Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просив визнати право користування на законних підставах житловим приміщенням - кімнатою [ADDRESS] , яка складається з кімнати (1) площею 9,5 кв.м. Загальна площа складає 9,5 кв.м., житлова площа складає 9,5 кв.м. з 19 грудня 2013 року. В обґрунтування вимог вказав, що він проживає у кімнаті [ADDRESS] . Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 22 серпня 2019 року, з врахуванням ухвали про виправлення описки від 08.10.2019 року (справа № 554/10238/19), було встановлено факт, що має юридичне значення, а саме факт постійного проживання [PERSON] в кімнаті № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] з 30 березня 1990 року та у кімнаті № [NUMBER] б з 19 грудня 2013 року. Рішенням двадцять першої сесії сьомого скликання Полтавської міської ради від 19.02.2019 року даний гуртожиток прийнято у комунальну власність територіальної громади міста Полтави в особі Полтавської міської ради. Рішенням позачергової двадцять п`ятої сесії сьомого скликання Полтавської міської ради від 12.07.2019 року надано дозвіл мешканцям гуртожитку на приватизацію кімнат у гуртожитку по [ADDRESS] . Ним виготовлений технічний паспорт на кімнату у гуртожитку в ПП «Полтавське БТІ «Інвентаризатор». Згідно примітки у зазначеному технічному паспорті було проведення перепланування приміщень, загальною площею 9,5 кв.м., житловою площею 9,5 кв.м. Відповідно до рішення виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради № 169 від 28 липня 2020 року, вказані перепланування були погоджені та відповідно зазначені у технічному паспорті. Згідно технічного паспорту станом на 11 березня 2020 року, з урахуванням перепланувань від 28.07.2020 року, його кімната під № 413б складається із кімнати (1) площею 9,5 кв.м. Загальна площа складає 9,5 кв.м., житлова площа складає 9,5 кв.м. Після звернення до відділу приватизації майна, для реалізації його права на приватизацію кімнати у гуртожитку, йому було повідомлено, що для завершення процедури приватизації кімнати, однією з умов необхідне підтвердження правомірності проживання у гуртожитку та користування гуртожитком. У зв`язку з тим, що рішенням суду було визнано факт постійного проживання у кімнаті, але не було встановлено правомірності користування кімнатою, з урахуванням перепланувань, він має перешкоди у реалізації права на приватизацію кімнати, тому звернувся до суду з позовом. Ухвалою суду\~від 30\~вересня 2020\~року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Від представника відповідача Управління майном комунальної власності міста Полтави Полтавської міської ради до суду надійшов відзив, в якому зазначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад. Для реалізації права на приватизацію особа має подати до уповноваженого органу всі необхідні документи, які, в тому числі, підтверджують її право користування житловим приміщенням на правових підставах та факт проживання в гуртожитку протягом тривалого часу (більше 5 років). Також вказано, що 30 березня 1990 року [PERSON] розпорядженням № 2 Полтавського електромеханічного заводу «Електромотор» «На вселення в гуртожиток [ADDRESS] » надано кімнату [ADDRESS] в зазначеному гуртожитку. 12 серпня 1994 року [PERSON] (дружині позивача) розпорядженням № 4 Полтавського електромеханічного заводу «Електромотор» «На вселення в гуртожиток [ADDRESS] » надано кімнату № [NUMBER] в зазначеному гуртожитку. Постановою від 19 грудня 2013 року № 19 сумісного засідання правління та профспілкового комітету ПАТ «Електромотор» родині [PERSON] було виділено в доповнення до житлової площі кімнату [ADDRESS] . Разом з тим, [PERSON] та [PERSON] здійснили поділ особових рахунків та фактично поділ кімнат між собою. Так, [PERSON] став користувачем кімнати № [NUMBER] , а [PERSON] стала користувачем кімнати № [NUMBER] (фактично об`єднаних № 417 та № [NUMBER] ). Враховуючи, що кімната № 413Б у гуртожитку надавалася [PERSON] в доповнення до житлової площі на сім`ю, тобто також і на [PERSON] , з метою недопущення порушення її прав, вважають за необхідне залучити її до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Зазначив, що при вирішенні спору покладається на розсуд суду та прохав розглядати справу без участі представника управління (а.с.36-39). Ухвалою суду від 12.11.2020 року до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено [PERSON] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, до суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позов прохав задовольнити у повному обсязі (а.с.44). Відповідач Управління майном комунальної власності міста Полтави Полтавської міської ради до суду надіслав відзив на уточнені позовну заяву, в якому прохав розглядати справу без участі його представника, при вирішенні спору покладався на розсуд суду (а.с.36-39). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, КП «ЖЕО № 2» у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с.32), про причини неявки суд не повідомив. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Дочірнє підприємство «Електромотор-побут» Приватного акціонерного товариства «Електромотор», належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання представник не з`явився, про причини неявки суд не повідомив (а.с.30, 52). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала (а.с.57). Суд вирішив судовий розгляд проводити у відсутність сторін, враховуючи положення ст.ст.211,223 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних і доказів. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів позову, позивачі не можуть реалізувати своє право на приватизацію житла без визнання права користування житлом в судовому порядку, а тому звернулися до суду із відповідним позовом. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на повагу до житла. Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини право на повагу до свого житла охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Також ст.47\~Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно з ч.1 ст.12, ч.1 ст.13\~ЦК України\~особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, але у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Стаття 15 ЦК України\~передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст.16 ЦК України). Згідно з положеннями\~ч.1 ст.2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Судом встановлено, що на підставі розпорядження № 2 від 30.03.1990 [PERSON] вселений у кімнату № [NUMBER] у гуртожитку по [ADDRESS] . Згідно розпорядження № 4 від 12.08.1994 року [PERSON] \~\~вселена у кімнату кімнату № [NUMBER] у гуртожитку по [ADDRESS] . Згідно постанови №19 від 19.12.2013 року сумісного засідання правління та профспілкового комітету ПАТ «Електромотор» [PERSON] було виділено кімнату [ADDRESS] , у якій він проживає разом з дружиною [PERSON] . Вказані обставини встановлені рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 22 серпня 2019 року, з врахуванням ухвали про виправлення описки від 08.10.2019 року (справа № 554/10238/19), а тому не потребують доказування у відповідності до ст. 82 ЦПК України. Зазначеним рішенням суду встановлено факт, що має юридичне значення, а саме факт постійного проживання [PERSON] в кімнаті № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] з 30 березня 1990 року та у кімнаті № [NUMBER] б з 19 грудня 2013 року (а.с.8-13). Рішенням двадцять першої сесії сьомого скликання Полтавської міської ради від 19.02.2019 року даний гуртожиток прийнято у комунальну власність територіальної громади міста Полтави в особі Полтавської міської ради (а.с.20-21). Рішенням позачергової двадцять п`ятої сесії сьомого скликання Полтавської міської ради від 12.07.2019 року надано дозвіл мешканцям гуртожитку на приватизацію кімнат у гуртожитку по [ADDRESS] (а.с.22-23). [PERSON] виготовлений технічний паспорт на кімнату у гуртожитку в ПП «Полтавське БТІ «Інвентаризатор» (а.с.15-18). Згідно примітки у зазначеному технічному паспорті було проведення перепланування приміщень, загальною площею 9,5 кв.м., житловою площею 9,5 кв.м. Відповідно до рішення виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради № 169 від 28 липня 2020 року, вказані перепланування були погоджені та відповідно зазначені у технічному паспорті (а.с.19). Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 52 від 02 вересня 2020 року, уповноваженим наймачем кімнати № [NUMBER] у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , який зареєстрований у даній кімнаті з 30.03.1990 року (а.с.14). Згідно технічного паспорту станом на 11 березня 2020 року, з урахуванням перепланувань від 28.07.2020 року, кімната під № 413б складається із кімнати (1) площею 9,5 кв.м. Загальна площа складає 9,5 кв.м., житлова площа складає 9,5 кв.м. У зв`язку із не встановлення правомірності користування кімнатою, з урахуванням перепланувань, позивачу було повідомлено про неможливість приватизації вказаної кімнати. Відповідно до\~ст. 9 ЖК України\~ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Відповідно до\~ст.29 ЦК України\~місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно з ч.1.\~ст.61 ЖК України\~\~користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно\~\~до договору найму жилого приміщення . Згідно зі\~ст. 345 ЦК України\~фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Статтею 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~передбачено, що приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю. Частиною четвертою\~статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~передбачено, що право на приватизацію квартири державного житлового фонду одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах. В силу статей\~1,\~3,\~8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 10 ст.8 вищевказаного закону, приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, установами, організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир, житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Згідно з п.1\~ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати) кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів. Пунктами 4, 5 ст. 5 передбачено право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього\~Закону. Пункт 18 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» затверджено\~наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009 р. № 396, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2010 року за №109/17404 зі змінами внесеними згідно з наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 114 від 10.05.2018 року передбачено подання до органу приватизації цілий ряд документів. З урахуванням вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що не порушують прав та інтересів відповідача та інших осіб,\~оскільки позивач довів, що \~фактично проживав та був зареєстрований на законних підставах в житловому приміщенні\~- кімнаті № [NUMBER] б в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , та має право користування на законних підставах вказаним житловим приміщенням, а тому позов\~\~ підлягає задоволенню.

Outcome: approved