Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

Позивач[PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення суми основного боргу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 13 липня 2016 року між ним та відповідачем було укладено договір про користування електричною енергією № 4229011/9857. Крім того, 28 липня 2016 року між ним та відповідачем було укладено додатковий договір про купівлю-продаж електричної енергії № 4229011/8298-ДСГ, виробленої з енергії сонячного випромінювання генеруючими установками приватного домогосподарства (далі - додатковий договір). У відповідності до п. 2.1. додаткового договору, уклавши цей додатковий договір, Споживач (позивач) взяв на себе зобовязання продавати Енергопостачальнику (відповідачу) електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання обєктом електроенергетики (генеруючою установкою) приватного домогосподарства, сонячні панелі якої вмонтовані (встановлені) на даху будинку приватного домогосподарства, величина встановленої потужності якої становить 10 кВт, параметри якості якої відповідають державному стандарту ДСТУ 13109-97 «[PERSON] якості електричної енергії в системах електропостачання загального призначення», а відповідач взяв на себе зобовязання купувати у позивача електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, в терміни, передбачені цим додатковим договором. Пунктами 3.2.1., 3.2.6., 3.2.7. додаткового договору передбачено, що відповідач зобовязаний: 1) купувати у позивача за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, електричну енергію в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством; 2) проводити розрахунки з позивачем за «зеленим» тарифом у порядку, визначеному розділом 5 цього договору; 3) надавати позивачу в терміни, обумовлені змістом п. 5.4 додаткового договору, підписані в двох примірниках, акти приймання-передавання товару (електричної енергії) та купівлі-продажу електроенергії. Позивач згідно з п. 3.3.1. додаткового договору має право на отримання оплати за відпущену відповідачу електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством. Умовами і порядком оплати, закріпленим у Розділі 5 додаткової угоди, передбачено, що розрахунковим періодом для встановлення відповідачу розміру оплати виробленої електричної енергії з енергії сонячного випромінювання генеруючими установками приватного домогосподарства є календарний місяць. «Зелений» тариф для приватних домогосподарств, які виробляють електричну енергію з енергії сонячного випромінювання обєктами електроенергетики, що вмонтовані (встановлені) на дахах та/або фасадах будинків, будівель та споруд, величина встановленої потужності яких не перевищує 30 кВт, та введені в експлуатацію, встановлюється відповідними постановами НКРЕКП. Сторони погодились, що в разі внесення змін НКРЕКП щодо порядку встановлення «зеленого» тарифу, проведення взаєморозрахунків сторонами здійснюється відповідно до цих змін. Відповідач щомісяця на перше число місяця, наступного за розрахунковим (чітко на 00 год. 00 хв.), фіксує показання приладу обліку. До 5 числа місяця наступного за розрахунковим, надає позивачу особисто або надсилає поштою звіт про покази приладу(ів) обліку, обсяги та напрямки перетоків прийнятої-переданої електричної енергії у відповідний період, який оформлений [PERSON] приймання-передавання товару (електричної енергії) в двох примірниках, підписаних відповідачем. Уразі перевищення обсягів електричної енергії, згенерованої в мережу, над обсягами спожитої електроенергії, разом з [PERSON] приймання-передавання товару (електричної енергії) відповідач надає позивачу [PERSON] купівлі-продажу електроенергії в двох примірниках. Після підписання даних [PERSON], один екземпляр залишає собі позивач, а другий екземпляр повертає відразу або надсилає поштою на адресу відповідача не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим, враховуючи термін поштового перебігу, для подальшого проведення розрахунків (згідно пунктів 5.1., 5.2., 5.3., 5.4. додаткового договору). У випадку неповернення або несвоєчасного повернення підписаних позивачем актів приймання-передавання товару (електричної енергії) та купівлі-продажу електроенергії до 10 числа або їх неповернення протягом місяця наступного за розрахунковим, оплата за даний розрахунковий період у строки, визначені п.5.8 цього Договору не проводиться. Оплата здійснюється постачальником електричної енергії після отримання актів приймання-передавання товару та купівлі-продажу на протязі 20 календарних днів з моменту отримання зазначених документів. У випадку підписання актів приймання-передавання товару (електричної енергії) із запереченнями та/або зауваженнями, обсяг електричної енергії, виробленої в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством за даний розрахунковий період вважається таким, що не підлягає оплаті до моменту обопільного погодження сторонами її фактичного обсягу, що підтверджується підписанням відповідного акту приймання-передавання товару (електричної енергії) без заперечень і зауважень та акту купівлі-продажу. У випадку підписання та повернення відповідачу актів не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим, оплата здійснюється у терміни визначені п.5.8 цього договору. Якщо акти підписані після терміну, зазначеного у п.5.8 цього договору, оплата здійснюється на протязі 20 календарних днів з моменту підписання та отримання зазначених документів (у відповідності до п.п. 5.5., 5.6. додаткового договору). Положеннями пунктів\~5.7.,\~5.8.,\~5.15.\~додаткового договору\~встановлено,\~що відповідач\~має перераховувати\~суми,\~що направляються\~в рахунок\~оплати проданої\~позивачем електричною\~енергії,\~виробленої з\~енергії сонячного\~випромінювання генеруючою\~установкою приватного\~домогосподарства,\~на поточний\~рахунок позивача.\~Оплата за\~продану електричну\~енергію, вироблену,\~в обсязі,\~що перевищує\~місячне споживання\~електричної енергії\~приватним домогосподарством,\~здійснюється відповідачем за «зеленим»\~тарифом,\~що встановлюється\~НКРЕКП,\~у термін\~-\~не пізніше\~15\~робочих днів\~після закінчення\~розрахункового періоду. Плату за придбану у позивача електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання генеруючими установками приватного домогосподарства, що перебуває у його власності чи на правах користування, відповідач перераховує на рахунок позивача. На виконання вищевказаних умов, між позивачем та відповідачем були підписані акти купівлі-продажу електроенергії за червень 2017 року липень 2018 року (включно) на загальну суму 231\~685 грн. 88 коп., які до теперішнього часу відповідачем не сплачено. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму основного боргу у розмірі 231\~685 грн. 88 коп., витрат повязаних з правничою допомогою адвоката, а також судовий збір у розмірі 2 316,86 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача проти позовних вимог заперечував, зазначив, що позивачем не вірно зроблений розрахунок заборгованості та сума основного боргу становить 231\~585 грн. 88 коп. Крім того, посилаючись на тяжкий фінансовий стан просив суд розстрочити виконання судового рішення на 12 календарних місяців, зі сплатою сум щомісячно рівними частинами. Також просив зменшити витрати на правову допомогу, вважаючи, що позивач при залученні адвоката не врахував вимоги ч. 4 ст. 137 ЦПК України щодо спів розмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову. Представник позивача погодився з невірним розрахунком заборгованості, та просив стягнути суму заборгованості у розмірі 231\~585 грн. 88 коп. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 13 липня 2016 року між [PERSON] та ПАТ «Запоріжжяобленерго» було укладено договір про користування електричною енергією № 4229011/8298. 28 липня 2016 року між [PERSON] та ПАТ «Запоріжжяобленерго» було укладено додатковий договір про купівлю-продаж електричної енергії № 4229011/8298-ДСГ, виробленої з енергії сонячного випромінювання генеруючими установками приватного домогосподарства. 16 травня 2017 року між [PERSON] та ПАТ «Запоріжжяобленерго» було укладено договір про користування електричною енергією № 4229011/9357. У відповідності до п. 2.1. додаткового договору, уклавши цей додатковий договір, Споживач (позивач) взяв на себе зобовязання продавати Енергопостачальнику (відповідачу) електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання обєктом електроенергетики (генеруючою установкою) приватного домогосподарства, сонячні панелі якої вмонтовані (встановлені) на даху будинку приватного домогосподарства, величина встановленої потужності якої становить 10 кВт, параметри якості якої відповідають державному стандарту ДСТУ 13109-97 «[PERSON] якості електричної енергії в системах електропостачання загального призначення», а відповідач взяв на себе зобовязання купувати у позивача електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, в терміни, передбачені цим додатковим договором. Пунктами 3.2.1., 3.2.6., 3.2.7. додаткового договору передбачено, що відповідач зобовязаний: 1) купувати у позивача за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, електричну енергію в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством; 2) проводити розрахунки з позивачем за «зеленим» тарифом у порядку, визначеному розділом 5 цього договору; 3) надавати позивачу в терміни, обумовлені змістом п. 5.4 додаткового договору, підписані в двох примірниках, акти приймання-передавання товару (електричної енергії) та купівлі-продажу електроенергії. Позивач згідно з п. 3.3.1. додаткового договору має право на отримання оплати за відпущену відповідачу електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством. Умовами і порядком оплати, закріпленим у Розділі 5 додаткової угоди, передбачено, що розрахунковим періодом для встановлення відповідачу розміру оплати виробленої електричної енергії з енергії сонячного випромінювання генеруючими установками приватного домогосподарства є календарний місяць. «Зелений» тариф для приватних домогосподарств, які виробляють електричну енергію з енергії сонячного випромінювання обєктами електроенергетики, що вмонтовані (встановлені) на дахах та/або фасадах будинків, будівель та споруд, величина встановленої потужності яких не перевищує 30 кВт, та введені в експлуатацію, встановлюється відповідними постановами НКРЕКП. Сторони погодились, що в разі внесення змін НКРЕКП щодо порядку встановлення «зеленого» тарифу, проведення взаєморозрахунків сторонами здійснюється відповідно до цих змін. Відповідач щомісяця на перше число місяця, наступного за розрахунковим (чітко на 00 год. 00 хв.), фіксує показання приладу обліку. До 5 числа місяця наступного за розрахунковим, надає позивачу особисто або надсилає поштою звіт про покази приладу(ів) обліку, обсяги та напрямки перетоків прийнятої-переданої електричної енергії у відповідний період, який оформлений [PERSON] приймання-передавання товару (електричної енергії) в двох примірниках, підписаних відповідачем. Уразі перевищення обсягів електричної енергії, згенерованої в мережу, над обсягами спожитої електроенергії, разом з [PERSON] приймання-передавання товару (електричної енергії) відповідач надає позивачу [PERSON] купівлі-продажу електроенергії в двох примірниках. Після підписання даних [PERSON], один екземпляр залишає собі позивач, а другий екземпляр повертає відразу або надсилає поштою на адресу відповідача не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим, враховуючи термін поштового перебігу, для подальшого проведення розрахунків (згідно пунктів 5.1., 5.2., 5.3., 5.4. додаткового договору). У випадку неповернення або несвоєчасного повернення підписаних позивачем актів приймання-передавання товару (електричної енергії) та купівлі-продажу електроенергії до 10 числа або їх неповернення протягом місяця наступного за розрахунковим, оплата за даний розрахунковий період у строки, визначені п.5.8 цього Договору не проводиться. Оплата здійснюється постачальником електричної енергії після отримання актів приймання-передавання товару та купівлі-продажу на протязі 20 календарних днів з моменту отримання зазначених документів. У випадку підписання актів приймання-передавання товару (електричної енергії) із запереченнями та/або зауваженнями, обсяг електричної енергії, виробленої в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством за даний розрахунковий період вважається таким, що не підлягає оплаті до моменту обопільного погодження сторонами її фактичного обсягу, що підтверджується підписанням відповідного акту приймання-передавання товару (електричної енергії) без заперечень і зауважень та акту купівлі-продажу. У випадку підписання та повернення відповідачу актів не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим, оплата здійснюється у терміни визначені п. 5.8 цього договору. Якщо акти підписані після терміну, зазначеного у п. 5.8 цього договору, оплата здійснюється на протязі 20 календарних днів з моменту підписання та отримання зазначених документів (у відповідності до п.п. 5.5., 5.6. додаткового договору). Положеннями пунктів\~5.7.,\~5.8.,\~5.15.\~додаткового договору\~встановлено,\~що відповідач\~має перераховувати\~суми,\~що направляються\~в рахунок\~оплати проданої\~позивачем електричною\~енергії,\~виробленої з\~енергії сонячного\~випромінювання генеруючою\~установкою приватного\~домогосподарства,\~на поточний\~рахунок позивача.\~Оплата за\~продану електричну\~енергію, вироблену,\~в обсязі,\~що перевищує\~місячне споживання\~електричної енергії\~приватним домогосподарством,\~здійснюється відповідачем за «зеленим»\~тарифом,\~що встановлюється\~НКРЕКП,\~у термін\~-\~не пізніше\~15\~робочих днів\~після закінчення\~розрахункового періоду. Плату за придбану у позивача електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання генеруючими установками приватного домогосподарства, що перебуває у його власності чи на правах користування, відповідач перераховує на рахунок позивача. На виконання вищевказаних умов, між позивачем та відповідачем були підписані акти купівлі-продажу електроенергії за червень 2017 року липень 2018 року (включно) на загальну суму 231\~585 грн. 88 коп. Таким чином, внаслідок неналежного виконання взятих відповідачем зобовязань щодо оплати придбаної у червень 2017 року липень 2018 року (включно) електричної енергії утворилась заборгованість, яка станом на 14.08.2018 року становить 231\~585 грн. 88 коп. (основний борг). Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У випадку порушення своїх зобовязань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством. Порушення зобовязання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (п.6.3. додаткового договору). Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв лілового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п.п. 1 п. 1 ч. 2\~ст. 4 Закону України „Про судовий збір\~судовий збір за подачу позовної заяви майнового характеру оплачується, у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2\~ст.\~4\~Закону України\~„Про судовий\~збір \~позивачем за подання позовної заяви майнового характеру сплачено судовий збір у розмірі 2316, 86 грн., який підлягає стягненню з відповідача на його користь. Разом з тим,\~\~ при\~\~вирішенні\~\~питання\~\~про\~\~ розподіл\~\~судових витрат,\~\~пов'язаних з професійною правничою допомогою, суд враховує\~\~наступне. Відповідно до\~ст.\~15\~ЦПК України \~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Статтею 137 ЦПК України\~визначено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частина 3 ст. 137 ЦПК України передбачає, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При визначенні\~суми відшкодування\~витрат на\~професійну правничу\~допомогу суд\~має виходити\~з критерію\~реальності адвокатських\~витрат (встановлення\~їхньої дійсності\~та необхідності),\~а також\~критерію розумності\~їхнього розміру,\~виходячи з\~конкретних обставин\~справи та\~фінансового стану\~обох сторін.\~Ті самі\~критерії застосовує\~Європейський суд\~з прав\~людини,\~присуджуючи судові\~витрат.\~Згідно з\~практикою Європейського\~суду з\~прав людини\~заявник має\~право на\~компенсацію судових\~та інших\~витрат,\~лише якщо\~буде доведено,\~що такі\~витрати були\~фактичними і\~неминучими,\~а їхній\~розмір розумним\~та обґрунтованим\~(рішення\~у справі\~„Гуриненко проти\~Українизаява N 37246/04 п. 36). Приймаючи до уваги, що позивач в порушення ст. 137 ЦПК України не надав жодних доказів, які б підтверджували витрати на правову допомогу, тому в цій частині слід відмовити. Згідно з вимогами\~ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення\~або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим. Підстави для відстрочки виконання рішення повинні бути чітко встановлені та підтверджені відповідними доказами. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10\~постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім'ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). Відповідно до положень ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Проаналізувавши всі обставини справи, враховуючи суму заборгованості, а також бажання відповідача повернути заборгованість позивачу, шляхом розстрочення виконання судового рішення, заява ПАТ «Запоріжжяобленерго» про розстрочку виконання судового рішення підлягає задоволенню. Разом з тим суд зауважує, що несплата чергового платежу, визначеного рішенням суду про розстрочку виконання рішення зумовлює підставу для його примусового стягнення в порядку вимог Закону України „Про виконавче\~провадження органом Державної виконавчої служби (ч. 2 ст. 12 Закону України „ Про виконавче провадження).

Outcome: partial