Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визнання за ним права власності на спадкове майно за законом. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що у грудні 2019 року його батько - [PERSON] , [INFO] , поїхав до друзів на непідконтрольну територію м. Донецьк і, перебуваючи в Петровському районі м. Донецьк [INFO] , помер. Батько зловживав спиртними напоями, а тому позивачеві з матір`ю про свою поїздку до м. Донецьк не повідомляв. Про смерть батька - [PERSON] та місце поховання [PERSON] дізнався випадково, коли розшукував батька в Петровському районі м. Донецьк на початку січня 2020 року. Після смерті батька відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 7,39 гектарів, розташованої на території Красногорівської міської ради, кадастровий номер 1423310400030000354, 1423310400030000725, яка належала йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН №126033, виданим розпорядженням Мар`їнської райдержадміністрації від 18. 07.2005 року №299. За життя батько заповіт не складав. Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав заяву до суду про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, що зазначені нижче. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.03.1997 року, [PERSON] народився [INFO] , батьками вказано: мати [PERSON] , батько [PERSON] . Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 14.02.2006 року та підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № 00009412678 від 06.09.2011 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 14.02.2006 року, відповідний актовий запис №26. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.01.2021 року, [PERSON] помер [INFO] в м. Донецьк Донецької обл.. Згідно копії Держаного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 126033, [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 7,39 га., яка складається з ділянки площею 7,17 га, кадастровий номер 1423310400030000354, та ділянки площею 0,22 га, кадастровий номер 1423310400030000725, кадастровий номер 1423310400030000354, 1423310400030000725, розташованої на території Красногорівської міської ради Мар`їнського району Донецької області та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] підтверджений копією домової книги для прописки громадян, які проживають у буд. [ADDRESS] . Відповідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або проголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день проголошення її померлою. Отже, у зв`язку із смертю [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина. В судовому засіданні встановлено, що заповіт [PERSON] за життя не склав. Відповідно до змісту ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту має місце спадкування за законом. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що позивач спадщину фактично прийняв, оскільки проживав зі спадкодавцем на час смерті. Інформації про відмову від спадщини до суду не надано. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищезазначені обставини, норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та визнання за позивачем права власності на майно померлого в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 263-265 ЦПК України, ст. 1268 ЦК України, суд -

Outcome: approved