Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась 17.11.2015 року в суд з цим позовом про визнання права власності за набувальною давністю на житловий будинок по вул.Йосипівка,25 с.М.Олександрівка Котовського району Одеської області. Підставою цьому зазначала те, що свого часу у 2002 році придбала у відповідачів за договором купівлі-продажу цей будинок за 58000 грн., однак в нотаріальному порядку цей договір посвідчено не було. Від нотаріального посвідчення цього договору відповідачі під різними приводами ухиляються, тому змушена звернутись в суд з цим позовом. Оскільки, починаючи з 2002 року по теперішній час (більше десяти років) вона фактично добросовісно, відкрито, безперервно володіє та користується чужим майном, утримує його, тому відповідно до ст.344 ЦК України набувала право власності на це майно за набувальною давністю. Відповідачі в судове засідання не зявились, але надали заяву про визнання позову. У звязку з відсутністю у судовому засіданні відповідачів справу розглянуто в порядку заочного провадження. Вислухавши позивача, покази свідка [PERSON] та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Як вбачається з матеріалів справи відповідачі у справі є власниками у рівних частинах будинку по вул.Йосипівка,25 с.Мала Олександрівка Котовського району Одеської області згідно Договору купівлі-продажу від 13.01.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Котовського районного нотаріального округу [PERSON] за р.№147, зареєстрованого Котовським МБТІ 07.02.2002 року. Згідно Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями й спорудами в с.Мала Олександрівка Котовського району Одеської області по вул.Йосипівка,25 виготовленого на імя [PERSON] і [PERSON], в натурі є: житловий будинок під літ. «А», загальною площею 48,3 кв.м., в тому числі житловою площею 38,5 кв.м., літня кухня під літ. «Б», сараї під літ. «В,Г,Е,І,К», навіси під літ. «З,а», погріб під літ. «Д», вбиральня під літ. «Ж», вимощення і огорожа, що розташовані на земельній ділянці площею о,22 га. Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України. Факт правомірного заволодіння позивачем спірним будинком з відповідними господарськими будівлями й спорудами з липня 2002 року не заперечується відповідачами та підтверджується копією письмовою розпискою від 05.03.2002 року про отримання [PERSON] і [PERSON] від позивача [PERSON] коштів у розмірі 58000 грн. грн. за проданий житловий в с.Мала Олександрівка Котовського району Одеської області по вул.Йосипівка,25. Вказані обставини справи підтвердила своїми свідченнями свідок [PERSON], дочка відповідачів, яка стверджувала, що в її присутності батьки отримали розрахунок за будинок і претензій до позивача не мають. Після продажі батьками будинку вона їх забрала до себе. Частиною 1 ст.344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовістно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно ( набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом України. Згідно положення ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням обставин справи та наявних письмових доказів цьому, суд вважає за можливе позов задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved