Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до територіальної громади в особі виконавчого комітету Лубенської міської ради про визнання права забудовника в порядку спадкування, в якій просила: - визнати за нею у порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право забудовника на гараж № [NUMBER] , який знаходиться за адресою [ADDRESS] , з правом здачі гаража в експлуатацію та реєстрації права власності. В обґрунтування своїх вимог вказала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина. За життя [PERSON] збудував гараж № [NUMBER] , що заходиться за адресою: [ADDRESS] , однак не встиг зареєструвати на нього своє право власності, та отримати свідоцтво про право власності. При зверненні до Другої Лубенської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на гараж [ADDRESS] , [PERSON] отримала відмову, в зв`язку з тим, що у неї відсутній документ посвідчуючий право власності на гараж. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, заявив клопотання про розгляд справи без його участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. За частиною 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] - [PERSON] , який проживав в м.Лубни, Полтавської області, що підтверджується копіями свідоцтва про одруження, про смерть (а.с.6,7). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, що складається з побудованого у 2011 році гаражу № [ADDRESS] , загальною площею 37,4 кв.м. та погрібу під (А), розташовані по [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою КП «Лубенське МБТІ», технічним паспортом. (а.с.11,17-18). Позивач являється єдиною спадкоємицею за законом після смерті спадкодавця [PERSON] ( а.с.12) Позивач звернулася до нотаріуса про оформлення право власності в порядку спадкування на гараж. Однак, постановою нотаріуса від 29.11.2017 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на гараж, яке за життя не оформив належним чином у встановленому законом порядку [PERSON] (а.с.12). Право на забудову гаражу в судовому засіданні підтверджується рішенням виконавчого комітету Лубенської міської ради від 21 листопада 2001 року, згідно якого дозволено [PERSON] , проживаючому по [ADDRESS] , будівництво гаража розміром 6,0 х6,0 м на подвір`ї даного будинку. (а.с.8). Відповідно до довідки ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 20.10.2017 року станом на 31.12.2012 року земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] не зареєстрована. (а.с.10). Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження від 29.10.2019 року за результатами проведеного обстеження об`єкта: гаража [ADDRESS] , встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. (а.с.13-16). Оскільки померлий [PERSON] не оформив належним чином свою нерухомість у вигляді гаражу, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування на гараж. Виходячи зі змісту ч.2 ст.331, ч.1 ст.182 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно з моменту завершення будівництва об`єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про права власності та державної реєстрації права власності. Відповідно до п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Якщо спадкодавець за життя законно розпочав будівництво, але не здав в експлуатацію будинку, то оформлюється спадщина на його права та обов`язки забудовника, зокрема: право власності на будівельні матеріали та обладнання, використані в будівництві; право завершити будівництво будинку на підставі документів, раніше виданих спадкоємцю; право пред`явити для прийняття в експлуатацію завершене будівництво будинку від свого імені; право одержати на своє ім`я свідоцтво про власність та зареєструвати на будинок по спадщині. Таким чином, оскільки за життя [PERSON] мав право на введення в експлуатацію закінченого будівництвом гаража, розташованого за адресою: [ADDRESS] , але на день смерті не ввів його в експлуатацію і право власності на нього не зареєстрував, тому суд вважає, що його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Враховуючи вищевикладене, відсутність заперечень з боку відповідача, а також те, що позивач є єдиною спадкоємицею за законом після смерті спадкодавця, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved