overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог зазначив, що з відповідачкою [PERSON] він перебуває у шлюбі з 24 серпня 2002 року. В шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які перебувають на вихованні відповідачки. В серпні 2016 року їх сімейні стосунки з відповідачкою були припинені. Зазначаючи на тому, що сім'я розпалась остаточно і сімейні стосунки відновленню не підлягають, позивач просить суд їх шлюб з відповідачкою розірвати. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, в яких висловлена взаємна позиція щодо неможливості відновлення сімейних стосунків та збереження шлюбу. Зважаючи на зазначені обставини та відсутність підстав для обов'язкової явки сторін, суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд без їх участі. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 серпня 2002 року відділом запису актів громадянського стану Демуринської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області за актовим записом № 8 (арк.спр.7). В шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. 8,9). Як слідує з позовної заяви, діти проживають разом з матір'ю. Спору щодо їх виховання між сторонами не існує. Майновий спір також відсутній. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу відповідно до положень ст.112 Сімейного Кодексу є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження їх шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Як свідчать позиції сторін, викладені в адресованих суду письмових заявах, жодна з них зберігати шлюб та відновлювати сімейні стосунки після їх припинення не бажає, що надає суду підстави вважати, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін. З огляду на це позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] У зв'язку з тим, що подружжя має різні характери, різні погляди на життя, не мають бажання надалі проживати разом, між ними відсутнє взаєморозуміння. В суді позивач позов підтримав, просить не надавати строк для примирення. В суді відповідач позов визнала, просить не надавати строк для примирення. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.11.1985 року, від якого мають двох повнолітніх дітей, що сторонами не оспорюється. В ч. 1 ст. 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Як встановлено в судовому засіданні, сторони мають різні характери, різні погляди на життя, позивач не бажає надалі перебувати у шлюбі з відповідачем, яка проти цього не заперечує. Суд не знаходить підстав для надання сторонам строку для примирення, оскільки сторони категорично від нього відмовилися. Тому суд дійшов висновку, що сім'я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Виходячи з положень ст. ст. 110, 112 СК України, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] У зв'язку з тим, що подружжя має різні характери, різні погляди на життя, не мають бажання надалі проживати разом, позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач згідно до поданої заяви позов підтримав та просить справу розглядати без його участі. Відповідач згідно до поданої заяви позов визнає та просить справу розглядати без її участі. Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості розгляду справи без участі сторін. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.07.2009 року (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER]), від якого дітей не мають. В ч. 1 ст. 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не проживають як сім'я протягом тривалого часу. Сторони мають різні характери, різні погляди на життя, позивачка не бажає надалі проживати разом з відповідачем. Тому суд дійшов висновку, що сім'я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Виходячи з положень ст. ст. 110, 112 СК України, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Аналізуючи зібрані у справі докази суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. У зв'язку з тим, що подружжя має різні характери, різні погляди на життя, не мають бажання надалі проживати разом; фактично вони хоча і проживають разом, однак спільного господарства не ведуть, позивач просить суд розірвати шлюб. В суді позивач позов в частині розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої [PERSON] підтримав, позовну вимогу про визначення місця проживання сина [PERSON],[INFO]. просив не розглядати, оскільки сину 16 років і він самостійно має право вирішувати де йому жити. Позивач категорично просить суд не надавати строк для примирення. В суді відповідач позов визнала та просить суд не надавати строк для примирення. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 1996 року, від якого мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO]., та сина [PERSON], [INFO]., що сторонами не оспорюється та спору про місце проживання дітей між подружжям немає. В ч. 1 ст. 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не проживають як сім'я протягом тривалого часу. Сторони мають різні характери, різні погляди на життя, позивач не бажає надалі проживати разом з відповідачкою. Суд не знаходить підстав для надання сторонам строку для примирення. Тому суд дійшов висновку, що сім'я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Виходячи з положень ст. ст. 110, 112 СК України, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] У звязку з тим, що подружжя має різні характери, різні погляди на життя, не мають бажання надалі проживати разом; позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач згідно до поданої заяви позов підтримав та просить справу розглядати без його участі. Відповідач згідно до поданої заяви позов визнає та просить справу розглядати без її участі. Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості розгляду справи без участі сторін. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В ч. 1 ст. 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не проживають як сімя протягом тривалого часу. Сторони мають різні характери, різні погляди на життя, сторони не бажають надалі проживати разом. Тому суд дійшов висновку, що сімя існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Виходячи з положень ст. ст. 110, 112 СК України, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Аналізуючи зібрані у справі докази суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] У зв'язку з тим, що подружжя має різні характери, різні погляди на життя, не мають бажання надалі проживати разом; фактично вони проживають окремо тривалий час, позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач згідно до поданої заяви позов підтримав та просить справу розглядати без його участі. Відповідач згідно до поданої заяви позов визнає та просить справу розглядати без її участі. Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості розгляду справи без участі сторін. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.06.2012 року. (Свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] від 05.06.2012 р.). В ч. 1 ст. 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не проживають як сім'я протягом тривалого часу. Сторони мають різні характери, різні погляди на життя, сторони не бажають надалі проживати разом. Тому суд дійшов висновку, що сім'я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Виходячи з положень ст. ст. 110, 112 СК України, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Аналізуючи зібрані у справі докази суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач послалася на те, що з 18 серпня 2017 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Останні два роки шлюбні відносини між ними припинилися, на даний час зареєстровані за різними адресами, мешкають окремо. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння. Спільне господарство не ведуть, сумісне життя та збереження сім`ї стало неможливим. Тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 18 серпня 2017 року Виконавчим комітетом Коломийчиської сільської ради Сватівського району Луганської області, Україна, актовий запис № 1. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.22). Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явилася, про місце, день та час слухання справи була повідомлена належним чином, а саме шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за зареєстрованим місцем проживання відповідача, які згідно поштових повідомлень є врученими відповідачу - 16.10.2020 року та 03.11.2020 року (а.с.18, 24). Про причини неявки до суду не повідомила, відзиву не подала. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача відповідно до положень ст.280 ЦПК України. 18 листопада 2020 року судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони з 18 серпня 2017 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Коломийчиської сільської ради Сватівського району Луганської області, Україна, актовий запис № 1 (а.с.5). Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, сторони не ведуть спільне господарство, мешкають окремо, сторони не створили міцної, дружньої сім`ї. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 03.04.2006 року виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області (свідоцтво про шлюб І-ЖД № 275600), актовий запис № 8, між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу є спільні діти: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Оскільки сімейне життя з відповідачкою не склалось, сторони втратили почуття довіри та взаємної поваги, а збереження сімї суперечить його інтересам, позивач просить суд цей шлюб розірвати.. Позивач в судовому засіданні участі не приймав, надав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судовому засіданні участі не приймала, надала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу без її участі, та відновити дошлюбне прізвище «Дурасова». У звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 03.04.2006 року між сторонами укладено шлюб, про що виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області зроблено актовий запис за № 8(свідоцтво про шлюб І-ЖД № 275600). Від шлюбу є спільні діти: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбні стосунки, сімя повністю розпалася, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, почуття любові й поваги один до одного. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвище або відновити своє дошлюбне прізвище. Прізвище відповідача після розірвання шлюбу відновити дошлюбне. Враховуючи, що побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України), суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 25.11.2002 року виконавчим комітетом Приозерненською сільською радою Кілійського району Одеської області (свідоцтво про шлюб І-ЖД № 275501), актовий запис № 8, між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу є спільний син [PERSON], [INFO]. Оскільки сімейне життя з відповідачем не склалось, сторони втратили почуття довіри та взаємної поваги, а збереження сімї суперечить його інтересам, позивач просить суд цей шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні участі не приймав, надав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судовому засіданні участі не приймала, надала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. У звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 25.11.2002 року між сторонами укладено шлюб, про що виконавчим комітетом Приозерненською сільською радою Кілійського району Одеської області зроблено актовий запис за №8 (свідоцтво про шлюб І-ЖД № 275501). Від шлюбу є спільний син [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбні стосунки, сімя повністю розпалася, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, почуття любові й поваги один до одного. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвище або відновити своє дошлюбне прізвище. Прізвище сторін після розірвання шлюбу залишити без змін. Враховуючи, що побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України), суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 27.11.2004 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області (свідоцтво про шлюб [NUMBER]), актовий запис № 117, між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу є спільна дитина - [PERSON], [INFO]. Оскільки сімейне життя з відповідачкою не склалось, сторони втратили почуття довіри та взаємної поваги, а збереження сім'ї суперечить його інтересам, позивач просить суд цей шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні участі не приймав, надав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про час, дату та місце судового засідання сповіщалась належним чином, однак до суду не з'явилась, надавши судові письмову заяву, по якій позов визнає та просить суд справу розглянути за її відсутності. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 27.11.2004 року між сторонами укладено шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області зроблено актовий запис № 117 (свідоцтво про шлюб [NUMBER]). Від шлюбу є спільна дитина - [PERSON], [INFO]. Позивач і відповідач фактично припинили шлюбні стосунки, сім'я повністю розпалася, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, почуття любові й поваги один до одного. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвище або відновити своє дошлюбне прізвище. Прізвища сторін після розірвання шлюбу залишити без змін. Враховуючи, що побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України), суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу.

Outcome: approved