Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що з 24.07.2009 року по червень 2011 року перебував у шлюбі з відповідачкою. Від подружнього життя [INFO] року в них народився син [PERSON], який на даний час проживає разом з матір'ю. Відповідачка [PERSON] чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, не дозволяє бачитись із сином, брати участь у його вихованні. Розпорядженням голови Миколаївської райдержадміністрації 2010 року йому надано дозвіл бачитися із сином з 12:00 год до 14:00 год у святковий та вихідний день з відома та за погодженням матері [PERSON] Однак незважаючи на це відповідачка перешкоджає зустрічатися йому із дитиною. Вважає, що на даний час одного дня в тиждень для зустрічі із сином замало для спілкування дитини з батьком, тому просить зобов'язати [PERSON] не чинити перешкоди брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином та встановити дні, у які він буде забирати дитину до себе додому для спілкування - кожну суботу і неділю та святкові дні. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав в повному обсязі, давши пояснення аналогічні змісту позовоної заяви, просив позов задоволити, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи , в судове засідання повторно не з'явилася і не повідомила суд про причини своєї неявки. Представник служби в справах дітей при Миколаївській РДА Іванців Л.М. в судовому засіданні проти позову не заперечила. За таких обставин розгляд справи проводиться заочно у відсутності відповідачки [PERSON], проти чого не заперечив позивач . Суд, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, дослідивши докази, які мають значення для вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] з 24.07.2009 року перебували у шлюбі. Від подружнього життя [INFO] року в них народився син [PERSON], який на даний час проживає разом з матір'ю. Згідно рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 16.06.2011 року шлюб між ними розірвано. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності до ч.1-ч.3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Розпорядженням голови Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області №654 від 29.11.2010 року [PERSON] надано дозвіл зустрічатися з малолітнім сином [PERSON], [INFO], у святковий та вихідний день (неділя) з 12:00 год до 14:00 год з відома та за погодженням матері [PERSON]. З пояснень позивача [PERSON] , які підтверджуються і поясненнями відповідачки [PERSON], даними нею під час попереднього судового засідання, вбачається, що сторони не можуть знайти порозуміння щодо спілкування та виховання спільної дитини, з приводу чого між ними конфліктні відносини, позивачу не завжди дають змогу бачити дитину у визначені дні розпорядженням Миколаївської РДА. Частиною 2 ст. 155 СК України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. За таких обставин суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині зобов'язання відповідачки не чинити перешкод у спілкуванні батька з дитиною підставні та підлягають до задоволення. Відповідно до ч.2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом. Позивач просить встановити для спілкування з дитиною усі вихідні та святкові дні без врахування права матері на спілкування з дитиною також у вихідні та святкові дні, а також інтересів самої дитини. Всупереч вимог Закону [PERSON] не представив суду жодних доказів того, що таке спілкування не перешкоджатиме та відповідатиме фізичному, духовному і моральному розвитку дитини, його стану здоров'я, буде спрямоване на забезпечення добробуту дитини та створення належних умов для його розвитку. Крім того, ці вимоги позивача не узгоджувались із органом опіки та піклуваня, не з'ясовувались дані обставини з дитиною і її матір'ю, не виносилось з цього приводу відповідного висновку. Таким чином позов в частині встановлення днів, в які позивач [PERSON] забиратиме дитину до себе додому для спілкування в домашніх умовах є необгрунтованим, а відтак до задоволення не підлягає. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed