Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, а саме: визнати за нею право власності на: двохкімнатну квартиру №12 загальною площею 66,9 кв.м. за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Чорновола, 97; земельну ділянку площею 0,1012 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: с.Микитинці Івано-Франківської міської ради, вул.Тисменицька, 307А, кадастровий номер земельної ділянки 2610193001:15:002:0104; меблі, побутову техніку, а саме: телевізор SONY, вартістю 3000,00 грн., телевізор SAMSUNG, вартістю 5500,00 грн., ноутбук SONY, вартістю 1500,00 грн., холодильник ARDO, вартістю 3500,00 грн., пральну машину INDESIT, вартістю 2800,00 грн., газову плиту INDESIT, вартістю 1800,00 грн., меблі кухонні, вартістю 8000,00 грн., витяжку для кухні, вартістю 300,00грн., шафу-купе 2-секційну дзеркальну, вартістю 5000,00 грн., диван розкладний мякий, вартістю 2000,00 грн., диван розкладний мякий, вартістю 1500,00 грн., комод, вартістю 400,00 грн., комплект меблів у дитячій кімнаті, вартістю 7400,00 грн. стіл письмовий, вартістю 700,00 грн.; визнати за відповідачем право власності на земельну ділянку площею 0,0700 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: с.Микитинці Івано-Франківської міської ради, вул.Тисменицька, 307А, кадастровий номер земельної ділянки 2610193001:15:002:0131, стягнення судових витрат. Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що з 07.05.1998 року по 31.07.2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з нею. За час шлюбу придбано за спільні кошти подружжя у власність зазначене майно, яке оформлене на відповідача та є обєктом спільної сумісної власності, а тому підлягає поділу. Просила позов задоволити в повному обсязі. Позивачка в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, вимоги позову підтримала, просила задоволити в повному обсязі (а.с. 57). Відповідач в судовое засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, проти задоволення позову не заперечив (а.с. 58). Беручи до уваги заяви учасників процесу, всебічно, повно та обєктивно дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка та відповідач перебували у шлюбі з 07.05.1998 року по 31.07.2013 року до часу його розірвання в судовому порядку, що підтверджується копією рішення Івано-Франківського міського суду (а.с.6-7). Судом встановлено, що відповідач, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з позивачкою, уклав: 1) 18.02.2003 року договір купівлі-продажу двохкімнатної квартири №12 житловою площею 35,3 кв.м., загальною площею 66,9 кв.м., що знаходиться в м.Івано-Франківську по вул.Чорновола в буд.№97 який посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №Д-195, (а.с. 16) 2) 19.03.2007 року договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1012 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: с.Микитинці Івано-Франківської міської ради, вул.Тисменицька, 307А, який посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №612 (а.с. 13) та 11.05.2007 року отримав державний акт на право власноті на земельну ділянку серія ЯЕ №847927, згідно якого кадастровий номер земельної ділянки 2610193001:15:002:0104 (а.с.15); 3) 09.08.2007 року договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0700 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: с.Микитинці Івано-Франківської міської ради, вул.Тисменицька, 307А, який посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №1993 (а.с. 10) та 25.01.2008 року отримав державний акт на право власноті на земельну ділянку серія ЯЕ №847927, згідно якого кадастровий номер земельної ділянки 2610193001:15:002:0131 (а.с. 12); Отже, спірне майно, а саме: квартира №12 житловою площею 35,3 кв.м., загальною площею 66,9 кв.м., що знаходиться в м.Івано-Франківську по вул.Чорновола в буд.№97; земельна ділянка площею 0,1012 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: с.Микитинці Івано-Франківської міської ради, вул.Тисменицька, 307А, кадастровий номер земельної ділянки 2610193001:15:002:0104; земельна ділянка площею 0,0700 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: с.Микитинці Івано-Франківської міської ради, вул.Тисменицька, 307А, кадастровий номер земельної ділянки 2610193001:15:002:0131 придбані під час шлюбу та є спільною сумісною власністю подружжя. Спірне майно - меблі, побутова техніка, а саме: телевізор SONY, ВАРТІСТЮ 3000,00 грн., телевізор SAMSUNG, вартістю 5500,00 грн., ноутбук SONY, вартістю 1500,00 грн., холодильник ARDO, вартістю 3500,00 грн., пральна машинка INDESIT, вартістю 2800,00 грн., газова плита INDESIT, вартістю 1800,00 грн., меблі кухонні, вартістю 8000,00 грн., витяжка на кухні, вартістю 300,00грн., шафа-купе 2-секційна дзеркальна, вартістю 5000,00 грн., диван розкладний мякий, вартістю 2000,00 грн., диван розкладний мякий, вартістю 1500,00 грн., комод, вартістю 400,00 грн., комплект меблів у дитячій кімнаті, вартістю 7400,00 грн. стіл письмовий, вартістю 700,00 грн. придбані під час шлюбу та є спільною сумісною власністю подружжя. Вказані обставинами сторонами визнаються, а тому доказуванню не підлягають на підставі ч.1 ст.61 ЦПК України. Питання поділу спільного майна подружжя регулюється наступними нормами чинного законодавства. На підставі ч.1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч. 3 та 4 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. За змістом ч. 1 та 2 ст. 60 Сімейного кодексу України (надалі СК України), майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч.1 ст. 68 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. За змістом ст. ст. 69, 70 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не заперечував проти поділу спільного майна подружжя, набутого позивачкою та відповідачем під час перебування у зареєстрованому шлюбі на умовах, зазначених в позовній заяві. Отже, спільне майно подружжя набуте позивачем та відповідачкою під час перебування у зареєстрованому шлюбі слід розділити, визнавши за: [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя, право власності на: двохкімнатну квартиру №12 загальною площею 66,9 кв.м. за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Чорновола, 97; земельну ділянку площею 0,1012 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: с.Микитинці Івано-Франківської міської ради, вул.Тисменицька, 307А, кадастровий номер земельної ділянки 2610193001:15:002:0104; меблі, побутову техніку, а саме: телевізор SONY, вартістю 3000,00 грн., телевізор SAMSUNG, вартістю 5500,00 грн., ноутбук SONY, вартістю 1500,00 грн., холодильник ARDO, вартістю 3500,00 грн., пральну машину INDESIT, вартістю 2800,00 грн., газову плиту INDESIT, вартістю 1800,00 грн., меблі кухонні, вартістю 8000,00 грн., витяжку для кухні, вартістю 300,00грн., шафу-купе 2-секційну дзеркальну, вартістю 5000,00 грн., диван розкладний мякий, вартістю 2000,00 грн., диван розкладний мякий, вартістю 1500,00 грн., комод, вартістю 400,00 грн., комплект меблів у дитячій кімнаті, вартістю 7400,00 грн. стіл письмовий, вартістю 700,00 грн.; [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя, право власності на земельну ділянку площею 0,0700 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: с.Микитинці Івано-Франківської міської ради, вул.Тисменицька, 307А, кадастровий номер земельної ділянки 2610193001:15:002:0131. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А тому з відповідачки слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі наведеного, відповідно до п. 22, 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст.ст. 60, 63, 69, 70, 71, 72 Сімейного кодексу України, ст. ст. 16, 256, 261, 365, 368 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 27, 60, 61, 88 ЦПК України

Outcome: approved