Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області, Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради, [PERSON] , [PERSON] про скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 17.05.2012 року відповідач [PERSON] без будь-яких дозвільних документів розпочав самочинне будівництво двоповерхового житлового будинку з підвальним приміщенням на земельній ділянці по [ADDRESS] , яка межує з його земельною ділянкою. У зв`язку з грубим порушенням забудовником норм ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», затверджених наказом Держкоммістобудування №44 від 14.04.1992 року та СНіП, під час будівництва котловану для вказаного будинку було завдано значної шкоди його житловому будинку, яка полягає у тому, що внаслідок недотримання відстаней (побутових розривів) між будинками, які визначені вказаними ДБН , роботи важкої техніки, яка працювала ближче одного метра від його будинку, стіни, не витримавши навантаження, дали тріщини, які відповідач [PERSON] добровільно усунути відмовився та продовжив самочинне будівництво житлового будинку з порушенням вимог чинного законодавства. Внаслідок незаконних дій забудовника позивач неодноразово звертався із заявами до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області з проханням вжити заходів по недопущенню порушення його прав забудовником [PERSON] та недопущення подальшої руйнації його будинку в межах повноважень наданих інспекції п.5 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України № 439/2011 від 08.04.2011 року. Однак, його звернення були залишені без належного реагування і Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області не було вжито жодних заходів щодо припинення будівельних робіт та приведення об`єкту будівництва у відповідність до вимог чинного законодавства. Натомість лише через півтора року після звернення, Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області винесено припис [PERSON] про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, однак у вказаному приписі Департамент вимагав не приведення об`єкту будівництва у відповідність до вимог чинного законодавства, а навпаки, приведення документації до вимог законодавства в сфері містобудування. Вказане було пов`язано, на його думку, з особистою зацікавленістю деяких посадових осіб Департаменту в безперешкодному продовжені самочинного будівництва, яке не лише загрожує його життю та здоров`ю, а й вже спричинило йому матеріальної шкоди. Така вимога жодним чином не захищала його права, як власника суміжної земельної ділянки, а навпаки стимулювала забудовника до зловживань пов`язаних з технічною документацією. Більше того, приведення документації до вимог чинного законодавства не призведе до відповідності будівництва вимогам чинного законодавства, адже сама будівля збудована з грубими порушеннями вимог ДБН та протипожежних норм, суперечить правилам експлуатації та робить вказаний об`єкт небезпечним під час його експлуатації. Позивач вважає, що забудовником не було дотримано вимог протипожежних норм, згідно яких відстань між будинками повинна становити не менше дев`яти метрів. Крім того, вказав, що за час цілковитої бездіяльності Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області відповідач [PERSON] , незважаючи на те, що згідно будівельного паспорту отримав дозвіл на будівництво двоквартирного, двоповерхового житлового будинку садибного типу з підвальним приміщенням, самочинно збудував одноквартирний чотириповерховий житловий будинок, однак жодного реагування від Департаменту не відбулося, що свідчить про цілковиту бездіяльність та особисту зацікавленість посадових осіб відповідача у продовженні забудовником самочинного будівництва попри порушення усіх можливих протипожежних, санітарних та будівельних норм. Так, керівництвом Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області складено акт від 30.10.2015 року №107-ПП про те, що вимоги державних будівельних норм дотримані і ніяких порушень на цьому будівництві не має. За два місяці керівництвом Департаменту зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації. 19.11.2015 року після прийняття в експлуатацію самочинно збудованого житлового будинку по [ADDRESS] державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області Стаховою Т.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №26276186, яким проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок по [ADDRESS] за [PERSON] та видано йому свідоцтво серії [NUMBER], індексний номер 47937972, про право власності на вказаний будинок, а тому просив скасувати декларацію про готовність об`єкта до експлуатації від 23.09.2015 року, зареєстровану за №ВН 142152642626 на об`єкт - будівництво двоквартирного, двоповерхового приватного житлового будинку замість старого на приватизованій земельній ділянці (квартира [ADDRESS] , замовником якого є [PERSON] ; скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , індексний номер 47937972, видане 19.11.2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області Стаховою Т.В.; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер №26276186, прийняте 19.11.2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області Стаховою Т.В. стосовно реєстрації за [PERSON] права власності на житловий будинок [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові (а.с.1-4), відповіді на відзив (а.с.120-122). В судовому засіданні представник відповідача Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради за довіреністю Чорнобровкіна Ю.В. позовні вимоги не визнала та просила в задоволенні останніх відмовити з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с.132-134). В судовому засіданні представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] - адвокат Мунтян Є.В. позовні вимоги не визнав та просив в задоволенні останніх відмовити з мотивів, викладених у відзивах на позовну заяву (а.с.82-83, 87-101). Також, представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] - адвокат Мунтян Є.В. звернувся до суду із заявою про застосування строку позовної давності до виниклих правовідносин. Представник відповідача Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області до судового засідання не з`явився із невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, своїм правом на подання відзиву на позов не скористався. Заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних міркувань. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач неодноразово звертався із заявами до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області про проведення перевірки законності будівництва будинку за адресою: [ADDRESS] , що знаходиться по сусідству з його будинком. 13.01.2014 року інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю України у Вінницькій області повідомлено [PERSON] про те, що за результатами проведеної перевірки щодо дотримання вимог чинного містобудівного законодавства України встановлено, що останній виконує будівельні роботи з будівництва житлового будинку за адресою [ADDRESS] з відхиленням від проектної документації, що є порушенням ч.1 ст.96 КУпАП та винесено припис 1-Сл про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 13.01.2014 року з вимогою привести документацію у відповідність до вимог чинного законодавства (а.с.23). Постановою №26 від 13.01.2014 року відповідача [PERSON] за виконання будівельних робіт з будівництва житлового будинку по [ADDRESS] з відхиленням від проектної документації притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 340 грн. (а.с.24). Із повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 10.07.2012 року вбачається, що відповідач [PERSON] відповідно до ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» повідомив про початок виконання будівельних робіт житлового будинку замість старого на приватизованій земельній ділянці по [ADDRESS] , загальною площею 299,48 кв. м, будівельний паспорт №76 від 07.07.2012 року, затверджений замовником 07.07.2012 року, код 1110.3, категорія складності об`єкта ІІ. Документ, що засвідчує право власності, вказано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданий 07.05.2012 року, площа земельної ділянки 0,0506 га (а.с.25). Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж одноквартирного житлового будинку (квартира [ADDRESS] , встановлено його відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації, а також, що будівля двохповерхова з мансардним поверхом. Стан основних будівельних конструкцій ІІ- задовільний (а.с.103-110). У декларації про готовність об`єкта до експлуатації, будівельні роботи на якому виконувалися на підставі повідомлення про початок їх виконання, зареєстрованої Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області 23.09.2015 року №В14142152642626 в графі «Інформація про об`єкт» зазначено: будівництво двоквартирного, двоповерхового приватного житлового будинку замість старого на приватизованій земельній ділянці (квартира [ADDRESS] поверхів - 2, загальна площа - 212,9 кв.м; житлова площа 70,9 кв.м, нежитлова площа 142,0 кв.м. На об`єкті виконано всі передбачені будівельним паспортом обсяги робіт з дотриманням відповідних державних будівельних норм, стандартів і правил. Обладнання встановлено згідно з актами про його прийняття після випробування у визначеному порядку. Заходи з охорони праці, забезпечення вибухобезпеки, пожежної безпеки, охорони навколишнього природного середовища і антисейсмічні заходи проведені в повному обсязі, вважати закінчений будівництвом об`єкт готовим до експлуатації (а.с.26). Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Згідно з ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Пунктом 1 частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України. Звернувшись в суд з позовом, позивачем заявлено вимогу про скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації, обґрунтовану тим, що у звязку з реєстрацією відповідачем декларації про готовність об`єкта до експлуатації порушуються його права на безпечне володіння, користування і розпорядження його майном, оскільки відповідач [PERSON] порушує будівельні норми і правила при здійсненні самочинного будівництва. З матеріалів справи видно, що постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 08.06.2015 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30.07.2015 року, визнано протиправною бездіяльність Державної архітектурно-будівельної інспекції України по невжиттю заходів до зупинення самочинного будівництва житлового будинку на земельній ділянці по [ADDRESS] та зобов`язано Державну архітектурно-будівельну інспекцію України вжити заходів до зупинення будівельних робіт житлового будинку на земельній ділянці по [ADDRESS] (а.с.6-11, 12-15). Даним судовим рішення зокрема встановлено, що відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №713/714/14-21 від 10.11.2014 року фактичні відстані між житловим будинком позивача та новим житловим будинком, що розташований за адресою [ADDRESS] та вимоги Додатку 3.1 (обов`язковий) Протипожежні вимоги ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» не дотримані (а.с.30-36). Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частинами 2 та 4 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, видавати обов`язкові для виконання приписи щодо зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт. Згідно з ч.4 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об`єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів. Вимогами ч.6 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про готовність об`єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації. Рішення про реєстрацію або повернення декларації про готовність об`єкта до експлуатації може бути розглянуто у порядку нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (без права реєстрації декларації), або оскаржено до суду. Відповідно до ч.10 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об`єкта до експлуатації, та за експлуатацію об`єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката. Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №461 від 13.04.2011 року (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до І-ІІІ категорії складності, та об`єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорту, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації (п. 2 Порядку). Відповідно до пунктів 17, 20 Порядку реєстрація декларації здійснюється з дотриманням вимог Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності». Так, декларація приймається в дозвільному центрі за місцезнаходженням об`єкта. Реєстрацію декларації здійснює Інспекція за місцезнаходженням об`єкта на безоплатній основі. При цьому, Інспекція перевіряє протягом десяти робочих днів з дати подання (надходження) до неї декларації повноту даних, зазначених у ній, та реєструє декларацію. Крім того, відповідно до ч.7 ст.41 Закону України «Про дозвільну систему господарської діяльності» однією з підстав для анулювання документа дозвільного характеру є встановлення факту надання в заяві та документах, що додаються до неї недостовірної інформації. Згідно з ч.2 ст.39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Також п.29 Порядку №461 передбачено, що у разі виявлення Інспекцією недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню Інспекцією. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи у зареєстрованій декларації від 23.09.2015 року №ВН 142152642626 про готовність об`єкта до експлуатації зазначено в основних показниках об`єкта кількість поверхів - 2 поверхи (а.с.26). Тоді, як згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №713/714/14-21 від 10.11.2014 року встановлено, що поверховість збудованих частин житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] відповідає ескізному проекту та будівельному паспорту, де зазначено, що об`єкт будівництва - будівництво двохквартирного двоповерхового приватного житлового будинку з мансардним поверхом (а.с.30-36). Відповідно до пункту В.9 додатку В ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення» передбачено, що при визначенні поверховості надземної частини будинку до кількості поверхів включають усі надземні поверхи (включаючи мансардний), у тому числі технічний і цокольний, якщо верх його перекриття знаходиться вище середньої планувальної позначки землі не менше ніж на 2 м. Відповідно до додатку Б ДБН В.2.2-15-2005. поверх мансардний (мансарда) - поверх у горищному просторі, фасад якого повністю або частково утворений поверхнею (поверхнями) похилої чи ламаної покрівлі. А тому, з огляду на вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку, що дійсно з матеріалів справи вбачаються підстави, визначені ч.2 ст.39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.22 Порядку №461, з якими законодавець пов`язує скасування саме реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Проте, як вбачається зі змісту позовної заяви позивач звернувся до суду саме з вимогами про скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації, а не реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст.ст.11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють визначені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Стаття 16 ЦК України містить перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів, а саме: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Цей перелік не є вичерпним і суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Отже, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини. Також, суд звертає увагу, що статтею 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Визначення відповідачів, предмета та підстав позову є правом позивача, закріпленим у статті 51 ЦПК України. