Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у його користь на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що з 2009 року по березень 2010 проживав з відповідачем однією сім»єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народилася дочка [PERSON], яка проживає разом з ним і перебуває на його утриманні. Заочним рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 08.04.2014 року встановлено, що позивач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], відносно якої відповідача [PERSON], [INFO], заочним рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 04.12.2015 року позбавлено батьківських прав. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на утримання не надає. Представник позивача - адвокат Андрусенко І.Я. у судовому засіданні позов підтримав, просить його задовольнити, відносно ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явилася, доказів про причини неявки та заперечень проти позову суду не подала, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення. Оцінивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково, виходячи з такого. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого повторно 04.02.2016 року, батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], є сторони: [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 04.12.2015 року, яке набрало законної сили, [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України (далі - СК України) особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як убачається зі змісту довідки №854, виданої 12.12.2016 року Доброводівською сільською радою Тернопільської області, дочка [PERSON], [INFO], проживає разом з батьком [PERSON] Отже, малолітня [PERSON], [INFO], проживає разом із батьком та знаходиться на його утриманні. Відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню малолітньої дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Домовленості між сторонами щодо способу виконання відповідачем свого обов»язку по утриманню дочки не було. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ст.60 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суду не представлено доказів щодо незадовільного стану здоров»я і непрацездатності відповідача, наявності на її утриманні інших осіб, також не надано доказів отримання відповідачем регулярного доходу, відповідачем не подано, а судом не здобуто доказів про те, що вона з поважних причин не виконує свій обов'язок по утриманню малолітньої дитини, тому вимоги щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі є підставними. Визначаючи розмір аліментів, суд на підставі ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров»я та матеріальне становище відповідача, виходить з розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, рівності обов'язку батьків щодо утримання дітей. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року №789-XII, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Законом України «Пpo Державний бюджет на 2017 рік» встановлено мінімальний прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Ухвалюючи рішення, суд приймає до уваги, що малолітня [PERSON] проживає разом із батьком [PERSON], перебуває на його утриманні, відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а також розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача в користь позивача аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 800 грн. щомісячно, починаючи з 7 грудня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити. Стягнути із відповідача судовий збір в доход держави згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial