Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 16 червня 2007 року Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 570. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач [PERSON] зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та різність поглядів на сімейне життя, сімейні обов`язки щодо ведення спільного господарства та виховання дитини. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство вони не ведуть, між ними втрачений духовний та фізичний зв`язок. Вони з відповідачем проживають окремо вже близько п`яти років, шлюбних стосунків не підтримують, їх перебування у зареєстрованому шлюбі носить формальний характер. Посилалася, що в шлюбі у них з відповідачем народилась дочка - [PERSON] , [INFO] , спір щодо місця проживання дитини у них з відповідачем відсутній, дочка за власним бажанням проживає з матір`ю та час від часу з батьком. Спір щодо поділу спільно набутого майна між ними відсутній. За вказаних обставин позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином та своєчасно, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у поданій заяві позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечував, у поданій заяві зазначив, що шлюбні відносини між ним та позивачем припинено, спільне життя не склалося через відсутність спільних планів на майбутнє та взаєморозуміння з важливих сімейних питань щодо ведення спільного господарства та виховання дитини, примирення між ними неможливе. Інших заяв та клопотань від відповідача не надійшло. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 червня 2007 року Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №570, що знаходить своє підтвердження свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 16 червня 2007 року Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції. Під час державної реєстрації позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». У шлюбі у сторін народилась дочка - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 23 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №3 Харківського міського управління юстиції. За час спільного проживання між сторонами втрачено взаєморозуміння, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, бажання їх поновити в подружжя відсутнє, спільне господарство вони не ведуть. За змістом ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогами ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. З огляду на обставини, встановлені судом, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд доходить висновку, що підстави, які спонукали позивачку до розірвання шлюбу, обґрунтовані, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, а тому, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved