Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житлом, яке розташоване в [ADDRESS] , мотивуючи свої вимоги тим, що він є співвласником квартири [ADDRESS] . Він проживає в квартирі та зареєстрований в ній, де також зареєстрована його колишня дружина - [PERSON] , [INFO] , яка вже близько 10 років в квартирі не проживає. Їх з відповідачкою шлюб розірвано за рішення Конотопського міськрайсуду від 20.09.2012 року. Ще до офіційного розірвання шлюбу в 2011 році відповідачка покинула його та переїхала жити до своїх батьків. Відповідачка більше 9 років не проживає в його квартирі, не сплачує за комунальні послуги, не бере участі в утриманні житла, її особистих речей в квартирі немає. Весь цей час він не підтримує стосунків з [PERSON] , спілкується дуже рідко. Однак, під час спілкування він наполягав на тому, щоб вона знялась з реєстрації місця проживання в його квартирі, на що вона відмовляється це зробити. Перешкод у користуванні [PERSON] квартирою [ADDRESS] ні він, ні члени його родини не чинили. За таких обставин, прохає визнати відповідача таким, що втратила право користування житлом, яке розташоване в [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що [PERSON] зареєстрована в його квартирі [ADDRESS] , остання не проживає у вказаній квартирі з 2011 року, не користується нею. Перешкод в користуванні квартирою відповідачу ніхто не чинив. Не заперечуює проти проведення заочного розгляду справи (а.с.37). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася повторно, судова повістка направлена за місцем її проживання повернута з відміткою про невручення (а.с.29,30,35,36). З огляду на положення ч. 7, 8 ст.128, ч. 4 ст. 130 ЦПК України, вважається, що про день, час та місце розгляду справи особа повідомлена належним чином. За таких обставин неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи і винесенню судового рішення. Відзив на позовну заяву відповідач до суду не подала. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Центр надання адміністративних послуг Конотопської міської ради в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без участі їх представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду (а.с.27). Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача в порядку заочного розгляду справи. Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області Галяна С.В. від 07.12.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання (а.с.25). Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області розгляд від 29.12.2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 26.01.2021 року (а.с.33). Вислухавши пояснення позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що в [ADDRESS] , яка згідно свідоцтва про право власності на житло від 08.04.1994 року на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] (а.с.6). Згідно копії рішення Конотопського міськрайсуду від 20.09.2012 року шлюб між [PERSON] та відповідачкою розірвано (а.с.5). Відповідно довідки виконавчого комітету Конотопської міської ради №3409 від 08.07.2020 року встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.7). Відповідач [PERSON] з 2011 року в [ADDRESS] не проживає, її особисті речі в квартирі відсутні. Вказані обставини підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , які є родичами позивача. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушним. За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Частиною першою статті 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла або законом. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судовим розглядом встановлено, що позивач [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] , відповідач [PERSON] була дружиною позивача у зв`язку із чим [PERSON] була зареєстрована в належній позивачу квартирі. Але з 2011 року не проживала та 20.09.2012 року шлюб між [PERSON] та відповідачкою розірвано. За встановлених обставин суд дійшов висновку про те, що право відповідача [PERSON] на користування чужим майном - спірною квартирою підлягає припиненню на вимогу співвласника цього майна [PERSON] відповідно до положень частини другої статті 405 ЦК України. З огляду на встановлені факти та надані суду докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити - визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] .

Outcome: approved