Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся у суд з позовом до відповідача, [PERSON], про стягнення коштів в загальній сумі 43961,50 грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що хотіла у відповідача придбати квартиру [ADDRESS], для чого уклала договір про зобов'язання сторін 20.07.2013р. у нотаріуса укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна. Для виконання зобов'язань за вказаним договором вона передала відповідачу 500 дол. США . Крім того, в рахунок погашення вартості нерухомого майна, вона за розпискою передала відповідачу ще 5000 дол. США. Однак квартира їй продана не була, внаслідок чого вона просить повернути її кошти. Відповідач - [PERSON], у судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не надав, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення позивача його представника, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 20 травня 2013 року між сторонами у простій письмовій формі був укладений договір, відповідно до якого сторони зобов'язались укласти до 20.06.2013 р. договір купівлі-продажу нерухомого майна. На виконання взятих на себе зобов'язань позивачка (як майбутній покупець) передала відповідачу (як майбутньому покупцю) кошти в сумі 500 дол. США, що підтверджується п.2.8 договору. Крім того, 02.08.2013 року позивачка в рахунок погашення вартості за нерухоме майно - [ADDRESS], передала відповідачу кошти в сумі 5000 дол. США., що підтверджується розпискою. Договір купівлі-продажу квартири між сторонами укладений не був. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договору. Оскільки договору, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передана позивачем грошової суми в розмірі 5500 дол. США є авансом, який підлягає поверненню (постанова Верховного Суду України від 13 лютого 2013 р. у справі № 6-176цс12). Відповідно до ч.2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. За курсом НБУ станом на 20.05.2013р. та 02.08.2013р., сума авансу, яка підлягає стягненню з позивача на користь позивачки складає 43961,50 грн. Суд зазначає, що не приймає як допустимий доказ передачі коштів свідчення свідків - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] , оскільки виходячи зі змісту статті 59 ЦПК України вказана обставина не може стверджуватися показаннями свідків, оскільки законом встановлено документальну форму. На підставі викладеного та

Outcome: approved