Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» в особі Харківської дирекції і просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 24620 від 31 жовтня 2017 року, вчинений приватним нотаріусом [PERSON] від 31 жовтня 2017 року, щодо стягнення суми в розмірі 113714 грн. 32 коп. на виконання вимог умов кредитного договору № 810/4-27/2/1-6-173 від 28 грудня 2006 року. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 28 грудня 2006 року позивач та відповідач уклали кредитний договір № 810/4-27/2/1-6-173, відповідно до якого позивач отримав 10000 доларів США зі сплатою 13,5 % річних з кінцевим терміном повернення до 10 грудня 2016 року. В забезпечення виконання зобовязання між сторонами було укладено договір іпотеки № 810/6-27/2/1-6-290, відповідно до якого позивач передав в іпотеку квартиру [ADDRESS]. \~ \~ \~ \~В червні 2018 року позивачу стало відомо, що 18 травня 2018 року постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження № 56413833 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса [PERSON] про звернення стягнення. \~ \~ \~ \~На підставі документів, наданих відповідачем із заявою про вчинення виконавчого напису, не можна встановити безспірність вимог відповідача до позивача, а отже виконавчий напис, на думку позивача, вчинено з порушенням закону. \~ \~ \~ \~Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 липня 2018 року провадження у справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 17, 18). \~ \~ \~ \~Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2018 року було відмовлено в задоволенні лопотання позивача про витребування доказів. Представник ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з відзивом на позовну заяву, відповідно до якого заперечував проти задоволення позову посилаючись на те, що [PERSON] не виконував умови кредитного договору про щомісячне погашення кредиту та нарахованих відсотків, внаслідок чого кредитор був змушений звернутися з заявою про вчинення виконавчого напису для задоволення його вимог. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Пунктом 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, встановлено, що заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів,. Згідно з п. 1 Постанови КМУ № 1172 від 29 червня 2000 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» до таких документів відносяться нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Безспірними визнаються вимоги, які не викликають у їх отримувача будь яких заперечень, будь яких не погоджень із заявленими вимогами, будь яких зустрічних заяв з відповідним обґрунтуванням та своїми запереченнями, вимоги за наслідками яих не виник спір між сторонами, вимоги, під сумнів змісту яких не ставить отримувач даних вимог. Позивач жодним чином не ставив під сумнів безспірність вимог ПАТ «Укрсоцбанк», а саме: не було направлено будь яких заперечень з приводу правомірності чи неправомірності розрахунку боргових зобовязань, не існувало будь яких судових рішень оскаржень діючого кредитного договору. Пунктом 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Постановою КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року передбачений безспірний порядок стягнення заборгованості, суть якого полягає у можливості звернення кредитора (стягувача) до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, як альтернативі позовного (судового) порядку стягнення заборгованості чи добровільного порядку. Відсутність заперечень боржника або їх наявність може бути встановлена нотаріусом лише з документів, які надає кредитор, а не будь яким іншим способом. Крім того, наявність таких заперечень боржника не є підставою для відмови нотаріуса у вчинення виконавчого напису кредитору, оскільки за законом встановлюються вимоги виключно до документів, на підставі яких вчиняється виконавчий напис, а не до якихось інших документів, дій чи подій. Стаття 87 Закону України «Про нотаріат» визначає, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ. Пункт 284 Інструкції містить легальне визначення безспірності, а саме: заборгованість або інша відповідальність боржника вважається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені переліком документів, за якими стягнення провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою КМУ. Переліком, затвердженим Постановою КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року, встановлено, що для вчинення виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості та встановлюють прострочення виконання зобовязання. До таких документів відноситься заява стягувача (п. 283). 31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом КМНО [PERSON] був вчинений виконавчий напис, який повністю відповідає змісту наданих кредитором (стягувачем) документів, у тому числі в частині розміру грошової суми боргу. Норми чинного законодавства не встановлюють обовязок нотаріуса узгоджувати суму заборгованості з боржником. Для вчинення виконавчого напису відповідачем було надано нотаріусу оригінал кредитного договору, оригінал виписки по особовому рахунку, відомості про розмір заборгованості за кредитним договором. Представник Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова ГТУЮ в Харківській області звернувся до суду з відзивом на позов, відповідно до якого на примусовому виконанні у ВДВС перебувало зведене виконавче провадження № 55467827, до складу якого входило три виконавчих провадження. Про відкриття виконавчого провадження позивач був обізнаний, всі процесуальні документи надсилалися боржнику, а сам боржник з його адвокатами знайомилися з матеріалами виконавчого провадження, а жоден з них не був оскаржений боржником. 11 червня 2018 року торги з реалізації нерухомого майна боржника [PERSON], а саме квартири [ADDRESS] відбулись. 13 серпня 2018 року державним виконавцем були прийняті постанови про закінчення зведеного виконавчого провадження, оскільки воно було фактично виконане. Приватний нотаріус [PERSON] з запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, клопотанням про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін чи відзивом на позов не звертався. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… 28 грудня 2006 року позивач та відповідач уклали кредитний договір № 810/4-27/2/1-6-173, відповідно до якого позивач отримав 10000 доларів США зі сплатою 13,5 % річних з кінцевим терміном повернення до 10 грудня 2016 року. В забезпечення виконання зобовязання між сторонами було укладено договір іпотеки № 810/6-27/2/1-6-290, відповідно до якого позивач передав в іпотеку квартиру [ADDRESS]. У звязку з неналежним виконання позивачем умов кредитного договору заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 червня 2016 року було задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON], і стягнуто з останнього на користь ПАТ «Укрсоцбанк»заборгованість у розмірі 3451 доларів США 09 центів (а.с. 6, 7). 31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом [PERSON] було видано виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором від 28 грудня 2006 року в розмірі 4348 доларів США 54 центи, що утворилась за період з 01 квітня2015 року по 12 вересня 2017 року (а.с. 15). Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Пунктом 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, встановлено, що заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів,. Згідно з п. 1 Постанови КМУ № 1172 від 29 червня 2000 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» до таких документів відносяться нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Безспірними визнаються вимоги, які не викликають у їх отримувача будь яких заперечень, будь яких не погоджень із заявленими вимогами, будь яких зустрічних заяв з відповідним обґрунтуванням та своїми запереченнями, вимоги за наслідками яких не виник спір між сторонами, вимоги, під сумнів змісту яких не ставить отримувач даних вимог. Позивач не ставив під сумнів безспірність вимог відповідача, оскільки не зверертався до нього з будь якими запереченнями та не звертався з позовом до суду. Пунктом 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Постановою КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року передбачений безспірний порядок стягнення заборгованості, суть якого полягає у можливості звернення кредитора (стягувача) до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, як альтернативі позовного (судового) порядку стягнення заборгованості чи добровільного порядку. Відсутність заперечень боржника або їх наявність може бути встановлена нотаріусом лише з документів, які надає кредитор, а не будь яким іншим способом. Крім того, наявність таких заперечень боржника не є підставою для відмови нотаріуса у вчинення виконавчого напису кредитору, оскільки за законом встановлюються вимоги виключно до документів, на підставі яких вчиняється виконавчий напис, а не до якихось інших документів, дій чи подій. Стаття 87 Закону України «Про нотаріат» визначає, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ. Пункт 284 Інструкції містить легальне визначення безспірності, а саме: заборгованість або інша відповідальність боржника вважається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені переліком документів, за якими стягнення провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою КМУ. Переліком, затвердженим Постановою КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року, встановлено, що для вчинення виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості та встановлюють прострочення виконання зобовязання. До таких документів відноситься заява стягувача (п. 283). 31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом КМНО [PERSON] був вчинений виконавчий напис, який повністю відповідає змісту наданих кредитором (стягувачем) документів, у тому числі в частині розміру грошової суми боргу, і тому підстав для задоволення позову [PERSON] суд не вбачає. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. ст. 12 - 19, 141, 265 268, 354 ЦПК України, Закону України «Про нотаріат», суд -

Outcome: dismissed