Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду із позовом про встановлення днів для спілкування з дитиною. В обґрунтування позовних вимог вказує, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою по справі [PERSON] Від подружнього життя у них народився син [PERSON]. Однак на даний час вини проживають окремо, син разом із його дружиною проживає в іншому населеному пункті. Відповідачка створює йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, у звязку з чим він був змушений звертатися до Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області для того, щоб упорядкувати дні та години відвідин сина. Не зважаючи на розпорядження голови Миколаївської РДА відповідачка і надалі створює перешкоди у побаченні та спілкуванні з сином, у звязку з чим він змушений звернутися до суду У судовому засіданні позивач позов підтримав, дав пояснення аналогічні змісту позовної заяви та просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-СГ № 231313, виданим виконавчим комітетом Пісочнянської сільської ради Миколаївського району Львівської області від 10.09.2014 року . Від подружнього життя у них народився син - [PERSON], батьками якого, згідно свідоцтва про народження, вказані [PERSON] та [PERSON]. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Конвенція про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року), визначила, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч.1 ст.3). Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, інших членів сім'ї та родичів визначений СК України. Відповідно до ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно зі ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. У відповідності до ст.ст.11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї разом з батьком або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитини, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Таким чином, законодавством України закріплено обов'язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. Окрім того, батьків законодавством зобов'язано вирішувати всі питання виховання дитини спільно (стаття 157 СК України). Законодавством також встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Слід зазначити, що прийняте рішення органу опіки та піклування є обов'язковим для батьків (стаття 158 СК України). І лише у випадку вчинення перешкод того із батьків, з ким проживає дитина, тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. У випадку встановлення судом перешкод з боку того з батьків з ким проживає дитина, тому з батьків, який проживає окремо, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Розпорядженням № 346 Миколаївської районної державної адміністрації від 03.09.2015 року надано дозвіл [PERSON] брати участь у вихованні сина [PERSON], 29.05.2015 року, зустрічатися, спілкуватися, проводити час з сином у вільний від роботи час у будні та вихідні дні почергово з 13:00 год. До 15:00 год. за погодженням та у присутності [PERSON]. З пояснень позивача встановлено, що між ним та відповідачкою скалилися неприязні відносини. Відповідачка з надуманих мотивів перешкоджала йому у зустрічах з сином, таким чином створюючи йому перешкоди у реалізації права на виховання та спілкування із дитиною. Поряд з цим, судом не здобуто та не надано доказів того, що батько негативно впливає на дитину чи таке спілкування перешкоджатиме нормальному вихованню дитини, факти неналежного виконання своїх батьківських обов'язків. Таким чином, судом встановлено порушення матір'ю дитини прав батька щодо виховання та спілкування з дитиною, які захищаються законом, створення певних перешкод в реалізації таких прав позивачем, встановлено відсутність між сторонами згоди щодо способу участі батька у вихованні та спілкуванні з сином, поряд з цим встановлено, що таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини, а відтак права позивача підлягають захисту судом. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги інтереси дитини та її вік, бажання батька спілкуватися з дитиною, дотримуючись розумного балансу участі обох батьків у вихованні дитини, суд вважає за необхідне зобовязати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод у зустрічах з сином [PERSON] та визначити [PERSON] час для зустрічі із сином [PERSON], а саме дві суботи та дві неділі щомісяця по три години у присутності матері [PERSON]. На підставі наведеного та

Outcome: approved