Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом мотивуючи його тим, що [INFO] померла [PERSON] . При житті 23 червня 2004 року, [PERSON] склала заповіт, яким усе своє майно заповіла позивачу та [PERSON] по Ѕ частки, який написав відмову від прийняття спадщини на користь позивача. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Коли він звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини, то йому було відмовлено, оскільки він пропустив строк на прийняття спадщини. Зазначає, що вказаний строк пропустив в зв`язку з тим, що не знав про існування заповіту вчиненого [PERSON] . Тому просить визначити йому додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Представник позивача [PERSON] адвокат Данилюк П.П. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Про заочний розгляд справи не заперечують. Судові витрати просить залишити за [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнає в повному обязі та не заперечує проти їх задовольнити. Представник Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області не зявився, надали суду листа відповідно до якого розгляд справи просять провести без участі представника. Проти заявленого позову не заперечують. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Так, відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.6) [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до заповіту від 23.06.2004 року (а.с.7) [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: усе своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати її на день смерті і на що вона матиме право за законом, заповідає своїм внукам у рівних долях кожному Ѕ [PERSON] та Ѕ [PERSON] . Відповідно до довідки Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області за №270 від 11.06.2021 р. (а.с.8) [PERSON] , 1914 р.н. до дня смерті була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] . Відповідно до копії заяви [PERSON] від 22.07.2005 р. (а.с.10) останній від своєї частки спадщини, що залишилась після смерті бабушки відмовляється на користь [PERSON] . Відповідно до копії Державного акту серії ВН №051576 (а.с.10) та копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.11-13) [PERSON] є власником земельної ділянки на території Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області. Правовими положеннями, викладеними у п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснюється, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно роз`яснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі № 24-735/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Стаття 1 Цивільного процесуального кодексу України закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В силу ст. 17 Закону України «про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. З рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року вбачається, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Враховуючи ту обставину, що позивачем пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , за незалежних від нього обставин, суд має підстави для визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини відповідно до ст.1272 ч.3 ЦК України, де вказано, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію сторін, суд вважає необхідним визначити [PERSON] додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved