Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому прохає визнати [PERSON] разом з малолітніми дітьми [PERSON] , 2006 р.н., та [PERSON] , 2013 р.н., такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . Заявлені вимоги мотивує тим, що є власником вказаної квартири. Відповідач у справі [PERSON] , є рідною донькою позивача, а [PERSON] , 2006 р.н., та [PERSON] ,2013р.н., є рідними онуками та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . З 2014 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у житловому приміщенні за місцем реєстрації не проживають, помешканням не користуються, їх особисті речі у квартирі відсутні, участі в утриманні житла вони не беруть. Ухвалою суду від 09 серпня 2019 року (а.с.21) провадження у справі було відкрито з призначенням справи до підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 25 жовтня 2019 року (а.с.52) підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились. Від позивача [PERSON] надійшло письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги нним підтримані повністю. Будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, відповідач [PERSON] особисто, та як представник неповнолітніх осіб- [PERSON] та [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, правом подання відзиву на позов не скористалась. Представник виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області в судове засідання не з`явився, натомість, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, прохав суд прийняти законне і обґрунтоване рішення. Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з`явилась, натомість, надала суду висновок про неможливість визнання [PERSON] та [PERSON] такими що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки це приведе до порушення права дітей на користування житлом. Дослідивши надані письмові докази у їх сукупності, судом встановлено наступне. Власником квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON] , що підтверджується: записом реєстрації права власності проведеного на підставі договору купівлі-продажу, р. № 1589, виданого 29.10.2001 приватним нотаріусом Комсомольського міського нотаріального округу Зайцевою А.Д. (а.с.6); технічним паспортом виданого на ім`я [PERSON] (а.с.5), копії яких приєднані до матеріалів справи. До матеріалів справи приєднані копії свідоцтв про народження [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 11,12,13), які підтверджують родинні відносини між позивачем та відповідачами. Згідно з наданою сектором з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету житлового відділу департаменту економічного розвитку та ресурсів Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області довідкою від 25.06.2019 (а.с.15) за адресою [ADDRESS] є зареєстрованими позивач у справі та відповідачі у справі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до акту опитування сусідів від 24.05.2019, посвідченого директором КЖЕП № 4, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не проживають в квартирі [ADDRESS] , з червня 2014 (а.с.14). Встановивши всі обставини справи та виходячи із досліджених письмових доказів, суд вважає пред`явлений позов обґрунтованим, з огляду на наступне. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд зазначає, що у відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виконавчий комітет Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області надав висновок особі органу опіки та піклування про недоцільність визнання дітей [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Відповідно до ч. 5 ст. 19 Сімейного Кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 цього Кодексу). При цьому, суд не погоджується із висновком органу опіки та піклування Виконавчий комітет Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області від 13.09.2019 року, яким визнано недоцільним визнання [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право на користування квартирою, оскільки зазначений висновок суд вважає необґрунтованим, ураховуючи непорушність права приватної власності позивача на його житло, наявність перешкод у використанні цього права, тривале протягом останніх 5 років не проживання відповідачів із дітьми у спірному житловому приміщенні, а також визнання відповідачем [PERSON] особисто, та як представника неповнолітніх осіб - [PERSON] та [PERSON] позовних вимог [PERSON] . За таких обставин, суд вважає обґрунтованими доводи сторони позивача про те, що реєстрація відповідачів за вищевказаною адресою створює для нього ряд перешкод та збільшує плату за житлово-комунальні послуги і обслуговування квартири. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільного вибору місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, суд, проаналізувавши надані письмові докази, з урахуванням рівності прав сторін щодо їх подання та доведення перед судом їх переконливості, дійшов висновку про те, що знайшов підтвердження факт не проживання відповідачами у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , у понад встановлені ст.405 ЦК України строки. У силу вимог ст.ст.77, 78 ЦПК України інших належних і допустимих доказів сторони суду не надали. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, що підлягають задоволенню у повному об`ємі. На підставі викладеного,

Outcome: approved