Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини, мотивуючи позовні вимоги тим, що 16 лютого 2009 року між ним та відповідачкою по справі було зареєстровано шлюб. Рішенням Глибоцького районного суду від 12.03.2019 року даний шлюб розірвано. Від даного шлюбу у них з [PERSON] народилося двоє спільних дітей: [PERSON] , 2010 року народження та [PERSON] , [INFO] . [INFO] у відповідачки народилась донька - [PERSON] . З лютого 2014 року він з відповідачкою не підтримували подружніх стосунків, оскільки він працював на будівництві в м. Одеса, а відповідачка проживала разом із співмешканцем. За місяць до народження дитини відповідачка повернулася додому. Він не є батьком [PERSON] , проживає окремо і не може бути відповідальним за виховання дитини. Крім того, утримувати дитину він не має змоги. Зважаючи на вищевикладене, просить суд позов задовольнити та виключити запис про нього, як про батька, із актового запису №03, складеного 25.02.2015 року у виконкомі Старововчинецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області про народження дитини - [PERSON] , [INFO] , яка народилася в с. Старий Ввочинець Глибоцького району Чернівецької області. Позивач [PERSON] у судове садіння не з`явився, однак надав суду заяву, в якій просить суд позов задовольнити, а справу розглянути у його відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає, проти задоволення рішення не заперечує. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Так, відповідно до рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 12 березня 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно свідоцтва про народження мерії [NUMBER] [PERSON] народилася, [INFO] . Її батьками вказані сторони по справі. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду зазахистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері і батька дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.1ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Зі змісту ч.1 ст. 136 СК України слідує, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. 122 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122,124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126,127 СК). Пунктом 11 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 визначено, що судам слід враховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК) - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка, як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Вказані обставини встановлені рішенням Глибоцького районного суду від 12.03.2019 року, з якого вбачається, що, обґрунтовуючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, [PERSON] посилається на те, що, починаючи з 2014 року, сторони припинили подружні стосунки, а [PERSON] проживала із співмешканцем, від якого народила дитину. У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ч.ч.1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На основі всебічно з`ясованих обставин, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved