Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив ухвалити рішення, яким визнати за ним, як за спадкоємцем за законом після смерті його батька [PERSON], право власності на: земельну ділянку площею 1,59 га, передану для ведення особистого селянського господарства, земельну ділянку площею 0,62 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельну ділянку площею 5,41 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельну ділянку площею 4,47 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Мар»ївської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області та належали покійному [PERSON]. Позовні вимоги мотивує тим, що вказані земельні ділянки його батькові перейшли у спадок від брата - [PERSON], в порядку спадкування за законом. Здійснити державну реєстрацію зазначених земельних ділянок, у встановленому законом порядку, [PERSON] не встиг. Звернувшись з заявою для оформлення спадщини до Онуфріївської державної нотаріальної контори Кіровоградської області позивач дізнався про неможливість оформлення спадщини та видачі свідоцтва через відсутність первинної реєстрації права власності на зазначені земельні ділянки за [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві. Представник відповідача Онуфріївської РДА Кукса О.А. позов визнав в повному обсязі, проти визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом не заперечує. Представник відповідача Мар»ївської сільської ради Мишастий І.В. позов визнав в повному обсязі, проти визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом не заперечує. Відповідно до ст. 1296 ЦК Ураїни, спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За правилами ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тобто реєстрація права власності - це не виникнення самого права, а визнання і підтвердження такого права. Реєстрація права власності є похідною від встановленого факту виникнення, переходу або припинення права. Як вбачається з матеріалів справи спадкодавець [PERSON] правомірно отримав спірні земельні ділянки в порядку спадкування за законом, однак за життя у встановленому законом порядку не зареєстрував право власності на неї. За таких обставин позивач іншим шляхом, крім судового не може захистити свої спадкові права, тому позовні вимоги щодо визнання за позивачем права власності на вказані земельні ділянки підлягають задоволенню. Враховуючи, що визнання позову відповідачами є безумовним і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та зміст ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд прийшов висновку про задоволення позову. На підставі ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1296 ЦК України та

Outcome: approved