overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON], з позовом в якому просить, посилаючись на ст.ст. 1167 та 1166 ЦК України, стягнути з відповідача матеріальну шкоду 10766,56 грв., моральну шкоду 3000 грв. Позов мотивує тим, що донька позивача [PERSON] знаходилася з відповідачем в фактичних шлюбних відносинах, проживала в квартирі відповідача. Позивач, купив у кредит та віддав доньці та відповідачу для користування телевізор вартістю 8022,96 грв. Та пральну машину вартістю 2000 грв. Відносини були припинені у вересні 2014 р., донька повернулася проживати до батька. Телевізор та пральна машина залишилися у відповідача, який не віддає ці речі добровільно. Позивач вважає, що йому була причинена матеріальна шкода та моральна шкода, які він просить відшкодувати йому з відповідача. В судовому засіданні позивач підтримав свій позов. В судовому засіданні відповідач проти задоволення позову заперечував, пояснив, що позивач не купував та не давав йому ніякої побутової техніки. Телевізор та пральна машина в квартирі є, але вони належали його бабусі, яка надала їм квартиру для проживання. Ніякої шкоди він не спричиняв позивачеві. Суд, вислухав сторони, вивчив матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадеів встановлених статтею 61 цього Кодексую. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні позивачем не надано доказів того, що винними діями відповідача позивачеві спричинено матеріальної чи моральної шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про визнання за ним права власності на нежитлове приміщення, яке розташоване на першому поверху п'ятиповерхового будинку [ADDRESS], загальною площею 44,74 кв.м.. Вказане нежитлове приміщення від придбав 28.03.2011 року, а також придбав нежитлове приміщення в будинку [ADDRESS], загальною площею 64,0 кв.м., з метою реконструкції обох приміщень і об'єднати їх в одне для експлуатації у своїй підприємницької діяльності. Спірне приміщення позивач придбав за спільні сумісні кошти з відповідачкою. Для реконструкції вказаних приміщень необхідне встановити право власності на спірне приміщення, що мати можливість перевести житлових приміщень у нежитлові для подальшого звернення до інспекції ДАБК для отримання відповідних декларацій. Оскільки позасудове вирішення питання неможливо позивач просить визнати за ним право власності на нежитлове приміщення в будинку [ADDRESS], загальною площею 44,74 кв.м. Ці обставини і з'явилися підставою позову. В судовому засіданні позивач наполягає на задоволенні позовних вимог. В судове засідання відповідачка не з*явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, та заперечувала проти позовних вимог. Свої заперечення відповідачка обґрунтовувала тим, що право власності на спірне майно повинно бути визнано і за нею. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, встановивши, що між сторонами склалися правовідносини у сфері права власності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі наступного. Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК України, якою встановлений принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справа не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно договору купівлі-продажу квартири, [PERSON] 28.03.2011 року придбав квартиру [ADDRESS]. Згідно технічного висновку від 27.01.2007 року квартира [ADDRESS] є нежитлове приміщення, та придатна для розміщення в неї офісу. Згідно ст.. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.. 320 ЦК України, власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом. Заперечення відповідачки не приймаються судом, оскільки відповідачка не надала доказів свого звернення до суду за захистом свого права власності, зустрічного позову також не було подано. Окрім цього, заперечення відповідачки не є обґрунтованими і з огляду на те, що заявлені підстави для заперечення регулюються іншими нормативними актами України. У зв'язку з викладеним, приймаючи до уваги встановлені судом обставини та відповідні ним спірні правовідносини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 13.01.1994 року відповідно до договору дарування квартири, посвідченого державним нотаріусом Димитровської державної нотаріальної контори, він є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Відповідач по справі є його сином та зареєстрований в квартирі з 04.08.2012 року по теперішній час. З 2014 року та по теперішній час відповідач не проживає у вказаній квартирі без поважних причин, його місце проживання позивачу не відомо. Особистих речей відповідача в квартирі немає, зацікавленості в користування квартирою не виказує. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що позивач є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с.6, 7). Згідно довідки Відділу ведення Реєстру територіальної громади Виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 12.03.2021 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Згідно з актом №109 від 16.03.2021, складеним Координаційним комітетом органів самоорганізації населення міста Мирноград, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: квартира [ADDRESS] , але з 2014 року і по теперішній час фактично не проживає за вказаною адресою (а.с. 9). Свідки [PERSON] (3/6) та [PERSON] (3/3) пояснили суду, що вони є сусідами позивача, який мешкає за адресою: [ADDRESS] . В будинку [ADDRESS] раніше мешкав також син позивача [PERSON] . Відповідач [PERSON] не мешкає у вказаній квартирі вже більше 6 років. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності в житлі без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] загалом вже більше шести років. Поважних причин не проживання відповідача у цій квартирі судом не встановлено. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що з 04.09.1981 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . З листопада 2019 р. фактично сімейні стосунки припинені, у зв`язку із тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, спільного господарства не ведуть. Їх спільні діти, що були народжені за час шлюбу проживають самостійно. З цих причин вважає, що шлюбні стосунки з відповідачкою зберегти неможливо. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, з викликом сторін. Позивач [PERSON] до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримку позовних вимог, позов просив задовольнити. Відповідачка [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04.09.1981року, який зареєстрований у Палаці одруження м.Жданова, актовий запис №2995, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 04.09.1981 року (а.с. 3). Від даного шлюбу мають повнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають окремо. Сімейні стосунки припинені з листопада 2019 р., сторони спільного господарства не ведуть. Ухвалою Приморського районного\~суду м.\~Маріуполя від 11.06.2021 року сторонам був наданий строк для примирення, однак сторони не помирились. Відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. ч. 3,4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 СК України, за позовом одного з подружжя суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що на\~теперішній час\~шлюб вказаний\~існує формально,\~оскільки позивач\~та відповідач\~не пов`язані\~спільним побутом\~та проживанням,\~подальше збереження\~шлюбу суперечило\~б інтересам\~позивачки,і є неможливим,\~а сім`я\~сторін розпалася\~остаточно,в зв`язку з чим позовні вимоги задовольняє та постановляє рішення про розірвання укладеного між сторонами шлюбу. На підставі ст. 24, 56, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з відповідачем він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 01 червня 2002 року. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом з відповідачем. Подружні відносини з відповідачем не склались у зв`язку з тим, що між ними склалися давнішні нездоланні неприязні відносини, протиріччя характерів, на фоні постійних сварок, укорів, образ, у них зникла взаємоповага, лишилися почуття глибокої образи, розчарування. З грудня 2019 року вони припинили шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, мешкають окремо. Примирення між ними неможливе. Спору з питань поділу майна вони не мають. Вважаючи, що відновлення та збереження шлюбу неможливе, просить суд їх шлюб з відповідачем\~розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на задоволенні позовних вимог. \~\~\~ \~\~ \~ \~Відповідач в\~судовому засіданні\~позов визнала\~в повному\~обсязі.\~ \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 01 червня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області,\~актовий запис\~№ 89 (а.с. 20). Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 20). Із позовних вимог позивача вбачається, що він не бажає відновлювати сімейні стосунки та зберегти сім`ю, вважає, що збереження шлюбу суперечить її особистим інтересам. \~\~ Відповідно до\~ст.105 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до\~ст.110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлені фактичні взаємовідносини подружжя, які не дають підстав вважати, що збереження шлюбу між ними можливо На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з відповідачем він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 09 травня 1981 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружні відносини з відповідачем не склались внаслідок виникнення конфліктів на ґрунті непорозумінь щодо обов`язків чоловіка та дружини в сім`ї, щодо різного розуміння ними мети шлюбу та сімейних цінностей, фінансових питань сімейного бюджету. З 2007 року вони припинили шлюбні стосунки, не мешкають разом, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, не піклуються один про одного. Примирення між ними неможливе. Вважаючи, що відновлення та збереження шлюбу неможливе, просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Позивач до підготовчого судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач до підготовчого судового засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про визнання позову та про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 09 травня 1981 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 192 (а.с. 4). Із позовних вимог позивача вбачається, що він не бажає відновлювати сімейні стосунки та зберегти сім`ю, вважає, що збереження шлюбу суперечить його особистим інтересам. Відповідно до ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлені фактичні взаємовідносини подружжя, які не дають підстав вважати, що збереження шлюбу між ними можливо. Позивач висловила своє бажання залишити шлюбне прізвище, вказавши це у своїй заяві про розгляд справи без її участі. