Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 11 листопада 2006 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який вони зареєстрували у відділі ДРАЦС РС Великоберезнянського РУЮ Закарпатської області за № 46. Від їхнього шлюбу у них народилося двоє дітей: доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з ним та перебувають на його утриманні. Позивач зазначив в позові, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя, між ними постійно виникали сварки. Разом з відповідачкою сімейним життям не проживають вже з вересня 2014 року. Спільне господарство не ведеться. Відповідачка кудись періодично зникає з дому, не пояснюючи причин, постійно його ображає. Тому заходів до примирення вживати недоцільним. Позивач також зазначив в позові, що з відповідачкою досягнуто згоди, що діти і після розірвання шлюбу будуть проживати з ним і перебувати на його вихованні та утриманні, так як вона хоче влаштувати своє життя з іншим чоловіком. Відповідачка не проявляє своєї доброї волі ні в участі у вихованні дітей , ні в їх утриманні. Місце роботи відповідачки йому не відоме, як і її розмір доходів А тому на підставі викладеного просить шлюб розірвати, залишити дітей на його утриманні та вихованні та стягнути з відповідачки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. на утримання дітей. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.11.2006 року. Дана обставина підтверджена оглянутим свідоцтвом про реєстрацію шлюбу між сторонами. Також в судовому засіданні оглянуто свідоцтво про народження дітей. В судовому засіданні також встановлено, що шлюб між сторонами існує тільки формально, сторони не підтримують жодних зв'язків і не ведуть ніякого спільного господарства. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, сторони разом не проживають і позивач не бажає примирення та відновлення шлюбних відносин з відповідачем, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Також суд вважає, що малолітніх дітей доньок [PERSON] та [PERSON], слід залишити на вихованні та утриманні позивача. Про це не заперечує і відповідачка по справі. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Судом встановлено обставини, що мають істотне значення і вважає, що позов в частині стягнення аліментів також підлягає до задоволення із стягненням з відповідача аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі розмірі по 800 грн. щомісяця , починаючи з дня подання заяви і до повноліття дітей. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання. Щодо позовних вимог про залишення після розірвання шлюбу відповідачці її теперішнє прізвище « [PERSON]» то суд не може задовольнити цю вимогу , оскільки згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, отже це право відповідачки. За таких підстав позов позивача підлягає до часткового задоволення. Враховуючи наведене та

Outcome: partial