Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом та просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання спільної доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 1000 грн., кожного місяця з дня подачі заяви до суду і до досягнення дочки повноліття. В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона перебуває у декретній відпустці і отримує 860 грн. на дитину, також зазначила, що відповідач постійної добровільної допомоги на утримання доньки не надає, що і змусило її звернутися з позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву від 12.09.2017 року, в якій просить суд слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав заяву від 12.09.2017 року, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просить суд розглянути справу без його участі . Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до повного задоволення, оскільки вимоги позивача є законними і ґрунтуються на доказах, які безпосередньо були дослідженні в судовому засіданні. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З свідоцтва про народження дитини серія [NUMBER] вбачається, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO].(а.с.6). Факти надання добровільної грошової або іншої допомоги відповідачем судом не встановлені. Договір між батьками про сплату аліментів на дитину згідно ст. 189 СК України не укладався. Заява про добровільне відрахування аліментів згідно ст. 187 СК України відповідачем за місцем роботи не подавалась. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів виконання батьківського обов'язку, щодо утримання дітей відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, є сплата аліментів за рішенням суду. Згідно ст. 182 ч. 2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків визначення аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для їх повного задоволення, оскільки судом встановлено, що відповідачем визнані позовні вимоги в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене, суд ухвалює рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої доньки: [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 гривень на дитину, щомісячно, починаючи з моменту подання позову, тобто з 31.07.2017 року і до її повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати від сплати яких позивача було звільнено згідно п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.ст.180,181,182,183 СК України ,

Outcome: approved