Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом до Медвинської сільської ради Богуславського району Київської, просить суд визнати за ним, як за спадкоємцем за законом першої черги, право власності на спадкове нерухоме майно - житловий будинок (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по вул. Шевченка під №39 в селі Медвин Богуславського району Київської області, з такими технічними характеристиками: будинок житловий, 1975 року забудови, загальною площею - 75,50 кв.м., жилою площею - 44,20 кв.м., допоміжною (підсобною площею) - 24,50 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: сарай, сарай-гараж-літню кухню, погріб, прибудову, гараж, сарай, колодязь, ворота з хвірткою та дві огорожі. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він являється спадкоємцем за законом першої черги після смерті його дружини [PERSON], яка померла 18 лютого 2017 року. Спадщину він прийняв, оскільки подав заяву до Богуславської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини, що підтверджується відповіддю державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 09.11.2017 року, а також матеріалами спадкової справи за №207/2017. Інші спадкоємці за законом першої черги, згідно зі ст.1261 Цивільного кодексу України, а саме : дочка спадкодавця - [PERSON], [INFO] та син спадкодавця - [PERSON], [INFO], звернулися до Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області з заявами про відмову від прийняття спадщини щодо спадкового майна померлого спадкодавця - [PERSON], що підтверджується відповіддю державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 09.11.2017 року, а також матеріалами спадкової справи за №207/2017. Житловий будинок № 39 по вул. Шевченка в с. Медвин, Богуславського району, Київської області належав йому та спадкодавцю [PERSON] в рівних частках, але за життя спадкодавця не було оформлено правовстановлюючі документи на цей будинок, що підтверджується довідкою Медвинської сільської ради № 748 від 30.11.2017 року. При зверненні до Богуславської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримання документів про право власності на спадкове майно йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що відсутній правовстановлюючий документ на право власності на вищевказане нерухоме майно. Оскільки він позбавлений можливості в адміністративному порядку встановити за собою право власності на нерухоме майно, то він звернувся із даним позовом до суду. Позивач зазначає, що перешкод для визнання за ним права власності на вказаний будинок не існує, оскільки будинок (з відповідними господарськими будівлями і спорудами) по вул. Шевченка під №39 в с. Медвин, Богуславського району, Київської області побудований без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати, а також будинок відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено висновком спеціаліста з технічного нагляду на будівництвом будівель і споруд та висновком Богуславського районного сектору ГУ ДСНС України у Київській області. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач Медвинська сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] у відповідності до ст. ст. 1223 ч. 2, 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги після смерті дружини [PERSON], яка померла 18 лютого 2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця, копією свідоцтва про укладення шлюбу. Згідно положень ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, [PERSON] прийняв спадщину після смерті спадкодавця [PERSON], оскільки після відкриття спадщини протягом шести місяців подав заяву про прийняття спадщини до Богуславської районної державної нотаріальної контори, що підтверджується повідомленням державного нотаріуса від 09.11.2017 року та матеріалами спадкової справи №207/2017. Інші спадкоємці за законом першої черги, згідно зі ст.1261 Цивільного кодексу України, а саме : дочка спадкодавця - [PERSON], [INFO] та син спадкодавця - [PERSON], [INFO], звернулися до Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області з заявами про відмову від прийняття спадщини щодо спадкового майна померлого спадкодавця - [PERSON], що підтверджується відповіддю державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 09.11.2017 року, а також матеріалами спадкової справи за №207/2017. Із копії постанови державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори №02-31/1442 від 09.11.2017 року вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно спадкоємцю [PERSON] не може бути видано, так як відсутній правовстановлюючий документ на спадковий будинок, що розташований по вул. Шевченка під №39 в с. Медвин Богуславського району Київської області. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті [PERSON], яка померла 18 лютого 2017 року, належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Довідкою Медвинської сільської ради № 748 від 30 листопада 2017 року підтверджується, що згідно даних погосподарської книги житловий будинок по вул. Шевченка під №39 в с. Медвин Богуславського району Київської області належав в рівних частках [PERSON] та [PERSON], яка була головою двору і проживала в господарстві до дня смерті. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обовязкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості. Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року. Таким чином, спадкодавець [PERSON] і спадкоємець [PERSON] після реєстрації житлового будинку в погосподарській книзі Медвинської сільської ради набули право спільної сумісної власності на вказаний будинок, що підтверджується вищевказаною довідкою Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області від 30.11.2017 року. За даними технічного паспорта на житловий будинок № 39 по вул. Шевченка в с. Медвин, Богуславського району, Київської області у господарстві спадкодавця є житловий будинок, 1975 року забудови, загальною площею - 75,50 кв.м., жилою площею - 44,20 кв.м., допоміжною (підсобною площею) - 24,50 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: веранда, ганок, два сараї, сарай-гараж-літня кухня, погріб, прибудова, гараж, колодязь, ворота з хвірткою та дві огорожі. Відповідно до висновку спеціаліста з технічного нагляду на будівництвом будівель і споруд [PERSON] за № 32 від 13.11.2017 року будинок (з відповідними господарськими будівлями і спорудами) по вул. Шевченка під № 39 в с. Медвин, Богуславського району, Київської області побудований без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати. Також вказаний будинок відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено висновком Богуславського районного сектору ГУ ДСНС України у Київській області № 661 від 10.11.2017 року. Позивач [PERSON] у відповідності до ст.ст. 60, 70 СК України має право на 1/2 частину житлового будинку, як один з подружжя, і має право на 1/2 частину зазначеного будинку, як спадкоємець за законом першої черги після смерті своєї дружини [PERSON] Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачем [PERSON] права власності на спадковий будинок, що залишився після смерті його дружини [PERSON], під час судового розгляду не встановлено. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 гривні 40 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved