Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] міської ради Луганської області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування свого позову посилається на те, що вона є власником квартири №5 у будинку №15 на кв.Ватутіна м.Старобільськ Луганської області. В зазначеній квартирі зареєстрована і не проживає відповідач [PERSON], яка є її донькою, та її реєстрація створює позивачці труднощі у здійсненні свого права власності. У звязку з чим просила суд винести рішення, яким визнати [PERSON] такою, що втратила право користування вказаною квартирою та зобовязати [PERSON] міськраду зняти її з реєстраційного обліку. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявилась, у відділення поштового звязку за отриманням судових повісток не зявилась, у звязку з чим суд на підставі ч.9 ст.130 ЦПК України вважає її повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляла, клопотань про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, у звязку з чим суд на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності відповідачки [PERSON] Позивачка [PERSON], представник відповідача [PERSON] міської ради у судове засідання не зявились, до початку судового засідання позивачка надала заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності, представник відповідача [PERSON] міської ради до початку судового засідання надав заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності, у звязку з чим суд на підставі ч.3 ст.211 ЦПК України вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивачки [PERSON], представника відповідача [PERSON] міської ради. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 22.08.2000р. 9а.с.7) квартира №5 у буд.15 на кв. Ватутіна м.Старобільськ належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.02.2016р. (а.с.8) спадкоємцем майна [PERSON], який помер 18.07.2015р., є його дружина [PERSON], спадщина на яку видано свідоцтво складається з 1/2 частки квартири розташованої за адресою: Луганська область, м.Старобільськ, кв.Ватутіна, 15/5. Відповідно до копії довідки [PERSON] міської ради від 13.10.2017р. (а.с.14) [PERSON] зареєстрована за адресою: м.Старобільськ, кв.Ватутіна, 15/5, але постійно проживає у Росії з березня 2015р. Згідно адресної довідки УДМС України в Луганській області від 06.12.2017р. (а.с.21) [PERSON], 06.06.1970р.н., зареєстрована за адресою: [INFO], кв.Ватутіна[ADDRESS]. Згідно ч.1 ст.156 ЖК України члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні із власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України до членів сімї власника будинку належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 ЖК України, а згідно другого речення частини 2 ст.64 ЖК України членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть спільне господарство. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно абз.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 16.01.2012р., у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином у судовому засіданні з досліджених матеріалів справи було достовірно встановлено, що відповідач [PERSON], я є членом сім'ї позивачки, не проживає за адресою реєстрації більше року та втратила право користування житлом, і своєю реєстрацією перешкоджає здійсненню власником позивачкою [PERSON] її права власності на будинок, у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими, та такими, що підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved