Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Файна готівка», в якому просить визнати виконавчий напис № 105570, виданий 15.07.2021 приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з нього на користь відповідача заборгованість у розмірі 20430,50 гривень таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтовує тим, що 11.10.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Якименком А.О. було відкрито виконавче провадження № 67099205 з примусового виконання виконавчого напису № 105570, вчиненого 15.07.2021 приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу у Київській області Грисюк О.В. про стягнення з нього на користь ТОВ «Файна готівка» заборгованості у сумі 20430,50 гривень. Вказаний виконавчий напис було вчинено в порушення вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», оскільки він був виданий на підставі нечинного нормативного акту (п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку), заборгованість, яка стягувалась не є безспірною, напис вчинено на договорі, який нотаріально не посвідчено, доказів отримання позивачем грошових коштів за кредитним договором №00-421493 від 30.08.2019, укладеним нібито з ТОВ «Качай гроші», правонаступником якого на підставі договору відступлення прав вимоги є ТОВ «Файна готівка» не надано, приватний нотаріус при вчиненні напису не перевірила правомірність та дійсність відступлення прав вимоги. Відповідач відповідь на відзив не подав. Треті особи пояснення щодо позову також не подали. Ухвалою суду від 09.11.2021 відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою від 09.11.2021 заяву позивача про забезпечення позову повернуто заявнику. Відповідачу та приватному виконавцю копія ухвали та копії позовної заяви з додатками направлялися електронною поштою, а приватному нотаріусу поштовою кореспонденцією. Вказані документи отримані відповідачем та приватним виконавцем 09.11.2021. Поштове повідомлення від приватного нотаріуса повернулось до суду з відмітками на Довідці (Ф.20) «Адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідно до ч. 6 ст. 272 ЦПК України сторони є повідомленими про розгляд справи належним чином. Відповідач у наданий судом строк своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, у зв`язку з чим відповідно до частини восьмої статті 178 та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено в частині другій статті 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Договору про надання коштів у позику, в том числі на умовах фінансового кредиту, № 00-421493, укладеного 30.08.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» та [PERSON] шляхом підписанням електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, останній отримав кредит на споживчі цілі у сумі 8050 гривень зі сплатою відсотків у сумі 1368,50 гривень та строком дії до 09.09.2019. 15 липня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу у Київській області Грисюк Оленою Василівною було вчинено виконавчий напис № 105570, згідно якого [PERSON] має заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай гроші», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №3 від 123.03.2021 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №16/21/КГ від 16.06.2021 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Файна готівка» по Кредитному договору № 00-421493 від 30.08.2019 у сумі 20430,50 гривень. Строк платежу по Кредитному договору настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості здійснюється за період з 16.06.2021 по 02.07.2021. Сума заборгованості складає 20430,50 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 8050 гривень, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 12380,50 гривень. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати зі Стягувача за домовленістю сторін. Загальна сума, що підлягає стягненню 20430,50 гривень. 30.09.2021 ТОВ «Файна готівка» звернулося до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Якименка Андрія Олександровича з заявою про примусове виконання спірного виконавчого напису. Постановою приватного виконавця від 11.10.2021 відкрито виконавче провадження № 67099205. Станом на 08.11.2021 щодо [PERSON] приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Якименком А.О. в межах виконавчого провадження № 67099205 здійснюється примусове виконання вказаного виконавчого напису. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05.07.2017 у справі № 754/9711/14-ц, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п. 2.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок №296/5), для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно з п. 3.1 Порядку № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.2 Порядку № 296/5 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік № 1172). Відповідно до п. 3.3, 3.4 глави 16 Порядку № 296/5, якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Суд встановив, що п. 2 Переліку № 1172, на підставі якого приватним нотаріусом вчинений спірний виконавчий напис, втратив чинність 22.02.2017 на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Вказаним судовим рішенням визнана незаконною та нечинною постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі, в частині п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Редакція Переліку № 1172 до внесення змін, визнаних нечинними, не містила розділу про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а тому приватний нотаріус не мала правових підстав для вчинення спірного виконавчого напису. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 645/1979/15-ц. З огляду на вищевказане, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, а отже підлягають задоволенню, оскільки приватний нотаріус вчинила спірний виконавчий напис на підставі нечинного нормативно-правового акту, а також при його вчиненні не переконалася у безспірності вимог стягувача, чим порушила норми Закону України «Про нотаріат». Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 908 гривень.

Outcome: approved