Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась 26.03.2018 року до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою , в якій просить суд скасувати пункт 5 протоколу від 5 вересня 2017 року засідання житлової комісії Харківського прикордонного гарнізону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України в частині рішення зняття її з квартирного обліку. Просить зобов`язати Східне регіональне управління Державної прикордонної служби України, в особі житлової комісії Харківського прикордонного гарнізону, поставити (відновити) її зі складом сім`ї: [PERSON] , 2006 року народження , на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, із збереженням попереднього часу перебування на обліку з 17 травня 1999 року. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області Назаренко О. В. від 10 квітня 2018 року цивільна справа за позовом [PERSON] за підсудністю передана до Дзержинського районного суду м. Харкова. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.05.2018 року , дана справа розподілена на суддю Дзержинського районного суду м. Харкова Грищенко І. О. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що вона є пенсіонером за вислугою років військової служби в Державній прикордонній службі України з 01.01.2011 року . Під час проходження військової служби у різних регіонах України перебувала на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у різних органах прикордонного відомства за місцем служби, як самостійно, так і у складі сім`ї, після укладення шлюбу 02.11.2001 року із [PERSON] , який є військовослужбовцем Державної прикордонної служби України. У жовтні 2011 року [PERSON] було переведено для подальшого проходження військової служби до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, де його в складі сім`ї 3 особи (він, дружина - [PERSON] та син [PERSON] , 2006 року народження ) було зараховано на квартирний облік із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку із 17.05.1999 року . У жовтні 2015 року Східним регіональним управлінням Державної прикордонної служби України [PERSON] на складі сім`ї 3 особи (він, дружина - [PERSON] та син [PERSON] ) розподілено службове житло за адресою: [ADDRESS] , без зняття із квартирного обліку. У травні 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано за рішенням суду .В подальшому колишній чоловік [PERSON] у вересні 2017 року вибув для подальшого проходження військової служби до іншого регіону України. На неодноразові звернення до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо розподілу облікової житлової справи колишнього подружжя та клопотання про залишення перебування [PERSON] , як колишнього військовослужбовця з вислугою понад 20 років та пенсіонера за вислугою років Державної прикордонної служби України , вона отримала відмову , повідомлено про зняття її, як члена родини [PERSON] , протоколом № 5 від 05.09.2017 року житлової комісії Харківського прикордонного гарнізону із квартирного обліку у зв`язку із вибуттям [PERSON] для подальшого проходження військової служби до військової частини [NUMBER] м. Одеса. Позивач вважає рішення Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, оформлене протоколом житлової комісії Харківського прикордонного гарнізону № 5 від 05.09.2017року, про зняття її та її неповнолітнього сина [PERSON] з квартирного обліку протиправним , звернулася до суду за захистом порушеного права. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її уповноважений представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав, наведених в обгрунтування. Протиправність рішення про зняття з квартирного обліку відповідача обґрунтовують відсутністю у [PERSON] на час прийняття оскаржуваного рішення про зняття з квартирного обліку в статусі члена родини [PERSON] , наявністю у неї самостійного права перебувати на квартирному обліку , як колишнього військовослужбовця Державної прикордонної служби України з вислугою військової служби понад 20 років та пенсіонера за вислугою років. Уповноважений представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав та заперечував проти їх задоволення. Свої заперечення обгрунтовує тим, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки після розірвання шлюбу між подружжям [PERSON] , [PERSON] втратила статус члена сім`ї військовослужбовця [PERSON] , за умовами якого перебувала на квартирному обліку, останнього переведено для подальшого проходження військової служби до іншого регіону та знято із квартирного обліку у Харківському гарнізоні. [PERSON] в трудових правовідносинах чи правовідносинах із проходження військової служби із Східним регіональним управлінням Державної прикордонної служби України не перебувала, а тому вважає, що відсутні підстави для розділу облікової житлової справи колишнього подружжя із залишенням перебування [PERSON] на квартирному обліку у Східному регіональному управлінні Державної прикордонної служби України. Третя особа- [PERSON] позовні вимоги позивача підтримав та просив їх задовольнити. Суд, вислухавши пояснення учасників справи,дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування заявлених позовних вимог та заперечень, доходить висновку, що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Судовим розглядом справи встановлено та не заперечувалось сторонами по справі, що позивач [PERSON] в період із 29.12.1990 по 01.01.2011 років проходила військову службу за контрактом в Прикордонних військах України та Державній прикордонній службі України, є пенсіонером Державної прикордонної служби України за вислугою років, зареєстрована та проживає разом із малолітнім сином [PERSON] , 2006 року народження, у службовій квартирі Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України за адресою: [ADDRESS] , в яку вселилися на підставі ордеру від 23.12.2015 року № 26, виданого на підставі рішення виконавчого комітетом Пісочинської селищної ради від 14.12.2015року № 2204. Вказане службове житло було розподілено під час проходження військової служби у Східному регіональному управлінні Державної прикордонної служби України військовослужбовцю [PERSON] , до складу сім`ї якого входили дружина - [PERSON] та син [PERSON] , 2006 року народження, протоколом засідання житлової комісії Харківського прикордонного гарнізону від 03.09.2015 року № 9. Згідно даних довідок Мостиського, Чопського прикордонних загоні, а також документального підтвердження та не заперечення сторонами, [PERSON] під час проходження військової служби у зазначених органах Державної прикордонної служби України та після звільнення з військової служби як самостійно до одруження, так і в подальшому після укладення шлюбу в якості члена сім`ї перебувала на квартирному обліку у вказаних органах, у тому числі до 05.09.2017 в якості члена сім`ї [PERSON] у Східному регіональному управлінні Державної прикордонної служби України зі збереженням часу попереднього обліку із 17.05.1999 року . Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 13.05.2017 ( справа № 635/2469/17 ) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. У зв`язку із розірванням шлюбу [PERSON] звернулася із завою від 18.05.2017 року (В-46 від 30.05.2017 року ) до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо розділу облікової справи колишнього подружжя із залишенням її, як прапорщика запасу на квартирному обліку по [INFO] із збереженням дати постановки на квартирний облік з 17.05.1999 року . За результатами розгляду вказаної заяви , Східним регіональним управлінням Державної прикордонної служби України листом від 07.09.2017 року № 721/В-89/7047 проінформовано про розгляд заяви на засіданні житлової комісії 05.09.2017 року та прийняття рішення про відсутність правових підстав для її задоволення з обґрунтуванням прийнятого рішення втратою [PERSON] статусу члена сім`ї військовослужбовця [PERSON] у зв`язку із розірванням шлюбу, за умовами якого вона перебувала на квартирному обліку, переведення [PERSON] для подальшого проходження військової служби до іншого регіону, у зв`язку із чим зняття останнього із квартирного обліку у [PERSON] токж, відмову у зарахуванні на квартирний облік відповідач обґрунтував тим, що [PERSON] в трудових правовідносинах чи правовідносинах із проходження військової служби із Східним регіональним управлінням Державної прикордонної служби України не перебувала, а тому вважає відсутні підстави для розділу облікової житлової справи колишнього подружжя із залишенням перебування [PERSON] на квартирному обліку у Східному регіональному управлінні Державної прикордонної служби України. Відповідно до ч. 4 ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. Відповідно до статті 1-2 Закону України «Про соціальний\~і правовий\~захист військовослужбовців\~та членів\~їх сімей» військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. Статтею 2\~вказаного Закону\~визначено,\~що ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України. Конституційне самостійне право кожного громадянина (військовослужбовця) на забезпечення державою житлом знайшло своє закріплення у ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідно до ч. 1 вказаної норми, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Частина 9 ст. 12 вказаного Закону гарантує право особам звільненим з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишатися на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду. Закон не містить імперативних положень щодо залишення перебування військовослужбовців звільнених з військової служби на квартирному обліку у військових частинах виключно за місцем звільнення з військової служби. Вказана норма лише закріплює право колишніх військовослужбовців перебувати на квартирному обліку саме у військових формуваннях до одержання житла з державного житлового фонду. Пунктом 11\~Правил обліку\~громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР від 11 грудня 1984 р. N 470 визначено, що кожна сім`я може перебувати на квартирному обліку за місцем роботи одного з членів сім`ї. Стаття 21\~Конституції України\~закріплює принцип\~рівності прав\~громадян,\~які є\~невідчужуваними та\~непорушними. Відповідно до статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. З урахуванням таких юридично значимих фактів як: - наявності у [PERSON] статусу військового пенсіонера (з вислугою 29 років військової служби у Державній прикордонній службу); - перебування на квартирному обліку під час перебування в шлюбі в силу законодавчо визначеного принципу лише за одним місцем роботи одного з подружжя; - наявність самостійного права на забезпечення житлом після розірвання шлюбу; - звернення до відповідача із відповідним клопотанням про розподіл житлових справ колишнього подружжя та залишення перебувати на квартирному обліку до забезпечення житлом за рахунок держави; - обґрунтування відповідачем правомірності оскаржуваного рішення, що забезпечення житлом та можливість перебування на квартирному обліку у можливе лише військовослужбовців, які безпосередньо проходять чи проходили військову службу в підрозділах Східного регіонального управління Державної придонної служби України не відповідаю нормам законодавства, якими гарантовано право військовослужбовців після звільнення перебувати на квартирному обліку. За таких обставин відмову Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України розділити облікову житлову справу колишнього подружжя [PERSON] та [PERSON] із залишенням перебувати на квартирному обліку у відповідача [PERSON] як колишнього військовослужбовця Державної прикордонної служби України із малолітнім сином [PERSON] 2006 року народження, суд вважає безпідставною та протиправною. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що, наведені норми законодавства передбачають підстави для залишення позивача на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов у Східному регіональному управлінні Державної прикордонної служби України, з огляду її звільнення у запасу зв`язку із звільненням з військової служби за віком, наявністю у неї більше 20 років календарної вислуги, перебування на квартирному обліку під час проходження військової служби та після звільнення із неї за місцем проходження служби одного із подружжя та не втратою самостійного права після розлучення на забезпечення державою житлом як колишнього військовослужбовця. Із огляду на зазначене, порушені житлові права [PERSON] та її малолітнього сина [PERSON] підлягають поновленню шляхом визнання незаконним рішення відповідача про знаття останніх з квартирного обліку та зобов`язання відповідача поновити [PERSON] , до складу сім`ї якої входить син [PERSON] на квартирному облік, що ведеться у Східному регіональному управлінню Державної прикордонної служби України із збереженням часу перебування на квартирному обліку із 17.05.1999 року . На підставі викладеного,

Outcome: approved