Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Команської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку та визнання права на земельну частку (пай). Заявлені позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . [INFO] помер його батько [PERSON] . За життя батьки перебували у зареєстрованому шлюбі. Після смерті батька відкрилась спадщина, яку позивач прийняв належним чином, що підтверджується довідкою нотаріальної контори. Враховуючи, що батько на день смерті матері проживав із нею, він прийняв спадщину після її смерті в порядку передбаченому п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР. Вважаючи, що до спадкової маси входять земельні ділянки, які належали матері згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від 06.06.2003 року серії ЧН №150956 та від 06.06.2003 року серії ЧН № 121302, позивач надав ці документи нотаріусу, але останній роз`яснив, що державні акти були зареєстровані після смерті [PERSON] ,що унеможливлює оформлення позивачем спадщини. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, попередньо подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує та просиль задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - Команської сільської ради у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву про розгляд справи без його участі, з якої вбачається, що сільська рада позовні вимоги визнає. Представник Новгород-Сіверської РДА Чернігівської області Кулібова О.І. також у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачами та, відповідно, для його задоволення, у зв`язку з цим, суд враховує наступне. [INFO] в с.Комань, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області померла [PERSON] (свідоцтво про смерть від 23.02.2019 року серії [NUMBER] (а.с.5). На ім`я [PERSON] на підставі розпорядження голови Новгород-Сіверської райдержадміністрації № 179 від 03.06.2003 року виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН№150956 від 06.06.2003 року та на підставі розпорядження голови Новгород-Сіверської райдержадміністрації № 179 від 03.06.2003 року виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН №121302 від 06.06.2003 року(а.с.11,12). Згідно повідомлення Держгеокадастру на ім`я [PERSON] видавався сертифікат про право на земельну частку(пай) серії ЧН №0139551 відповідно до запису № 256 від 14.10.1996 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Україна`розміром 4,01 в умовних кадастрових гектарах без визначення її меж в натурі на території Команськоїсільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області (а.с.10). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.02.2019 року [PERSON] та [PERSON] були чоловіком та дружиною (а.с.8) Згідно копії довідки Команської сільської ради № 126 від 20.02.2020 року, [PERSON] , яка на день смерті [INFO] постійно проживала в с.Комань, Новгород-Сіверського району Чернігівської області. Проживала разом з чоловіком [PERSON] , який фактично прийняв спадщину (а.с.21 ). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 59958329 від 06.04.2020 року, відомості про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] - відсутні (а.с.20). Положеннями ст. 549 ЦК УРСР визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня її відкриття він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном або подав нотаріальному органу заяву про прийняття спадщини. Так, [PERSON] прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління, володіння спадковим майном після смерті своєї дружини [PERSON] . Відповідно до частини другої статті 9 ЦК УРСР (в редакції на день виникнення спірних правовідносин) правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю. Згідно зі статтею 10 ЦК УРСР, в якій розкрито зміст правоздатності громадян, громадяни, серед іншого, можуть відповідно до закону мати майно в особистій власності, право користування жилими приміщеннями та іншим майном, успадковувати і заповідати майно. Частиною першою статті 125 Земельного кодексу України (на час виникнення спірних правовідносин) передбачалося, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Частиною першою статті 126 Земельного кодексу України (на час виникнення спірних правовідносин) було визначено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Враховуючи наведені вище законодавчі положення, суд приходить до висновку, що видача Новгород-Сіверською районною державною адміністрацією Чернігівської області на ім`я [PERSON] після її смерті, державних актів про право власності на земельну ділянку та їх державна реєстрація були здійснені в порушення вимог норм цивільного законодавства України, оскільки після смерті особа не може набувати право власності на майно, зокрема й на земельну ділянку, тому ці державні акти є недійсними. Як вбачається, вказані вище державні акти були видані на ім`я [PERSON] як особи, що мала право на земельну частку (пай), яке посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай). Відповідно до пункту 17 розділу Х Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної ділянки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Таким чином, у зв`язку з видачею на ім`я [PERSON] після її смерті державних аків на право приватної власності на землю, сертифікат на право на земельну частку (пай), що посвідчував її право вимоги на відведення у приватну власність земельних ділянок, став недійсним. Згідно ст.548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Отже до складу спадщини [PERSON] увійшло право на земельну частку (пай), набуте останньою за життя, та яку належним чином прийняв її чоловік [PERSON] . [INFO] в с. Комань Новгород-Сіверського району Чернігівської області помер [PERSON] (свідоцтво про смерть від 23.02.2019 р. серії [NUMBER] ) (а.с.6). Рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 19.06.2019 року, яке набрало законної сили 20.07.2019 року, було встановлено факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , померлим [INFO] , як - «син-батько». Згідно копії повідомлення Новгород-Сіверської районної державної нотаріальної контори №896/02-14 від 23.12.2019 року, до майна померлого [PERSON] , заведена спадкова справа №452/2019, за заявою №1119 [PERSON] . Інші спадкоємці по справі відсутні (а.с.9). Отже, на підставі ст.ст.1218, 1220, 1261, 1269 ЦК України позивач будучи спадкоємцем [PERSON] за законом, належним чином прийняв його спадщину, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай), яке [PERSON] успадкував після смерті його дружини [PERSON] , набуте останньою за життя. Але в з`язку з недійсністю сертифікату на право на земельну частку (пай), порушені права позивача [PERSON] щодо набуття права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-ІV, право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно частини другої статті 2 вказаного Закону одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Оскільки позивач набув у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який в свою чергу набув в порядку спадкування за законом після смерті своєї дружини [PERSON] , право на земельну частку(пай), та однак у зв`язку з недійсністю документа, який посвідчує дане право позивач [PERSON] не може оформити вказану спадщину у позасудовому порядку, суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачем відповідного права. Отже, позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved