Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Рівненської сільської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки площею 0,4620 га, що розташована на території с. Сухецьке Рівненської сільської ради. Ним був пропущений 6 місячний строк для прийняття спадщини у зв`язку з відсутністю домової книги. Позивач просить визначити йому додатковий строк для подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини, що залишилась після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] . В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача Рівненської сільської ради в судове засідання не з`явився, просив справу слухати у їх відсутність ( а. с. 26). Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] ( а. с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] ( а. с. 10), та земельної ділянки площею 0,4620 га, наданої для обслуговування жилого будинку 0,25 га, ведення особистого підсобного господарства 0,212 га ( а.с. 11). Як вбачається з матеріалів справи позивач [PERSON] був постійно зареєстрований за адресою : [ADDRESS] ( а.с. 6), спадкодавець [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 7). Згідно листа приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Толочко А.Г. від 22.03.2019 року [PERSON] звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ( а.с. 12). У видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено. Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії не виносилась ( а.с. 41). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» . Відповідно до п. 24 вищезазначеної Постанови вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереробними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно Інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Крім того, як слідує з правового висновку Верховного Суду України, прийнятого Судовою палатою у цивільних справах при розгляді справи №6-85 цс 12 від 26.09.2012 року, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року). Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Судом встановлено, що шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті сплинув 04.11.2018 року. Позивач звернувся до суду з позовом 09.07.2019 року.В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини позивач вказав на відсутність домової книги. Будь-яких інших поважних причин щодо попущення строку із заявою про прийняття спадщини суду не доведено. Відсутність домової книги не є перешкодою для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Окрім того, матеріалисправи не містять доказів про те, що позивач є сином спадкодавця [PERSON] , вимоги про встановлення факту родинних відносин позивачем не заявлялось. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року при розгляді справи цієї категорії слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. В матеріалах справи відсутня обґрунтована постанова про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, зокрема той факт, що позивачем не доведено, що він має статус спадкоємця після смерті спадкодавця [PERSON] , тобто не встановлено факту родинних відносин між ним та померлим, в матеріалах справи відсутня обґрунтована постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а також , приймаючи до уваги той факт, що позивачем не доведено поважності причини пропущення строку звернення до нотаріальної контори, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed