Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом та просить усунути перешкоди у здійсненні право користування та розпорядженням належним їй майном, а саме будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS], шляхом визнання відповідача - [PERSON], [INFO], таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, та зняття його з реєстрації за зазначеною адресою. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що їй на праві приватної власності на підставі договору дарування від 05 грудня 2005 року належить будинок [ADDRESS]. В будинку крім неї зареєстровані її колишній чоловік [PERSON] та онук - відповідач [PERSON], [INFO], якому вона дозволила зареєструватися у належному їй будинку 30 жовтня 2014 року після його повернення з місць позбавлення волі. Онук пообіцяв, що проживе з нею нетривалий час, оскільки планує переїздити до іншого місця, і зніметься з реєстрації. В листопаді 2014 року він зібрав свої особисті речі та пішов проживати до своєї цивільної дружини, адреса якої позивачу невідома. З того часу жодного разу у позивача не з'являвся, де фактично мешкає - їй невідомо, вони не спілкуються, тому вона й не може вирішити з ним питання зняття з реєстрації за адресою, де вона постійно проживає. На Відповідача нараховуються комунальні платежі, вона змушена їх сплачувати, що погіршує її матеріальний стан та ставить у скрутне становище, до того ж їй відмовляють у наданні субсидії. Відповідач [PERSON] про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, у встановленому порядку /а.с.43/, але в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, заперечень проти позову не надав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача - Відділу реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, у встановленому законом порядку, заперечень не надав, надав заяву про розгляд справи без участі їх представника, при постановленні рішення покладається на розсуд суду /а.с. 54/. Третя особа [PERSON] про день та час розгляду справи повідомлявся, але в судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не надав. Позивач та в судовому засіданні 13.04.2017 позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Свідок [PERSON] суду пояснила, що він мешкає в будинку [ADDRESS] сім років. Йому відомо, що у позивачки є онук - [PERSON], який з листопада 2014 року з бабусею не мешкає, де знаходиться - невідомо. Від позивача чув, що онук поїхав жити до жінки, з якою зустрічався раніше. Підтвердив, що перешкоди у користуванні житлом позивач відповідачу не чинила. Свідок [PERSON] суду пояснила, що по два рази на тиждень бачиться з позивачкою, заходить до неї у гості, від неї дізналася, що онук відбував покарання, звільнився, але вже більш ніж два роки - з восени 20104 року вона [PERSON] у позивача не бачила. Підтвердила, що після одруження - з лютого 2014 року, вона часто була у квартирі позивача і ані відповідача, ані його речей у квартирі вона не бачила, де він знаходиться їй не відомо, перешкоди у користуванні квартирою позивач відповідачу не чинила. В судове засідання 15.06.2017 позивач та її представник не з'явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, не заперечують проти заочного розгляду справи /а.с.55/. За таких обставин суд вважає за можливе продовжити розгляд справи за відсутності сторін, представника позивача та третіх осіб, на підставі наявних у справі доказів, та оголосив про заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 224-228 ЦПК України. Вислухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При цьому суд виходить із наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі договору дарування ВСК № 241018 від 05.12.2005, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциною Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 7260, на праві приватної власності належить домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] /а.с.13/. На цей час в зазначеному будинку зареєстровано три особи: позивач - [PERSON],[INFO], яка є власником спірного житла, її колишній чоловік - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с.11, 12/. Також встановлено, що відповідач [PERSON] в належному позивачеві будинку за адресою: [ADDRESS] з листопада 2014 року по цей час не проживає, речей в будинку не має, витрат по утриманню спірного житла не несе, що підтверджується актом, складеним 17 січня 2017 року головою вуличного комітету /а.с.10/. Судом встановлено, що позивач [PERSON] постійно проживає у своєму будинку, утримує житло, ніяких перешкод у користуванні житловим приміщенням відповідачу не створювала та не чинила. В зв'язку з реєстрацією відповідача на спірній житловій площі, на нього нараховуються комунальні платежі, які вимушена платити позивач, що негативно впливає на її матеріальний стан, отже порушує права позивача, як власника, щодо користування, володіння та розпорядження домоволодінням. Встановленим у судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з права власника вимагати усунення перешкод у здійсненні свого права власності, та які регулюють порядок користування житлом та втрати цього права. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.2 та ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України гарантується свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом, а також громадяни зобов'язані протягом 10 днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. В судовому засіданні встановлено, що відповідач з листопада 2014 року, тобто більше 2 років, без поважних причин, відсутній на спірній житловій площі, в належному позивачеві будинку не проживає, ніяких домовленостей, щодо порядку користування житлом між сторонами не було. При цьому суд враховує, що домоволодіння належить позивачу на праві приватної власності, позивач самостійно несе витрати по утриманню житла, а відповідач від його утримання самоусунувся, чим порушує права позивача, яка є пенсіонеркою, згідно з наданою довідкою отримує пенсію у розмірі 1191,39 грн /а.с.8/, що негативно впливає на її матеріальний стан, та вважає за можливе захистити порушене право позивача, усунути їй перешкоди в користуванні власністю з боку відповідача, шляхом визнання останнього таким, що втратив право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. Викладеним обставинам відповідають правовідносини з права власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. За таких підстав суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved