overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 27.06.2018 року. Разом з тим, [PERSON] зазначила, що від данного шлюбу у них народилася донька [PERSON] [INFO] , також зазначила, що спільне проживання з відповідачем не склалося, налагодити нормальні взаємостосунки вони не змогли та стали фактично чужими один для одного людьми, примирення не бажає, тому подальше спільне життя і збереження сім`ї вважає неможливим. Позивач просить\~розірвати\~ шлюб між нею та відповідачем [PERSON] .. Позивач в судове засідання не з`явилась, але надала до суду заяву від 10.10.2019 року, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд позов задовольнити та розгляд справи провести без її участі. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, попередньо надавши суду заяву від 10.10.2019 року, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та розірвати шлюб між ним та позивачем, розгляд справи провести без його участі. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає до повного задоволення, оскільки вимоги позивача законні, обґрунтовані і визнанні відповідачем у повному обсязі. Сумнівів у законності та добровільності визнання відповідачем позову, суд не вбачає. За таких обставин, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, враховуючи викладене, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 27.09.2010 року. Разом з тим, [PERSON] зазначила, що спільне проживання з відповідачем не склалося, налагодити нормальні взаємостосунки вони не змогли та стали фактично чужими один для одного людьми, примирення не бажає, тому подальше спільне життя і збереження сім`ї вважає неможливим. Останні 6 років проживають окремо. Позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] .. Позивач в судове засідання не з`явилась, але надала до суду заяву від 24.04.2020 року, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд позов задовольнити та розгляд справи провести без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, попередньо надавши суду заяву від 30.04.2020 року, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та розірвати шлюб між ним та позивачем, розгляд справи провести без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає до повного задоволення, оскільки вимоги позивача законні, обґрунтовані і визнанні відповідачем у повному обсязі. Сумнівів у законності та добровільності визнання відповідачем позову, суд не вбачає. За таких обставин, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, враховуючи викладене, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що в зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч.І ст.142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 420,40 грн. (840,80 грн. 50%). Інші 50 відсотків судового збору, що сплачені позивачем при зверненні до суду з позовом, на підставі ч. 1ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 28.10.2011 року. Разом з тим, [PERSON] зазначила, що від данного шлюбу у них народилося двоє дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , також зазначила, що спільне проживання з відповідачем не склалося, налагодити нормальні взаємостосунки вони не змогли та стали фактично чужими один для одного людьми, примирення не бажає, тому подальше спільне життя і збереження сім`ї вважає неможливим. Позивач просить\~розірвати\~ шлюб між нею та відповідачем [PERSON] .. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, попередньо надавши суду заяву від 23.10.2019 року, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та розірвати шлюб між ним та позивачем, розгляд справи провести без його участі. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає до повного задоволення, оскільки вимоги позивача законні, обґрунтовані і визнанні відповідачем у повному обсязі. Сумнівів у законності та добровільності визнання відповідачем позову, суд не вбачає. За таких обставин, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, враховуючи викладене, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що в зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч.1\~ст.142 ЦПК України\~позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384,20 грн. (768,40 грн. 50%). Інші 50 відсотків судового збору, що сплачені позивачем при зверненні до суду з позовом, на підставі ч. 1ст.\~141\~ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 29.07.2006 року. Разом з тим, [PERSON] зазначила, що від данного шлюбу у них народився син [PERSON] [INFO] , також зазначила, що спільне проживання з відповідачем не склалося, налагодити нормальні взаємостосунки вони не змогли та стали фактично чужими один для одного людьми, примирення не бажає, тому подальше спільне життя і збереження сім`ї вважає неможливим. Спільне проживання припинили з квітня 2015 року. Позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилась, але надала до суду заяву від 10.12.2019 року, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд позов задовольнити та розгляд справи провести без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, попередньо надавши суду заяву від 08.01.2020 року, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та розірвати шлюб між ним та позивачем, розгляд справи провести без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає до повного задоволення, оскільки вимоги позивача законні, обґрунтовані і визнанні відповідачем у повному обсязі. Сумнівів у законності та добровільності визнання відповідачем позову, суд не вбачає. За таких обставин, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, враховуючи викладене, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що в зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч.І ст.142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384,20 грн. (768,40 грн. 50%). Інші 50 відсотків судового збору, що сплачені позивачем при зверненні до суду з позовом, на підставі ч. 1ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 29.08.1999 року. Разом з тим, [PERSON] зазначила, що від данного шлюбу у них народилися дитина [PERSON] [INFO], також зазначила, що спільне проживання з відповідачем не склалося, налагодити нормальні взаємостосунки вони не змогли та стали фактично чужими один для одного людьми, примирення не бажає, тому подальше спільне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву від 23.10.2018 року, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд позов задовольнити та розгляд справи провести без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, попередньо надавши суду заяву від 31.10.2018 року, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та розірвати шлюб між ним та позивачем, розгляд справи провести без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає до повного задоволення, оскільки вимоги позивача законні, обґрунтовані і визнанні відповідачем у повному обсязі. Сумнівів у законності та добровільності визнання відповідачем позову, суд не вбачає. За таких обставин, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, враховуючи викладене, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що в зв'язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352,40 грн. (704,80 грн. 50%). Інші 50 відсотків судового збору, що сплачені позивачем при зверненні до суду з позовом, на підставі ч. 1ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 30.07.1983 року. Разом з тим, [PERSON] зазначила, що спільне проживання з відповідачем не склалося, налагодити нормальні взаємостосунки вони не змогли та стали фактично чужими один для одного людьми, примирення не бажає, тому подальше спільне життя і збереження сім`ї вважає неможливим. Спільне проживання припинили з липня 2019 року. Позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилась, але надала до суду заяву від 10.01.2020 року, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд позов задовольнити та розгляд справи провести без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, попередньо надавши суду заяву від 10.01.2020 року, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та розірвати шлюб між ним та позивачем, розгляд справи провести без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає до повного задоволення, оскільки вимоги позивача законні, обґрунтовані і визнанні відповідачем у повному обсязі. Сумнівів у законності та добровільності визнання відповідачем позову, суд не вбачає. За таких обставин, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, враховуючи викладене, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що в зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч. І ст.142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384,20 грн. (768,40 грн. 50%). Інші 50 відсотків судового збору, що сплачені позивачем при зверненні до суду з позовом, на підставі ч. 1ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 15.06.2003 року. Позивач зазначає, що спільне проживання з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різними поглядами на життя. В зв'язку з цим між ними постійно виникають конфлікти та сварки, що призвело до втрати поваги один до одного, встановити нормальні взаємостосунки вони не змогли та стали фактично чужими один для одного людьми, примирення не бажає, тому подальше спільне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. На підставі викладеного позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву від 02.07.2018 року, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд позов задовольнити та розгляд справи провести без її участі. Відповідачка по справі не надав до суду відзив, в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи, був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням від 03.07.2018 року № 2050100549870. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 6 ст. 223 ЦПК України наслідки, визначені частинами третьою - п'ятою цієї статті, настають і в разі, якщо учасник справи (його представник) залишить залу судового засідання. Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, на примирення не згідні, тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, враховуючи викладене, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, судові витрати на сплату судового збору в сумі 704,80 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.09.1998 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.01.2000 року. В зазначеній квартирі зареєстрована онука позивача [PERSON], проте в ній майже рік не проживає. Оскільки відповідач в добровільному порядку не знімається з реєстрації із спірної квартири, участі у витратах на її утримання не бере, а його реєстрація за вказаною адресою створює позивачу перешкоди як власнику квартири в користуванні та розпорядженні нерухомим майном, а також зобов'язує нести тягар утримання квартири і за особу, яка фактично в ній не проживає, тому і звернулася до суду з позовними вимогами про позбавлення відповідача права користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Позивач позовні вимоги підтримала та просила розгляд справи проводити без її участі, про що подала до суду заяву. Відповідач [PERSON] до суду повторно не з'явилася, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заперечень суду не надала. За таких обставин, та відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу технічними засобами. Згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача, суд у судовому засіданні ухвалив провести заочний розгляд цієї справи за відсутністю відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 28.09.1998 року та копією свідоцтва про право на спадщину за законом ( а.с.6,7,9). За даними акту мешканців будинку [ADDRESS] [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності з п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли з практики застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 р. за № 2, наймач або член його сім'ї втрачає право користування жилим приміщенням якщо він вибув на інше постійне місце проживання. Суд вважає, що вимоги позивача правомірні, оскільки відповідач [PERSON] не проживає в спірній квартирі, тому за доцільне визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] заборгованість\~\~у розмірі 350 000 грн. Зазначила, що за договором позики, укладеному між позивачем та відповідачем 20.08.2013р., [PERSON] отримав 350 000 грн. і зобовязався їх повернути до 20.02.2015 року, однак борг не повернув, від виконання зобов'язання ухиляється. В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала, з підстав зазначених у позові. Відповідач позов визнав в повному обсязі, однак зазначив про неможливість повернення боргу через тяжке матеріальне становище. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на укладення договору позики або його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як вбачається з наданої позивачем розписки від 20.08.2013р. [PERSON] передала [PERSON] 350 000 грн., які позичальник прийняв та зобовязався повернути до 20.02.2015 року. (а.с.22) Згідно ст.526, ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього розгляду справи. У разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням наведених норм та встановлених обставин, суд, перевіривши розрахунок позивача, та з урахування визнання відповідачем суми боргу, стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] суму боргу у розмірі 350 000 грн. Що стосується доводів відповідача [PERSON] про неможливість повернення боргу через тяжке матеріальне становище, то наявність таких обставин не звільняє особу від виконання своїх договірних зобов'язань, однак вони можуть бути враховані під час виконання рішення суду. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі зазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 30 липня 2019 року Шевченківським районним у м.Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №1068. Позивач посилається на те, що подружні стосунки між ним та відповідачкою припинені з 2020 року; збереження сім`ї та примирення є неможливим оскільки в них несумісні характери. Від спільного подружнього життя сторони по справі спільних дітей не мають. Спору, щодо поділу майна між сторонами немає. Позивачка в судове засідання не з`явилась. Від неї надійшла письмова заява, в якій просила розглядати справу за її відсутності і зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився і надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив суд розглядати справу без його участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 липня 2019 року Шевченківським районним у м.Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №1068. Подружні стосунки між сторонами припинені з 2020 року; відновлення подружніх стосунків сторони не бажають. Від спільного подружнього життя сторони спільних дітей не мають. Спору, щодо поділу майна між сторонами немає. Врахувавши вищевикладене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, за яким просить суд стягнути з [PERSON] понесені [PERSON] додаткові витрати на сина [PERSON] у загальному розмірі 216861,14 грн. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. На підставі викладеного,

Outcome: partial