Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього с на [PERSON] в розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення ним 23-х років або закінчення ним навчання. Крім того, просить стягувати з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання повнолітнього сина, [PERSON] в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною 23-х років або до закінчення ним навчання. На підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що перебувала з відповідачем в шлюбних відносинах з 14.05.1992 року по 11.10.2016 рік, який рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 11.10.2016 року розірвано. Від даного шлюбу у них 25.04.1998 року народився син [PERSON]. На даний час син вже повнолітній та є студентом Львівського торговельно-економічного університету. Форма навчання платна. Їй самій важко оплачувати навчання сина. Відповідач є батьком даної дитини і повинен допомагати їй у забезпеченні сина, однак відмовляється це робити добровільно. Внаслідок цього вона змушена звернутись до суду про примусове стягнення аліментів на період навчання сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно до закінчення дитиною навчання. Разом з тим, вказує на те, що син навчається у м.Львові та проживає у гуртожитку, що створює додаткові витрати на його утримання, а саме: оплата за навчання, оплата за проживання, кошти для харчування, витрати на дорогу та інше та вважає, що відповідач зобовязаний додатково сплачувати кошти для утримання сина [PERSON]. Розмір додаткових витрат визначила в сумі 1500 грн. на місяць. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов, посилаючись на підстави, викладені в ньому. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбних відносинах з 14.05.1992 року по 11.10.2016 рік, який рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 11.10.2016 року розірвано. Від даного шлюбу у них 25.04.1998 року народився син [PERSON]. Ту обставину, що відповідач є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO], сторонами не оспорюється і доказуванню не підлягає. З оглянутої судом довідки за №1158 від 06.09.2017 року вбачається, що [PERSON] є студентом 1-го курсу денної форми навчання юридичного факультету спеціальності «Право» Львівського торговельного-економічного університету. Форма навчання платна. Закінчує навчання в червні 2019 року. Разом з тим, позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання сина, обґрунтовуючи свої вимоги нормами\~ст. 185 СК України. Так, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ч.ч.1, 2\~ст. 185 СК України). Син сторін на час дії спірних правовідносин досяг повноліття, мав повних 19 років, відтак підстави для застосування\~ст. 185 СК України відсутні, оскільки дана норма підлягає застосуванню щодо дитини, тобто мало- та неповнолітньої особи (до 18 років). Дитиною є особа яка не досягла 18 років. Фізична особа, яка досягла 18 років, - є повнолітною особою. Разом з тим\~ст. 199 цього Кодексу\~передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються\~главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.\~199,\~200,\~201\~цього\~Кодексу). \~\~\~\~Даючи оцінку дослідженим доказам, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, оскільки встановлено, що повнолітній син відповідача вчиться в навчальному закладі та йому необхідна матеріальна допомога. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що мають істотне значення по справі: матеріальне становище дитини та платника аліментів та вважає, що суму до стягнення слід визначити в заявленому позивачем розмірі, а саме в ? частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно на весь період навчання, що не буде порушувати законні права та інтереси як сторін, так і дитини. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору на користь держави.

Outcome: partial