Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Інспектора Управління патрульної поліції в Херсонській області лейтенанта поліції Душинова Кирила Олеговича, Департаменту патрульної поліції у якому просив стягнути моральну шкоду у загальному розмірі 9000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.10.2018 року Інспектором Управління патрульної поліції в Херсонській області лейтенанта поліції Душинова К.О. було винесено постанову серії НК №394336 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 425,00 грн. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 15.02.2019 року визнано дії Інспектора Управління патрульної поліції в Херсонській області лейтенанта поліції Душинова К.О. щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності неправомірними. Постанову від 06.10.2018 року НК №394336 скасовано, справу про адміністративне правопорушення відносно позивача закрито. Вказані дій з боку відповідача були принизливими, позивач був змушений звертатися до суду задля відстоювання своїх прав, внаслідок чого був порушений звичайний лад життя позивача, чим було завдано моральної шкоди, розмір якої визначається позивачем у грошовому вираженні у сумі 9000,00 грн. Ухвалою від 06.05.2019 року у справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. 20.06.2019 року від представника Дапартаменту патрульної поліції надійшов відзив в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на недоведеність з боку позивача факту заподіяння моральної шкоди та відсутність підстав для задоволення позову Ухвалою від 26.02.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] надав заяву згідно якої підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, надав пояснення які зводяться до відсутності підстав для задоволення позовних вимог, оскільки його діями позивачу не було завдано моральних страждань, про які зазначається у наданому до суду позові. Представник відповідача Дапартаменту патрульної поліції Ратушко В.А. у судовому засіданні зазначила про необґрунтованість позову, заперечувала проти задоволення вимог з підстав викладених у відзиві на позов. Суд, заслухавши пояснення учасників, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.10.2018 року Інспектором Управління патрульної поліції в Херсонській області лейтенанта поліції Душиновим К.О. було винесено постанову серії НК №394336 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 425,00 грн. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 15.02.2019 року у справі за адміністративним позовом [PERSON] до Управління патрульної поліції в Херсонській області, інспектора Управління патрульної поліції в Херсонській області лейтенанта поліції Душинова К.О., про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, частково задоволено позовні вимоги. Визнано дії інспектора управління патрульної поліції в Херсонській області, лейтенанта поліції Душинова К.О. щодо складання постанови серії НК № 394336 від 06.10.2018 р. про адміністративне правопорушення та накладення на [PERSON] адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425,00 гривень за порушення ч. 2 ст. 122 КупАП, незаконними. Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 394336 від 06.10.2018 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності скасовано, справу про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] закрито. У відповідності з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно статей 19, 56 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами. Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування, матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень. За положеннями ч. 4 ст. 2 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: закриття справи про адміністративне правопорушення. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб вказаних органів лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу). Згідно статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини цієї особи. Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, та причинний зв`язок між ними. Наявність чи відсутність вини посадової особи органу державної влади правового значення при цьому не має. Згідно із вимогами статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода полягає у душевних стражданням, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості, вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. Згідно пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. За змістом ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.5, 6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Оскільки судом встановлено, що Інспектором Управління патрульної поліції в Херсонській області лейтенантом поліції Душиновим К.О. було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення, згідно якої позивача [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн., яка рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 15.02.2019 року була скасована, а дії інспектора були визнані неправомірними, вищевказане є підставою для відшкодування завданої позивачу, у зв`язку з цим, моральної шкоди. Висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 27.03.2019 року (справа №397/1745/14-ц провадження № 61-19515св18). Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством з урахуванням глибини страждань позивача, з урахуванням того наскільки були порушені його нормальні життєві зв`язків, які зусилля ним були застосовані для відновлення цих зв`язків та для організації свого життя, а тому суд вважає, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Обставини справи свідчать про те, що позивач [PERSON] зазнав моральних страждань, оскільки був змушений докладати додаткових зусиль задля відновлення свого порушеного права. У суду не виникає сумнівів щодо заподіяння моральної шкоди внаслідок незаконного притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, викликано також необхідністю докладати додаткових зусиль для відстоювання своїх прав на справедливу сатисфакцію тощо. Визначаючи розмір відшкодування, суд враховує наведені обставини, характер та тривалість страждань, ступінь їх доведеності в суді та визначає розмір завданої шкоду у розмірі 600,00 грн. Вказаний розмір відшкодування буде відповідати засадам розумності, виваженості й справедливості. Частиною першою статті 1, частиною третьою статті 19, статтею 23 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень. При цьому, суд вважає, що моральна шкода підлягає стягненню з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку, що забезпечить ефективний захист та поновлення прав позивача. Таким чином, проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами докази, в їх сукупності, суд дійшов до висновку про наявність достатніх підстав для часткового задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial