Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею, [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 05 жовтня 2012 року виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 48. Судові витрати по справі просить стягнути з відповідача на її користь. Позовні вимоги мотивуючи тим, що від вказаного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка є дитиною інвалідом. З жовтня 2015 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Спільне господарство не ведуть. На час звернення з даним позовом кожен з них живе власним життям та своїми інтересами. Спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з тим, що між ними відсутнє взаєморозуміння, мають розбіжні погляди на сімейні відносини, що і призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Протилежність у поглядах відносно побудови сімї , відсутність порозуміння, робить збереження сімї неможливим, а тому позивач вважає , що збереження шлюбу недоречним, призначення будь яких строків для примирення недоцільним. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з позивачем. Майнових спорів між ними немає, шлюб розривають вперше. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 листопада 2018 року провадження по вказаному позову відкрито в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 05 грудня 2018 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, закрито та справа призначена до розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутність, у разі неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Крім того, в заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, шлюбні відносини між ними були припинені з жовтня 2015 року. Також просить суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище набуте під час державній реєстрації «Вісягіна», місця проживання дитини з позивачем, судові витрати по справі покласти на відповідача. Відповідач [PERSON] повторно не зявився у судове засідання, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно і належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей, отриманих судом у порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України, причини не явки суду не повідомив. Відзив не надав. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій\~статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою нею у письмовій заяві про розгляд справи без її участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який наленжо повідомлявся про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. В звязку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 05 жовтня 2012 року виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 48, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії І ВЛ № 195117. В звязку з реєстрацією шлюбу дошлюбне прізвище позивача «Вівденко» змінено на «Вісягіна». Від даного шлюбу подружжя мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 387439, яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з матірю позивачем по справі. Згідно довідки виконавчого комітету Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області від 17.09.2019 року позивач [PERSON] мешкає та зареєстрована за адресою: [INFO] , разом з нею проживає дитина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. У відповідності із ч. 1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги пояснення позивача у позовній заяві, враховуючи, що сім'я існує формально, сімейно шлюбні відносини припинені з жовтня 2015 року, суд вважає, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, таким чином прохання позивача про те, щоб після розірвання шлюбу надалі іменуватись прізвищем набутим у звязку з реєстрацією шлюбу «Вісягіна»є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 704, 80 гривень стягнути з відповідача на користь позивача .

Outcome: approved