Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON], в якому просить суд визнати за ним в порядку спадкування за [PERSON], який помер 28.09.2007 року, право власності на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями, що знаходяться по вул. Д. Галицького, №48 в с. Ставчани, Пустомитівського району Львівської області. Свої вимоги мотивує тим, що 28.09.2007 року помер його батько [PERSON] Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, до складу, якої увійшов житловий будинок з відповідними господарськими будівлями, що знаходяться по вул. Д. Галицького, №48 в с. Ставчани, Пустомитівського району Львівської області. До кола спадкоємців першої черги спадкування після смерті спадкодавця увійшла мати позивача [PERSON] та сестра [PERSON] На момент смерті спадкодавця, позивач постійно проживав разом із ним, доглядав за батьком до дня смерті, про відмову від спадщини не заявляв, а тому фактично прийняв спадщину та вступив в управління спадковим майном, зокрема спірним житловим будинком. Право власності спадкодавця на спірне майно підтверджується свідоцтвом про право особистої власності, однак оригінал такого було втрачено, що унеможливлює реалізацію його права на спадкування через нотаріальну контору. Оскільки документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, що зокрема підтверджено їх збереженою копією, проте були втрачені та не можуть бути відновлені у встановленому законодавством порядку, позивач змушений звертатися із цим позовом в суд. У судове засідання позивач не зявився, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, позов просить задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявилися, хоча про час та місце судового розгляду були належним чином повідомлені, однак подали суду заяви, у яких вказують, що позовні вимоги визнають, просять позов задовольнити, а судовий розгляд проводити без їх участі. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заяви про визнання відповідачами позову не порушують прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.09.2007 року помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія 1-СГ №102278, виданим Ставчанською сільською радою Пустомитівського району Львівської області 01.10.2007 року. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, до складу, якої згідно ст. 1218 ЦК України, увійшов житловий будинок з відповідними господарськими будівлями, що знаходиться по вул. Д. Галицького, №53 в с. Ставчани, Пустомитівського району Львівської області. Будинок складається із трьох житлових кімнат, коридору та кухні загальною площею 104,0 кв.м., житловою площею 61,3 кв.м., позначений в технічному паспорті літерою А-1. До будинку відносяться такі господарські будівлі: а ганок, а- крильце, Б сарай, В літня кухня, Г вбиральня, К колодязь, №1 ворота, №2 огорожа. Технічні характеристики будинку підтверджуються відповідним технічним паспортом від 29.12.1996 року. Право власності спадкодавця підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок, видане виконавчим комітетом Ставчанської сільської Ради народних депутатів Пустомитівського району Львівської області від 25.12.1996 року, зареєстрованого в Львівському міжміському бюро технічної інвентаризації за №26. Той факт, що номер спірного будинку з «№67», як зазначено у свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок, та з «№53», як зазначено у технічному паспорті, було змінено на «№48», стверджується довідкою Ставчанської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №278 від 12.04.2016 року. Оскільки померлий за життя своїм майном на випадок смерті не розпорядився, то спадкування після його смерті, у відповідності до ст. 1258 ЦК України здійснюється почергово. У відповідності до ст.1261 ЦК України до спадкоємців першої черги спадкування після смерті [PERSON] відносяться його дружина, матір позивача та відповідач у справі [PERSON], факт родинних відносин першої лінії споріднення стверджується свідоцтвом про одруження серії І-АБ №355779 від 15.07.1972 року, а також його донька, сестра позивача та відповідач у справі [PERSON], факт родинних відносин першої лінії споріднення стверджується свідоцтвом про народження серії І-СГ №339383 від 11.08.1973 року, прізвище з «Штангрет» було змінено на «Василиків» внаслідок реєстрації шлюбу, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-СГ №479105 від 03.08.1991 року. На момент смерті спадкодавця, позивач постійно проживав разом із батьком за однією адресою та доглядав за ним до дня смерті, що підтверджується довідкою №176 від 29.02.2016 року виданою Ставчанською сільською радою Пустомитівського району Львівської області. У відповідності до положень ст. ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відтак, позивач постійно проживав разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, у строки, встановлені ст. 1270 ЦК України не звернувся до нотаріальної контори із заявою про відмову від спадщини, а тому фактично прийняв спадщину та вступив в управління спадковим майном, зокрема будинковолодінням по вул. Д. Галицького, № 48 в с. Ставчани, Пустомитівського району Львівської області. Право власності спадкодавця підтверджується вказаним вище свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок, однак оригінал такого було втрачено, що унеможливлює реалізацію його права на спадкування через нотаріальну контору. Статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Беручи до уваги те, що документи, які засвідчують право власності спадкодавця на нерухоме майно, існували, що зокрема підтверджено їх збереженою копією, проте були втрачені та не можуть бути відновлені у встановленому законодавством порядку, те, що відповідачі визнали позовні вимоги та не заперечують проти визнання права власності на спірне майно за позивачем, а задоволення позову не порушує прав та інтересів інших осіб, суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved