Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про визнання права власності на квартиру. В обґрунтування вимог вказав, що 17 березня 1999 року за договором купівлі-продажу у відповідача [PERSON] він придбав двокімнатну житлову квартиру загальною площею 43,2 кв.м, в тому числі житловою площею 30,2 кв.м, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу квартири було зареєстровано Регіональною товарною біржею «Юго-Восток» за реєстраційним № 276 та зареєстровано у БТІ м.Димитрова за реєстровим № 12, про що свідчить реєстраційне посвідчення БТІ від 29.03.1999 року. На даний час йому стало відомо, що договір купівлі-продажу зареєстрований товарною біржею не визнається нотаріусом, оскільки як правовстановлюючий документ не відповідає вимогам закону. З 17.03.1999 року він добросовісно та безперервно володіє вказаною квартирою за призначенням, загалом вже протягом більше 20 років, користується цією квартирою за призначенням, протягом всього часу доглядає та утримує квартиру, сплачує житлово-комунальні послуги, робить в ній поточний та капітальний ремонт, має в ній зареєстроване місце проживання з 09.04.1999 року. Просить суд визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] за набувальною давністю. Позивач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, де зазначив, що наполягає на задоволенні його позовних вимог, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач до судового засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про визнання позовних вимог, просить розглянути справу без її участі. Третя особа до судового засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що з позовними вимогами вона згодна. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 17 березня 1999 року на Регіональній товарній біржі «Юго-Восток» був укладений договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , згідно з якою [PERSON] продала, а [PERSON] купив зазначену квартиру, загальною площею 43,2 м2, в тому числі жилою 30,2 м2 (а.с. 12). Квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , 29 березня 1999 року зареєстрована в Бюро технічної інвентаризації міста Димитров Донецької області за позивачем [PERSON] за реєстровим №12 (а.с. 14). Згідно довідки Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» від 26.12.2019 року, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, зареєстрованого на товарній біржі «Юго-Восток» 17 березня 1999 року, реєстраційний номер 276 (а.с.54). Згідно інформації від 26.12.2019 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відомості щодо квартири [ADDRESS] відсутні (а.с.55). Згідно копії паспорта [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 09.04.1999 року (а.с.2). Відповідно до ч.2 ст.41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Позивач добросовісно заволодів чужим майном - житловою квартирою, а саме купив цю квартиру, зареєструвавши угоду на товарній біржі. Договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений і зареєстрований на товарній біржі без нотаріального посвідчення, згідно з чинним на даний час законодавством не підтверджує право власності позивача на квартиру. В той же час позивач добросовісно заволодів чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти цим нерухомим майном загалом вже протягом більше десяти років. Тому суд вважає, що за набувальною давністю позивач має законні підстави набути право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . На підставі ч.2 ст.41 Конституції України, ст.344 ЦК України,

Outcome: approved