Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до суду до [PERSON] та просив ухвалити рішення, яким припинити стягнення аліментів з нього на користь відповідача на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини доходів, але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, які стягуються на підставі судового наказу Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 13.08.2018 року, оскільки діти проживають разом із ним та знаходяться на його утриманні. Ухвалою судді від 15.01.2021 року прийнято справу до свого провадження та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у зв`язку з малозначністю даної справи. Відповідно до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження у справі разом з додатками надсилалася відповідачу за адресою її місця реєстації та проживання, які відповідач отримала особисто 26.01.2021 року, що підтверджується підписом в поштовому повідомленні. Станом на 04.03.2021 року відповідач відзив до суду не подала, з клопотанням про відкладення розгляду справи для надання додаткового часу для подачі відзиву, до суду не зверталася. У відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що судовим наказом у справі № 396/1355/18, виданим 13.08.2018 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області, стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, розпочавши стягнення з 31 липня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.11). З довідки виданої Глодоською сільською радою від 12.10.2020 року, вбачається, що в [PERSON] , на повному утриманні перебувають діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.12). У відповідності зі ст.ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. За змістом ст. 181 СК України, аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Відповідно норм Сімейного кодексу України, вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів матері дитини. При цьому обов`язок платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають зі своїм батьком, позивачем по справі, питання про місце проживання дітей не виникало, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення від примусового стягнення на користь матері аліментів, адже сімейний стан платника аліментів та особи, що їх одержує змінився, а діти стали мешкати з батьком, тому позов підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд враховує відсутність в матеріалах справи будь-якого клопотання позивача про відшкодування судових витрат за рахунок відповідача, а тому суд приходить до висновку, про покладення судових витрат за рахунок позивача.

Outcome: approved