Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаске №1» про стягнення моральної шкоди у зв`язку з виробничою травмою та професійним захворюванням. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що він з 18 травня 1988 року по 05 березня 2019 року в якості машиніста підземної установки з повним робочим днем у шахті та гірничого працівника очисного забою підземного з повним робочим днем у шахті. Весь період роботи позивач працював на підприємстві в підземних гірничих виробках і на нього постійно діяли важкі гірничо-геологічні умови, фізичне перевантаження та шкідливі професійні фактори: недосконалість технології, механізмів, робочого інструменту, неефективності роботи системи вентиляції, захисних засобів, механізмів. При виконанні виробничого завдання 21 жовтня 2012 року позивача було травмовано, а саме роздроблено перший палець кисті лівої руки, що зафіксовано актом Н-1, затвердженого директором підприємства 24 жовтня 2012 року. При огляді МСЕК 27 грудня 2012 року [PERSON] було вперше встановлено стійку втрату працездатності на 10 % у зв`язку з чим останній був змушений отримувати амбулаторне та стаціонарне лікування. Позивач з 13 серпня 2019 року по 23 серпня 2019 року пройшов лікування у клініці професійних захворювань ДП «Інститут медицини праці Національної Академії Медичних Наук», де йому було встановлено вперше професійне захворювання: хронічна попереково-крижова радикулопатія L5,S1 ліворуч в стадії загострення зі значними статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та больовим синдромами, рецидивуючий перебіг. Відповідно до довідки МСЕК від 12 листопада 2019 року позивачу вперше встановлена стійка втрата професійної працездатності внаслідок професійного захворювання на 50%, та повторно 10% по травмі на виробництві 21 жовтня 2012 року, а за сукупністю - 60% втрати професійної працездатності та визначена третя група інвалідності. Згідно акту розслідування причин хронічного професійного захворювання від 18 вересня 2019 року, ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське» не забезпечив належним чином досконалість технологічного процесу, припустив порушення режиму експлуатації технологічного устаткування, пошкодження захисних засобів. Внаслідок втрати професійної працездатності у позивача наявна моральна шкода, оскільки останній відчуває фізичний біль та душевні страждання. Позивач втратив професійну працездатність на 60% ставши інвалідом третьої групи, отже більше ніж на половину втратив можливість реалізувати свої можливості, постійно змушений приймати лікарські препарати, відчуваючи наслідки професійного захворювання. Стан здоров`я позивача став незадовільним, останній часто лікується стаціонарно та амбулаторно. В зв`язку з захворюванням позивач змушений пристосовуватись до атмосферних перепадів, що скорочує діапазон його життєвих можливостей. Зазначені обставини обумовлюють необхідність пристосовуватись та організовувати своє повсякденне життя. Враховуючи вказані обставини позивач просить стягнути з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаске №1» на його користь 18000,00 гривень в якості відшкодування моральної шкоди спричиненої виробничими травмами та професійним захворюванням. Позивач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 36). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 35). Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позов, згідно з яким ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаске №1» просить суд розглянути справу за відсутності їх представника у відповідності до норм чинного законодавства. Зауважили, що згідно узагальненого аналізу судової практики у справах про відшкодування моральної шкоди роботодавцем завданої робітнику у зв`язку з ушкодженням здоров`я під час виконання трудових обов`язків розмір моральної шкоди визначається відповідно до відсотків втрати працездатності, так сума стягнення за кожні 10% втрати працездатності складає по 3000,00 гривень (а.с. 37). Від відповідача не надходило клопотань про розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, передбачених ч. ч. 5, 7 ст. 279 ЦПК України, від сторін не надходило. Суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, дослідивши які вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 18 травня 1988 року по 05 березня 2019 року працював на Державному підприємстві «Шахтоуправління «Південнодонбаске №1», та був звільнений 05 березня 2019 року внаслідок невідповідності стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується трудовою книжкою серії [NUMBER] від 18 травня 1988 року (а.с. 5-7). Відповідно до акту про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, №72 за формо Н-1, затвердженого 24 жовтня 2012 року, [PERSON] внаслідок нещасного випадку, який стався з останнім на ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» 21 жовтня 2012 року о 18 годині 00 хвилин, отримав закритий перелом бугристості нігтьової фаланги з діастазом відламка і пошкодження капсули м/ф І пальця лівої кисті. Причинами нещасного випадку визнано: порушення трудової і виробничої дисципліни, невиконання вимог інструкції з охорони праці [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги серії 10 ААА №125731 від 27 грудня 2012 року, [PERSON] первинно встановлено 10 % втрати професійної працездатності (а.с. 11). Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 17 вересня 2019 року, затвердженого начальником Головного управління Держпраці у Донецькій області 18 вересня 2019 року, професійне захворювання [PERSON] , а саме: хронічна поперекова-крижова радикулопатія L5, S1 праворуч в стадії загострення із значно вираженими статикодинамічними порушеннями, м`язевотонічним та больовим синдромами, рецидивуючий перебіг, виникло внаслідок недосконалості технологічного процесу (а.с. 13-16). Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №087573 від 12 листопада 2019 року позивачу було встановлено первинно 50 % втрати професійної працездатності за професійним захворювання та повторно 10 % втрати професійної працездатності за трудовим каліцтвом від 21 жовтня 2012 року, а за сукупністю 60 % втрати професійної працездатності з 06 листопада 2019 року та безстроково, встановлено третю групу інвалідності (а.с. 8). Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №416590 від 12 листопада 2019 року [PERSON] встановлено третю групу інвалідності з 06 листопада 2019 року (а.с. 9). Відповідно до медичного висновку Центральної лікарсько-експертної комісії про наявність професійного характеру захворювання №29/665 від 20 серпня 2019 року, виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №795 від 23 серпня 2019 року, виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №491 [PERSON] встановлено діагноз: хронічна попереково-крижова радикулопатія L5, S1 ліворуч в стадії загострення зі значно вираженими статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та больовим синдромами, рецидивуючий перебіг (а.с. 12, 17, 18-19). Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням здоров`я. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно з п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до ст. 237-1 КЗпП (набрала чинності 13 січня 2000 р.) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Згідно з п.4.1 Рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 р. №1-9 рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров`я тощо. У випадку втрати потерпілим працездатності він зазнає значно більше моральної шкоди, ніж яка заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. В судовому засіданні встановлено, що внаслідок нещасних випадків пов`язаних з виробництвом, а також недосконалості умов праці на виробництві, пошкоджено здоров`я позивача, чим завдано моральну шкоду, яка обумовлена моральними та фізичними стражданнями з приводу пошкодження здоров`я, погіршення життєвих умов, що потребує від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Викладене є підставою для відшкодування позивачеві моральної шкоди відповідачем у відповідності зі ст. 237-1 КЗпП. Також, встановлено, що відповідач не заперечує проти того, що позивач отримав втрату професійної працездатності підчас роботи на Державному підприємстві «Шахтоуправління «Південнодонбаске №1». Вирішуючи питання щодо суми відшкодування матеріальної шкоди суд, враховує вимоги розумності та справедливості, постійний характер негативних наслідків. При цьому, суд звертає увагу, що позивач в обґрунтуванні свого позову зазначає, що моральна шкода обумовлена погіршенням життєвих умов, хвороба порушує нормальні життєві зв`язки, життєдіяльність позивача обмежена, у останнього змінився звичайний спосіб життя, однак [PERSON] не конкретизує в чому саме виразились погіршення його життєвих умов, способу життя та порушення життєвих зв`язків. З огляду на викладене, суд вважає за можливе та необхідне стягнути з відповідача Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаске №1» на користь позивача [PERSON] в порядку відшкодування моральної шкоди 18000,00 (вісімнадцять тисяч) гривень, що буде цілком еквівалентним завданим моральним стражданням. Згідно зі ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави. З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд дійшов висновку про доцільність задоволення вимог позову [PERSON] в частині стягнення моральної шкоди, а останній у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, суд вважає необхідним, на виконання вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави в особі Державної судової адміністрації України витрати зі сплати судового збору у розмірі 840,80 гривень. Оскільки, відповідно до вимог статті 279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, тому, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного,

Outcome: approved