Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею ( [PERSON] ) та [PERSON] , зареєстрований 01 листопада 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 1048. В обґрунтування позову зазначила, що 01 листопада 2003 року між нею (позивачем) та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 1048.Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Позивач вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність між ними взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, різні погляди на життя. З квітня, 2020 року фактичні шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, шлюб існує формально. Відповідач перестав піклуватися про побудову сімейних відносин між ними та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги у зв`язку з чим просила розірвати шлюб між нею (позивачем) та відповідачем. Ухвалою суду від 13 січня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи. Крім того, ухвалою суду від 16 квітня 2021 року за клопотанням відповідача [PERSON] про надання строку на примирення, надано відповідачу [PERSON] строк для примирення терміном один місяць. Провадження у цивільній справі зупинено до закінчення строку для примирення, визначеного судом. Ухвалою суду від 24 травня 2021 року відновлено провадженні у справі та призначено судове засідання з викликом в судове засідання учасників справи. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, наполягала на розірванні шлюбу. Також зазначила, що за час, який був наданий відповідачу для примирення нічого не змінилося. Окремо зазначила, що підставою для подання нею позову стала подружня зрада чоловіка, а тому, вона прийняла виважене рішення припинити шлюб з відповідачем, який на її переконання існує формально. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги та не заперечував щодо розірвання шлюбу. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює сімейні правовідносини, та є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 01 листопада 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 1048та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають, проживають окремо. Крім того, судом встановлено, що від шлюбу сторони мають дітей - неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Окрім того, в порядку ст. 111 СК України, за клопотанням відповідача судом було вжито заходи щодо примирення подружжя, та надано відповідачу [PERSON] строк на примирення терміном один місяць, разом з тим, у термін, встановлений судом для примирення, подружжя не примирилося, про що позивач повідомила суд та наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припинені шлюбу, суд вирішує справу по суті. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу з відповідачем, серед яких позивач зазначила відсутність між ними взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, різні погляди на життя, та, крім того, під час судового розгляду позивачем зазначено про подружню зраду відповідача, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, і, зокрема, позивача, якою пред`явлено позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем. При цьому, судом відзначається, що наполягання позивача на розірванні шлюбу з відповідачем є її волевиявленням, а будь-яке примушування до шлюбу, до проживання її разом з відповідачем, не передбачено Законом. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Крім того, судом відзначається, що добровільність шлюбу, - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. При цьому, судом під час судового розгляду справи з наявних у справі доказів не встановлено наявності обставин, визначених ч. 2 ст. 110 СК України, за яких позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин та небажання позивача їх відновлювати, дійсні причини пред`явлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред`явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, довіри, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права та інтереси їх дітей, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп., за клопотанням позивача, - залишити по фактично понесеним позивачем. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved