Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] в якому просить визнати земельну ділянку, площею 0,1200 га, розташовану в селі Рясне-Руське Яворівського району Львівської області, цільове призначення: будівництво і обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] та житловий будинок [ADDRESS] Львівської області об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] і [PERSON] Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,1200 га, розташовану в селі Рясне-Руське, цільове призначення: будівництво і обслуговування житлового будинку і господарських будівель, та на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS]. Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку земельної ділянки, плошею 0,1200 га, розташовану в селі Рясне-Руське, цільове призначення: будівництво і обслуговування житлового будинку і господарських будівель, та на ? частку житлового будинку [ADDRESS]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 03 березня 2006 року між ним та відповідачем [PERSON] укладено шлюб. Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 22.08.2011 року, шлюб між ними розірвано. За час подружнього життя, ними набуто майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а саме: земельну ділянку, площею 0,12 га, розташовану в селі Рясне-Руське Яворівського району Львівської області, та житловий будинок [ADDRESS] Львівської області. Однак, право власності на дане майно зареєстровано лише за його колишньою дружиною [PERSON], хоча майно є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. [PERSON] звернулася з зустрічною позовною заявою, в якій просив суд визнати дійсним договір дарування грошових коштів в розмірі 12 600 дол. США, укладений між нею та її батьком - [PERSON] 06.03.2006 року. Визнати за нею право особистої приватної власності на земельну ділянку площею 0,1200 га, що розташована в [ADDRESS] відійти від принципу рівності часток та визнати за нею право на 2/3 частки в праві власності на цей Житловий будинок. Усунути перешкоди у здійсненні нею права користування Житловим будинком шляхом покладання на [PERSON] обов'язку не чинити їй перешкод в доступі до приміщень Житлового будинку та передати їй комплект ключів від вхідних дверей та інших приміщень Житлового будинку. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 03.03.2006 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Втім, ще до укладення шлюбу її батько - [PERSON], який з 2000 року проживав та працював закордоном, пообіцяв придбати їй земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку з тією метою, що би вона в подальшому могла збудувати собі житло - будинок. 07.07.2006 року між нею та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу земельної ділянки. 15.11.2006 року Яворівським районним відділом земельних ресурсів на її ім'я видано державний акт на право власності на Земельну ділянку. Вказану Земельну ділянку було придбано нею за грошові кошти, які подарував їй батько і вона набула право особистої власності на це майно. Незважаючи на те, що згідно з правовстановлюючими документами вона являється власником Житлового будинку, який змушена була полишити в 2011 році, її колишній чоловік не дає їй можливості володіти та користуватися її майном. Внаслідок цього вона до цього часу змушена орендувати квартиру в місті Львові, витрачаючи на це значні кошти. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом, [PERSON], первісний позов підтримав, дав суду показання, аналогічні викладеним у заяві, додатково пояснив, що майно сторін набуде за час спільного проживання належить сторонам на праві спільної сумісної власності. Його довірителем в день купівлі земельної ділянки зняв з свого рахунку кошти для оплати вищевказаної земельної ділянки. Крім цього його довірителем щомісячно сплачуються аліменти на користь [PERSON] на утримання їхньої дочки у великих розмірах. Проте відповідачка чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною. Внаслідок чого його довіритель звернувся до суду із позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні. Просив суд позовні вимоги [PERSON] задоволити в повному обсязі, у задоволенні зустрічного позову [PERSON] відмовити за недоведеністю позовних вимог. В судовому засіданні представник відповідач за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом, [PERSON] позов [PERSON] заперечив, зустрічний позов [PERSON] підтримав. Суду дав показання, аналогічні викладеним у зустрічній позовній заяві. Додатково пояснив, що при вирішенні даного спору суду слід відступити від засади рівності часток подружжя, оскільки на утриманні його довірительки перебуває малолітня дитина, а тому частка [PERSON] у спільно набутому майні повинна бути більшою. Просив суд у задоволенні первісного позову відмовити, зустрічний позов [PERSON] задоволити. Представник третьої особи, Реєстраційної служби Яворівського районного управління юстиції Львівської області, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча у встановленому порядку був повідомлений про час та місце слухання справи. Третя особа за зустрічним позовом, [PERSON], в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча у встановленому порядку був повідомлений про час та місце слухання справи. Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, вважає за можливе провести розгляд справи та ухвалити рішення у відсутності сторін, які з невідомих суду причин не з'явилися в судове засідання, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ст.ст. 4, 10, 11, 60, 61, 213 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона -3- посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Рішення суду обґрунтовується лише тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні. Судом встановлено та документально підтверджено, що сторони 03 березня 2006 року уклали шлюб, який зареєстрували у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №464 (а.с.5). Від спільного подружнього життя у них [INFO] року народилася дочка [PERSON]. Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 22 серпня 2011 року, шлюб між сторонами було розірвано (а.с.6-7). Встановлено, що 07 липня 2006 року, між громадянином [PERSON] (продавець) та відповідачем -[PERSON] (покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якою продавець передав, а покупець прийняв у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що розташована на території Рясно-Руської сільської ради, в селі Рясно-Руська Яворівського району Львівської області, площею 0,1200 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] (а.с.8). 15 листопада 2006 року на ім'я відповідача за первісним позовом [PERSON], Яворівським районним відділом земельних ресурсів видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (а.с.9). Рішенням Виконавчого комітету Рясне-Руської сільської ради від 21.05.2007р. №90, [PERSON] надано дозвіл на виготовлення будівельного паспорта та технічної документації на забудову вищенаведеної земельної ділянки. В грудні 2011 року на ім'я [PERSON] було оформлено свідоцтво про право власності на будинок№6, розташований по [ADDRESS] Львівської області та 03 грудня 2011 року проведено державну реєстрацію цього права (а.с. 11). Згідно ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба толю) самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 2 ст. 60 СК України). Судом встановлено, що позивач за первісним позовом [PERSON] 07 липня 2007 року, в день купівлі земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що розташована на території Рясно-Руської сільської ради, в селі Рясно-Руська Яворівського району Львівської області, площею 0,1200 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], зняв зі свого рахунку 2 тис. Доларів США, що підтверджується матеріалами справи (а.с.148). Встановлено, що [PERSON] за час перебування у шлюбі з [PERSON] мав регулярний дохід, що підтверджується матеріалами справи (а.с.70-76). У відповідності до рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 21 жовтня 2011 року, вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дочки в розмірі ? частки з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 квітня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття, та вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 20 квітня 2011 року, до досягнення дитиною трьохрічного віку, тобто до [INFO] року (а.с.56). З розрахунку заборгованості по аліментах вбачається, що [PERSON] станом на 04 березня 2015 року сплатив 98 835 грн. аліментів, заборгованість складає 2 456,64 грн. (а.с.162-171). Також судом встановлено, що в квітні 2015 року, [PERSON] перераховано -4- на рахунок [PERSON] аліменти в сумі 3000 грн. (а.с.172). За приписами ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Для повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи судом оглянуто та долучено до матеріалів справи платіжки (а.с. 59-64) з яких вбачається, що [PERSON] отримувала грошові перекази; накладні на ім'я [PERSON] (а.с.78-113), з яких вбачається що [PERSON] купував різного роду будівельні матеріали; заяви [PERSON] до відділу у справах дітей (а.с.174-177) з яких вбачається, що [PERSON] прагне бачитися, спілкуватися зі своєю дитиною та займатися її вихованням; постанови про відмову в порушенні кримінальної справи за заявою [PERSON], акти (а.с. 184-193); відомість про стан рахунку [PERSON] (а.с.194-204). Крім цього судом встановлено, що позивач [PERSON] звернувся до Старосамбірського районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених стороною позивача. Їхні показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Заслухавши пояснення усіх учасників судового процесу, оцінивши докази по даній справі, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, ґрунтуються на нормах чинного законодавства і доведені повністю доказами, дослідженими в судовому засіданні, земельна ділянка та житловий будинок є майном набутим сторонами за час подружжя, а отже є об'єктами спільної сумісної власності подружжя, підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя згідно зустрічного позову стороною [PERSON] не доведено, як і не доведено право особистої приватної власності на земельну ділянку. Крім цього стороною позивача за зустрічним позовом не доведено того, що позивач [PERSON] чинить перешкоди у користуванні будинком та неналежно утримує свою малолітню дочку. А тому суд вважає, що первісний позов слід задоволити, в задоволенні зустрічного позову слід відмовити. Також на підставі ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути судові витрати в сумі 620 грн. 00 коп.

Outcome: approved