Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Позовна заява мотивована тим, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16.02.2001 року, Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис №78. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що дитина проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. Посилаючись на те, що добровільно про сплату аліментів домовитися з відповідачем не вдається, позивач просила суд, стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, із середньої заробітної плати для даної місцевості, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини. У судове засідання позивач не з'явилась, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечила. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі не заперечив проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, в тому числі і визнання таким порядку ч.5 ст.74 ЦПК України, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16.02.2001 року між [PERSON] та [PERSON], Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії I-ЖС №015742 від 16.02.2001 року, актовий запис №78 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії I-ЖС №017948 від 04.09.2001 року, актовий запис №454 (а.с.3). Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 ЦПК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись в якості аліментів на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 ЦПК України). Відповідно до \~ст.191 СК України,\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, судом встановлено, що позивач має право на отримання аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дитині допомогу, достатню для задоволення її розумних потреб, виходячи з її віку, стану здоров'я та матеріального становища. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду Українивід 15 травня 2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені обставини, з урахуванням конституційного принципу верховенства права, суд вважає за необхідне та справедливе, задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Ця норма закону є безспірною під час виконання судового рішення про стягнення аліментів та передбаченою чиним законодавством України, через що не підлягає доведенню чи встановленню. Враховуючи те, що позивач за подання позову, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача по справі на користь Держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved