Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом до Бранепільської сільської ради Богуславського району Київської, просить суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок за адресою: вул. Київська будинок 2, с. Бране Поле Богуславського району, Київської області, посилаючись на те, що вказане нерухоме майно є спадковим, яке залишилось після смерті [PERSON], яка померла 22 січня 2013 року. Він прийняв спадщину після смерті спадкодавця як спадкоємець за заповітом, оскільки в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи, яка заведена Богуславською районною державною нотаріальною конторою. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має. При зверненні до Богуславської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримання документів про право власності на спадкове майно позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме майно. Оскільки позивач позбавлений можливості в адміністративному порядку встановити за собою право власності на спадкове нерухоме майно, то він звернувся із даним позовом до суду. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач Бранепільська сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] у відповідності до ст. 1223 ч. 1 ЦК України є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 22 січня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та копією заповіту посвідченого 23 листопада 2010 року секретарем Бранепільської сільської ради Богуславського району, Київської області. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із копії заяви за №103 поданої 13.02.2013 року до Богуславської районної державної нотаріальної контори вбачається, що цією заявою спадкоємець [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON]. Із постанови державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори №02-31/668 від 17.05.2016 року вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно [PERSON] не може бути видано, так як відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме майно на імя спадкодавця [PERSON] Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті [PERSON], яка померла 22 січня 2013 року, належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Житловий будинок №2 по вул. Київській (колишня Леніна) в с. Бране поле Богуславського району Київської області належав спадкодавцю [PERSON] (померлій 22 січня 2013 року), яка була головою двору, що підтверджується довідкою Бранепільської сільської ради Богуславського району Київської області № 74 від 29.03.2016 року. За даними технічного паспорта на житловий будинок № 2 по вул. Київська в с. Бране Поле, Богуславського району, Київської області у господарстві спадкодавця є житловий будинок 1962 року забудови, загальною площею - 47,30 кв.м., житловою площею - 21,00 кв.м., підсобною площею - 20,50 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: погріб з шийкою, веранда, літня кухня, два сараї, сарай-прибудова, убиральня, ганок, колодязь питний, ворота, хвіртка та огорожа. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обовязкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості. Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року. Таким чином, спадкодавець [PERSON] після реєстрації житлового будинку в погосподарській книзі Бранепільської сільської ради набула право власності на вищевказаний будинок, що підтверджується довідкою Бранепільської сільської ради № 74 від 29.03.2016 року. Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачем [PERSON] права власності на спадковий будинок, що залишився після смерті [PERSON], під час проведення попереднього засідання не встановлено. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved