Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки посилаючись на те, що він з відповідачкою перебував в зареєстрованому шлюбі з 2003 року по 2014 рік, який було зареєстровано 26 листопада 2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві (актовий запис № 1868), та розірвано 26 серпня 2014 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем та повністю знаходяться на його утриманні. Відповідачка ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, не спілкується з дитиною, не відвідує навчальний заклад. Відповідачка інших дітей на утриманні не має, ніяких стягнень за виконавчими документами з відповідачки не проводиться. Посилаючись на вимоги ст. ст. 180, 181 Сімейного кодексу України, позивач просить суд постановити рішення про стягнення з відповідачки на його користь аліментів на утримання малолітньої дитини: доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідачки щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду з відповідним позовом, тобто з 28 жовтня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні зменшив розмір позовних вимог, просив стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання малолітньої дитини: доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідачки щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду з відповідним позовом, тобто з 28 жовтня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідачка у судовому засіданні позов з урахуванням зменшених позовних вимог визнала повністю. Окрім іншого відповідачка пояснила суду, що дійсно після розірвання шлюбу спільна дитина проживає з позивачем. Вона проживає за іншою адресою, та її житлові умови не дозволяють їй проживати разом з донькою. На даний час вона працює, має постійний заробіток, отримуючи заробітну плату в ТОВ «Конгрес «Отель Пуща», яка становить приблизно 4000 грн. Просила суд постановити рішення про стягнення з неї аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно. Під час промови у судових дебатах відповідачка позов не визнала, просила відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що заробіток позивача дозволяє йому самостійно утримувати дитину. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 2003 року по 2014 рік, який було зареєстровано 26 листопада 2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 1868), та розірвано 26 серпня 2014 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва (а.с. 6, 9). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Малолітня дитина проживає з позивачем та знаходяться на його утриманні. Вказана обставина була підтверджена у судовому засіданні відповідачкою та нею не оспорюється. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що відповідачка має постійний дохід, який складається із заробітної плати відповідачки, а отже аліменти мають стягуватись з відповідачки від частки її заробітку (доходу). Позивач просив стягнути з відповідачки аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) відповідачки щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду з відповідним позовом, тобто з 28 жовтня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вимоги ст.ст. 182, 183 СК України, а саме враховуючи матеріальне становище малолітньої дитини, матеріальне становище позивача, матеріальне становище платника аліментів, його стан здоров'я, інші обставини справи, а також враховуючи те, що відповідачка має офіційний, постійний дохід за місцем роботи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, та аліменти повинні бути визначені у частці заробітку (доходу) відповідачки, та повинні стягуватись з відповідачки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, з дня пред'явлення позову, а саме з 28 жовтня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Не примаються до уваги заперечення відповідачки проти позову, які були дані нею під час промови у судових дебатах, в яких вона послалась до достатній рівень заробітку позивача, який дозволяє йому самостійно утримувати дитину, оскільки відповідно до вимог ст. 180 СК України утримання дитини до досягнення нею повноліття є обов'язком батьків. На підставі ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки в дохід держави судовий збір у розмірі 551, 20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved