Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до ПрАТ «Рівнеазот» (далі відповідач) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. Вимоги обґрунтовує тим, що він 07 вересня 2018 року був звільнений за власним бажанням у звязку з невиконанням власником законодавства про працю на підставі ст. 38 КЗпП України. Вказує, що в день звільнення відповідач з ним не провів розрахунок Просить суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час затримки по день винесення рішення. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовільнити з підстав викладених у позові. Вказала, що на час розгляду справи відповідач не провів повний розрахунок по заробітній платі, оскільки не сплатив компенсації втрати доходів . Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, подала до суду відзив на позов, вказує, що заборгованість по заробітній платі виплачена позивачу 12.10.2018 року. Просила відмовити в задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві. Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши\~ письмові докази, суд приходить до висновку задоволити позов частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем. Наказом №1859-ВК від 05.09.2018 року\~ позивач був звільнений за ст.\~38\~КЗпП України за власним бажанням, у звязку з невиконанням\~ власником законодавства про працю. За змістом\~ст.47 КЗпП України\~власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, встановлені\~ст. 116 КЗпП України. Відповідно до\~ст. 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.\~Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно\~ст. 117 КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначені в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100\~( Порядок) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні\~\~два календарні\~\~місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана\~\~відповідна\~\~виплата. Згідно\~ п. 8 Порядку середньоденна (годинна)\~ заробітна\~ плата\~ визначається\~ діленням заробітної\~ плати\~ за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число\~ календарних\~ днів за цей період. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17 жовтня 2018 року з відповідача на користь позивача стягнуто компенсацію втрати частини доходів у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати в розмірі 2702,74 грн., однак дане рішення не набрало законної сили Відповідно до ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 12 жовтня 2018 року позивачу було виплачено заборгованість по заробітній платі, даний факт визнається сторонами. Як убачається з довідки від 29.10.2018 р. № 2315 середньогодинна заробітна плата становить 73,7880 грн., отже середньоденна заробітна плата становить 590,304 грн. Отже, за період з 08.09.2018 року по 11.10.2018 року ( 24 робочі дні Х 590,304 грн заробітна плата за день = 14167,30 грн.). Таким чином розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 08.09.2018 року по день виплати заробітної плати становить 14167,30 грн.\~ Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що після набрання рішення законної сили про стягнення з відповідача компенсацію втрати частини доходів у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати в розмірі 2702,74 грн. позивач може повторно звернутись до суду для захисту своїх порушених прав, якщо він вважає, що його права порушені. На підставі вище викладено, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог за період з 08.09.2018 року (наступний день звільнення) та по 11.10.2018 року ( по день фактичного розрахунку про заробітній платі, оскільки заробітну плату позивачу виплачено 12.10.2018 року) На підставі викладеного,

Outcome: approved