Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 21 жовтня 1994 у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом №1457. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 21 жовтня 1994 року між ним та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб у Центральному відділі ДРАЦС Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом №1457. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Позивач зазначає, що шлюбно - сімейні стосунки між подружжям остаточно припинені у 2016 році, та з цього часу спільне господарство не ведеться. Причиною розпаду сім`ї стали різні погляди на життя. Сім`я розпалась остаточно, примирення неможливе. Оскільки вирішити питання щодо розірвання шлюбу через органи державної реєстрації цивільного стану позивач не має можливості з підстав небажання відповідача з`явитись туди, [PERSON] і вимушений звернутись до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак надав до суду заяву, згідно якої просив суд розглянути справу без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечуючи проти розірвання шлюбу, та просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Вислухавши думку відповідача [PERSON] , приймаючи до уваги думку позивача [PERSON] , вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами у справі, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 21 жовтня 1994 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ Полтавської області за актовим записом №1457, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що подружжя шлюбно - сімейних відносин не підтримує тривалий час, що підтверджено відповідачем [PERSON] особисто в судовому засіданні, на даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, вони не мають наміру щодо поновлення сімейних стосунків. Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків значний час, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін; приймаючи до уваги думку відповідача, яка позовні вимоги визнала та не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, і вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає залишити прізвище, набуте у шлюбі - « [PERSON] ». Статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 Цивільного процесуального кодексу України та частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами) передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За викладених обставин, оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового, сплаченого нею при подачі позову до суду згідно квитанції №0.0.1400332567.1 від 05 липня 2019 року, оригінал якої міститься в матеріалах справи, а також стягнути на його користь з відповідача [PERSON] сплачений нею судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Outcome: approved