Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що 10.08.2013 року вона уклала договір позики з відповідачем по справі у простій письмовій формі на суму 4000 грн., остання зобов'язалась повернути борг до 01.10.2013 року. При укладенні договору [PERSON] надала позивачу власноручно написану розписку. [PERSON] вказує, що зверталась до відповідача із проханням повернути борг, але [PERSON] у зазначений строк борг не повернула. Враховуючи наведене, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму боргу в розмірі 4000 грн., судовий збір в сумі 243,60 грн. Позивач в судовому засіданні надала пояснення, аналогічні викладеним в позові, також зазначила, що відповідач є знайомою її племінниці [PERSON], через яку [PERSON] звернулась до неї з проханням надати у борг грошові кошти в розмірі 4000 грн. Грошові кошти передавались в будинку позивача за адресою - [ADDRESS], при цьому був присутній її чоловік [PERSON] Підтвердила, що дійсно, відповідач з липня 2012 року до серпня 2013року проживала у її будинку за адресою: [ADDRESS], договір про найм житла не укладався, відповідач проживала безоплатно, сплачувала комунальні послуги, й утворився борг за газ та світло в сумі 600 грн., які вона вподальшому принесла позивачу на роботу. Зазначила,що від сусідів стали надходити дзвінки щодо неналежного стану будинку та поведінки відповідача. Коли вона прийшла до будинку, то побачила, що зламаний замок, розбито стекло. В будинок не потрапила, подзвонила відповідачу й сказала, щоб вона виїзжала з будинку. Остання кинула ключи від будинку, й виїхала. Зазначила, що розписка була написана до виїзду відповідача з будинку. Заборгованість за комунальні послуги в розмірі 600 грн. відповідач їй сплатила. Ремонт у її будинку відповідач не робила. Просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні пояснила, що з позовом згодна частково, згодна з сумою в розмірі 1700 грн. Зазначила, що з липня 2012 року до серпня 2013року проживала у будинку позивача за адресою: [ADDRESS]. За усною домовленістю, плата за договором оренди житла повинна була складати 500грн.щомісячно, але вони домовились, що до лютого включно вона могла проживати безоплатно взамін на проведення ремонту в будинку позивача за адресою- [ADDRESS]. Й дійсно, вона в листопаді 2012 року здійснила даний ремонт - шпаклювала стіни, робила відкоси на дверях та вікнах, крім того, за свої кошти вона придбала форсунку.Вподальшому вона повинна була сплатити з середини квітня по липень включно 1700грн., крім того, не заперечувала про те, що мала заборгованість за комунальні послуги в сумі 600грн. Не заперечувала, що дійсно нею особисто було складено розписку 12.08.2013р. про ніби-то борг позивачу в сумі 4000грн. Але вказала, що ця розписка була написана після того, як вона виїхала з квартири, й не за місцем проживання позивача [ADDRESS], а за адресою, де вона проживала раніше - м.Краснодон,вул.Петровського. Зазначила, що ця розписка була написана нею в присутності позивача та її чоловіка, які здійснювали на неї психологічний тиск, погрожували, що якщо не напише розписку на суму 4000грн., вона не вийде з будинку. Їй пояснили, що вона повинна написати розписку саме на таку суму, до якої входять 1700грн.-заборгованість за оренду житла, 1700грн.-сума, яку перерахувала позивач за ремонт, який її не влаштував, й є, таким чином, сплатою за період проживання з липня по січень включно, й 600грн.-сума за комунальні послуги.Вказала, що до правоохоронних органів щодо неправомірних дій позивача та її чоловіка не зверталась, оскільки про це не думала. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 ЦПК України розгляд даної справи належить до компетенції суду. Згідно вимог ч. ч. 3, 4 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачем [PERSON] надана до суду розписка від 12.08.2013 року в якій вказано, що [PERSON] отримала від [PERSON] 4000 грн. за договором позики. У розписці зазначено, що відповідач брала на себе обов'язок повернути суму боргу у строк до 01.10.2013 року /а.с. 7/. Договір, укладений у простій письмовій формі, підписаний відповідачем. У ст. 1046 ЦК України вказано, що за договором позики одна сторона передає у власність іншій стороні грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір займу є укладеним з моменту передання грошей. У ч. 2 ст. 1047 ЦК України зазначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимогам законодавства. Таким чином, суд вважає доведеним факт укладення між сторонами договору позики у простій письмовій формі на суму 4000 грн. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що позивач є його дружиною. Він був присутній при укладанні договору позики між сторонами на суму 4000 грн. Розписка складалась за їх місцем проживання - [ADDRESS]. Також зазначив, що відповідач не робила ремонт в будинку. З цього приводу він запрошував інших людей. Після того, як відповідач зайняла гроші, вона зникла. Свідок [PERSON] у судовому засіданні зазначила, що є племінницею позивача. Також вказала, що відповідач звернулась до неї з проханням зайняти гроші в сумі 4000 грн. У неї такої суми не було, тому вона порадила [PERSON] звернутись до позивача. Не знає, чи робила відповідач ремонт у будинку. Їй відомо, що у червні 2013 року ремонт у будинку робив чоловік, якого запрошувала позивач. Таким чином, суд приймає до уваги пояснення позивача, розписку від 12.08.2012р. - як належний доказ по справі, оскільки факт складення відповідачем розписки на суму 4000грн. останньою не оспорюється. Пояснення відповідача в частині складення розписки під психологічним тиском з боку позивача та її чоловіка суд оцінює критично, оскільки даний факт не знайшов підтвердження в судовому засіданні, будь-яких відомостей щодо звернення відповідача до уповановажених органів з цього приводу не надано. Також, при винесенні рішення суд оцінює критично пояснення відповідача в частині наявності боргу за фактичне проживання в сумі 3400грн., а саме - 1700грн. з липня 2012р. до середини лютого 2013р., а також 1700грн. - сума, на яку зі слів відповідача було перераховано ремонт позивачем, й яка фактично є сумою за проживання за період з квітня по липень 2013р., оскільки факт договору наймаоренди житла, який передбачає щомісячну сплату за проживання, а також факт здійснення ремонтних робіт відповідачем в будинку позивача - в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження. Так, в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що відповідач [PERSON] є її подругою. Зі слів останньої їй відомо, що вона дійсно робила ремонт в будинку позивача в рахунок вартості проживання. Вказала, що про це, крім того, їй відомо, оскільки двічі, в серпні, вересні 2012р. вона просила [PERSON] посидіти з дитиною, але вона відмовилась, пояснивши, що проводить ремонт у позивача. Підтвердила, що дійсно відповідач мала перед позивачем борг за проживання в сумі 1700 грн. й [PERSON] писала на цю суму розписку. Про обставини складання цієї розписки їй нічого не пояснила. Вказала, що з будинку на Петровського [PERSON] виїхала в с.Самсонівка до батьків. Пояснення даного свідка суд оцінює критично, оскільки щодо здійснення ремонту відповідачем їй відомо зі слів останньої, крім того, згідно пояснень самої [PERSON]нею ремонт здійснювався в листопаді місяці, тоді як згідно пояснень свідка, ремонт [PERSON]проводила в серпні та вересні. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що відповідач є її подругою. Зазначила, що відповідач дійсно робила ремонт у будинку позивача в квітні, оскільки вона чула телефонну розмову між позивачем та відповідачем, й [PERSON] оскорбляла відповідача, вимагала повернути гроші за ремонт. Вказала, що 29.07.2013р. [PERSON]переїхала до неї проживати в с.Енгельсово, при цьому пояснила, що позивач та її чоловік загрозами змусили її написати розписку на суму 4000грн. Пояснення даного свідка суд оцінює критично, оскільки згідно пояснень попереднього свідка [PERSON] - [PERSON]виїхала з будинку позивача в будинок своїх батьків в с.Самсонівка, а не до с.Енгельсово, як зазначає даний свідок. Також , згідно пояснень самої [PERSON] нею ремонт здійснювався в листопаді місяці, тоді як згідно пояснень даного свідка, ремонт вона проводила в квітні 2013р. Крім того, згідно наданої розписки, й це не оспорювалось сторонами в судовому засіданні, даний документ було складено 12.08.2013р., тоді як згідно пояснень даного свідка, [PERSON] переїхала до неї 29.07.2013р. й розповіла про обставини складення розписки. Таким чином, враховуючи, що між сторонами був укладений договір позики, який передбачає строковість позики та її повернення у повному обсязі, відповідач ухиляється від взятих на себе за договором позики зобов'язань, в судовому засіданні факт складення розписки не оспорювався, обставини, викладені відповідачем щодо обставин складення даної розписки - в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, з огляду на вищевикладене, суд вважає заявлений позов обгрунтованим, й таким що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним покласти на відповідача судові витрати, сплачені позивачем при зверненні до суду, які знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи: 243,60 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved