Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що вона народилася [INFO] року в с. Маховики, Корюківського району, Чернігівської області. Її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Шлюб між батьками позивача зареєстрованим не був. При народженні позивача її батько встановлював батьківство. На даний час позивач проживає разом з мамою [PERSON], в м. Корюківка по [ADDRESS]. Протягом не тривалого часу її батьки проживали в с. Маховики, Корюківського району, Чернігівської області, зараз батько позивача [PERSON] проживає в [ADDRESS] Позивач свого батька не пам'ятає та не знає, адже її батьки припинили ведення спільного господарства, коли позивачу було близько двох років, а її батько приїpджав до м. Корюківка лише один раз коли їй було близько п'яти років. Мати позивача [PERSON] двічі на рік проходить лікування в Чернігівському психоневрологічному диспансері, бо має проблеми з психічним здоров'ям. З 25 січня 2014 року по 28 лютого 2014 року мати позивача [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у м. Чернігів, на час лікування матері, протягом двох тижнів, позивач перебувала в сім'ї медсестри Корюківської районної лікарні [PERSON], потім в сім'ї тітки [PERSON]. За весь час перебування матері позивача на лікуванні, батько позивача, жодного разу не поцікавився її здоров'ям та не надав кошти на її утримання. В березні місяці з матір'ю позивача стався рецидив хвороби і вона знову була поміщена до Чернігівської психоневрологічної лікарні. Позивач фактично залишилася без батьківського піклування, так як не було можливості зв'язатися з батьком позивача. Тітка не мала змоги взяти позивача до своєї сім'ї на час лікування матері. За допомогою спеціалістів Корюківського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, позивача було влаштовано до сім'ї брата позивача по лінії батька [PERSON], який проживає в [ADDRESS] Позивач навчалася у 5 (9) класі Корюківської гімназії. За час навчання позивача в цьому закладі її батька там ніхто не бачив, він не цікавився успіхами доньки у навчанні, її поведінкою, не купував позивачу необхідних до школи речей, не приймав участі у її вихованні. За весь час проживання позивача з її мамою в м. Корюківка, її батько жодного разу не приїздив до неї, не надсилав листів, не телефонував. Коли позивач хворіла, її батько жодного разу не займався її лікуванням, він не цікавився станом здоров'я позивача та не володіє інформацією, якими саме хворобами хворіла позивач у дитинстві. Позивач навчається в Корюківській школі мистецтв ім. Корнієвського по класу образотворчого мистецтва, але батько позивача жодного разу не відвідував цього закладу, не купував позивачу необхідне для занять у цьому закладі, не цікавився її успіхами. Таким чином батько позивача [PERSON] самоусунувся від виховання позивача. Відповідно до законодавства кожна дитина має право на проживання в сім'ї з батьками, або одним з них та на піклування батьків. Обов'язок щодо утримання дітей до їх повноліття, відповідно до положень ч.2 ст.51 Конституції України, покладається на їх батьків. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ст.18 Сімейного кодексу України дитині як учаснику сімейних відносин надано право після 14 років безпосередньо звертатись до суду за захистом свого права та інтересів, а ст.39 ЦПК України, надана повна процесуальна дієздатність, до повноліття дитина після 14 років має право звернутись до суду про позбавлення батьків батьківських прав, надавши суду дані про виповнення їй 14 років, що позивач підтверджує копією свідоцтва про народження. Згідно чинного законодавства батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не піклуються, про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не готують дитину до самостійного життя. Позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати своїх дітей. Факти не виконання відповідачем батьківських обов'язків по вихованню можуть також підтвердити вчителі Корюківської гімназії, фахівці Корюківського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, дружина брата позивача - [PERSON], жителька [ADDRESS], тітка позивача - [PERSON], жителька [ADDRESS] Таким чином оскільки відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно позивача [PERSON], [INFO], позивач просить суд : - позбавити батьківських прав її батька [PERSON] у відношенні до його дочки позивача [PERSON], [INFO]; - залишити [PERSON], [INFO] з матірю [PERSON]; Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали просять суд позов задовольнити. Також пояснили, що хоча відповідач за виконавчим листом і сплачує аліменти на утримання позивачки, однак іншої допомоги позивачці не надає, її вихованням не займається, з позивачкою зовсім не спілкується . Просять суд розглянути справу заочно без участі відповідача з винесенням заочного рішення, так як відповідач є належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але до суду жодного разу не з»явився. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заперечень на позов не надав. Представник третьої особи органу опіки та піклування Корюківської РДА Тополь О.М. в судовому засіданні позов підтримала , просить суд позов задовольнити. Також пояснила, що хоча відповідач за виконавчим листом і сплачує аліменти на утримання позивачки, однак іншої допомоги позивачці не надає, її вихованням не займається, з позивачкою зовсім не спілкується . Просить суд розглянути справу заочно без участі відповідача з винесенням заочного рішення, так як відповідач є належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але до суду жодного разу не з»явився. Представник третьої особи служби у справах дітей Корюківської РДА Терещенко І.Є. в судовому засіданні позов підтримала , просить суд позов задовольнити. Також пояснила, що хоча відповідач за виконавчим листом і сплачує аліменти на утримання позивачки, однак іншої допомоги позивачці не надає, її вихованням не займається, з позивачкою зовсім не спілкується . Просить суд розглянути справу заочно без участі відповідача з винесенням заочного рішення, так як відповідач є належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але до суду жодного разу не з»явився. Представники Корюківського районного центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді в судовому засіданні позов підтримали просять суд позов задовольнити. Також пояснили, що хоча відповідач за виконавчим листом і сплачує аліменти на утримання позивачки, однак іншої допомоги позивачці не надає, її вихованням не займається, з позивачкою зовсім не спілкується . Просять суд розглянути справу заочно без участі відповідача з винесенням заочного рішення, так як відповідач є належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але до суду жодного разу не з»явився. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона є невісткою відповідача, є дружиною рідного брата позивачки, проживає в смт.Сосниця і може підтвердити те, що відповідач самоусунувся від виховання позивачки і хоча відповідач за виконавчим листом і сплачує аліменти на утримання позивачки, однак іншої допомоги позивачці не надає, її вихованням не займається, з позивачкою зовсім не спілкується . В відповідача є і інші діти від інших матерів. На даний час він перебуває в зареєстрованому шлюбі однак проживає один. В будинку відповідача відключено світло та газ. При розмові з відповідачем останній їй говорив, що виховувати своїх дітей не збирається і це стосується також і неповнолітньої позивачки. Суд, вислухавши сторони, представників третіх осіб, свідка, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позовну заяву задовольнити за наступних підстав. По справі встановлено, що позивач [PERSON], народилася [INFO] року в с. Маховики, Корюківського району, Чернігівської області. Її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Шлюб між батьками позивача зареєстрованим не був. При народженні позивача її батько встановлював батьківство. На даний час позивач проживає разом з мамою [PERSON], в м. Корюківка по [ADDRESS]. Протягом не тривалого часу її батьки проживали в с. Маховики, Корюківського району, Чернігівської області, зараз батько позивача [PERSON] проживає в [ADDRESS] Позивач свого батька не пам'ятає та не знає, адже її батьки припинили ведення спільного господарства, коли позивачу було близько двох років, а її батько приїжджав до м. Корюківка лише один раз коли їй було близько п'яти років. Мати позивача [PERSON] двічі на рік проходить лікування в Чернігівському психоневрологічному диспансері, бо має проблеми з психічним здоров'ям. З 25 січня 2014 року по 28 лютого 2014 року мати позивача [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у м. Чернігів, на час лікування матері, протягом двох тижнів, позивач перебувала в сім'ї медсестри Корюківської районної лікарні [PERSON], потім в сім'ї тітки [PERSON]. За весь час перебування матері позивача на лікуванні, батько позивача, жодного разу не поцікавився її здоров'ям та не надав кошти на її утримання. В березні місяці з матір'ю позивача стався рецидив хвороби і вона знову була поміщена до Чернігівської психоневрологічної лікарні. Позивач фактично залишилася без батьківського піклування, так як не було можливості зв'язатися з батьком позивача. Тітка не мала змоги взяти позивача до своєї сім'ї на час лікування матері. За допомогою спеціалістів Корюківського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, позивача було влаштовано до сім'ї брата позивача по лінії батька [PERSON], який проживає в [ADDRESS] Позивач навчалася у 5 (9) класі Корюківської гімназії. За час навчання позивача в цьому закладі її батька там ніхто не бачив, він не цікавився успіхами доньки у навчанні, її поведінкою, не купував позивачу необхідних до школи речей, не приймав участі у її вихованні. За весь час проживання позивача з її мамою в м. Корюківка, її батько жодного разу не приїздив до неї, не надсилав листів, не телефонував. Коли позивач хворіла, її батько жодного разу не займався її лікуванням, він не цікавився станом здоров'я позивача та не володіє інформацією, якими саме хворобами хворіла позивач у дитинстві. Позивач навчається в Корюківській школі мистецтв ім. Корнієвського по класу образотворчого мистецтва, але батько позивача жодного разу не відвідував цього закладу, не купував позивачу необхідне для занять у цьому закладі, не цікавився її успіхами. Таким чином батько позивача [PERSON] самоусунувся від виховання позивача. Відповідно до законодавства кожна дитина має право на проживання в сім'ї з батьками, або одним з них та на піклування батьків. Обов'язок щодо утримання дітей до їх повноліття, відповідно до положень ч.2 ст.51 Конституції України, покладається на їх батьків. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ст.18 Сімейного кодексу України дитині як учаснику сімейних відносин надано право після 14 років безпосередньо звертатись до суду за захистом свого права та інтересів, а ст.39 ЦПК України, надана повна процесуальна дієздатність, до повноліття дитина після 14 років має право звернутись до суду про позбавлення батьків батьківських прав, надавши суду дані про виповнення їй 14 років, що позивач підтверджує копією свідоцтва про народження. Згідно чинного законодавства батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не піклуються, про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не готують дитину до самостійного життя. Позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати своїх дітей. Факти не виконання відповідачем батьківських обов'язків по вихованню підтверджено свідченнями сторін та свідка допитаного в судового засіданні, а також наданою інформацією Сосницького центру соціальних служб для сім»ї , дімей та молоді вих.№207 від 17.09.2015 р.. Згідно акту обстеження матеріально побутових умов проживання сім»ї [PERSON] в [ADDRESS] від 17 вересня 2015 року зі слів самого [PERSON] зазначеного в даному акті останній з дитиною [PERSON] [INFO] не бачився, не спілкується, на дану диту сплачує аліменти , але іншої матеріальної допомоги не надає. Вихованням дитини та духовним розвитком не займається. Відповідно наданої довідки-характеристики Сосницької селищної ради №374 від 11.09.2015 року [PERSON] проживає в [ADDRESS]. За час проживання на території селищної ради актів до адміністративної комісії при селищній раді на нього не надходило. Згідно із Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою ВР від 27.02.1991 року держави-учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави - учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Відповідно до ч.4, 5 ст.19 Сімейного Кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обовязковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Статтею 165 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сімї якої проживає дитина, заклад охорони здоровя, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст.161 СК України - якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до ч.2-3 ст.160 СК України - місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини, а з чотирнадцяти років визначається нею самою. Відповідно до принципу №6 «Декларації прав дитини», прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., яка є частиною національного законодавства України /далі Декларація/ дитина повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю. Тобто вирішальними обставинами які впливають на визначення місця проживання дитини яка, на час розгляду спору досягла віку 10 років, а відповідно розлучення дитини з матір'ю є крім думки та прихильності дитини виняткові обставини, а саме такі що передбачені ст.161 СК України: 1.Зловживання спиртними напоями або наркотичними засобами. 2.Аморальна поведінка, яка може зашкодити розвиткові дитини. 3.Відсутність доходу, та умов для проживання разом з дитиною. За таких обставин, з урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що позов є законним, обґрунтованим, підтверджений відповідними доказами і підлягає повному задоволенню, відповідача слід позбавити батьківських прав відносно його дочки, так як він ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини. Так як позов підлягає задоволенню, тому судові витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved