Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із позовною заявою до відповідача [PERSON], про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила наступне: 19.09.1996 року між нею та відповідачем [PERSON], було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської ради, актовий запис № 485 та видано свідоцтво про шлюб серії ІФМ № 277649. Від даного шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач, одруження виявилося невдалим. Сімейні стосунки вони припинили та проживають окремо один від одного. Причиною розпаду сімї стали несумісність характеру, внаслідок чого між ними виникали постійні сварки та непорозуміння. Неодноразово вони намагалися помиритися та змінити їх ставлення один до одного, але це позитивних наслідків не дало. Вважає за недоцільне перебування в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Строку для примирення просить не надавати. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Проте нею, на адресу суду була подана заява про можливість розгляду справи без її участі, у якій вона зазначила що позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Від нього на адресу суду надійшла заява, у якій він зазначив, що просить розглянути справу за його відсутності, позов він не визнає. Клопотань про відкладення від нього не надходило. Як зазначено у ч. 2\~ст. 197 ЦК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень та у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Як вбачається із матеріалів справи, 19 вересня 1996 року, позивач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської ради 19.09.1996 року, про що зроблено відповідний запис за № 485 та видане свідоцтво про шлюб серії І ФМ № 277649. Від даного шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії І-ФМ № 178590. Одруження виявилося невдалим. Сімейні стосунки сторонами припинені та вони проживають окремо один від одного. Причиною розпаду сім'ї стали несумісність характеру, внаслідок чого між позивачем та відповідачем виникали постійні сварки та непорозуміння. Неодноразово вони намагалися помиритися та змінити їх ставлення один до одного, але це позитивних наслідків не дало. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із ст. 55 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Враховуючи наведене, та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги, те, що відповідач у своїй заяві не визнав позовну заяву, проте жодних доказів щодо здійснення ним заходів щодо примирення та відновлення шлюбних відносин ним не надано, відповідного клопотання про надання часу для примирення ним не подано, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між сторонами по справі шлюб підлягає розірванню. Витрати із сплати судового збору у відповідності до\~ст. 88 ЦПК України\~слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved