Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON]., звернувшись до Рівненського міського суду з позовом вказує, що перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON], який зареєстрований 28 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1127. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Вказала, що сімейне життя погіршилося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Відповідач від утримання спільної дитини ухиляється. Просить шлюб між ними розірвати, дитину залишити проживати разом із нею. Відповідач на даний час офіційно не працює, а тому просить стягувати з нього аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття та кошти на її утримання в сумі 400 грн. до досягнення дитино трирічного віку. Спору про розподіл майна, що є їхньою спільною власністю у них не виникає і просить залишити за нею прізвище - «[PERSON]». У судовому засіданні позивач зменшила позовні вимоги, просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 500 грн. щомісячно від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, в решті позов підтримала просила його задоволити Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений у встановленому законом порядку, заперечень проти позову не подав. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, а позов частково задоволити із наступних підстав. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1127, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 28 серпня 2010 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 21 грудня 2010 року). Життя подружжя не склалося, сторони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, шлюб між ними існує формально. Таким чином, при з'ясуванні фактичних взаємин подружжя, суд прийшов до висновку, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного із них, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання спільної дитини. Згідно ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що з нього слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Статтею 84 СК України встановлено, що дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. [PERSON] народився [INFO] року, а [INFO] року йому виповнилося три роки, тому позовну вимогу про стягнення з [PERSON] на корить [PERSON] коштів на її утримання на переконання суду слід залишити без задоволення. На підставі ст. ст. 84, 110, 112, 180, 184 СК України, ст.ст.213-215, 224-226 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed