overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, обґрунтування якого вказав, що в період часу з 13.12.2013 року по 28.07.2014 року відповідач позичила в нього 70000 грн. 28.07.2014 року була складена розписка, яка містить кінцеву дату повернення боргу, а саме: кінець серпня 2014 року - 31.08.2014 року, до якої відповідач зобов'язалася повернути запозичені кошти. 01.09.2014 року він пред'явив відповідачу усну вимогу щодо повернення боргу, на яку остання не прореагувала та борг не повернула. Тому позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача борг в сумі 70000 грн. та судові витрати у розмірі 700 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні зменшив свої позовні вимоги і просив суд стягнути з відповідача 68500 грн., оскільки [PERSON] повернула йому із запозиченої суми 1500 грн. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнала у повному обсязі та пояснила, що нею дійсно було повернуто позивачу у рахунок погашення боргу 1500 грн. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно розписки від 28.07.2014 року відповідач [PERSON] взяла у борг у позивача [PERSON] грошові кошти в сумі 70000 грн., які зобов'язалася повернути до кінця серпня 2014 року. Згідно пояснень сторін на теперішній час із займаної суми позичальником повернуто тільки 1500 грн. Відповідно до ст.ст.1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона - позикодавець передає у власність другій стороні - позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. З моменту передачі коштів договір позики є укладеним. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Отже, судом встановлено, що відповідач заборгувала позивачу 68500 грн., які вона отримала від нього і зобов'язалася повернути до 31.08.2014 року, про що власноруч склала розписку від 28.07.2014 року. Зазначене підтверджує укладення між сторонами договору позики. В обумовлений сторонами строк повернення позики відповідач борг у повному обсязі не повернула, чим в односторонньому порядку порушила зобов'язання, що витікають з умов договору позики. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України невиконання грошового зобов'язання майже за неможливістю боржника не звільняє його від відповідальності. Тому вимога позивача про стягнення з відповідача неповернутої суми боргу у розмірі 68500 грн. є правомірною і такою, що підлягає задоволенню. В силу ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені ним судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 685 грн. (а.с.2). На підставі ст.ст.625, 1046-1051 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. У відповідності до вимог ч.6 ст.259 ЦПК України, суд вважає, що складання рішення суду в повному обсязі слід відкласти на строк сім днів з дня закінчення розгляду справи і повідомити сторонам, що вони зможуть ознайомитися з повним текстом рішення з 15 год 00 хв. 09 лютого 2021 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за зобов'язанням про проведення розрахунку за виконану роботу, посилаючись на те, що відповідач зобов'язувався виплатити йому кошти за виконані в складі бригади будівельні роботи в с.Количево Домодєдовського району Московської області, про що написав відповідну розписку. В добровільному порядку відповідач зобов'язання не виконує, кошти не повертає, а тому позивач просить стягнути з відповідача в його користь борг по розписці в сумі 73186 російських рублів, що за офіційним курсом НБУ станом на 09 жовтня 2013 року становить 18076 грн. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та свідків, з'ясував наступні обставини. Відповідно до вимог ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Будучи присутнім в попередньому судовому засіданні відповідач позов визнав частково, ствердивши при цьому, що дійсно він написав розписку про те, що поверне борг позивачу. У зв'язку з відсутністю коштів він не мав можливості їх повернути. Свідки [PERSON] та [PERSON] дали суду пояснення про те, що [PERSON] обіцяв за виконану роботу бригадою в Росії заплатити кошти, однак виплатив тільки аванс. На решту коштів він написав розписку, але в добровільному порядку грошей не повертає. Згідно розписки [PERSON] від 09.01.2011 року він зобов'язується віддати [PERSON] 73186 рублів за роботу в Домодєдовському районі п.Количево. Відповідач визнав у попередньому судовому засіданні про те, що дійсно він особисто написав таку розписку. Згідно розрахунку позивача станом на 09.10.2013 року 73186 російських рублів(за курсом 2,47 грн.) становить 18076 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. За змістом ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем виникло зобов'язання, яке відповідач не виконав і підстав для звільнення його від виконання зобов'язання судом не встановлено. Оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] 18076 грн. та відповідно до вимог ст.88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 229,40 грн. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, [PERSON] про стягнення боргу за позикою. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 30 грудня 2014 року відповідач, [PERSON] позичив у позивача кошти в розмірі 16 250 грн. строком до 19 січня 2015 року. Факт отримання коштів підтверджується розпискою від 30 грудня 2014 року при свідках [PERSON] та [PERSON] Вказав, що всупереч взятим на себе зобов'язанням, позичені грошові не повернуто, боржник ухиляється від виконання зобов'язань, тому позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 16 250 грн. 00 коп та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся судом про місце і час розгляду справи, заяви про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив. Поштові повідомлення повернулись до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі ненадання фізичними особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання або місця реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за розпискою, посилаючись на те, що останній 14.05.2015року позичив у нього 500 доларів США, які зобовязувався повернути до 18.05.2015року, однак добровільно повернути позичені гроші відмовляється. З урахуванням того, що кошти йому повернуто не було, просить стягнути з відповідача 500 доларів США, що станом на 01.06.2015року, згідно офіційного курсу НБУ становить 10524,11грн., а також витрати повязані із сплатою судового збору. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, з мотивів наведених в позовній заяві просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні відносно задоволення позову не заперечив. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. 14.05.2015 року відповідач [PERSON] позичив у позивача [PERSON] гроші в сумі 500 доларів США, які зобовязувався повернути до 18.05.2015року, про що свідчить розписка, яку подав позивач при зверненні до суду. В судовому засіданні встановлено, що кошти, зазначені в розписці до дати, зазначеної самим відповідачем, останній позивачу не повернув і добровільно повертати не хоче. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін). Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.12.2013 року позивач передав відповідачу у власність в якості позики грошові кошти в сумі 50\~000 грн., а відповідач прийняв останні у відповідному розмірі та зобовязався останні повернути в повному обсязі не пізніш 10.04.2014 року. На підтвердження укладеного договору позики відповідач надав позивачу розписку від 10.12.2013 року. Однак, на момент звернення до суду з даним позовом відповідач грошові кошти у розмірі 50\~000 грн. не повернув, зустрічей із відповідачем уникає, а через спільних знайомих заявляє, що наміру повертати кошти він не має, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення останніх. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 10.12.2013 року між сторонами по справі було укладено договір позики грошових коштів у сумі 50\~000 грн. На виконання даного договору позивачем була надана у розпорядження відповідача зазначена грошова сума, на підтвердження чого відповідачем була власноручно складена, підписана і надана позивачу розписка від 10.12.2013 року, в якій відповідач визнає факт позики 50\~000 грн. та бере на себе зобовязання повернути позивачу дану грошову суму до 10.04.2014 року (а.с.25). Однак, до цього часу гроші відповідачем позивачу не повернуті. У відповідності ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Так, відповідач, незважаючи на взяті на себе зобовязання за договором позики, до теперішнього часу ніякого розрахунку не провів перед позивачем, тому повинен сплатити на його користь суму боргу, що становить 50\~000 грн., що сторонами не заперечувалось. Окрім того, судовий збір, понесений позивачем у розмірі 743,60 грн., згідно квитанцій від 24.09.2015 року (а.с.1, 6) також підлягає стягненню з відповідача, так як у відповідності ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, [PERSON] про стягнення боргу, мотивуючи свої вимоги тим, що 27 лютого 2014 року відповідач, [PERSON] позичив у позивача кошти в розмірі 10 000 доларів США строком до 25 червня 2014 року, про що останнім власноручно складено розписку. Проте, всупереч взятим на себе зобов'язанням, позичені грошові не повернуто, боржник ухиляється від виконання зобов'язань, тому позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 344 876 грн. 54 коп. з урахуванням 3% річних та інфляційних нарахувань, а також судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся судом про місце і час розгляду справи, заяви про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив. Поштове повідомлення повернулось до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі ненадання фізичними особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання або місця реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, [PERSON] про стягнення боргу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 02.03.2013 року відповідач, [PERSON] позичив у позивача кошти в розмірі 1 400 ЄВРО строком на два місяці з умовами виплати по 10 % від суми позики у перший та другий місяці за використання коштів. Отримання коштів підтверджується розпискою, в якій передбачено виплату по 20 % в місяць від суми позики до повного розрахунку за боргом у випадку порушення умов договору з боку [PERSON]. Вказав, що всупереч взятим на себе зобов'язанням, позичені грошові не повернуто, боржник ухиляється від виконання зобов'язань, тому позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 107 721 грн. 60 коп., що відповідає сумі 5 880 ЄВРО. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся судом про місце і час розгляду справи, заяви про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив. Поштове повідомлення повернулось до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі ненадання фізичними особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання або місця реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу, якому просив суд стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 2550 грн. та судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. В обґрунтовування своїх позовних вимог посилається на те, що 01 жовтня 2013 року відповідач [PERSON] взяв у по позивача в борг грошову суму в розмірі 2750 грн. для отримання товару та зобов'язався повернути борг на протязі місяця, про що написав розписку. 28 січня 2014 року відповідач повернув позивачу борг в сумі 200 грн., при цьому повідомив, що останню суму боргу поверне коли будуть кошти. До теперішнього часу відповідач [PERSON] борг не повернув. У зв'язку з цим, позивач була змушений був звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити у повному обсязі та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Своїх заперечень суду не надав. Від нього не надійшла заява про відкладення розгляду справи і про причини неявки до суду. Справа розглянута у відсутності відповідача на підставі наявних доказів. За згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 01 жовтня 2014 року відповідач [PERSON] взяв у по позивача [PERSON] в борг грошову суму в розмірі 2750 грн. для отримання товару та зобов'язався повернути борг на протязі місяця, про що написав розписку. 28 січня 2014 року відповідач повернув позивачу борг в сумі 200 грн., при цьому повідомив, що останню суму боргу поверне коли будуть кошти. До теперішнього часу відповідач [PERSON] борг не повернув. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, [PERSON] про стягнення грошових коштів за позикою. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 05.12.2010 року відповідач, [PERSON] отримав від ФОП [PERSON] кошти в розмірі 60 200 грн., що підтверджується розпискою. Вказані кошти відповідачем на вимогу [PERSON] повернуті не були. Отже, вважаючи, що відповідачем грубо порушені його права, [PERSON] був змушений звернутися до суду із вказаним позовом. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали повністю та просили його задовольнити, не заперечуючи проти винесення заочного рішення. В судове засідання, призначене на 02 березня 2015 року відповідач не з'явилися, конверт із судовою повісткою, надісланою на адресу відповідача повернувся з поміткою «за закінченням терміну зберігання». В своїх письмових запереченнях, наданих до суду вказав, що проти задоволення позову заперечує, оскільки не вважає розписку борговою, а сама розписка надана ФОП [PERSON] на підтвердження отримання ним коштів від позивача, які останній брав у нього в борг та повернув їх. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved