Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вимогами до ПАТ «Київенерго» і просить зобов'язати відповідача підключити до мережі електропостачання квартиру [ADDRESS], в якій зареєстрований та проживає позивач. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивач, [PERSON], 21 червня 2016 року звернувся до Публічного акціонерного товариства «Київенерго», надалі Відповідач, із заявою про підключення до мережі електропостачання його квартири [ADDRESS]. За підключення електроустановок за заявою побутового споживача позивач отримав від Відповідача рахунок-фактуру № 5883\\СхР від 04.04.2016р., яку оплатив 18 червня 2016 року. Однак, Відповідач листом від 26.07.2016р. повідомив, що у нього існує заборгованість за спожиту електричну енергію і відновлення постачання електричної енергії є можливим лише після оплати заборгованості. Також. Відповідач повідомив, що з метою стягнення заборгованості він звернувся до Дніпровського районного суду м.Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення з позивача боргу за спожиту електроенергію в сумі 807,99грн, 3% річних - 58,94грн, інфляційну складову боргу у розмірі 272,53грн та судовий збір - 55.50грн. 14 березня 2011 року Дніпровським районним судом м.Києва видано наказ. У зв'язку з цим Відповідач просить погасити вище зазначену заборгованість і після цього електропостачання буде відновлено. Позивач вважає дії Відповідача незаконними, а вимоги безпідставними з огляду на наступне. Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавчу службу» виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб відповідно до законів України здійснює Державна виконавча служба, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом. Так, згідно із листом Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві від 10.06.2016р. у відділі примусового виконання двічі перебував виконавчий лист № 2-н-6З, виданий Дніпровським районним судом м.Києва 22 серпня 2012 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Київенерго» боргу в сумі 1197грн,96коп. Постановою державного виконавця державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції від 04 грудня 2014 року судовий наказ повернутий Відповідачу та повідомлено останнього, що документ може бути повторно пред'явлений для виконання у строк до 04 грудня 2015 року. Однак, Відповідач повторно судовий наказ про стягнення з позивача заборгованості до виконавчої служби не пред'являв, строк пред'явлення виконавчого документу до виконання пропустив, у зв'язку з чим виконавче провадження закінчено. Вимагання в незаконний спосіб сплатити заборгованість та відмову відповідача підключити квартиру позивача до електромережі є грубим порушенням прав споживача. Під час судового розгляду позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали вимоги, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. Представник відповідача Жовтун О.В. вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення, вказуючи на те, що Позивач не своєчасно оплачував за спожиту електричну енергію, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість. Враховуючи даний факт, ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з заявою про видачу судового наказу. 14.03.2011 було видано судовий наказ щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 807,99 грн., 3% річних та інфляційну складову боргу у розмірі 331,47 грн., а також судовий збір в розмірі 25,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Зазначена норма Конституції України містяться і в процесуальному законодавстві України. Так, статтею 14 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) та статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. У зв'язку з наявністю боргу, визнаного рішенням суду, ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» неодноразово направлялися попередження про припинення електричної енергії (останнє отримано споживачем 16.05.2016) та проводилися відключення. Однак Позивачем, у порушення вимог ПКЕЕН, не оплачуючи заборгованості самовільно підключається до мереж. Відповідно до п. 36 ПКЕЕН (у редакції від 23.08.2016), відновлення постачання електричної енергії побутовому споживачу здійснюється протягом трьох робочих днів у містах та п'яти робочих днів у сільській місцевості після оплати витрат на повторне підключення, усунення виявлених порушень та/або відшкодування збитків, завданих електропостачальнику (електророзподільному підприємству), крім випадку, коли електроустановку побутового споживача відключено у зв'язку з наявністю заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію. У разі відключення об'єкта побутового споживача через заборгованість відновлення електропостачання здійснюється за рахунок електропостачальника протягом трьох робочих днів у містах та п'яти робочих днів у сільській місцевості після оплати побутовим споживачем заборгованості. Таким чином, єдиною підставою відновлення електропостачання є оплата побутовим споживачем заборгованості. Вислухавши позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши письмові докази надані сторонами, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки можуть виникати із договорів, правочинів чи безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до п. 4 ст.4 Цивільного кодексу України - постанови Кабінету Міністрів є актами цивільного законодавства, тому Правила користування електричною енергією для населення (далі - ПКЕЕн), затверджені Постановою КМУ від 26.07.1999 № 1357, обов'язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Відповідно до п. 1 ПКЕЕН, ці Правила регулюють відносини між громадянами (далі - споживачі електричної енергії) та енергопостачальниками. Правила обов'язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Відповідно до п. 19 ПКЕЕН, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показів засобів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну (п. 20 ПКЕЕН). Відповідно до п. 27 ПКЕЕН. у разі несплати або неповної оплати за спожиту електричну енергію у строки, визначені пунктом 20 цих Правил, електропостачальник на 30 день надсилає побутовому споживачу поштою або вручає особисто під підпис попередження про відключення електричної енергії. У разі несплати за спожиту електричну енергію на 30 день після отримання побутовим споживачем попередження енергопостачальник має право відключити побутового споживача від електричної мережі. У разі відсутності у побутового споживача коштів на оплату заборгованості він повинен звернутися до енергопостачальника із заявою про складання графіка погашення заборгованості або відстрочення терміну оплати та надати довідки, що підтверджують його неплатоспроможність (п. 28 ПКЕЕН). Відповідно до п. 35 ПКЕЕН, Енергопостачальник має право відключити побутового споживача у разі, зокрема, самовільного підключення до електричної мережі; порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію у порядку, визначеному пунктом 27 цих Правил або порушення умов договору про реструктуризацію заборгованості. 14.03.2011 було видано судовий наказ щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 807,99 грн., 3% річних та інфляційну складову боргу у розмірі 331,47 грн., а також судовий збір в розмірі 25,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Зазначена норма Конституції України містяться і в процесуальному законодавстві України. Так, статтею 14 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) та статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. У зв'язку з наявністю боргу, визнаного рішенням суду, ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» неодноразово направлялися попередження про припинення електричної енергії (останнє отримано споживачем 16.05.2016) та проводилися відключення. Відповідно до п. 36 ПКЕЕН (у редакції від 23.08.2016), відновлення постачання електричної енергії побутовому споживачу здійснюється протягом трьох робочих днів у містах та п'яти робочих днів у сільській місцевості після оплати витрат на повторне підключення, усунення виявлених порушень та/або відшкодування збитків, завданих електропостачальнику (електророзподільному підприємству), крім випадку, коли електроустановку побутового споживача відключено у зв'язку з наявністю заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію. У разі відключення об'єкта побутового споживача через заборгованість відновлення електропостачання здійснюється за рахунок електропостачальника протягом трьох робочих днів у містах та п'яти робочих днів у сільській місцевості після оплати побутовим споживачем заборгованості. Таким чином, єдиною підставою відновлення електропостачання є оплата побутовим споживачем заборгованості. Та обставина, що в примусовому порядку з позивача (боржника) не стягується заборгованість, не може бути підставою для зобов'язання відповідача вчинити дії з підключення електропостачання, оскільки згідно встановлених правил, останній здійснює дії з відновлення після оплати споживачем заборгованості. За викладених обставин суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача, оскільки в цьому випадку будуть порушені інтереси відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed