Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було зареєстрований Фрунзенським відділомдержавної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міськогоУправління юстиції 06 серпня 2004 року, актовий запис № 250. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалася і основна причина розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між ним та відповідачем взаєморозуміння і довіри і тому з січня 2015 року шлюбні стосунки в відповідачем припинені. На даний момент не ведуть спільного господарства, шлюбно - сімейні стосунки не підтримують і подальше спільне проживання з відповідачем вважає неможливим, збереження шлюбу недоречним. Стосунки, які склалися між ним та відповідачем перешкоджають їх подальшому спільному проживанню, тому примирення неможливо. Подальша наявність юридичного факту реєстрації шлюбу суперечить його інтересам, тому просить суд розірвати шлюб. Діти залишаються мешкати з відповідачем. У судове засідання позивач надав письмову заяву про слухання справи за його відсутністю та просив задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день і час слухання справи сповіщалася належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.197 України - фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06 серпня 2004 року у Фрунзенському відділідержавної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міськогоУправління юстиції, актовий запис № 250. ( свідоцтво серія [NUMBER]) Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Як встановлено у судовому засіданні причиною розірвання шлюбу стали різні погляди на життя. Позивач втратив до відповідача почуття поваги та кохання та не має наміру в подальшому проживати з нею однією сім'єю. На сьогоднішній час сторони мешкають окремо з січня 2015р., не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе і тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище і не наполягає щоб було залишено дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу, тому після шлюбне прізвище відповідача визначити як - «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved