Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь 17 000 грн. заборгованості за договором позики згідно розписок від 11 березня 2009 року; трьох відсотків місячних за весь час прострочення в розмірі 38760 грн.; 3000 грн. витрат на правову допомогу та судових витрат у розмірі 587, 60 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 11 березня 2009 року за усним договором позики передала позичальнику [PERSON] 17 000 грн. зі сплатою 3% в місяць зі строком повернення до 11 вересня 2009 року, що стверджується двома розписками на суму 8500 гривень кожна. Оскільки відповідач по спливу терміну, обумовленому у договорі позики не виконує свої зобовязання і гроші не повертає, тому просить постановити рішення про примусове стягнення з відповідача позичених у неї коштів у сумі 17000 грн. разом з нарахованим розміром трьох відсотків в місяць, що становить 38760 грн. [PERSON] того, просить відшкодувати їй понесені витрати на правову допомогу і судовий збір. В підтвердження позову покликається на розписки, вимогу про поверення боргу, договір про надання правової допомоги, інші документи. Представник позивача [PERSON], діючи згідно договору про надання правової допомоги від 05.05.2015, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач повторно не з'явився в судові засідання, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи. Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши зібрані докази, постановляючи заочне рішення, суд позовні вимоги задовольняє з наступних підстав. Згідно вимог ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. При цьому нотаріальна форма укладення договору позики не вимагається. Як встановлоено судом, відповідач позичив у позивача 17000 грн. Передача коштів стверджується розписками від 11.03.2009, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с.5,6) і оригінали яких оглянуті судом. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З наданих суду документів вбачається, що відповідач взяті на себе зобов'язання за договором належним чином не виконав та не повернув суму позики. (а.с.7, 8) Частиною 1 ст.1050 ЦК України передбачено, що позичальник, який своєчасно не повернув суму позики, зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України у разі відсутності іншої домовленості сторінпроценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики. У відповідності до вимоги ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом З представленого позивачем розрахунку вбачається, що три проценти в місяць від простроченої суми за порушення виконання зобов'язань за договором позики за період з 11.03.2009 по 11.07.2015 становить - 38 760 грн. Даний розрахунок відповідачем не заперечено та не спростовано, а відтак такий приймається до уваги. Отже, суд бере до уваги як доказ факту укладеного договору позики розписки про одержання грошей в сумі 17000 грн. та стягує дані кошти з відповідача на користь позивача разом з 3% в місяць, що становить 38760 грн. Задовольняючи позовні вимоги, з відповідача підлягають стягненню витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката. Встановлено, що правову допомогу позивачеві надавав адвокат [PERSON] згідно договору про надання правової допомоги від 05.05.2015 (а.с.9, 12). Відповідно до наданого розрахунку, який відповідає вимогам Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», такі витрати складають 3000 грн., оплата яких підтверджена наданим чеком, додатком до договору, актом надання та приймання юридичних послуг від 12.05.2015, квитанцією до прибуткового касового ордеру (а.с. 10, 11, . Відтак, ці витрати підлягають стягнення з відповідача в користь позивача. Окрім цього, згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача в користь позивача підлягає стягненню розмір судового збору в сумі 587,60 грн., сплачений при зверненні з даним позовом і документально підтверджений (а.с.2) На підставі ст.ст. 526, 530, 611, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, та

Outcome: approved