Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до «Старокраматорського машинобудівного заводу» про стягнення заборгованості по заробітній платі, посилаючись на наступні обставини. 21.07.2008 року він був прийнятий на роботу в «СКМЗ» на посаду інженера конструктора. 5.12.2019 року він був звільнений з роботи згідно зі статтею 38 КЗпП України. З моменту звільнення і по теперішній час роботодавець не сплатив йому заробітну плату в розмірі 17.052 гривні. Вважає дії адміністрації заводу незаконними, оскільки відповідно з ч.1 ст. 116 КЗпП України виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Крім того, відповідно до вимог статті 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У добровільному порядку відповідач погашати йому заборгованість пор заробітній платі не бажає. Просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 17052 гривні, середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в сумі 63\~124 гривні та судові витрати в сумі 841 гривня. В судове засідання представник [PERSON] - [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] надала в суд заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Також зазначила, що відповідач позовні вимоги визнає частково, вважають, що підлягає стягненню заробітна плата в розмірі 4994 гривні 77 копійок та середній заробіток за несвоєчасний розрахунок за 75 днів у розмірі 36848 гривень 25 копійок. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини. Наказом № 109 від 17.07.2008 року [PERSON] був прийнятий на роботу на посаду інженера конструктора ПАТ «СКМЗ» з 21.07.2008 року. У трудових відносинах з відповідачем [PERSON] знаходився до 5.12.2019 року. Наказом № 132 від 5.12.2019 року він був звільнений з підприємства по ст. 38 КЗпП України. При звільнені відповідач не виплатив йому заборгованості по заробітній платі. Відповідно до вимог статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникам при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган у всякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Всупереч вищезазначеній нормі закону відповідачем не було проведено розрахунок із позивачем при звільненні. Згідно довідки про заборгованість по заробітній платі № 116 станом на 04.03.2020 року ПрАТ «СКМЗ» має перед [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 4994 гривні 77 копійок. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до «Старокраматорського машинобудівного заводу» про стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в сумі 4994 гривні 77 копійок. Крім того, відповідно до вимог статті 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Відповідач не провів із позивачем своєчасно розрахунок при звільненні, в зв`язку з чим суд вважає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, виходячи з наступного. [PERSON] було звільнено 05.12.2019 року, тобто при розрахунку середньоденного заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі у грудні 2019 року буде враховано 17 робочих днів. На ПрАТ «СКМЗ» у січні 2020 року наказом № 368 від 31.10.2019 року було оголошено вихідними днями з подальшим відпрацюванням наступні дні: 02.01.2020 року, 03.01.2020 року, 06.01.2020 року, 08.01.2020 року, 09.01.2020 року, 10.01.2020 року, 13.01.2020 року, 14.01.2020 року. У зв`язку з вищенаведеним у січні 2020 року було нараховано 13 робочих днів. У лютому 2020 року наказом №391 від 26.11.2019 року було оголошено 24-годинний робочий тиждень з 8-ми годинним робочим днем (додаткові вихідні дні четвер, п`ятниця). У зв`язку з вищенаведеним, у лютому 2020 року було нараховано 12 робочих днів. У березні 2020 року нараховано 21 робочий день. У квітні 2020 року нараховано 12 робочих днів (до дати назначеного слухання справи 16.04.2020 року). Разом при розрахунку середньоденного заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі нараховано 75 робочих днів. Згідно довідки про заборгованість по заробітній платі № 183 від 09.04.2020 року середньоденна заробітна плата позивача становить 610,32 грн. Цю суму вказано без вирахування податків та зборів. Після утримання податків та зборів у розмірі 119,01 грн. Тобто середньоденна заробітна плата [PERSON] , яка підлягає остаточному стягненню з відповідача на користь позивача становить 491 гривня 31 копійка. Таким чином, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 491,31х 75 = 36848 гривень 25 копійок. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в частині заборгованості по виплаті заробітної платі, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору. Крім того, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в розмірі 841 гривня. Відповідно до вимог статті 430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати за один місяць. На підставі статей 116,117 КЗпП України,\~та

Outcome: approved