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача. На підготовчому засіданні позивачеві були роз`яснені його процесуальні права, позивач був попереджений про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій. Однак, позивач наполягав на задоволенні вимог, зазначених у позовній заяві. Разом із тим, такого способу захисту як скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації чинним законодавством не передбачено , на що також звернула увагу Державна архітектурно-будівельна інспекція України у своєму листі від 11.05.2012 року №40-12-3294 «Щодо надання роз`яснень з питань скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, декларації про початок виконання підготовчих (будівельних) робіт». Тоді, як належними відповідачем у даній справі є саме Державна архітектурно-будівельна інспекція України (юридична особа) в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області (структурний підрозділ юридичної особи), яким здійснювалась реєстрація декларації, а також [PERSON] - замовник будівництва (особа, на користь якої така декларація зареєстрована). Окрім того, під час розгляду справи по суті, а саме з пояснень сторін по суті справи, суду стало відомо, що відповідач [PERSON] відчужив 2/25 частки спірного житлового будинку [ADDRESS] [PERSON] 26.09.2016 року, що також знайшло своє відображення у Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №170360993 від 13.06.2019 року (а.с.166-170). Тоді, як Верховний Суд у своїй постанові від 21.11.2018 року у цивільній справі №127/93/17-ц за позовом [PERSON] до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області, Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради, за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] , [PERSON] про скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень зазначив, що якщо замовник будівництва після реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації та державної реєстрації права власності на цей об`єкт відчужив його іншій особі, така особа за умови, що до неї відсутні позовні вимоги, має бути залучена до участі у справі про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації третьої особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, оскільки скасування реєстрації зазначеної декларації може вплинути на права цієї особи, зокрема бути підставою для подальшого оспорювання її права власності на відповідний об`єкт (п.67). Проте, [PERSON] не був залучений позивачем в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору, тоді як суд в силу ч.3 ст.53 ЦПК України був позбавлений можливості залучити вказану особу на стадії розгляду справи по суті. Таким чином, з огляду на вищевикладене позивачем не вірно обрано спосіб захисту порушеного права (скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації замість скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації), не залучено до участі у розгляді справи належного відповідача Державну архітектурно-будівельну інспекцію України (юридичну особу) в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області (структурного підрозділу юридичної особи), а також не залучено в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] , оскільки скасування реєстрації зазначеної декларації може вплинути на права останнього, зокрема бути підставою для подальшого оспорювання його права власності на відповідний об`єкт. А тому, в задоволенні позовних вимог в частині скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації слід відмовити. Що стосується позовних вимог в частині скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , індексний номер: 47937972, виданого 19.11.2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області Стаховою Т.В., та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер №26276186, прийняте 19.11.2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області Стаховою Т.В. стосовно реєстрації за [PERSON] права власності на житловий будинок [ADDRESS] , то, на думку суду, вони є похідними від позовних вимог про скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації, а тому в задоволенні останніх слід також відмовити. Що ж стосується заяви представника відповідачів [PERSON] та [PERSON] - адвоката Мунтяна Є.В. про застосування загального трирічного строку позовної давності до виниклих правовідносин, зважаючи на те, що оскаржувані декларація, рішення та свідоцтво зареєстрована, видане та прийняте 23.09.2015 року, 19.11.2015 року та 19.11.2015 року відповідно, а позивач звернувся до суду з даним позовом лише 17.01.2019 року, тобто з пропуском загального строку позовної давності, то останні не заслуговують на увагу, оскільки як свідчать матеріали справи вищезазначені оскаржувані декларація про готовність об`єкта до експлуатації, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та свідоцтво про право власності на нерухоме майно уже були предметом судового розгляду у 2016 році (адміністративна справа Вінницького окружного адміністративного суду №802/233/16-а) та у 2017 році (цивільна справа Вінницького міського суду Вінницької області №127/93/17-ц). А тому, є всі достатні підстави вважати, що строк позовної даності двічі переривався та станом на 17.01.2019 року позивачем не пропущено. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому в задоволенні останніх слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed