Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності за заповітом, в якому зазначив, що 07.09.2016 року померла його мати [PERSON], після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді частки квартири [ADDRESS], яку фактично прийняв її чоловік [PERSON], але не оформив свої спадкові права у відповідному законодавством. Вищевказана квартира належить в рівних частках [PERSON] та [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 15.02.1999 року Виконавчим комітетом міської ради м. Авдіївка Донецької області, зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації м. Донецьк 11 березня 1999 року, за реєстровим номером № 5132. 05.01.2018 року помер батько позивача [PERSON]. За життя\~[PERSON]\~склав заповіт,\~посвідчений секретарем\~Очеретинської селищної\~ради Ясинуватського\~району Донецької\~області 05.12.2017\~року,\~реєстровий номер\~№ 14\~та заповів\~квартиру [ADDRESS] [PERSON].\~В встановлений\~шестимісячний строк\~після смерті\~батька позивач\~звернувся до\~нотаріуса.\~Однак,\~отримав постанову\~від 25.07.2018\~року державного\~нотаріуса Шахтарської\~державної нотаріальної\~контори про\~відмову в\~видачі свідоцтва\~про право\~власності на\~спадкове майно,\~оскільки ним\~не надано\~відомості в\~паперових носіях.\~Оскільки реєстрові\~книги та\~реєстраційна справа\~на вищевказану\~квартиру,\~зберігається в\~архіві КП\~Бюро технічної\~інвентаризації м.\~Ясинувата,\~та на\~теперішній час\~м.\~Ясинувата є\~населеним пунктом\~на території\~якого органи\~державної влади\~України тимчасово\~не здійснюють\~свої повноваження,\~знаходиться на\~тимчасово непідконтрольній\~території України,\~отримати документи\~позивач позбавлений\~можливості.\~За таких\~обставин він\~не в\~змозі отримати\~свідоцтва про\~право власності\~на вищевказану\~квартиру.\~У звязку\~з вищевикладеним\~позивач вимушений\~звернутися до\~суду з\~позовом про\~визнання права\~власності на\~спадкове майно\~за заповітом.Просить суд визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 20.08.2018 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 19.10.2018 року продовжено по цивільній справі підготовче провадження. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 19.11.2018 року по вищевказаній цивільній справі залучено до участі у справі третю особу. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 17.12.2018 року закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд у зазначеній справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] адміністрації м. Авдіївка Донецької області в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та прийняти рішення на розсуд суду. Третя особа Авдіївська державна нотаріальна контора в судове засідання не зявилась, про день та час слухання справи повідомлені належним чином. Третя особа [PERSON] в судове зсідання не зявилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного. Відповідно до свідоцтва про народження серія VII-УР № 0098104 від 14.10.1965 року, [PERSON], народився 30.09.1965 року, його батьками є [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 44. Згідно свідоцтва про право власності від 15.02.1999 року, посвідченого виконавчим комітетом міської ради м. Авдіївка, на підставі рішення від 15.02.1999 року № 173, квартира за адресою: м. Авдіївка, б. Шевченка, 9, кв. 14, загальною площею 44,3 кв.м., належить на праві спільної власності [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. За реєстровано в БТІ за реєстровим № 5132 від 11.03.1999 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серія І-НО № 954745 від 08.09.2016 року, виданого Авдіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецької області, [PERSON] померла 07 вересня 2016 року, актовий запис № 299. Після смерті [PERSON] її чоловік [PERSON] фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав із спадкодавцем. Відповідно до свідоцтва про смерть серія ІІ-НО № 005916 від 10.01.2018 року, виданого Авдіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецької області, [PERSON] помер 05 січня 2018 року, актовий запис №17. Згідно Технічного паспорту на квартиру № 14 у житловому будинку № 9 по бульвару Шевченка м. Авдіївка, виданого 11.07.2018 року на імя [PERSON], загальна площа квартири 44,3 кв.м., відомості внесені на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15.02.1999 року. \~Як вбачається зі спадкової справи № 9/2018 заведеної державним нотаріусом Авдіївської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON], останній склав заповіт від 15.08.2017 року зареєстрований в реєстрі № 4, яким [PERSON] зокрема заповів належний йому майно квартиру [ADDRESS] [PERSON]. Згідно заяви про прийняття спадщини від 04.07.2018 року [PERSON] звернулась до Авдіївської державної нотаріальної контори, про прийняття спадкового майна після смерті її дядька [PERSON], померлого 05.01.2018 року. Згідно заяви про прийняття спадщини від 12.09.2018 року [PERSON] звернувся до Авдіївської державної нотаріальної контори, про прийняття спадкового майна за заповітом, після смерті батька [PERSON], померлого 05.01.2018 року. Постановою державного нотаріуса Шахтарської державної нотаріальної контори 25.07.2018 року [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки відсутня інформація про нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, крім того заявником не надано відомості, що містяться на паперовому носії інформації, а саме: будь-яка архівна довідка з реєстрових книг, ведення яких здійснювало Державне комунальне підприємство Бюро технічної інвентаризації м. Ясинувато, так як на теперішній час воно знаходиться на тимчасово непідконтрольній території України. Відповідно до вимог п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.\~1222\~ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст.1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. Статтею 392\~ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст.\~1268\~ч.5\~ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Аналізуючи вищевказані норми закону, суд вважає, що позивач позбавлений можливості іншим шляхом захистити своє право власності на спадщину за заповітом, до складу якої входить нерухоме майно, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом підлягають задоволенню в порядку ст. 1216, ст. 1217, п.1 ч. 2, абз .2 ст.16 ЦК України, так як способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved