Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до суду в якому просив стягнути з [PERSON] завдані збитки у розмірі 405247,2 грн.. В обґрунтування свого позову вказав, що 15.03.2014р. між ним та [PERSON], [PERSON] і [PERSON] були укладені договори оренди земельних ділянок. Маючи намір на обробку орендованих земельних ділянок, ним у березні 2015р. в приватному підприємстві «РІНА-ХАРКІВ» було замовлено посівне зерно кукурудзи на загальну площу 30 гектарів. В середині квітня 2015р. при обстеженні орендованих земельних ділянок ним було встановлено, що земельні ділянки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] обробляються невідомими йому особами. Після звернення в прокуратуру, йому стало відомо, що обробку орендованих ним земельних ділянок здійснює [PERSON]. Також, позивач посилаючись на ст.22 ЦК України вказав, що в результаті дій відповідача [PERSON] ним не було здійснено посів кукурудзи та не було отримано врожаю, що завдало йому матеріальні збитки на суму 405247,2 грн.. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, про день та час розгулу справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Треті особи - [PERSON], [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не з*явились, надали письмові заяви з проханням слухати справу без їх пристуності. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що 15.03.2014р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки площею 9,5983 гектари, реєстраційний номер 35438263257, зареєстрований реєстраційною службою Шевченківського районного управління юстиції Харківської області 06.08.2014р., запис № 6635042. 15.03.2014р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки площею 10,1215 гектари, реєстраційний номер 84890163257, зареєстрований реєстраційною службою Шевченківського районного управління юстиції Харківської області 14.08.2014р., запис № 6730020. 15.03.2014р. між [PERSON] і [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки площею 9,5983 гектари, реєстраційний номер 50352163257, зареєстрований реєстраційною службою Шевченківського районного управління юстиції Харківської області 06.08.2014р., запис № 6635423. 28.04.2015р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківської прокуратури Харківської області із заявою про те, що 28.04.2015р. невідома техніка обробляє земельну ділянку, яку він орендує. В ході перевірки було встановлено, що вказана земельна ділянка була надана в оренду в 2007р. ФОП [PERSON] Шевченківською РДА до 2017 року, як не витребувані паї, та на теперішній час вказаний договір оренди є дійсним. У відповідності до статі 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1)протиправної поведінки; 2)шкоди; 3)причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4)вини. Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Відповідно до статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов'язання. Водночас, сума збитків, яку просить стягнути позивач, обґрунтовується умовним припущенням про можливість отримання ним прибутку в результаті можливого проведення посіву кукурудзи. За таких обставин, наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання прибутку ще не є підставою для його стягнення. Стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди є одним із видів цивільно-правової відповідальності. Для застосування такої міри відповідальності потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Крім того, відповідно до ч.4 ст.623 ЦК України при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті особою щодо їх одержання. Позивачем не надано доказів, що ним вживалися заходи щодо одержання доходів, а також заходи, спрямовані на уникнення збитків. З урахуванням наведенного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed