Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що в них спільне життя не склалось, відповідач живе своїм власним життям, не проявляє інтересу до сім'ї, впродовж останніх років зловживає алкогольними напоями, вчиняє скандали, що негативно впливає на атмосферу в домі. З 2006 року між ними припинились шлюбні стосунки. Подальше сумісне проживання та збереження шлюбу стало неможливим.Відповідач не займається вихованням дитини не надає матеріального забезпечення і просить стягнути з нього на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], аліменти 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує з підстав та мотивів, викладених в позовній заяві, не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, доказів про причини неявки та заперечень проти позову суду не подав. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення, оскільки щодо заочного розгляду справи не заперечує позивач. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 березня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], яке видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції в Тернопільській області. Від даного шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON] [INFO], згідно свідоцтва про народження [NUMBER], яке видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції в Тернопільській області. Відповідно довідки № 80 від 18.01.2016 року, виданої ДП «Благоустрій 1», [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS], разом з нею зареєстровані за вказаною адресою [PERSON] - чоловік, [PERSON] - донька. Судом з'ясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, їх шлюб носить формальний характер, тому його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам сторін. Дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, а відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню неповнолітньої дитини, не надає їй матеріальної допомоги без поважних на те причин. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Визначаючи розмір аліментів, суд на підставі ст. 182 СК України враховує матеріальне становище відповідача та дітей, виходить з розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, рівності обов'язку батьків щодо утримання дітей, тому вважає, що вимоги позивача підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, відмовивши у задоволенні решти позовних вимог.

Outcome: approved