Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 17.03.2014р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 1079. Відповідно до п.9 договору купівлі-продажу продавець квартири [PERSON] зобовязувався звільнити її , сплатити наявну заборгованість по комунальним послугам, а також знятися з реєстраційного обліку до 17.04.2014р. Після укладення договору купівлі-продажу відповідач звільнив квартиру від своїх речей та фактично з неї виселився. Позивач провів в квартирі ремонт та використовує квартиру для проживання членів своєї сімї. Проте в квартирі і досі зареєстрований попередній власник [PERSON], звязок з яким перерваний, нове місце його проживання не відоме, зателефонувати йому неможливо. Той факт, що в квартирі і досі зареєстрований попередній власник заважає позивачу повноцінно нею користуватися своєю власністю. За таких обставин, посилаючи на те, що відповідач більш одного року в спірній квартирі відсутній без поважних причин, ніякої домовленості щодо його проживання в ній на теперішній час позивач як власник не укладав, [PERSON] просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №107 в будинку №34 по вул.Ферганській в м.Харкові та зобовязати Фрунзенський районний відділ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (далі по тексту Фрунзенський районний відділ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області) зняти відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Позивач [PERSON] в судовому засіданні на підставі наданих з його боку доказів просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином за адресою проживання, зазначеною у позові, яка відповідає даним адресно-довідкового відділу ГУ ДМС України в Харківській області про реєстрацію місця проживання [PERSON], причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно ч.3 ст.27 ЦПК України відповідач зобовязаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права зобовязує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом предявленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Представник третьої особи - Фрунзенського РВ в м. Харкові ГУДМС України в Харківській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений\~за своєчасно, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, рішення прийняти на розсуд суду відповідно до діючого законодавства. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Матеріали справи свідчать, що 17.03.2014р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 1079. Згідно із умовами вказаного договору [PERSON] купив, а [PERSON] продав двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Відповідно до особливих умов договору , визначених у пункті 9, сторонами угоди було визначено, що продавець та інші особи, в тому числі неповнолітні та малолітні , які проживають або знаходяться за згодою продавця в проданій квартирі, зобовязані звільнити вищевказану квартиру та сплатити всі борги за комунальні платежі та квартиру , а також знятися з реєстраційного обліку з вищевказаної квартири до 17.04.2014р. Право власності на майно, вказане в цьому договорі, виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру [ADDRESS] 17.03.2014р. зареєстровано за позивачем [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 1079. Таким чином з 17.03.2014р. позивач [PERSON] набув право власності на вказане житлове приміщення. Відповідно до положень ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має право використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Матеріали справи свідчать, що в квартирі [ADDRESS] з 27.10.1993р. та по теперішній час значиться зареєстрованим [PERSON], що підтверджується довідкою дільниці № 56 КП «Жилкомсервіс» та довідкою адресно-довідкового відділу ГУ ДМС України в Харківській області. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], який є мешканцем сусідньої квартири [ADDRESS], підтвердив суду, що попередній власник квартири [PERSON] після її продажу вказаним житловим приміщенням не користується, вивіз з неї усі речі, а новий власник [PERSON] відразу розпочав в ній ремонт та облаштував для проживання членів своєї сімї. На теперішній час в квартирі мешкає син позивача разом зі своєю родиною, [PERSON] в квартирі ніхто не бачив більш одного року, свідку відомо, що він пиячить, після продажу оселився в сільській місцевості. Допитані в суді як свідок син та невістка позивача [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що після придбання квартири [PERSON] зробив в ній капітальний ремонт, після завершення якого вони разом із дитиною у травні 2015р. вселилися у квартиру. Відповідача після укладення договору купівлі-продажу вони не бачили, на телефонний звязок він не виходить, нове місце проживання його невідоме, що позбавляє вимусити його в позасудовому порядку знятися з реєстраційного обліку у квартирі. З врахуванням наведеного встановлено, що попередній власник квартири [PERSON] не виконав особливих умов договору купівлі-продажу від 17.03.2014р. з новим власником квартири [PERSON] зняття з реєстраційного обліку до 17.04.2014р. За умовами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд вважає доведеним, що відповідач не проживає у спірній квартирі, не користується житловим приміщенням більш одного року, через наявність реєстрації відповідача в вказаній квартирі, позивач змушений оплачувати нараховані за відповідача комунальні послуги, що чинить йому перешкоду у здійсненні права користування своїм майном. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], у звязку з чим позовні вимоги [PERSON] суд задовольняє. У звязку з тим, що\~державна реєстрація адреси\~місця проживання\~особи\~є похідною від\~місця проживання\~вказаної особи, а відповідач визнається судом таким, що втратив право користування\~житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS],\~суд задовольняє також і позовні вимоги\~в частині\~скасування його \~реєстрації\~за вказаною адресою. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved