Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача про стягнення з нього на її користь кошти на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона та відповідач 27.07.2012 зареєстрували шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Офіційно вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, але разом не проживають. Відповідач матеріально їй та дітям не допомагає, участі у вихованні дітей не приймає, не зважаючи на те, що син дитина-інвалід та має особливі потреби за станом здоровя. На теперішній час дитина знаходиться на обліку у дитячого психіатра в ЛОДКЛ м.Лисичанськ та райпсихіатра Новопсковського району з діагнозом органічна дисфункція головного мозку з розладом психіки аутистичного спектру, та на обліку у лікаря нарколога з діагнозом атопічний дерматит. Донька також знаходиться на обліку у педіатра в Новопсковському РТМО. Діти зареєстровані та проживають з позивачем, усі обовязки щодо утримання та виховання дітей вона несе самостійно. Угоди про сплати аліментів у добровільному порядку між ними не досягнуто. Відповідач фізично здоровий, інших дітей та непрацездатних батьків на утриманні не має. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області\~ від 20 березня 2018 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] клопотань, на підставі\~ст. 279 ЦПК України, про участь у розгляді справи до суду не надіслали. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності учасників справи, за наявними в справі матеріалами. У зв'язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 279\~ЦПК України\~при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 липня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕД №146324, виданого 27 липня 2012 року виконкомом Ясенівської селищної ради міста Ровеньки Луганської області. Позивач та відповідач є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії І-ЕД № 259797 від 22.01.2013 та серії І-ЕД №293658 від 27.03.2014, виданими Виконавчим комітетом Заайдарівської сільської ради Новопсковського району Луганської області. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [INFO], разом з нею зареєстровані діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкой №112 від 15.02.2018 та довідками про реєстрацію місця проживання № 377, №378 від 14.06.2016 виданими виконавчим комітетом Заайдарівської сільської ради Новопсковського району Луганської області. Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої в Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов'язків. Такий обов'язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 181 СК України\~ способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.\~\~ Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;\~ наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність сторін щодо участі в утриманні дітей, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 статті 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 2 ст. 183 Сімейного Кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Виходячи з вищевказаних норм Сімейного кодексу України, зважаючи на встановлені обставини справи, суд вважає доведеним обовязок відповідача, який є батьком неповнолітніх дітей, сплачувати аліменти на їх утримання, приймаючи до уваги, що домовленості між сторонами про способи виконання обов'язку утримувати дитину не має, суд приходить до висновку про задоволення позову та\~ присуджує стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно починаючи з дня предявлення позову\~ до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного. Відповідно до\~п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Тому за правилами ст. 141 ЦПК України при винесенні рішення з відповідача належить стягнути судові витрати. Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: approved