Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль» та просив усунути перешкоди у розпорядженні квартирою [ADDRESS] , шляхом виключення відомостей про обтяження із Державного реєстру іпотек за № 5285363, внесених 05 червня 2009 року, а також шляхом виключення відомостей № 5285329, внесених 11 липня 2007 року про обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П., з підстав того, що він не укладав будь-яких правочинів щодо передачі належного йому майна в іпотеку на користь іпотекодержателя, згоди на передачу квартири не надавав. Зазначає, що договір іпотеки, укладений 11 липня 2007 року між банком та [PERSON] в забезпечення виконання зобов`язань останнього за кредитним договором № 014/9408/74/57728 від 11 липня 2007 року, з огляду на те, що його умови спрямовані на порушення конституційних прав і свобод [PERSON] , визначених ст. 41 Конституції України, а також, як вказує останній на незаконне заволодіння нерухомим майном власника, шляхом можливого застосування механізму, встановленого ст.ст. 37-39 Закону України «Про іпотеку» в розумінні ст. 228 ЦК України є нікчемним. В обґрунтування позову [PERSON] також зазначає, що наявність записів про обтяження квартири [ADDRESS] у Державному реєстрі іпотек та у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, у зв`язку з укладенням [PERSON] договору іпотеки в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, перешкоджають позивачу в розпорядженні належним йому майном відповідно до ст. 317 ЦК України, а тому останній за захистом своїх порушених прав звернувся до суду. Будучи належним чином повідомленими сторони в судове засідання не з`явились, що в розумінні ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, дослідивши, наявні у матеріалах справи письмові докази, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. У відповідності до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності (ч. 1). Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (ч. 2). Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 3). Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що 11 липня 2007 року між відкритим акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Райфайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/9408/74/57728 за умовами якого банк зобов`язався передати, а позичальник прийняти грошові кошти у розмірі 294 350,00 дол. США, строком до 11 липня 2027 року. В забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором, останніми того ж дня укладено договір іпотеки, за умовами якого останній передав у іпотеку квартиру [ADDRESS] (а.с. 36-40). Відповідно до договору купівлі-продажу від 11 липня 2007 року та витягу з Державного реєстру правочинів № 4273333 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відчужили, а [PERSON] набув право власності на квартиру [ADDRESS] (а.с. 41-44). На виконання ухвали суду надійшов лист Комунального підприємства Київської міської Ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» № 062/14-175 (И-2019) від 08 січня 2019 року, з якого вбачається, що вказана квартира на праві власності зареєстрована на ім`я: -3/5 ч. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (в рівних долях) на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 22 липня 1997 року; -2/15 ч. [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 05 квітня 2007 року; -4/15 ч. [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 23 квітня 2007 року. Також, з зазначеного листа вбачається, що було оформлено замовлення на надання інформації щодо реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме на квартиру [ADDRESS] (КВ-2016), замовник [PERSON] , що спростовує доводи відповідача щодо недостовірності в якості доказу інформаційної довідки (а.с. 8-9). У відповідності з вимогами ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визначення права. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] в зв`язку з обтяженням не може в повному обсязі реалізувати належні права на розпорядження квартирою.

Outcome: approved