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернувся з\~позовом до\~відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з відповідачем він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 12 грудня 2012 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з відповідачем. Подружні відносини з відповідачем не склались з причин відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на шлюб та сім`ю, через що між ними постійно виникали сварки. З листопада 2019 року вони припинили шлюбні стосунки, мешкають окремо за різними адресами, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство. Спору щодо поділу спільного майна не мають. Примирення між ними неможливе. Вважаючи, що відновлення та збереження шлюбу неможливе, просить суд їх шлюб з відповідачем\~розірвати. Позивач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог. \~\~\~ \~ Відповідач до судового засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про визнання позовних вимог, просила справу розглянути без її участі. \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 12 грудня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 402 (а.с. 11). Сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.12). Із позовних вимог позивача вбачається, що він не бажає відновлювати сімейні стосунки та зберегти сім`ю, вважає, що збереження шлюбу суперечить його особистим інтересам. \~ Відповідно до\~ст.105 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до\~ст.110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлені фактичні взаємовідносини подружжя, які не дають підстав вважати, що збереження шлюбу між ними можливо.\~\~ \~\~\~ \~На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з відповідачем він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23 грудня 2014 року. Від шлюбу дітей не мають. Подружні відносини з відповідачем не склались у зв`язку з тим, що під час спільного проживання між ними постійно виникали конфлікти на ґрунті непорозумінь між ними щодо різного розуміння мети шлюбу, обов`язків чоловіка та жінки в сім`ї, щодо фінансових питань сімейного бюджету, щодо відношень з батьками. З липня 2016 року вони припинили шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство. Примирення між ними неможливе. Відповідач на розірвання шлюбу в органах ДРАЦС не погоджується, уникає спілкування з ним. Вважаючи, що відновлення та збереження шлюбу неможливе, просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Позивач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач до судового засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про визнання позову та про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 23 грудня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 372 (а.с. 4). Із позовних вимог позивача вбачається, що він не бажає відновлювати сімейні стосунки та зберегти сім`ю, вважає, що збереження шлюбу суперечить його особистим інтересам. Відповідно до ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлені фактичні взаємовідносини подружжя, які не дають підстав вважати, що збереження шлюбу між ними можливо. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з відповідачем він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26 квітня 2002 року. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Він не заперечує, щоб після розірвання шлюбу їх спільні неповнолітні діти мешкали разом з матір`ю. За останні два роки спільного проживання з відповідачем стосунки між ними сильно погіршилися, вони втратили почуття любові та взаємної поваги один до одного, між ними постійно виникали сварки, під час яких вони припускалися особистих образ. Свідком вказаних сварок ставали їх неповнолітні діти. У вересні 2019 року відповідач пішла з дому до іншого чоловіка та з цього часу вони проживають окремо, припинили шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство. Примирення між ними неможливе. Спору з питань поділу майна вони не мають. Вважаючи, що відновлення та збереження шлюбу неможливе, просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Позивач до підготовчого судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлени й належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач до підготовчого судового засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про визнання позову та про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 26 квітня 2002 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитрівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 64 (а.с. 7). Сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 8, 9, 10). Із позовних вимог позивача вбачається, що він не бажає відновлювати сімейні стосунки та зберегти сім`ю, вважає, що збереження шлюбу суперечить її особистим інтересам. Відповідно до ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлені фактичні взаємовідносини подружжя, які не дають підстав вважати, що збереження шлюбу між ними можливо. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved