Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення сином повноліття та стягнути з відповідача аліменти на утримання позивачки, як дружини з якою проживає малолітня дитина, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення сином трирічного віку. Свою позовну заяву обгрунтовує тим, що 15.06.2018 сторони зареєстрували шлюб, від даного шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина надає не систематично, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище, внаслідок чого вона звернулась до суду із вимогою про стягнення з відповідача аліментів та утримання дитини та дружини з якою проживає дитина. Ухвалою від 02.04.2021 року позовну заяву призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою від 14.05.2021 року визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка на адресу суду подала письмову заяву про здійснення розгляду справи у її відсутності, одночасно просила залишити без розгляду вимогу щодо стягнення аліментів на утримання матері з якою проживає малолітня дитина. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. 13.05.2021 року від представника відповідача [PERSON] - А.В. Палій надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого відповідач не заперечує, щодо задоволення позовної заяви в частині стягнення аліментів на утримання сина, [PERSON] , [INFO] . Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, сторони мають спільного неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (актовий запис за № 1599). З відомостей викладених в позовній заяві вбачається, що малолітній син проживає з позивачкою. Підставою звернення до суду з вказаним позовом слугувало те, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання сина не систематично. Згідно з вимогами ст.ст. 180, 182 СК, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до поданої до суду позовної заяви вбачається, що відповідач не виконує в повному обсязі свого обов`язку щодо утримання спільної дитини, відповідач являється особою працездатною, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому позивач вважає, що він може сплачувати такий розмір аліментів як на рівні не менше 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України. При ухваленні рішення суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 77-80 ЦПК України про їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. При цьому, згідно зі статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Приймаючи до уваги викладене, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , враховуючи вік дитини, працездатний вік відповідача, а також те, що відповідач визнає вимогу про стягнення з нього аліментів на утримання сина, суд дійшов висновку про необхідність визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також, відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки позивачкою подано до суду заяву про залишення без розгляду частини позовних вимог, суд дійшов висновку про можливість залишити без розгляду позов [PERSON] в частині позовних вимог про стягнення аліментів на дружину з якою проживає малолітня дитина. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved