Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Литвяківський» (далі-СВК «Литвяківський») про стягнення грошових коштів за користування земельними ділянками. Свій позов обгрунтовує тим, що вона є власником земельних ділянок - кадастровий номер 5322883900:05:007:0240 та кадастровий номер 5322883900:07:005:0388, які розташовані на території Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, які вона успадкувала після смерті [PERSON] та [PERSON] . В період 2002-2003 роки дані земельні ділянки були передані спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] в оренду СВК «Литвяківський» в користування, і перебували у відповідача до 2018 року. Вказує на те, що виплата грошових коштів за договорами оренди земельних ділянок припинилася одразу після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] а також після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач, вважає, що відповідач ухилився від сплати їй грошових коштів за оренду земельних ділянок, якими він користувався на протязі останніх трьох років, за 2016, 2017 та 2018 роки, виходячи з розрахунку 3% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, а саме: по земельній ділянці, площею 3,5403 га, кадастровий номер 5322883900:07:005:0388 в розмірі 10437,98 грн; по земельній ділянці площею 3,75 га, кадастровий номер 5322883900:05:007:0240, в розмірі 10437,98, а всього: 20875,95 грн. Звернувшись в квітні 2019 року з вимогою до відповідача про виплату їй даної заборгованості, відповіді не отримала, в зв`язку з чим вимушена звернутися до суду з цим позовом. Прохає стягнути з СВК «Литвяківський» грошові за користування земельними ділянками в сумі 20875,95 грн. та судовий збір. Ухвалою суду від 16.12.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримала просила їх задовольнити, надала пояснення аналогічні, викладеним в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду відзив, в якому заперечує проти позову [PERSON] , вказавши, що твердження позивача про те, що успадковані нею після смерті [PERSON] та [PERSON] земельні ділянки перебували у користування СВК «Литвяківський» до 2018 року є безпідставними і не підтверджені будь - якими доказами. Термін дії договору оренди землі, укладений між кооперативом та [PERSON] закінчився 31.12.2005 року і його пролонгація цим договором не передбачена. Крім того, [PERSON] померла [INFO] , і спадкоємиця [PERSON] мала можливість укласти новий договір з СВК «Литвяківський», але вона цього не зробила, договір оренди з нею не заключався. Вся орендна плата за вищезазначені земельні ділянки була виплачена як по договору з [PERSON] , термін дії якого закінчився у 2005 році, так і по договору [PERSON] , термін дії якого закінчився у 2002 році. На спростування позовних вимог позивача відповідач надав довідку від 26.12.2019 року про те, що в 2016,2017 та 2018 роках земельні паї, які належали померлим [PERSON] та [PERSON] , в обробітку СВК «Литвяківський» не були. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що рішенням Лубенського міськрайонного суду від 13.07.2017 року за [PERSON] визнано право в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на земельну частку(пай) площею 3,61 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, що належала [PERSON] , яка померла [INFO] . Рішенням Лубенського міськрайонного суду від 20.06.2017 року за [PERSON] визнано право в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] на земельну частку(пай) площею 3,75 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, кадастровий номер 5322883900:05:007:0240. Згідно Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно номер запису про право власності: 23769724, зареєстрованого 01.12.2017 року [PERSON] являється власником земельної ділянки кадастровий номер 5322883900:05:007:0240 площею 3,75 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно номер запису про право власності: 23782215, зареєстрованого 01.12.2017 року [PERSON] являється власником земельної ділянки кадастровий номер 5322883900:07:005:0388 площею 3,5403 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Пунктами 1,4,5 ст. 288 ПК України, передбачено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. Договір оренди земель державної і комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Згідно договору оренди земельної ділянки посвідченої державним актом на право приватної власності від 23.12.2002 року між [PERSON] та головою правління СВК «Литвяківський» [PERSON] , орендодавець передав, а орендар взяв в оренду земельну ділянку розміром 3,75 умовних кадастрових га на строк у три роки, починаючи з січня 2003 року по 31 грудня 2005 року. Згідно п.2.2 договору оренди земельної ділянки передбачено, орендар сплачує орендну плату протягом терміну дії договору не пізніше як у термін до закінчення кожного року. Згідно п.2.3 договору в разі переходу права власності до інших осіб договір оренди зберігає чинність для нового власника. Договору, який укладався між [PERSON] та СВК «Литвяківський», не надано, але як убачається з відповіді Засульської сільської ради від 07.08.2019 року [PERSON] 28.03.2000 року зареєстровано договір оренди на земельну ділянку (пай) з СВК «Литвяківський» на 3 роки. Таким чином, встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , перебувала у договірних відносинах СВК «Литвяківський» до 31.12.2005 року, а [PERSON] , яка померла [INFO] , - до 2002 року. Жодних доказів того, що за життя [PERSON] укладала новий договір оренди з СВК «Литвяківський» суду не надано. Тобто, з 2006 року по день смерті [PERSON] не перебувала у договірних відносинах з відповідачем. Крім того, позивачем не надано доказів того, що після закінчення строку договору, укладеного між [PERSON] та головою правління СВК «Литвяківський» [PERSON] , а саме: після 31 грудня 2005 року, [PERSON] нараховувалася орендна плата за землю за період з 2006 року по дату її смерті [INFO] . Згідно довідки № 828 від 26.12.2019 року, виданої виконкомом Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області вказано, що в 2016, 2017 та 2018 роках земельні паї, які належали померлим [PERSON] та [PERSON] в обробітку СВК «Литвяківський» не були. Дана обставина вказує на те, що позивачем [PERSON] на протязі 2016, 2017 та 2018 років не було укладено договорів про оренду земель, володільцем яких вона являється. Крім того, доводи позивача про обов`язок сплати орендної плати відповідачем за період 2016-2018 роки спростовується відповіддю на запит адвоката Діденко О.О. від 07.08.2019 року, наданий Засульською сільською радою, де вказано, що орендна плата з 2006 року не нараховувалася, договір оренди не заключався з СВК «Литвяківський», дані земельні ділянки(паї) перейшли в не витребувані. Згідно повідомлення Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області № 01-51/381 від 25.03.2019 року, наданого адвокату Діденко О.О., Лубенською райдержадміністрацією у період з 2005 по 2017 роки розпорядження про визнання незатребуваними земельних ділянок, що розташовані на території Засульської сільської ради не приймалися, однак відсутність розпорядження не доводить того, що відповідач користувався вказаними земельними ділянками. Як вбачається із матеріалів справи, позивач з письмовими зверненнями щодо укладення між нею та СВК «Литвяківський» договору оренди землі після 2009 року не зверталась. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Отже, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, суд приходить до висновку, що позивачем жодних належних та допустимих доказів для стягнення з відповідача орендної плати за користування земельними ділянками за період з 2016 по 2018 роки, виходячи з розрахунку 3% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок суду не надано, а тому у задоволенні позову слід відмовити з підстав його необґрунтованості.

Outcome: dismissed