Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 09.11.1996 року. Позивач зазначає, що спільне проживання з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різними поглядами на життя, примирення не бажає, тому подальше спільне життя і збереження сім`ї вважає неможливим. На підставі викладеного позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але в позовній заяві від 27.02.2020 року просить суд розгляд справи провести без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, визначеному ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України», причину неявки не повідомив. Відзив на позов від відповідача до суду не надходив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 6 ст. 223 ЦПК України наслідки, визначені частинами третьою - п`ятою цієї статті, настають і в разі, якщо учасник справи (його представник) залишить залу судового засідання. Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] зареєстрованого у Іванівській сільській раді Новоархангельського району Кіровоградської області та виданого 06.12.2000 року вбачається, що 09.11.1996 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено актовий запис від 09.11.1996 року за № 7. Судом встановлено, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, на примирення не згідні, тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, враховуючи викладене, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Проаналізувавши вказані вище норми, суд визнає, що з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved