Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Сіті Фінанс») з вимогою визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного округу Київської області Колейчиком В.В. від 11.11.2019 року №5865 про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 11530,90 грн. Позивач мотивує свої вимоги тим, що Постановою приватного виконавця Клітченко О.А. від 28.11.2019 року було відкрито виконавче провадження з примусового стягнення заборгованості з нього на користь відповідача на підставі виконавчого напису нотаріуса від 11.11.2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного округу Київської області Колейчиком В.В. Однак, позивач вважає дії відповідача протиправними, оскільки заперечує наявність будь-яких грошових зобов`язань перед відповідачем і стверджує, що не отримував будь-яких повідомлень про наявність грошових зобов`язань перед відповідачем. Відповідач ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», отримавши копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками, не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду від 04.02.2020 року строк, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими доказами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Треті особи приватний нотаріус Броварського районного округу Київської області Колейчик В.В., Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. не скористались процесуальним правом подачі письмових пояснень на позовну заяву у встановлений ухвалою суду від 04.02.2020 року строк. Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В. не виконав вимоги ухвали суду від 04.02.2020 року про витребування документів нотаріальної справи про вчинення оскаржуваного виконавчого напису, причини невиконання ухвали суду не повідомив. Представник позивача - адвокат Бора Ю.В. - подав письмову заяву, у якій просить розглянути справу без участі сторони позивача. Позов підтримує, просить задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» не з`явився в судове засідання повторно, будучи належним чином своєчасно повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання із судового розгляду справи. Причин неявки суду не повідомлено. Заяв про відкладення розгляду справи чи заяв іншого змісту не надходило. У зв`язку з цим, суд, відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Треті особи - приватний нотаріус Броварського районного округу Київської області Колейчик В.В., Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. не з`явилися в судові засідання по справі повторно, будучи належним чином своєчасно повідомленими про розгляд справи, причин неявки не повідомляли. Судом вжито всіх передбачених цивільним процесуальним законом заходів сповіщення третіх осіб про розгляд справи. Зокрема, третя особа Колейчик В.В., приватний нотаріус Броварського районного округу Київської області, неодноразово викликався в судові засідання у справі, проте жодного разу не з`явився та не повідомляв причини неявки. Заяв по суті справи чи про відкладення судового засідання не подавали. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Судом встановлено, що 11.11.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного округу Київської області Колейчиком В.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 5865, яким нотаріусом запропоновано: звернути стягнення з громадянина України, яким є: [PERSON] , [INFO] , на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» заборгованість в розмірі 11530,90 (а.с. 6) Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. постановою від 28.11.2019 року відкрито виконавче провадження ВП № 60742223 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса Броварського районного округу Київської області Колейчика В.В. № 5865 від 11.11.2019 року та стягнуто з боржника основну винагороду у розмірі 1153,09 грн. (а.с. 6). Постановою Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. від 06.12.2019 року звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , що отримує дохід у виді заробітної плати від Департаменту патрульної поліції (а.с.7). Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм суд зробив наступні висновки. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16) Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ч.10 ст.84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Ухвалою суду від 04.02.2020 року від приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчика Володимира Вікторовича, 07401, м.Бровари, вул.Грушевського, 15, оф.6, було витребувано документальні докази, а саме Виконавчий напис №5865, виданий 11.11.2019 року про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», м.Київ, заборгованості у розмірі 11530,90 грн, а також документи, що слугували підставою для його вчинення. Ухвала суду про витребування доказів виконана не була. Причини неподання доказів не повідомлені. Позивач заперечує перебування у будь-яких грошових зобов`язальних, в тому числі кредитних, правовідносинах із ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс». Посилається на відсутність події укладання будь-яких правочинів із ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», також посилається на те, що не отримував будь-яких повідомлень про наявність грошових зобов`язань перед третіми особами, в тому числі прострочених. Відповідно до ч.4 ст.81 ЦПК України, у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Як було зазначено вище, суд за клопотанням позивача в порядку витребування доказів зобов`язав іншого учасника справи - приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В. - надати відповідні докази. Проте ухвала про витребування доказів виконана не була, причини невиконання неповідомлені. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності,

Outcome: approved