Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою [PERSON] про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. В уточненій позовній заяві, він зіслалася на те, що 29 березня 2013 року у віці 76 років помер його дід [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, у склад якої входить житловий будинок, що розташований за адресою: вул. Громова, 36, смт. Покровське Покровського району, що належав померлому на підставі свідоцтва про право власності від 19 жовтня 2000 року, виданого Покровською селищною радою. На випадок смерті [PERSON] заповіт не складав. У відповідності до статей 1258,1261 ЦК України, спадкоємцем померлого, повинні бути його сини, а саме батько позивача [PERSON], який помер 18.02.2018 року та його дядько [PERSON] Від відповідача, позивач дізнався, що він відмовляється від належної спадщини і не збирається оформляти спадкові права на вказаний житловий будинок. Спадкоємцем померлого є позивач, який доводиться йому онуком та його син [PERSON] Після смерті бабусі позивача [PERSON], дружини померлого діда [PERSON], починаючи з червня місяця 2000 року до дня смерті, останній проживав з позивачем в будинку, що розташований по вул. Соборна (Леніна), 30, смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області однією сімєю. До дня смерті позивач здійснював за ним догляд та вели спільне господарство. У відповідності до статей 1258,1264 ЦК України, позивач є єдиним спадкоємцем померлого, як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини. Позивач звернувся до Державного нотаріуса Покровської державної нотаріальної контори із проханням про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, яка відкрилась після смерті [PERSON], а саме житловий будинок, що розташований за адресою: вул. Громова,36, смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області, що належав померлому, але державним нотаріусом йому було розяснено, що в звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на житловий будинок, який є спадковим майном, йому буде відмовлено у видачі відповідного свідоцтва, у звязку з відсутністю оригіналів документів на імя померлого [PERSON], а саме свідоцтва на право власності від 19.10.2000 року, виданого Покровською селищною радою, позивач не має можливості оформити спадкові права на вказаний житловий будинок. В звязку з чим, позивач просить встановити факт спільного проживання однією сімєю [PERSON] з померлим [PERSON] за адресою: вул. Соборна (Леніна), 30, смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області в період з 01 червня 2000 року до моменту його смерті, а саме до 29.03.2013 року та визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: вул. Громова,36, смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області, що належав померлому [PERSON] на підставі свідоцтва на право власності від 19 жовтня 2000 року, виданого Покровською селищною радою. В судове засідання позивач не з'явився, надіславши до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. У судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що позивач [PERSON] це його сусід. Померлого [PERSON] він знав, він жив з початку 2000 року і до дня смерті з позивачем. Помер він в 2013 році. [PERSON] теж з ним спілкувався, разом їздили на рибалку. Померлий [PERSON] проживав однією сім'єю з позивачем до дня смерті. Свідок [PERSON] суду пояснив, що позивача він знає. Вони проживають по сусідству, знав його батьків. Відповідача [PERSON] також знає. Померлий [PERSON] це дід позивача. [PERSON] проживав з позивачем з 2000 року до дня смерті до 2013 року. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення свідків, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи приходить до наступних висновків. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, серії І-КИ № 789746, виданого Покровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 20.02.2018 року, [PERSON] помер 18 лютого 2018 року (а.с. 11). Згідно копії свідоцтва про смерть, серії І-КИ № 388254, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 06.04.2011 року, [PERSON] померла 23 травня 2000 року (а.с. 12). Згідно копії свідоцтва про смерть, серії І-КИ № 512521, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Покровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 01.04.2013 року, [PERSON] помер 29 березня 2013 року (а.с. 10). З копії свідоцтва про право власності на житловий будинок № 130 від 19.10.2000 року, виданого на підставі рішення виконкому Покровської селищної ради від 20.09.2000 року видно, що житловий будинок, що розташований за адресою: вул. Громова,36, смт. Покровське належить [PERSON] (а.с.7). Згідно копії інвентаризаційної справи № 3162 на будинок № 36 по вул. Громова в смт. Покровське Покровський район, власником будинку є [PERSON] (а.с. 8-9). Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно\~ст.\~1258\~ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст.\~1263\~ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування, зокрема, в разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст.\~1264\~ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.4 ст.\~1268\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи законних інтересів. Згідно ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно правовими актами до набрання чинності цим законом, визнаються державою. Право власності на збудоване до набрання чинності вказаним Законом нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54цс12, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для усіх судів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення» було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва (втратила чинність), якою не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності, збудованих до 5 серпня 1992 року. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних жилих будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (лист Державної архітектурно-будівельної інспекція України від 30 липня 2012, № 40-19-5376 «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів»). У копії інвентаризаційної справи № 3162 на спірний будинок «Оцінка всієї забудови та будівель» у графі «рік побудови» зазначено « 1974 р.». Тобто спірний будинок з господарськими будівлями та спорудами побудовано до 05 серпня 1992 року, а померлий [PERSON] набув за життя право власності, яке переходить у порядку спадкування, відповідно до вимог ст.ст. 1216, 1218 ЦК України. Таким чином, суд вважає дану позовну заяву обґрунтованою, оскільки це необхідно позивачу для визнання за ним права на житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті діда, померлого 29 березня 2013 року.

Outcome: approved