Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги наступним чином. З 13 листопада 1998 року по 01 лютого 2008 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. За час шлюбу народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO] року народження. Син [PERSON] з 14 квітня 2014 року постійно проживає з ним, позивачем, і знаходиться на його утриманні. Такий вибір місця проживання син [PERSON] визначив самостійно, що відповідає положенням ч.3 ст.160 СК України. Окрім того, його мати [PERSON] дала на проживання сина [PERSON] з ним, позивачем, усну згоду. На час звернення до суду з позовом він сплачує аліменти на двох дітей згідно рішенням Кролевецького районного суду від 01 лютого 2008 року у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Гроші, що отримує відповідачка [PERSON] на утримання сина [PERSON], вона використовує на особисті цілі. За весь час, що син проживає у нього, син [PERSON] не отримав жодної копійки від сплачених на його утримання аліментів. Син [PERSON] повністю знаходиться на його, позивача, утриманні. Він самостійно несе витрати, пов'язані з утриманням сина, а саме - купляє для сина підручники та канцтовари, одяг та взуття, продукти харчування, засоби особистої гігієни, ліки, тощо. Крім того, він, позивач, має іншу сім'ю, проживає у цивільному шлюбі з жінкою і має двоє спільних дітей. На думку позивача [PERSON] відповідачка [PERSON] також повинна нести витрати, пов'язані з утриманням сина [PERSON]. Він пропонував відповідачці забрати виконавчий лист з відділу ДВС, однак вона не погодилася це зробити. Виходячи із положень ч.4 ст.223 ЦПК України, він, позивач, вважає, що є підстави для зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього за рішенням Кролевецького районного суду від 01 лютого 2008 року, з 1/3 частини до 1/4 частини його заробітку (доходу) на утримання сина [PERSON], [INFO] роуу народження, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, до досягнення сином повноліття. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.141 СК України проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини (ст.141 СК України). Оскільки син [PERSON] проживає з ним, позивачем, тому на його думку відповідачка [PERSON] також повинна приймати участь у його матеріальному забезпеченні. Відповідачка [PERSON], є особою працездатного віку, має добрий стан здоров'я, стягнень за виконавчими листами не має, а тому повинна таким чином влаштовувати своє життя, щоб забезпечити себе та свою дитину. Оскільки йому невідомо, чи відповідачка [PERSON] працевлаштована чи ні, тому він вважає, що з неї аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], повинні бути стягнуті у твердій грошовій сумі у розмірі 370 грн. щомісяця до повноліття сина. Дана вимога його, позивача, відповідає приписам ч.1 ст.184 СК України, якою передбачено визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала, зазначивши наступне. Вона дійсно за рішенням Кролевецького районного суду від 01 лютого 2008 року отримує аліменти на утримання двох дітей - сина [PERSON] і сина [PERSON] у розмірі 1/3 частини заробітку позивача [PERSON], що становить близько 770 грн. на місяць. Син [PERSON] з 14 квітня 2014 року проживає окремо від неї з позивачем [PERSON] Син самостійно без ніякого впливу та тиску вибрав місце проживання разом з позивачем [PERSON] Вона сину [PERSON] періодично надавала матеріальну допомогу за рахунок отриманих від позивача [PERSON] аліментів; придбала для нього, тобто сина, одяг, взуття, канцелярські приладдя, зошити. Однак вказані дії носили не постійний, а періодичний характер. Обліку наданої сину [PERSON] матеріальної допомоги на його утримання вона не вела. Кошти, які вона отримує, як аліменти, від позивача [PERSON] на утримання сина [PERSON] вона витрачає на утримання сина [PERSON] та утримання трьох інших дітей від попередніх шлюбів. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач і відповідачка - батьки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. (а.с.5, 6) За рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 01 лютого 2008 року з [PERSON] на користь [PERSON] (на даний час [PERSON].) стягуються аліменти на двох дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття (а.с.9) На даний час виконавчий лист №2-77 від 01.02.2008 року, виданий згідно рішення Кролевецького районного суду від 01 лютого 2008 року, про стягнення аліментів з [PERSON] знаходиться на виконанні у відділі ДВС Кролевецького районного управління юстиції (а.с.26) Згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як убачається з пояснень позивача син [PERSON] за власним бажанням з 14 квітня 2014 року почав проживати з ним за адресою [ADDRESS] та з того часу перебуває на його утриманні. Дані обставини не запреречувала відповідачка [PERSON] під час судового засідання. Крім того, дані обставини також підтверджуються і довідкою голови вуличного комітету [PERSON] від 30 липня 2014 року, яка завірена виконавчим комітетом Кролевецької міської ради. (а.с.7) Відповідно до ч.3 ст.160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самостійно. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Частина 1 ст.180 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Стаття 183 СК України передбачає: 1. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. 2. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 3. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідачка [PERSON] участі у матеріальному забезпеченні сина [PERSON] з 14 квітня 2014 року не приймає, що встановлено з пояснень позивача і не надійшло заперечень та спростувань від відповідачки [PERSON] Відповідачка [PERSON] має задовільний стан здоров'я; є особою працездатного віку; стягнень за виконавчими документами не має; сукупний дохід становить близько 1400 грн. на місяць; на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною - [PERSON], [INFO]; має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, в тому числі і сина [PERSON], [INFO] року народження; непрацездатних батьків на утриманні не має (а.с.6, 34, 36) Позивач [PERSON] є фізично здоровою і працездатною особою; він офіційно працює; стабільно отримує заробітну палту; стягнень за виконавчими документами не має, окрім стягнення аліментів на утримання двох дітей; інших дітей, непрацездатних батьків, яких він зобов'язаний утримувати, не має; має добрий стан здоров'я. За вказаних обставин, враховуючи, що дитина, на яку стягуються аліменти [PERSON], з 14 квітня 2014 року проживає та знаходиться на утримання батька (платника цих аліментів), а мати дитини (отримувач аліментів) не утримує дитину у тому числі і за рахунок аліментів), суд приходить до висновку про наявність достатніх та обгрунтованих підстав для звільнення [PERSON] від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], і зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на користь відповідачки. При визначені розміру аліментів, які будуть стягуватися з [PERSON] на користь [PERSON] у зміненому розмірі, аліментів згідно ст.192 СК України, суд враховує положення ст. ст.182, 183 СК України і визначає частку заробітку (доходу) позивача [PERSON], яка буде стягуватися як аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] року народження, у розмірі 1/4. При цьому суд враховує і згоду позивача [PERSON] сплачувати аліменти у такому розмірі на утримання сина [PERSON]. Оскільки сторони не мають домовленості щодо способу виконання відповідачкою [PERSON], яка з 14 квітня 2014 року проживає окремо від сина [PERSON], обов'язку утримувати сина, тому є підстави для стягнення з неї аліментів, враховуючи положення ст.ст.182, 184 СК України, у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів, які будуть стягуватися на утримання [PERSON], [INFO] року народження, суд враховує доводи сторін та надані ними докази та інтереси дитини. При цьому суд враховує, що 01 січня 2014 року прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить 1286 грн; стан здоров'я дитини, про який є підстави вважати, що він є задовільним; матеріальне становище дитини, яка ніяких доходів не отримує і повністю знаходиться на утриманні позивача [PERSON]; стан здоров'я відповідачки, про який є підстави вважати, що він є задовільним, оскільки вона не зазначила та не довіла притилежне; її матеріальне становище; наявність на утриманні трьох інших малолітніх дітей. Зазначені обставини є істотними, і приймаючи до уваги, обставини щодо визначення розміру аліментів, які зазначені у ст.184 СК України, суд приходить до висновку про те, що з [PERSON], на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] року народження, підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 370 грн. щомісяця з індексацією відповідно до закону, до досягнення сином повноліття. Доводи відповідачки [PERSON] про те, що вона утримувала сина [PERSON] після 14 квітня 2014 року ( з часу проживання його окремо), суд до уваги взяти не може, оскільки такого утримання не було, про що вказав у судовому засіданні позивач [PERSON] А якщо і припустити, що таке утримання і було, то воно носить непостійний, а одноразовий характер і не задовольняло потреби сина [PERSON] щодо його утримання, враховуючи його вік. Із даними обставинами згодна і відповідачка, оскільки вона ці обставини не спростувала. Отже, вказані розміри аліментів, які будуть стягуватися із сторін на утримання дітей [PERSON] і [PERSON], є такими, що враховують інтереси сторін та їх дітей, не порушує права сторін щодо їх обов'язку утримувати дітей та не порушить права дітей щодо їх утримання зі сторони сторін, як батьків. Згідно ч.1, ч.3 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати по справі, пов'язані зі сплатою судового збору, у розмірі 243 грн. 60 коп. і на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідно до ст.ст.141, 180, 181, 182, 183, 184, 191, 192 СК України,

Outcome: approved