Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що він 10.06.1997 року уклав шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Кострижівською селищною радою Заставнівського району Чернівецької області. Від шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають. Позивач посилається на те, що їх сімя розпалася через те, що відповідач з 2008 році перебуває за межами України. З цих причин позивач вважає, що їх шлюб розпався та носить формальний характер, крім того він втратив до відповідача почуття любові, поваги та довіри, а тому просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 10.06.1997 року виконкомом Кострижіської селищної ради Заставнівського району Чернівецької області за актовим записом №16. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином судовою повісткою, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про розгляд справи у її відсутності від неї також не надходило, а тому справу, зі згоди позивача [PERSON] розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10.06.1997 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-МИ №279515 від 15.06.1997 року (а.с.5). Від шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають. Причиною розпаду сімї є те, що відповідач з 2008 році перебуває за межами України. З цих причин позивач втратив до відповідача почуття любові, поваги та довіри. Враховуючи відсутність у позивача бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить його інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З свідоцтва про укладення шлюбу серії І-МИ №279515 від 15.06.1997 року (а.с.5) видно, що після реєстрації шлюбу відповідач [PERSON] змінила своє прізвище «Бамбуряк» на прізвище - «Колісник», однак враховуючи, що від останньої клопотань про залишення даного прізвища чи відновлення дошлюбного прізвища не надходило, то суд це питання не вирішує. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved