Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилався на те, що 05.04.2019 року він надав в борг [PERSON] грошові кошти в сумі 350 000, 00грн. терміном на три дні, тобто до 08.04.2019 року. На підтвердження виникнення зобовFязання по договору позики відповідачем надана розписка, з якої випливає, що відповідач взяла в позивача в борг вище вказану суму із зобовFязанням повернути вказану суму до 08.04.2019 року. Крім цього, факт отримання Відповідачем грошових коштів підтверджується її підписом на договорі позики від 05.04.2019 року F999, посвідченого приватним нотаріусом ЧМНО [PERSON] Однак, відповідач по теперішній час грошові кошти не повернула в повному обсязі. На письмову вимогу позивача про виконання вимог договору позики та терміново до 10.04.2019 року погасити заборгованість, відповідач [PERSON] не відреагувала та заборгованість не погашена в повному обсязі. Позивач посилаючись на норми ст.ст. 202, 207, 1046, 1049 ЦК України, просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь несплачену суму боргу за Договором позики від 05.04.2019 року у розмірі 350 000, 00 гривень. А також стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 12 квітня 2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 17 квітня 2019 року відмовлено позивачу в задоволенні заяви про забезпечення позову. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 17 квітня 2019 року відмовлено позивачу в задоволенні заяви про забезпечення позову (а.с.25-26). Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці 26.04.2019 року клопотання позивача задоволено та витребувано ряд документів (а.с.51-52). Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці 26.04.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті (а.с.53). Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці 10.05.2019 року заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову F задоволено. Вжито заходів забезпечення позову і накладено арешт на частку майна, що належить [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]), ідентифікаційний код [NUMBER] в спільній сумісній власності на будинок F26 по вул.Вашківській в м.Чернівці, що належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) та [PERSON], згідно свідоцтва про право власності на житло F15253 від 05.07.1995 року, із забороною вчиняти будь які правочини щодо його відчуження (а.с.72-73). Позивач в судове засідання не зFявився. До початку судового засідання представник позивача [PERSON] спрямувала на адресу суду клопотання з проханням розглядати заяву про забезпечення позову та позовну заяву про стягнення боргу у відсутність позивача та представника позивача. Вимоги заяви підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зFявилася. Відзиву на позовну заяву не надала, спрямувала на адресу суду заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення, а також не заперечує щодо накладення арешту на її майно. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, ухвалив здійснювати судове засідання без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. Суд, виходячи з даних вимог закону, вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно зFясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обFєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наведених нижче підстав. Судом встановлено, що 05 квітня 2019 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, згідно якого позикодавець [PERSON] передає у власність позивальнику [PERSON] грошові кошти готівкою в сумі 350000,00 гривень 00 коп., що день посвідчення та підписання Договору еквівалентні 13000 доларів США. Даний договір підписаний сторонами у день його укладення та посвідчений приватним нотаріусом ЧМНО [PERSON] (а.с.7). Згідно п.2 Договору Позики, грошові кошти, які є предметом цього договору, передані Позикодавцем та одержані Позичальником до підписання цього договору (а.с.7). Відповідно до п.3 Договору Позики, Позичальник зобовFязаний повернути Позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому Позикодавцем) у строк до 8 квітня 2019 року включно (а.с.7). 09.04.2019 року відповідач [PERSON] отримала вимогу позивача про термінове, а саме в строк до 10 квітня 2019 року повернення боргу по Договору Позики, однак вище вказані вимоги не виконала та борг не погасила (а.с.8). Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Висновок суду ґрунтується на всіх наявних в справі письмових матеріалах в сукупності, які були досліджені в судовому засіданні, і яким дана правова оцінка. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовFязується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом неоподаткований законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Позивач виконав свої зобов'язання по договору, надавши позичальнику позику, проте відповідач у встановлені строки, а саме до 08 квітня 2019 року, борг не повернула. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскільки відповідач [PERSON] взяті на себе перед позивачем зобовFязання, встановлені Договором Позики від 05.04.2019 року добровільно не виконує і грошові кошти не повертає, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача суму боргу в розмірі 350 000грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повFязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. Таким чином, приймаючи до уваги, що позовні вимоги щодо відповідача задоволені повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подачу позову до суду в розмірі 3500 грн. та судовий збір за розгляд заяви про забезпечення позову в розмірі 384,20грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved