Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Старобільського районного суду Луганської області з позовною заявою до Білокуракинського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України у Луганській області про визнання права на отримання нарахованих та не виплачених коштів та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування свого позову, який в процесі розгляду був уточнений, позивач посилається на те, що вона є внутрішньо переміщеною особою та фактично проживає за адресою [ADDRESS]. [INFO] року помер її чоловік [PERSON], який був пенсіонером, отримував пенсію та після його смерті відкрилась спадщина у вигляді грошових коштів, а саме, пенсії, яка була нарахована, але невиплачена йому за життя. Період заборгованості складає з липня 2014 року по серпень 2017 року в сумі приблизно 136900 гривень. З причин невиплати пенсії зі сторони Пенсійного Фонду з'явилась заборгованість по грошам, які за законом входять до складу спадщини. За її заявою була відкрита спадкова справа. З метою виявити та з'ясувати склад спадщини нотаріус направила запит до пенсійної установи про інформацію з приводу існування неодержаних сум пенсії, які померлий не зміг отримати з причин припинення ПФУ пенсійних виплат. Нотаріус надав письмове повідомлення про розмір недоотриманої пенсії померлим [PERSON] в сумі 94649,57 гривень за період з липня 2015 року по серпень 2017 року. В цьому розрахунку не був врахований період з липня 2014 року по липень 2015 року, що складає приблизно 41645 гривень. На підставі отриманої відповіді від ПФУ нотаріусом було видане свідоцтво про спадщину у складі недоотриманої пенсії у розмірі 94649,57 гривень. Згідно разового доручення нею була отримана перерахована сума у розмірі 93065,20 гривень за період з липня 2015 року по серпень 2017 року, але це не відповідає розміру нарахованої суми за вказаний період. Тобто, відповідачем була змінена сума виплат, яку спадкоємець повинен був отримати на підставі свідоцтва про спадщину, тобто спадкове майно було зменшено на суму 3911,87 гривень. Крім того, не було нараховано й не включено до складу спадщини суму недоотриманої пенсії за період з липня 2014 року по липень 2015 року, а це період 11 місяців загальний розмір якого складає 36628,13 гривень. Таким чином, вона не отримала суму недоотриманої пенсії, яка є спадковим майном, в розмірі 40540 гривень (36628,13 +3911,87 гривень). Просить суд визнати за нею право на отримання нарахованих, але не виплачених в повному обсязі суми грошей в розмірі 40540 гривень, яка входить до складу спадщини у виді пенсії, на одержання яких мав право її померлий чоловік [PERSON] Зобов'язати Білокуракинське об'єднане управління пенсійного фонду виплатити їй нараховану, але не виплачену в повному обсязі пенсію у розмірі 40540 гривень, яка є часткою від усієї суми недоотриманої пенсії, яка входить до складу спадщини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, від її представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у відсутності позивача та її представника, просить суд розглядати справу за наявністю наданих пояснень та доказів, які маються в матеріалах справи. Відповідач Білокуракинське об'єднане управління Пенсійного Фонду України у Луганській області в особі заступника начальника об'єднаного управління в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи знаходиться клопотання про розгляд справи без участі представника управління. З відзиву на уточнену позовну заяву вбачається, що відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову [PERSON] з наступних підстав. Органи Пенсійного фонду України призначають та виплачують пенсії відповідно до норм чинного законодавства. 15 червня 2018 року до управління звернувся [PERSON] із заявою про запит пенсійної справи померлого [PERSON], яка знаходиться в УПФУ м.Краснодон Луганської області. Місто Краснодон є окупованою територією, на території якої органи державної влади не здійснюють свої повноваження. До 2014 року [PERSON] на обліку в Білокуракинському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Луганської області не перебував. Відповідно до електронної пенсійної справи УПФУ м. Краснодон Луганської області [PERSON] пенсією задоволений по липень 2014 року. 19 липня 2018 року [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулась до управління із заявою про виплату недоодержаної пенсії померлого чоловіка, який помер [INFO] року. Згідно ч.1 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» управління нарахувало та виплатило позивачці недоотриману пенсію чоловіка у сумі 93065,20 гривень за період з липня 2015 року по серпень 2017 року, тобто не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Таким чином, звернення за отриманням пенсії відбулось у липні 2018 року недоотримана пенсія рахується з липня 2015 року. У зв'язку з чим на підставі ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, заяви сторін, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1227 ЦК України- суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Статтею 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Позивач згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 липня 2018 року є спадкоємцем майна [PERSON], яка складається з залишку недоотриманої пенсії в сумі 94649,57 гривень, згідно повідомлення «Про недоотриману пенсію» Білокуракинського об'єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області від 09 липня 2018 року. Згідно копії довідки Білокуракинського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України у Луганській області від 09 липня 2018 року, [PERSON] був зареєстрований за адресою [ADDRESS] та залишилась недоодержана пенсія за липень 2015 року-серпень 2017 року в сумі 94649,57 гривень в зв'язку зі смертю. З наданої копії особового рахунку [PERSON] вбачається, що з 14.06.15 до 31.08.2017 нарахована сума 96977,07 гривень, та з 04.07.15 до 31.08.17 - 94649,57 гривень. Згідно з талоном до разового доручення від 27.07.2018 року, позивачці була сплачена недоотримана пенсія в сумі 93065,20 гривень за період з 07.15 по 08.17 року. Однак, різниця між сумою, яку позивач, як спадкоємець, повинен був отримати на підставі свідоцтва на спадщину та отриманою сумою становить 1584,37 гривень (94649,57-93065,20). Таким чином, сума недоотриманої пенсії за період з 04.07.2015 по 31.08.2017 року становитиме 1584,37 гривень. Крім того, [PERSON] була нарахована пенсія з 14.06.15 до 31.08.2017 в сумі 96977,07 гривень, яка входить до складу спадщини та позивач має на неї право, оскільки вона не була отримана спадкодавцем за життя. За період з 04.07.15 по 31.08.17 сума 94649,57 була частково сплачена, тому залишилась недоплачена сума за період з 14.06.15 до 04.07.15 в розмірі 2327,50 гривень (96977,07-94649,57). Отже, із нарахованої та невиплаченої пенсії в загальному розмірі позивач повинен отримати 3911,87 (1584,37+2327,50) гривень. Стосовно позовних вимог щодо виплати нарахованої та недоодержаної пенсії за період з липня 2014 року по липень 2015 року, суд вважає наступне. Відповідно до електронної пенсійної справи [PERSON] УПФУ м. Краснодон Луганської області пенсією задоволений по липень 2014 року, як зазначено у відзиві на уточнену позовну заяву відповідача та підтверджується особовим рахунком [PERSON], в якому зазначено початок нарахованої пенсії з 01.08.14 року. З наданої копії особового рахунку [PERSON] вбачається, що за період з 01.08.14 по 31.12.14 загальна щомісячна сума пенсії склала 3329,83 грн. (2345,22 грн. розмір пенсії, 100 грн. та 884,61 грн. надбавки, підвищення), за період з 01.01.15 по 31.08.15 - 3329,83 (2345,22 грн. розмір пенсії, 100 грн. та 884,61 грн. надбавки, підвищення). Тобто, період за який потрібно проводити виплати починається з 01.08.14 та по 31.05.15 (9 місяців), оскільки з червня 2015 року нарахована інша сума, щодо якої судом вже було зроблено висновок. Отже, сума нарахованої та недоодержаної спадкодавцем пенсії за життя складатиме 29968,47 гривень (9 місяців х 3329,83 грн). Посилання позивача на період з липня 2014 року по липень 2015 року суд вважає помилковими. Таким чином, загальна сума нарахованої та недоодержаної спадкодавцем за життя пенсії, на яку позивач має право як за свідоцтвом про право на спадщину за законом так і на таке майно, що входить до складу спадщини, становитиме: за період з 01.08.14 по 31.05.15 - 29968,47 гривень, за період з 14.06.15 до 04.07.15 - 2327,50 гривень, за період з 04.07.2015 по 31.08.2017 - 1584,37 гривень, а всього - 33880,34 гривень. Враховуючи, що позивач має право як спадкоємець на отримання нарахованих, але не виплачених в повному обсязі сум пенсії, які входять до складу спадщини і не були отримані спадкодавцем за життя, та проаналізувавши в сукупності надані докази, а також беручи до уваги те, що згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову. Сторони та інші особи, які брали участь у справі, мали рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. На підставі викладеного, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 1218, 1227, 1261 ЦК України,

Outcome: partial