Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.07.2016 року позивач уклав шлюб з відповідачем, про що у виконавчому комітеті Фанчиківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області зроблено актовий запис за №13. Від шлюбу у них народилася одна дитина, дочка [PERSON], 04.02.2017 року, яка проживає з відповідачем. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та різні життєві цінності, що призводили до частих скандалів. Після одруження вони проживали у батьків дружини, матір якої втручається в їхнє сімейне життя. Із середини жовтня 2017 року вони проживають окремо, припинили шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства. У звязку з цим позивач звернувся до суду із даним позовом та просить суд постановити рішення, яким шлюб між ним та відповідачем розірвати та стягнути з відповідача на його користь судові витрати на суму 704,80 грн. судового збору. Сторони будучи повідомленими про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання належним чином, в підготовче судове засідання не зявилися. Справу розглянуто у їхню відсутність за участю представників сторін. Представник позивача [PERSON] у підготовчому судовому засіданні заявила про зменшення позовних вимог, а саме: просить суд шлюб між сторонами розірвати та не стягувати з відповідача судові витрати. Представник відповідача [PERSON] у підготовчому судовому засіданні пояснив, що уточнені позовні вимоги він визнає, оскільки відповідач на розірвання шлюбу згідна. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Представником відповідача уточнені позовні вимоги визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги визнання уточненого позову представником відповідача, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення уточнених позовних вимог з огляду на наступне. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.07.2016 року у у виконавчому комітеті Фанчиківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом №13. Від шлюбу у сторін народилася одна дитина, дочка [PERSON], 04.02.2017 року, яка проживає з відповідачем. Причиною розірвання шлюбу стали різні погляди на життя та різні життєві цінності. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини та з жовтня 2017 року проживають окремо. Позивач бажає розірвати шлюб. Відповідач на розірвання шлюбу згідна. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя сторін. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність у сторін малолітньої дитини та обставини життя подружжя, з врахуванням того, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки у період з часу звернення позивача до суду та до розгляду справи у суді наміри позивача розірвати шлюб не змінилися, суд встановив справжнє прагнення позивача до розірвання шлюбу, відповідач також бажає розірвати шлюб, а відтак суд приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін і їхньої малолітньої дитини, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, у звязку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Статтею 113 СК України встановлено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ст. 295 ЦК України прізвище фізичної особи може бути змінене у разі реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу або визнання його недійсним. Відтак у звязку із задоволенням позовних вимог про розірвання шлюбу відповідачу [PERSON] слід відновити дошлюбне прізвище «Барник». На підставі викладеного,

Outcome: approved