Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом, який обґрунтувала тим, що 22.12.2014 помер її брат [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться по вул.Лісова, 21, в с.Бережці Любомльського району Волинської області. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є батьки останнього: [PERSON] та [PERSON], які від спадщини відмовились у строки, передбачені ст.1270 ЦК України. Спадкоємцями другої черги є позивач, як сестра спадкодавця [PERSON], та брати останнього: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які від спадщини відмовились у встановленому порядку, а позивач спадщину прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, в межах шестимісячного строку, передбаченого ст.1270 ЦК України. З метою оформлення спадкових прав після смерті рідного брата, позивач звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у вчиненні даної нотаріальної дії їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця на вищевказане нерухоме майно. З викладених підстав, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав та просила визнати за нею право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яке знаходиться в с.Бережці по вул.Лісова, 21, Любомльського району Волинської області. Сторони в судове засідання не зявились. Позивач, у поданій позовній заяві, одночасно просила справу розглядати у її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує повністю та просила їх задовольнити. Представник відповідача сільський голова Римачівської сільської ради Любомльського району Волинської області в канцелярію суду подав повідомлення, датоване 13.06.2016 року за №250/2.13, у якому вказав, що сільська рада вважає позов [PERSON] підставним та просить його задовольнити, а розгляд справи проводити у відсутності представника ради. За таких обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. З копії свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №162718, виданого виконавчим комітетом Римачівської сільської ради Любомльського району Волинської області 23.12.2014 року, встановлено, що [PERSON] помер 22.12.2014 в с.Бережці Любомльського району Волинської області (а.с.8). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається з копії довідки Римачівської сільської ради Любомльського району Волинської області від 10.06.2015 за №419 та витягу з погосподарської книги 3 за 2014 рік Римачівської сільської ради Любомльського району Волинської області, виданого Римачівською сільською радою Любомльського району Волинської області 29.03.2016 за №420, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться в селі Бережці Любомльського району Волинської області по вулиці Лісова, за №21, по особовому рахунку №0258-1 належить [PERSON], який помер 22.12.2014 (а.с.5, 6). Згідно вимог ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). З матеріалів спадкової справи №28/2015 до майна померлого 22.12.2014 [PERSON] встановлено, що спадкоємцями першої черги після смерті останнього є його батьки: [PERSON] та [PERSON], кожен з яких від прийняття спадщини відмовився в межах шестимісячного строку, передбаченого ч.1 ст.1270 ЦК України, про що свідчать їх нотаріально завірені заяви, які зареєстровані приватним нотаріусом Любомльського районного нотаріального округу Волинської області [PERSON] 22.06.2015 за №64 та №65 (а.с.40 на звороті, 41, 45 на звороті, 46, 51-53). У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст.1262 ЦК України). З вище вказаних матеріалів спадкової справи встановлено, що рідною сестрою спадкодавця є позивач [PERSON] (дошлюбне [PERSON]) [PERSON], а братами є: [PERSON] (до переміни прізвища [PERSON]) [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.48-50, 54-56, 57-59, 60-67). За змістом ч.ч.2, 3 ст. 1270 ЦК України, якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Враховуючи ту обставину, що спадкоємці першої черги після смерті [PERSON] відмовились від прийняття спадщини 22.06.2015, тому, в силу положень ч.ч.2, 3 ст.1270 ЦК України, строк для прийняття спадщини спадкоємцями другої черги продовжується до 22.09.2015. Усі вищевказані брати спадкодавця в нотаріальному порядку посвідчили заяви про те, що кожен з них спадщину у встановленому порядку не прийняв, за продовженням цього строку та виділом частки в спадковому майні до суду звертатись не буде та, кожен зокрема, просив рахувати його таким, що спадщину не прийняв. Заяви такого змісту: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані приватним нотаріусом Любомльського районного нотаріального округу Волинської області [PERSON]: 24.06.2015 за №151/02-14, 09.07.2015 за №169/02-14, 21.07.2015 за №18/02-14, 29.07.2015 за №185/02-14, 08.09.2015 за №224/02-14, відповідно (а.с.53 на звороті, 56 на звороті, 59 на звороті, 62 на звороті, 65 на звороті). Сестра спадкодавця позивач [PERSON] 22.06.2015 року подала до приватного нотаріуса Любомльського районного нотаріального округу Волинської області [PERSON] заяву про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON], яка вказаним нотаріусом зареєстрована цього ж дня за №66 (а.с.47 на звороті). Інших спадкоємців після смерті [PERSON], окрім позивача, з копії матеріалів спадкової справи №28/2015, не встановлено. Згідно п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину за законом (заповітом) на майно, яке підлягає реєстрації, здійснюється нотаріусом після подання правовстановлюючого документа та інформації про реєстрацію в електронному реєстрі житлового будинку. Якщо не подані такі відомості (інформація) та документи, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії. Постановою приватного нотаріуса Любомльського районного нотаріального округу Волинської області [PERSON] від 29.03.2016 року за №144/02-31 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними спорудами і будівлями, що знаходиться за адресою: с.Бережці, вул.Лісова, 21, Любомльського району Волинської області, після смерті [PERSON], у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують належність цього нерухомого майна спадкодавцю (а.с.4). Приналежність спадкодавцю [PERSON] вказаного нерухомого майна підтверджується вищенаведеними доказами, а саме, копією довідки Римачівської сільської ради Любомльського району Волинської області від 10.06.2015 за №419 та витягом з погосподарської книги 3 за 2014 рік Римачівської сільської ради Любомльського району Волинської області, виданим Римачівською сільською радою Любомльського району Волинської області 29.03.2016 за №420 (а.с.5-6). Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 14.06.2016 року за №61420088, підтверджено відсутність записів щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: Волинська область, Любомльський район, с.Бережці, вул.Лісова, 21, зокрема, щодо реєстрації його права власності, іпотеки, заборони відчуження (а.с.70). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Комплексним висновком відповідності державним будівельним, санітарним, протипожежним нормам, містобудівній документації, правилам забудови, земельному та природоохоронному законодавству стверджено факт відповідності нерухомого майна: житлового будинку, прибудови, сарая, які знаходяться в с.Бережці по вул.Лісова, 21, Любомльського району Волинської області, та їх придатність до експлуатації, а будинку - для проживання. Рішенням комісії рекомендовано узаконити вказане спадкове нерухоме майно за позивачем [PERSON] (а.с.25-30). Статтею 392 ЦК України установлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В порядку ч.1 ст.61 ЦПК України фактичні обставини, на які позивач покладається як на підставу своїх вимог, у звязку із визнанням відповідачем позову, суд вважає доведеними. Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, зясовані по справі обставини свідчать, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по вул.Лісова, 21, в с.Бережці Любомльського району Волинської області, в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON]

Outcome: approved