Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Самаківської ЗОШ 1-Ш ступенів та відділу освіти Путильської РДА про виплату належних грошових сум за виконання посадових обов»язків на суму 29135,42 грн., посилаючись на те, що 25 жовтня 2007 р. він був призначений на посаду опалювача Самаківської ЗОШ 1-3 ступенів згідно наказу по школі № 53-к від 15.10.2007 р. В його посадові обов»язки входило обслуговування 14 пічок в приміщенні школи в якості опалювача та належне утримання їх, а це, в свою чергу, передбачає постійне вичищення золи з топок та підзольників всіх пічок. При його оформленні на роботу директор школи КЕРМАЧ М.Т. пояснив, що він прийнятий на 1,0 ставки опалювача, не роз»яснивши йому всіх умов праці як сезонного працівника та її оплати, що суперечить вимогам ст. 29 КЗпП України. Йому не було роз»яснено, що згідно типових штатних нормативів на кожні 5 печей передбачено 0,5 ставки опалювача, однак з самого початку його роботи до закінчення в 2014 році входило обслуговування 14 печей у школі. Крім того, йому не було роз»яснено положення, що за вичищення золи йому передбачено місячну надбавку в розмірі 18% від ставки опалювача. Таким чином, позивач вважає, що він фактично працював на 1,4 ставки і зовсім не отримував належної надбавки за вичищення золи в розмірі 18% від ставки опалювача щомісячно, в результаті чого загальна сума недоотриманої ним заробітної плати за період його роботи становить 29135, 42 грн., яку просить стягнути з відповідачів. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали повністю. Разом з тим посилаються на ст. 238 КЗпП України, мотивуючи тим, що при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, орган, що розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних йому сум без обмеження будь-яких строків. Відповідач - відділ освіти Путильської РДА проти позову заперечує і просить відмовити в позові, мотивуючи тим, що відповідно до Типових штатних нормативів загальноосвітніх навчальних закладів, затверджених Наказом МОН України від 6.12.2010 року № 1205 посада опалювача вводиться за кожні 5 печей 0,5 штатної одиниці, а не 0,1 штатної одиниці опалювача на кожну пічку. Протягом опалювального сезону в період 2007-2014 років у Самаківській школі опалювалось 15 пічок, що згідно типових штатів відповідає 1,5 ставки опалювача в штатному розписі Самаківської школи. Заробітна плата працівникам освіти нараховується відповідно до Інструкції № 102 «Про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти», затвердженої Наказом Міносвіти від 15.04.1993 р, де пунктом 1 передбачена доплата в розмірі до 12% за роботу, пов»язану з важкими і шкідливими умовами праці, тобто, кочегарам, а не опалювачам. Крім того, позивач не вказав нормативного документа, згідно якого проведено розрахунок невиплаченої заробітної плати. Разом з тим представник відповідача вважає, що позивач пропустив встановлений ст. 233 КЗпП України тримісячний строк звернення до суду за захистом свого порушеного права без поважних причин, а тому просить суд відмовити у задоволенні позову з цих причин. Представник відповідача директор Самаківської школи КЕРМАЧ М.Т. також проти позову заперечує, мотивуючи тим, що в штаті школи ще є посада постійного опалювача, який замається заготівлею дров, колінням їх, і, крім того, опалює ще дві пічки, за що отримує 1,0 ставку. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Встановлено, що в Самаківській ЗОШ І-ІІІ ступенів протягом 2013-2014 років опалювалось 15 пічок. Відповідно до Типових штатних нормативів загальноосвітніх навчальних закладів, затверджених Наказом МОН України від 6.12.2010 року № 1205 посада опалювача вводиться за кожні 5 печей 0,5 штатної одиниці. Згідно штатного розпису на 2012 - 2014 роки в штаті Самаківської школи значились 2 одиниці опалювача - опалювач на сезон та опалювач на рік. Позивач [PERSON] працював на посаді сезонного опалювача, згідно посадової інструкції, затвердженої 30.08.2001 року, він виконує роботи : - підтримує необхідний температурний режим у школі; - здійснює очистку печей та виносить шлак та попіл у відведене місце; - здійснює контроль за зберіганням палива, не допускаючи його розкрадання; - дотримується технології та правил утримання та експлуатації печей, норм охорони праці, техніки безпеки, виробничої санітарії і протипожежного захисту; - проводить періодичний огляд технічного стану печей. Таким чином, в обов»язки опалювача входять роботи, зазначені в даному переліку, і додатковій оплаті не підлягають. Як повідомив позивач, що ще після звільнення його з роботи у 2014 році його не влаштовувала оплата праці, і він неодноразово звертався зі скаргами у райвідділ освіти, в орган міліції, прокуратуру про порушення своїх прав, а до суду звернувся лише тепер. Таким чином, суд вважає, що у позивача була реальна можливість звернутись до суду за захистом порушених, на його думку, своїх прав у встановлені законом строки, чого він не зробив. Що стосується посилання представника позивача на ст. 238 КЗпП України, що в даному випадку виплата належних працівникові сум не обмежується будь-яким строком, то суд вважає, що в цій статті виключено суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу та різниця в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, про що йдеться в позовних вимогах, якщо такі встановлені. Про поновлення пропущеного строку з поважних причин ні позивач, ні його представник, не звертались. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed