не є належним та допустимим доказом по справі. Також представник позивача зазначив, що позивачем не було додано до Звіту про визначення вартості матеріального збитку № С13-526 від 12.06.2013 року доказів, які б підтверджували законність даного Звіту, а саме договору про експертну оцінку та документів, що підтверджують діяльність ТОВ «Експертної компанії «Укравтоекспертиза-Стандарт». На підставі викладеного, представник відповідача просив відмовити позивачу у задоволенні позову. В судове засідання, яке відбулося 21.01.2014 року представник відповідача та третя особа не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки на час розгляду справи суд не повідомили. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати дану справу за відсутності представника відповідача та третьої особи за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою позивача, відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України, заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 22.11.2012 року по вул. Саксаганського в м. Києві водій [PERSON], керуючи тролейбусом «Богдан», державний номер [NUMBER] перед початком і зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, створив перешкоду руху автомобілю «Чері» державний номер [NUMBER], який належить позивачу, внаслідок чого відбулося зіткнення вказаних транспортних засобів. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 14.12.2012 року по справі №2610/28293/2012 (провадження 3/2610/9665/2012) [PERSON] було визнано винним у вчиненні ДТП, відповідно до ст. 124 КУпАП (а.с. 9). Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Чері», державний номер [NUMBER], власником якого являється позивач [PERSON] На підставі договору, який було укладено між [PERSON] та ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт», експертом ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт» Горобцем Р.В. було складено Звіт про визначення вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу «Чері» № С13-526 від 12.06.2013 року (а.с.13-40), згідно якого вартість матеріального збитку, завданого позивачу, як власнику пошкодженого при даному ДТП автомобіля становить 4359,80 грн. (а.с. 13-28). Як було встановлено судом та не заперечувалося представником відповідача, на час виникнення ДТП (22.11.2012 року), [PERSON] здійснював керування тролейбусом «Богдан», державний номер [NUMBER], під час виконання ним своїх трудових обов'язків, як працівник КП «Київпастранс». Згідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом або утримання якого створює підвищену небезпеку. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не визнається володільцем джерела підвищеної небезпеки та не несе відповідальності перед потерпілими особа, яка здійснювала фактичне володіння (управління, експлуатації) небезпеченим об'єктом в силу певних цивільно-правових (трудових) відносин з володільцем такого об'єкту (водій, машиніст, оператор тощо). Таким чином, саме Комунальне підприємство «Київпастранс», як законний володілець (власник) тролейбуса «Богдан», державний номер [NUMBER], має відшкодовувати шкоду, завдану позивачу, як власнику пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «Чері», державний номер [NUMBER], яке сталося 22.11.2012 року за участю автомобіля позивача та тролейбуса, під керуванням [PERSON], який належить Комунальному підприємству «Київпастранс». Як було встановлено вище, вартість матеріального збитку, завдана позивачу, як власнику автомобіля «Чері» державний номер [NUMBER], внаслідок отриманих при ДТП 22.11.2012 року пошкоджень становить 4359,80 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача Комунального підприємства «Київпастранс» на користь позивач суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 4359,80 грн. Судом також було встановлено, що повивачем на користь ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт» було сплачено кошти за проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 500 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 6 від 21.08.2013 року (а.с. 12). У зв'язку із цим, суд вважає також за необхідне стягнути з КП «Київпастранс», на користь позивача суму вартості проведення автотоварознавчого дослідження № С13-526 від 12.06.2013 року в розмірі 500 грн. Що стосується заперечень представника відповідача, про те, що Звіт про визначення вартості матеріального збитку є неналежним доказом, оскільки в матеріалах справи відсутні докази складення даного Звіту уповноваженою на те особою, суд не бере до уваги з огляду на наступне. В судовому засіданні, яке відбулося 21.01.2014 року, позивачем було надано копію Сертифікату суб'єкта оціночної діяльності №11619/11, з якого вбачається, що ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт» має право здійснювати оцінку об'єктів у матеріальній формі та копію Свідоцтва про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів від 28.10.2005 року. Крім того, позивачем також було надано копію договору про проведення експертної оцінки, який був укладений між [PERSON] та ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт» від 07.06.2013 року. Зі змісту даного договору вбачається, що ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт» прийняла на себе зобов'язання по виконанню експертної оцінки автомобіля «Чері» державний номер [NUMBER]. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», його положення поширюються на правовідносини, які виникають у процесі здійснення оцінки майна, майнових прав, що належать фізичним та юридичним особам України на території України та за її межами, а також фізичним та юридичним особам інших держав на території України та за її межами. Згідно ст. 3 даного Закону оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності. Тобто, фактично даним Законом регулюються відносини із визначенням вартості відповідного майна (речей, майнових прав), які здійснює суб'єкт оціночної діяльності. Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, суд вважає Звіт про визначення вартості матеріального збитку № С13-526 від 12.06.2013 року, складеного експертом ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт» Горобцем Р.В. належним, допустимим та достовірним доказом, оскільки він складений з належним дотриманням вимог діючого законодавства щодо визначення вартості матеріального збитку, завданого позивачу. Разом із тим, судом не встановлено будь-яких підстав та обставин, які ставили б під сумнів об'єктивність та арифметичну правильність даного Звіту. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача Комунального підприємства «Київпастранс» на користь [PERSON] суму матеріальної шкоди, заподіяної власнику колісного транспортного засобу «Чері» державний номер [NUMBER] у розмірі 4359,80 грн. та суму коштів, які були понесені позивачем на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 500 грн. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved