Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який уточнив та яким просив визнати дійсним договір купівлі продажу 2/5 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Короленко, б. 23 укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідчений Одеською товарною біржею, представництвом в м. Ізмаїлі 22 квітня 1997 року за № 1843. А також, просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 08.07.2015 року право власності на 2/5 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Короленко б. 23, мотивуючи тим, що приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу Одеської області йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що право власності на спадкове нерухоме майно не було зареєстроване у встановленому законом порядку. В судовому засіданні представник позивача уточненні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради Одеської області в судовому засіданні уточненні позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти задоволення позову. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що уточненні позовні вимоги підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 419720 від 09.07.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла 08.07.2015 року. Судом встановлено, що [PERSON] належали 2/5 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Короленко б. 23 на підставі договору купівлі продажу, посвідченого Одеською товарною біржею, представництвом в м. Ізмаїлі від 22 квітня 1997 року за № 1843, що також підтверджено довідкою наданою комунальним підприємством «[PERSON] міжміське бюро технічної інвентаризації» від 04.04.2016 року за № 458. Правові підстави для реєстрації вказаної угоди підтверджені технічною документацією КП «[PERSON] МБТІ», а саме технічним паспортом на зазначений будинок від 04.02.2016 року. На теперішній час вказаний договір не оскаржений та не скасований. Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР (1963 року) нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. З оглядом на вищевказане, вважаючи, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, суд відповідно до вимог ст. 47 ЦК УРСР (1963 року) визнає вищевказаний договір дійсним. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення договору не вимагається. Відповідно до ст. ст. 1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 2/5 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Короленко, б. 23. За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 41186561 від 11.08.2015 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], відсутня. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є її син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЯК № 399001 від 06.05.1968 року, виданого [PERSON] міським бюро РАЦСу. Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як було зясовано судом, позивач [PERSON] у передбачений законом строк звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу Одеської області із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 11.08.2015 року за № 2149, тобто вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача [PERSON] неможливо, суд вважає за можливе визнати дійсним договір купівлі продажу 2/5 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Короленко б. 23 укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідчений Одеською товарною біржею, представництвом в м. Ізмаїлі 22 квітня 1997 року за № 1843 та визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 08.07.2015 року право власності на 2/5 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Короленко б. 23. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved