overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до\~суду із\~позовом до\~\~ [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. \~ \~ \~ \~У позові вказав, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.04.2002 року він разом із своєю дружиною [PERSON] та сином [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] . 22 листопада 2007 року в квартирі зареєстровані\~\~ його донька\~ [PERSON], [INFO] та онук [PERSON], [INFO]. З 2010 року відповідачі в квартирі не мешкають, виїхали за межі території України, особистих їх речей в квартирі немає, за комунальні послуги вони не сплачують, знятися з реєстрації самостійно відповідачі не бажають. Позивач оплачує комунальні послуги, які нараховуються по кількості осіб зареєстрованих в квартирі, тобто і за відповідачів. Реєстрація відповідачів в його квартирі перешкоджає йому користуватися та розпоряджатися ним на свій розсуд, отримати субсидію. \~ \~ \~ \~Просить усунути перешкоди в здійсненні ним права володіння його власністю, визнавши відповідачів\~\~ такими\~\~ , що втратили\~\~ право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою №33 у будинку №59 в м.Дружківка Донецької області. \~ \~ \~ \~В судове засідання, позивач не з'явився, проте надав заяву слухати позов за його відсутності, наполягає на позові, просить його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідачі\~\~ в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені\~\~ належним чином, причини неявки суду не повідомили\~\~ , заяву із клопотанням про відкладення розгляду справи не надали. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що причина неявки відповідачки є неповажною, відзив не надано, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідачів з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~З огляду на це, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши факти та відповідні їм правовідносини дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Так, відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~Суд розглядає справу,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою, вселення та визначення порядку користування квартирою [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивував тим, що вони разом з відповідачами є співвласниками спірної квартири відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 20.03.2001. Посилаючись на те, що відповідачі перешкоджають йому у користуванні житлом, просив вселити його до квартири та визначити порядок користування нею, виділивши йому кімнату площею 12,6 кв.м., відповідачам - площею 16,68 кв.м, залишивши інші приміщення у спільному користуванні. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 30.08.2013, залишеним у силі ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 11.11.2013, у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено. В подальшому, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.03.2014 рішення Івано-Франківського міського суду від 30.08.2013 та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 11.11.2013 скасовано у частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення, справу у цій частині передано на новий розгляд. Рішення Івано-Франківського міського суду від 30.08.2013 та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 11.11.2013 в частині відмови у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визначення порядку користування спірною квартирою залишено без змін. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення в квартиру [ADDRESS] підтримали з мотивів, викладених у позовній заяві, вказавши, що [PERSON] є одним із трьох співвласників спірної квартири, а тривале не проживання у ній не позбавляє його права власності. Відповідачами чиняться йому перешкоди у користуванні даною квартирою, що порушує його права як власника. Відповідачі та представник відповідача заперечили проти задоволення позову, вказавши, що позивач не проживає у спірній квартирі 38 років, вибув з спірної квартири після розлучення з [PERSON] у 1976 році, перейшов на проживання до іншої жінки. З того часу квартирою не цікавився, не оплачував комунальні послуги. На підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 03.05.2005 позивача знято з реєстрації в цій квартирі. Квартира є двохкімнатною, кімнати прохідним, в одній кімнаті проживає [PERSON], в іншій - син [PERSON], спільне проживання з позивачем є неможливим. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків та дослідивши письмові матеріали, встановивши таким чином фактичні обставини справи, застосовуючи загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Дружківської міської ради про усунення перешкод в користуванні власністю. У позові вказав, що згідно договору дарування він набув право власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS]. В теперішній час в спірній квартирі зареєстровані окрім нього його дочка [PERSON] та його неповнолітня онука [PERSON] [INFO]. Дочка з онукою мешкають в Російській Федерації з літку 2014 року, не несе витрат на утримання спірної квартири, не сплачує комунальні платежі, не знялися з реєстрації. Ніхто відповідачу перешкод у користуванні житлом не чинив. Всі належні їй та її дитині особисті речі та майно вона забрала та виїхала з квартири. Відповідач не бажає добровільно знятися з реєстрації у квартирі, тим самим порушує право власності позивача, та право користування та розпорядження нерухомими майном у повному обсязі. У зв'язку із тим, що реєстрація [PERSON] та [PERSON] в спірній квартирі, яка належить позивачу ускладнює узгодження договорів з комунальними службами міста позивач просить усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні квартирою, визнавши відповідача та її дочку такими, що втратили право користування житлом. У судове засідання позивач з'явився. Підтримав позов, просить його задовольнити у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду. Представник третьої особи органу опіки та піклування Дружківської міської ради у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду рішення, згідно з яким не заперечували проти визнання неповнолітньої [PERSON], такою що втратила право користування квартирою №17 в буд. 10 по вул. Смоленська м.Дружківка Донецької області. Відповідач належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, повторно не з'явилася, не повідомила причини неявки, заперечень проти позову не надала. За таких обставин суд вважає за можливе заслухати справу за відсутності відповідача, на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення, проти такого вирішення справи позивач не заперечив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд розглядає справу,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] акціонерного товариство комерційний банк «Приватбанк» про стягнення коштів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 30 листопада 2015 р. в касі відділення «Дніпродзержинська філія» ПАТ КБ «ПриватБанк» ним було здійснено платіж по сплаті судового збору за реквізитами Одеського апеляційного адміністративного суду. 08 грудня 2015 р. на його телефон надійшло СМС повідомлення, що сплачені ним кошти за платіжним дорученням списані в рахунок боргу по картці № 4149620778805365. Вважає дії відповідача неправомірними. Тому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на його користь протиправно списані кошти в розмірі 80,40 грн. Позивач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином причини не явки до суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] 30.11.2015 року сплатив у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» кошти 80,40 грн. призначення платежу є сплата судового збору до Одеського апеляційного адміністративного суду, що підтверджується квитанцією № 10122015141558 від 30.11.2015 р. Як вбачається з листа ПАТ КБ «ПриватБанк» від 11.01.2016 р. № 20.1.0.0.0/7-20151224/3782, перераховані кошти позивачем [PERSON] на сплату судового збору в розмірі 80,40 грн. були забраковані та 01.12.2015 року були повернути на рахунок його кредитної картки. Згідно до ст. 1071 ЦК України, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом. Відповідно до ст. 1073 ЦК України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем безпідставно з рахунку позивача, кошти направлені на оплату судового збору, були перераховані на іншу кредитну картку в рахунок погашення боргу, а тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача протиправно списаних коштів підлягають задоволенню. На підстав вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому вимагає позбавити батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідачки аліменти на його утримання. Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, з 2009 року він певний час проживав однією сім'єю з відповідачкою; при цьому у них народився син [PERSON]. Після припинення спільного проживання дитина залишилася проживати разом із батьком. Як стверджує позивач, відповідачка з вересня 2016 року перестала цікавитися дитиною, не виконує своїх батьківських обовязків щодо виховання та утримання дитини, не цікавиться її станом здоров'я, з дитиною не спілкується; враховуючи це, позивач й звернувся до суду із зазначеними вимогами. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, наполягає на їх задоволенні, пояснивши, що відповідачка фактично покинула дитину, зовсім не цікавиться її долею. Відповідачка [PERSON] була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з'явилася в судове засідання без повідомлення причин, і не подала відзив. На підставі ст.ст.280-281 ЦПК України, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши надані йому докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідачка [PERSON] є матір'ю малолітньої дитини [PERSON], [INFO] На момент розгляду справи дитина проживає разом із батьком позивачем у справі. Як свідчать акти обстеження житлово-побутових умов позивача, він організував за місцем проживання належні умови для утримання та виховання дитини, натомість матір дитини разом з нею не проживає. З характеристики з місця навчання малолітнього [PERSON] вбачається, що за весь час навчання дитини у навчальному закладі його матір відповідачка у справі долею дитини не цікавилася. Згідно висновку Вільнянської райдержадміністрації як органу опіки та піклування, матір дитини її вихованням не займається, дитину не відвідує, також відсутня за місцем своєї реєстрації; орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити відповідачку батьківських прав відносно дитини. Доказів, які б спростовували доводи позивача та наведені ним докази, суду не надано. Таким чином, надані суду докази свідчать про те, що відповідачка ухиляється від своїх обовязків по вихованню дитини, що відповідно до ч.2 ст.164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав. Відповідно до положень ч.2 ст.166, ст.180, ч.3 ст.181 СК України, батьки дитини зобовязані утримувати її до досягнення нею повноліття; за рішенням суду на утримання дитини можуть бути присуджені аліменти у частці від доходу батьків, при цьому це питання може бути вирішено одночасно з позбавленням батьків батьківських прав. У звязку з цим позовні вимоги про стягнення з відповідачки аліментів також підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому вказує на те, що в 1999 році він мешкав разом з відповідачкою. [INFO] у відповідачки народилась донька, яка є і його донькою. В зв'язку з цим, він з відповідачкою, в порядку передбаченому ст. 53 КпШС України (в ред. 1969 р.), звернулись до органів РАГС зі спільною заявою та зареєстрували дитину, як їхню спільну доньку, [PERSON], свідоцтво про народження видане відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої районної адміністрації м. Запоріжжя 07.06.2000 року, актовий запис №179. Запис про батька в свідоцтві про народження було здійснено відповідно до ст. 55 КпШС України (в ред. 1969 р.), відповідно батьком було зазначено позивача.23.03.2015 року він довідався від відповідачки, що не є батьком [PERSON]. Тому, [PERSON] просить суд Виключити з актового запису №179 зробленого 07.06.2000 року в книзі реєстрації актів громадянського стану про народження зробленого відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої районної адміністрації м. Запоріжжя відомості про мене [PERSON] як про батька. В судовому засіданні представник [PERSON] підтримав позов, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, пояснила суд, що позивач [PERSON] не є батьком , [PERSON]. Клопотань про призначення судово-генетичної експертизи від сторін не надходило. Суд заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов наступних висновків . Відповідно до статті 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Позивачем додано до позову копію свідоцтва про народження [NUMBER], згідно з яким [PERSON] народилась [INFO] Її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.3 ). Згідно з п.2 ст.31 ЦПК України, відповідач має право визнати позов повністю або частково. Враховуючи те, що відповідачка [PERSON] повністю визнала позов, а відповідно до ст.145 ЦПК України, призначення експертизи по даній категорії справ не є обов'язковим, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому вказує, що він є власником квартири [ADDRESS], у якому проживає разом із дружиною, [PERSON] та донькою, [PERSON] Крім вище зазначених осіб, в даній квартирі зареєстрований [PERSON], однак з моменту реєстрації та по даний час він в даній квартирі не проживає, а тому позивач прохає суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Позивач, [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій позов підтримав, а справу прохав розглянути у його відсутність (а.с.3). Відповідач, [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій позов визнав, а справу прохав розглянути у його відсутність (а.с. 13). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, Управління державної міграційної служби у Полтавській області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, розглянувши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається із домової книги для реєстрації громадян [ADDRESS] вбачається, що в квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.6-7). Згідно акту обстеження побутових умов, складеного депутатом Кобеляцької міської ради в присутності свідків, вбачається, що в квартирі [ADDRESS], який належить [PERSON], [PERSON] не проживає (а.с.5). Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про виселення та позбавлення права користування житловим приміщенням. Оскільки відповідач не проживає за вищезазначеною адресою, його слід позбавити права користування житловим приміщенням та визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому просив зобов'язати відповідача не чинити перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] та вселити позивача в зазначену квартиру. Заочним рішенням суду від 04 грудня 2018 року вселено [PERSON] в квартиру [ADDRESS] та зобов'язано [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] в користуванні квартирою [ADDRESS]. До суду надійшла заява позивача щодо вирішення питання про ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки судом при розгляді позовних вимог [PERSON] не ухвалено рішення щодо стягнення судових витрат на його користь. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: суд не вирішив питання про судові витрати. За положеннями ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Зважаючи на відсутність необхідності у виклику сторін для вирішення даного питання, суд вважає за можливе проводити розгляд у відсутність учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі з огляду на наступне. Судом встановлено, що заочним рішенням суду від 04 грудня 2018 року вселено [PERSON] в квартиру [ADDRESS] та зобов'язано [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] в користуванні квартирою [ADDRESS]. Разом з тим, у резолютивній частині заочного рішення суду від 04 грудня 2018 року не вирішено питання розподілу судових витрат. Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 04 грудня 2018 року на даний час не виконане, строк протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання - не закінчився. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вбачається, що подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору. За таких обставин, оскільки заочним рішенням суду від 04 грудня 2018 року позов задоволено, проте судом не вирішено питання стягнення судового збору, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі, яким слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому просить визнати за ним право власності на майно -житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що в [ADDRESS], в порядку спадкування. Позивач не може отримати свідоцтво про право власності на вказане спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів. У судове засідання позивач не з»явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності та визнання позовних вимог [PERSON] Суд, дослідивши та оцінивши докази, встановив Позивач [PERSON] є сином [PERSON]. [PERSON] померла [INFO], що є часом відкриття спадщини на належне їй майно. Після смерті [PERSON] залишився житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS]. Відповідно до характеристики будинку, будівель та споруд Теребовлянського БТІ року вартість спадкового житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами складає 11251 грн. Інші спадкоємці померлої [PERSON], зокрема, відповідач [PERSON], до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини не звертались. Судові витрати позивач просить покласти на нього. Згідно з ст.524, 525, 527 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. На підставі викладеного, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги позивача слід задовольнити, визнавши за [PERSON] право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що у [ADDRESS], після смерті [INFO] [PERSON].

Outcome: approved