Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] селищної ради Томаківського району Дніпропетровської областіпро визначення йому додаткового строку для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті [PERSON]. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що його мати [PERSON], раптово померла 08 вересня 2008 року, в м.Запоріжжі. Смерть матері наступила внаслідок травм отриманих в результаті ДТП, яке мало місце в м.Запоріжжя. Про смерть матері йому стало відомо тільки в червні 2009 року, так як він проживає окремо в іншій області і він з матірю не часто спілкувалися. Так як він вважав, що після смерті матері спадкового майна не залишилось і відповідно ним було вже пропущено строк прийняття спадщини то, в той момент, коли йому стало відомо про смерть матері, він до нотаріуса щодо прийняття спадщини не звертався. Позивач зазначає, що в кінці 2015 року йому зателефонувала жінка, яка назвалась [PERSON], пояснила, що вона є представником СФГ «Чисті ключі» (працює на посаді головного бухгалтера) і що в господарстві знаходиться в оренді земельна ділянка (пай), яка належить його матері [PERSON] Він виїхав в м.Запоріжжя, де зустрівся з [PERSON], яка йому надала Договір оренди земельної ділянки від 14.05.2007 року, в якому дійсно зазначено орендодавцем його матір [PERSON] Зі змісту зазначеного Договору вбачалося, що мати передала в оренду земельну ділянку загальною площею 5,880 гектарів, придатну для вирощування сільськогосподарських культур, Договір зареєстровано у Відділі земельних ресурсів Томаківського району Дніпропетровської області та засвідчено у Володимирівській сільській раді Томаківського району Дніпропетровської області. Проте сам Державний акт на право власності на земельну ділянку був відсутній і його місцезнаходження було невідоме. Також, в той час він не міг звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, так як в актовому записі про смерті № 8666, складеному 27 вересня 2008 року Запорізьким МВ РАЦС ГУЮ у Запорізькій області помилково було записано імя його матері «Раїса» замість «Таїса». Тому він був змушений звернутися до суду про встановлення факту неправильності у акті цивільного стану. Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області по справі № 541/859/16-ц від 22 серпня 2016 року, встановлено зазначений факт неправильності в актовому записі про смерть № 8666. Так як відсутній оригінал Державного акта на право власності на земельну ділянку і його місцезнаходження невідоме, він звернувся до Відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі щодо отримання його копії і в кінці січня 2017 року отримав належним чином завірену копію Державного акта на право власності на земельну ділянку. На початку лютого 2017 року він звернувся до Приватного нотаріуса [PERSON] нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], з наміром прийняти спадщину. Однак з'ясувалося, що ним було пропущено строк для прийняття спадщини, передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК, а саме шість місяців від моменту відкриття спадщини. У звязку з чим листом за вих. № 172/02-14 від 23.02.2017 року, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене нерухоме майно. Позивач вважає, що строк для прийняття спадщини пропущено ним з поважних, незалежних від його волі та його волевиявлення причин, а саме: як вбачається з наведених вище обставин та наданих документів він проживав і проживає у [INFO]. Про смерть матері йому стало відомо вже після спливу строку прийняття спадщини. Про наявність спадкового майна йому стало відомо від [PERSON] тільки в кінці 2015 року. Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області по справі № 541/859/16-ц встановлено факт неправильності імені матері в актовому записі про смерті № 8666, 22 серпня 2016 року. Також у нього був відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, копію якого він отримав тільки в кінці січня 2017 року. Сторони у судове засідання не з'явилися, але подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, при цьому представник позивача наполягає на позовних вимогах, а відповідач проти позову не заперечує та просить ухвалити рішення на розсуд суду. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані позивачем докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження матеріалами справи, що підтверджують вказані факти та викладені правовідносини. З копії свідоцтва про смерть спадкодавця серії І-ЖС № 368155, виданого повторно 19.11.2016 року Запорізьким міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, вбачається, що [PERSON], яка є матірю позивача, дійсно померла 08.09.2008 року /актовий запис № 8666/ в місті Запоріжжя Орджонікідзевського району Запорізької області. Ступінь родинного зв'язку спадкодавця [PERSON] з позивачем у даній справі підтверджується свідоцтвом про народження останнього серії ІІ-АВ № 219864. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: земельну ділянку, що розташована на території Володимирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, розміром 5,8751 гектарів надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 765112. Як зазначає позивач, про смерть матері йому стало відомо тільки в червні 2009 року, так як він проживає окремо в іншій області і він з матірю не часто спілкувалися. Позивачем було пропущено строк прийняття спадщини, оскільки він вважав, що після смерті матері спадкового майна не залишилось. В 2015 році від представником СФГ «Чисті ключі» [PERSON] позивачу стало відомо, що в господарстві знаходиться в оренді земельна ділянка (пай), яка належить його матері [PERSON], що підтверджується копією Договору оренди земельної ділянки від 14.05.2007 року, який зареєстровано у Відділі земельних ресурсів Томаківського району Дніпропетровської області та засвідчено у Володимирівській сільській раді Томаківського району Дніпропетровської області. З матеріалів справи суд вбачає, що позивач дійсно не міг звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, так як в актовому записі про смерті № 8666, складеному 27 вересня 2008 року Запорізьким МВ РАЦС ГУЮ у Запорізькій області помилково було записано імя його матері «Раїса» замість «Таїса», що підтверджується рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області по справі № 541/859/16-ц від 22 серпня 2016 року, яким встановлено зазначений факт неправильності в актовому записі про смерть № 8666. Позивачу за його зверненням Відділом Держгеокадастру у [PERSON] районі надано належним чином завірену копію Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 765112, виданого на імя [PERSON], в якому зазначено кадастровий номер земельної ділянки 1225481000-01-005-0181, копію якого додано до матеріалів справи, оскільки у позивача відсутній оригінал Державного акта на право власності на земельну ділянку. Тобто з цього моменту йому стало відомо про наявність дійсного спадкового майна і відповідно підстави, для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та її оформлення, у нього виникли саме з цієї дати. З повідомлення приватного нотаріуса від 23.02.2017 р. за вих. № 172/02-14 вбачається, що позивачу під час звернення до нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину було відмовлено в зв'язку з пропуском встановленого строку для прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 30/2017, що підтверджується копією вказаної спадкової справи, яка направлена на адресу суду нотаріусом 21.03.2017 р. за вих. № 312/01-16, з якої також вбачається, що 23.02.2017 р. позивач дійсно звертався до приватного нотаріуса [PERSON] нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Однак з'ясувалося, що ним було пропущено строки для прийняття спадщини, передбачені ч. 1 ст. 1270 ЦК, а саме шість місяців від моменту відкриття спадщини. Крім того, з матеріалів справи суд вбачає, що позивач на момент смерті [PERSON] з нею не проживав, а проживав і проживає у [INFO], та з вищевказаних причин позивачу стало відомо про наявність дійсного спадкового майна у січні 2017 року і відповідно підстави, для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та її оформлення, у нього виникли саме з цієї дати. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає доцільним для позивача визначити такий строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, терміном у два місяці з моменту набрання рішенням законної сили. Частиною 1 \~ст. 88 ЦПК України\~передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позивач не просить відшкодувати йому судові витрати, тому суд вважає можливим звільнити відповідача від відшкодування витрат та залишити сплачений судовий збір на користь держави. На підставі викладеного, та

Outcome: approved