overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про стягнення суми боргу за договором позики. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 20.10.2015 року він передав [PERSON] в борг грошові кошти у розмірі 50\~000 грн., які останній зобовязався повернути в строк до 20.10.2016 року, про що відповідачем була написана розписка. Однак, в порушення договірних зобовязань, [PERSON] суму боргу йому не повернув, пояснюючи це складним матеріальним становищем. При цьому, факт наявності перед ним зобовязання не заперечує та постійно обіцяє виконати його пізніше. З зазначених підстав просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 50 000 грн. Позивач у судове засідання не зявився, просив розглянути справу за його відсутності, підтримав позовні вимоги, проти визнання права власності на майно не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, подав заяву вказав, що позовні вимоги визнав, однак оскільки на теперішній час він не має коштів, просить припинити його зобовязання перед позивачем у звязку з передачею ним у власність останнього в рахунок відступного наступне майно: квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що за позивачем можливо визнати право власності. Згідно розписки [PERSON], [INFO], взяв в борг у [PERSON], [INFO], грошові кошти у розмірі 50\~000 грн., які зобовязався повернути в строк до 20.10.2016 року. [PERSON] на праві власності належить квартира за адресою [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу квартири від 04.03.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 398. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Згідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно вимог ст. 600 ЦК України зобовязання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами. Наведені позивачем доказі дають достатньо підстав вважати, що за позивачем можливо визнати право власності на майно відповідача, переданного їй в якості відступного. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 3, 7, 82 ЦПК України, ст.ст. 16, 526, 600, 1046, 1050 ЦК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду із позовною заявою, якою просив розірвати шлюб між [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], зареєстрований 24 липня 2010 року у Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 386. В обґрунтування позовних вимог вказано про те, що між сторонами маються непереборні протиріччя та непорозуміння. У судовому засіданні позивач підтримав вимоги заяви та просив шлюб розірвати. Відповідач проти позову заперечувала, вказала про те, що між сторонами мається спір про розподіл майна подружжя, який розглядається іншим судом. Обставини щодо припинення проживання однією сімєю із позивачем підтвердила. Свідок [PERSON] пояснив про те, що він є братом колишнього чоловіка відповідача, зараз із нею у дружніх стосунках. По суті позовних вимог підтвердив, що сторони проживають окремо, позивач забрав свої речі та поїхав з будинку, між ними є майновий спір. Вислухавши пояснення сторін та свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у звязку із наступним. За ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові та поваги одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Неповнолітніх дітей сторони не мають, спір про поділ майна подружжя розглядається іншим судом. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, відповідачем не доведено необхідності відмови у задоволенні позовних вимог, у звязку із чим шлюб підлягає розірванню. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду із позовною заявою, якою просив суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], укладений 05.06.2010 року та зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Судацького міського управління юстиції Автономної республіки Крим, про що зроблено актовий запис № 47. Сторони мають спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та ведення спільного господарства. У судове засідання сторони не з'явились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнала у повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: За приписами ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Шлюбні стосунки подружжям припинені, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до суду із позовною заявою, якою просив суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , укладений 11.11.2016 року та зареєстрований Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 2650. Сторони мають спільну дитину доньку, [PERSON] , [INFO] .. В обґрунтування позовних вимог позивачем вказано про те, що шлюб укладено поспішно та необдумано. В зоді подружнього життя між сторонами часто виникали конфлікти, в тому числі у присутності сторонніх людей та дитини. Між сторонами відсутні взаморозуміння та спільні погляди на шлюб та сім`ю. На даний час сторони постійно проживають окремо один від одного. У судове засідання сторони не зявились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, відповідач визнав позовні вимоги. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав. За приписами ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Шлюбні стосунки подружжям припинені, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Про розподіл судових витрат позивач не просить. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду із позовною заявою, якою просив суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], та зареєстрований 05.07.2003 Відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції міста Харкова , про що зроблено актовий запис № 397. Сторони мають спільну дитину, [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та ведення спільного господарства. У судове засідання сторони не зявились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнала у повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: За приписами ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Шлюбні стосунки подружжям припинені, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду із позовною заявою, якою просив суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], укладений 27 листопада 2004 року та зареєстрований міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану№1 Харківського обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 2317. Сторони мають спільну дитину - доньку, [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивачем вказано про те, що невдовзі після шлюбу виявилось, що сторони мають різні погляди на життя, сімейні обов'язки, відношення один до одного. З 2018 року сторони проживають окремо. У судове засідання сторони не з'явились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, відповідач визнав позовні вимоги. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: За приписами ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Шлюбні стосунки подружжям припинені, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, яку на виконання ухвали Пологівського районного суду Запорізької області від 05.09.2018 року уточнив, та зазначив, що він є власником будинку, розташованого за адресою: Запорізька область, [ADDRESS] Відповідач [PERSON] є його донькою, яка зареєстрована у його будинку, однак у 2010 році вона виїхала на заробітки до Росії, там вийшла заміж за громадянина Росії і з того часу позивач не має від доньки ніяких відомостей. На теперішній час місце проживання чи перебування відповідача йому невідоме. Тим, що відповідач зареєстрована у вказаному будинку, порушуються права позивача як власника майна. Тому позивач [PERSON] просить суд визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням у будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] скасувавши її реєстрацію за вказаною адресою. Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, але подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує повністю, не заперечує проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач, місце реєстрації якої за адресою, зазначеною позивачем у позові, підтверджене відповіддю органу місцевого самоврядування на запит суду, до суду не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце розгляду справи відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України була належним чином повідомлена, відзиву щодо позову до суду не подала, тому суд відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом [PERSON] про розірвання шлюбу , посилаючись на те, що з відповідачем перебувають в шлюбі з 14 березня 1976 року. Від цього шлюбу неповнолітніх дітей не мають , але розірвати шлюб в органах РАЦСу відповідач не бажає . В 1990 році вони припинили шлюбно-сімейні відносини , позивач залишив сімю і цього ж року вступив в фактичні шлюбні відносини з [PERSON], з якою проживає по даний час і має намір зареєструвати шлюб. Оскільки шлюб з відповідачем носить формальний характер просить його розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав зазначених у позовній заяві , також додав , що ніяких можливостей зберегти шлюб немає , тому просить суд задовольнити позовні вимоги . Відповідач в судовому засіданні не зявився, про час місце розгляду справи була двічі належним чином повідомлена, про причини неявки до суду не повідомила, тому суд вирішив розглянути справу у її відсутність та винести заочне рішення, оскільки проти такого порядку вирішення справи позивач не заперечував . Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому виконкомом Турятської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області 14 березня 1976 року , актовий запис № 09. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Між сторонами тривалий час існують відчужені відносини, позивач втратив свої почуття поваги та любові до відповідача , з 1990 року вони не підтримують подружні відносини,тому суд вважає, що надання строку для примирення не є доцільним, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача , тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом [PERSON]про розірвання шлюбу , посилаючись на те, що з відповідачем перебувають в шлюбі з 27 листопада 2006 року. Від цього шлюбу дітей не мають та проживали з відповідачем у нього вдома в м. Герца. Спочатку сімейне життя складалось добре, проте протягом останніх років шлюбні відносини між ними поступово погіршились та була відсутня у їх відносинах взагалі порозуміння та повага. Починаючи з 2007 року відповідач покинула спільне місце проживання та переїхала жити та працювати за кордоном та з того часу з нею не проживають разом. Вважає, що шлюб між нами є лише формальним, оскільки особисті відносини між ними на протязі 9 років взагалі відсутні, не спілкуюся, спільних інтересів та спільного майна не мають це доводить , що відповідач сама не хоче продовжувати такі шлюбні відносини ,так само і позивач не бажає і хоче створити нову сімю. Вважає, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів , просить шлюб розірвати. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов з підстав зазначених у позовній заяві , також додав , що його довіритель намагався зберегти шлюб, що нічого не дало, наразі він хоче створити нову сімю , тому просить суд задовольнити позовні вимоги . Відповідач в судовому засіданні не зявилась, про час місце розгляду справи була двічі належним чином повідомлена, про причини неявки до суду не повідомила, тому суд вирішив розглянути справу у її відсутність та винести заочне рішення, оскільки проти такого порядку вирішення справи представник позивача не заперечував . Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Герцаївського районного управління юстиції Чернівецької області 27 листопада 2006 року , актовий запис № 26. Від шлюбу сторони дітей не мають. Між сторонами тривалий час існують відчужені відносини, позивач втратив свої почуття поваги та любові до відповідача , більш 9 років вони не підтримують подружні відносини,тому суд вважає, що надання строку для примирення не є доцільним, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача , тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом в якому вказує на те, що 22 травня 2013 року між страхувальником транспортного засобу [PERSON] та страховиком АТ «УОСК» - відповідачем по справі, укладено Поліс ОСЦПВВНТЗ №1066952 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На підставі даного Полісу [PERSON],як страхувальник транспортного засобу МАЗ 5549 номерний знак [NUMBER], застрахував свою цивільну відповідальність за шкоду заподіяну третім особам в наслідок дорожньо-транспортної пригоди. Ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну встановлено в сумі 50 000,00грн. Строк дії Полісу з 22 травня 2013 по 22 травня 2014. 04 квітня 2014 року о 20год.00хв.[PERSON] в м.Запоріжжя,по вул.Базовій,керуючи автомобілем МАЗ,д.н [NUMBER],при виїзді з другорядної дороги не впевнився в безпеці, не надав перевагу в русі та скоїв зіткнення з автомобілем Ваз 21099,д.н.[NUMBER] водій [PERSON],надалі як позивач. [PERSON] в судовому засіданні визнав вину,підтверджену протоколом про адміністративне правопорушення АБ2 №078472 від 04.04.14р., та пояснив обставини скоєного правопорушення. Був визнаний винним, на підставі постанови №333/2859/14-п Пр.3/333/719/14 Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 14.04.14.,у скоєнні правопорушення ,що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Outcome: approved