Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] 27.06.2014 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за № 401. В обґрунтування позову зазначила, що 27.06.2014 року вона уклала шлюб з відповідачем у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за № 401, від шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Крім того, зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося, між ними втрачено взаєморозуміння, внаслідок того, що кожний з них має різні погляди на життя та ведення спільного господарства, втрачено почуття любові та взаєморозуміння, у звязку з чим припинили ведення спільного господарства, проживають окремо, шлюб носить формальний характер, у звязку з чим є необхідним юридичне оформлення розірвання шлюбу з відповідачем. Позивач в судове засідання надала заяву за вх. 17741 від 03.08.2017 року про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, позов про розірвання шлюбу просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, про що свідчить розписка останнього від 21.06.2017 року в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, раніше подав до суду заяву за вх. № 13109 від 09.06.2017 року про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи подані сторонами заяви, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулась позивач, та надавши їм правову оцінку, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, який регулює сімейні правовідносини та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 27.06.2014 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за № 401 та видано свідоцтво про шлюб серії І-ОЛ № 077576, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають, проживають окремо. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу з відповідачем, серед яких позивач зазначила різницю поглядів на сімейне життя, втрату між ними взаєморозуміння, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, і, зокрема, інтересам позивача, якою предявлено позов до суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення як позивача, так і відповідача припинити шлюбні відносини, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а так само права їх малолітньої дитини, в звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, та з урахуванням клопотання позивача судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп. залишити по фактично понесеним позивачем. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved