Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційного банка «ПРИВАТБАНК», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15 вересня 2018 року [PERSON] отримана інформація про те, що постановою державного виконавця Олександрівського ВДВС Запорізького МУЮ від 11.01.2018 року про відкриття виконавчого провадження відкрите виконавче провадження на підставі заяви відповідача про відкриття виконавчого провадження для примусового виконання виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича, яким пропонується стягнути із [PERSON] 124 967, 64 грн заборгованості за кредитним договором та 1800,00 грн витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису. 28 вересня 2018 року [PERSON] ознайомився із виконавчим провадженням і вважає виконавчий напис таким, що вчинений всупереч чинному законодавству: недодержання нотаріусом порядку вчинення нотаріальної дії, а саме: вчинення виконавчого напису за відсутністю документів, що підтверджують безспірність вимоги та таким, який вчинено з пропущенням строку, протягом якого стягувач міг звернутись з заявою про вчинення виконавчого напису. Нотаріус виконавчим написом, що оскаржується «пропонує стягнути грошові кошти у сумі 124 967, 64 грн., які є боргом за Кредитним договором № б/н від 08.04.2013 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] », що начебто є безспірною заборгованістю позивача перед відповідачем, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 14 984,68 грн, заборгованість за відсотками - 103 455, 93 грн. (за період з 08.04.2013 року по 30.04.2017 року). Однак на день вчинення виконавчого напису позивачем сплачена сума заборгованості за кредитом в розмірі 14984, 68 грн та відсотки в розмірі 8950,40 грн, нараховані за користування кредитом в період з 8.04.2013 року по 31.01.2015 року, а також комісію та штрафи на виконання рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі № 331/1127/15-ц від 17.06.2015 року. Відповідно до п. п. 1.1-1.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 (надалі Порядок вчинення нотаріальних дій) та ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановок Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172 (надалі Перелік документів), для одержанні виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин а саме за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів з; зобовязаннями подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості т: строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщ; подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальност боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одногс року. У виконавчому написі, що оспорюється, вказано, що строк, за який провадиться стягненн - чотири роки двадцять два дні, а саме з 08.04.2013 року по 30.04.2017 року. Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.1992 р. № 2 «Про судову практику в справах за скаргамг на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» п. 13 роз`яснено, що відповідно до ст. ст. 34, 36, 87, 8!: ЗУ «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявністі безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлене інший строк давності, не минув цей строк. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. З дня виникнення права вимоги до дня вчинення виконавчого напису минуло більше, як три роки, що є порушенням ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5. Отже, Відповідачем пропущено строк, протягом якого Відповідач міг звернутися із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису, а відповідно, оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню. І Відповідно до п. п. 1.1-1.2 Глави 16 Порядок вчинення нотаріальних дій, ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», змісту кредитного договору та виконавчого напису, ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред*явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Відповідачем надано нотаріусу розрахунок заборгованості за Кредитним договором б/н від 08.04.2013 року, в якому зазначено, що «станом на 06.07.2017 року всього заборгованість за кредитом не погашено». В той же час 20.04.2017 року рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя виконане [PERSON] у повному обсязі, тобто сплачена сума боргу за кредитом у повному обсязі та відсотки за користування кредитом по 31.01.2015 року, тобто вказані суми стягуються оскаржуваним виконавчим написом уже повторно. Крім того, рішенням суду від 17.06.2015 року встановлено, що кошти в розмірі 14 984, 68 грн. надавались за умови сплати 30% річних за користування кредитом. Відсотки, нараховані по 31.01.2015 року, сплачені в повному обсязі, про що свідчить постанова про закінчення виконавчого провадження № 52301632 від 20.04.2017 року, копія якої надається. Відсотки за користування кредитом в розмірі 14 984,68 грн. в розмірі 30% річних за період з 1.02.2015 року по 20.04.2017 року становлять: 14 984,68:100X30X2 роки та 79 днів = 9963,78 грн, а не 94 505,53 грн., як випливає із виконавчого напису та розрахунку заборгованості, наданого нотаріусу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримував від відповідача та позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). У нотаріуса під час вчинення оспорюваного виконавчого напису були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Розрахунок боргу, здійснений відповідачем щодо наявності грошового зобов*язання позивача по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Нотаріус, вчиняючи виконавчий напис, не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Розрахунок, який було надано Відповідачем, не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Виконавчий напис, відповідно до чинного законодавства України може бути вчиненим лише у випадку, коли вимоги кредитора є безспірними та беззаперечними, при наявності судового спору про стягнення заборгованості такі вимоги не можна вважати беззаперечними. Всі викладені факти свідчать про те, що на момент вчинення виконавчого напису нотаріусом не була встановлена безспірність вимог відповідача до позивача, а отже виконавчий напис вчинено в порушення вимог чинного законодавства, зокрема в порушення ст. ст. 34, 36, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат». На підставі викладеного вважає виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Швець P.O., таким, що не підлягає виконанню через недодержання нотаріусом порядку вчинення нотаріальної дії, а саме: вчинення виконавчого напису у відсутність документів, що підтверджують безспірність вимоги, наявність спору (справа № 331/1127/15-ц) та таким, який вчинено з пропущенням строку, потягом якого стягувач міг звернутись з заявою про вчинення виконавчого напису. На підставі вищевикладеного просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 7482 від 06.07.2017 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем щодо стягнення грошових коштів у сумі 124 967,64 гривень із [PERSON] за кредитним договором № б/н від 08.04.2013 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] Стягнути з відповідача на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 704,80 грн - сплачений судовий збір. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2018 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 квітня 2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з*явилися. Позивач надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з*явився. 12.04.2019 року надав суду відзив на позовну заяву [PERSON] , відповідно до якого просив у задоволенні позову відмовити. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08.04.2013 р. між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту під 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі виконував умови договору, через що виникла заборгованість перед банком. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.06.2015 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 26395, 82 грн., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 14984, 68 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 8950,40 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 727,61 грн., а також штрафів, відповідно до умов та правил надання банківських послуг фіксована частина - 500,00 грн., процента складова 1233,13 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Привабанк» судовій збір у розмірі 263, 96 грн. Рішення суду набрало чинності 03.08.2015 року. (а.с. 4) На підставі рішення суду було видано виконавчий лист № 2/331/1143/15 (ЄУН 331/1127/15-ц). (а.с.8). На підставі виконавчого листа державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № ВП 25301632. Постановою державного виконавця Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області Єфімовою Ю.А. від 20.04.2019 року закінчено виконавче провадження № ВП 25301632 у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду від 17.06.2015 року. (а.с. 9). 06.07.2017 року Швець Р.О. , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, вчинив виконавчий напис за № 7482 щодо стягнення [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором № б\\н від 08.04.2013 року в розмірі 124 967, 64 грн., а саме: - заборгованість за тілом кредиту - 14 984, 68 грн.; - заборгованість за відсотками -103 455, 93 грн.; - заборгованість з комісії та пені - 100, 00 грн.; - заборгованість по штрафам (фіксована частина) - 500, 00 грн., - заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) - 5927, 03 грн. - вартість вчинення виконавчого напису - 1800, 00 грн. (а.с .5). Олександрійським ВДВС м Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області на підставі вищевказаного виконавчого напису нотаріуса було відкрито виконавче провадження (ВП № 55479658) з примусового виконання виконавчого документу - нотаріального напису № 7482, виданого 06.07.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором № б\\н від 08.04.2013 року в розмірі 124 967, 64 грн. (а.с. 6-7). Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1.2 гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом п.п. 2.1, 2.2 гл. 16 цього Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача За вимогами п.п. 3.1, 3.2 гл. 16 зазначеного Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком № 1172. Зазначеним Переліком № 1172, зокрема п. 2, передбачено, що для одержання виконавчого напису за Кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року по справі № 310/293/15. Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не потрібно обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі потрібно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (Постанова Верховного Суду по справі № 310/9293/15ц від 23.01.2018). Дослідженням змісту спірного виконавчого напису встановлено, що приватним нотаріусом не було дотримано вимог чинного законодавства України, що регулює вчинення виконавчих написів. Наявні у нотаріуса документи на час вчинення ним виконавчого напису не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором. Крім того, безумовним фактом, який свідчить про небезспірність заборгованості за кредитним договором, є та обставина, що у суді перебував спір з приводу розміру наявної заборгованості. Після набрання рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.06.2015 року по справі № 2/331/1143/15 (ЄУН 331/1127/15-ц) законної сили, а саме 03.08.2015 року, у Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» відпали правові підстави для звернення до нотаріуса для отримання виконавчого напису. Це рішення було в повному обсязі виконано позивачем. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про скасування виконавчого напису нотаріуса, оскільки на час його вчинення існувало рішення суду про стягнення кредитної заборгованості з позивача, котре набуло законної сили та в повному обсязі виконано позивачем. Також нотаріус при видачі виконавчого напису не врахував пропуск банком строку позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Як встановлено, виконавчий напис нотаріусом було вчинено 06.07.2017 року, в той же час, як передбачено ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України висловленій у Постанові по справі № 6-27цс15 від 04.03.2015 р.: «Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як зазначено в самому виконавчому написі, заборгованість була стягнута за період з 08.04.2013 року по 30.04.2017 року, тобто більше ніж за 4 роки, що виходить за межі трирічного строку за який нотаріус може вчинити виконавчий напис. Таким чином, в порушення вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис було вчинено з урахуванням заборгованості за межами трьох років з дня виникнення права вимоги в банку, що свідчить про спірність розміру кредитної заборгованості. Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вказані обставини справи, те що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, позовні вимоги Позивача щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ПАТ КБ «Приватбанк» необхідно стягнути на користь позивача 704,80 гривень судового збору. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженогоПостановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженогонаказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5,

Outcome: approved