Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Монастириського районного суду Тернопільської області з позовом та заявою про уточнення позовних вимог, в якій просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на: - земельну ділянку площею 0,47 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124288800:01:001:1167, що розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області; - земельну ділянку площею 0,35 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124288800:01:001:0521, що розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 09.09.2014 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається із: - земельну ділянку площею 0,47 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124288800:01:001:1167, що розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №045241; - земельну ділянку площею 0,35 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124288800:01:001:0521, що розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №039432. Позивач вважає що саме вона повинна успадковувати за померлим спадкодавцем як спадкоємець за законом, оскільки фактично прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном оскільки є дочкою померлого та в установлений законом строк звернулась в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Причиною звернення [PERSON] до суду з вказаним позовом є відсутність право встановлючих документів, а саме, оригіналів державних актів без яких нотаріус не може видати їй свідоцтво про прийняття спадщини за законом на вказані вище земельні ділянки. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду представником позивача [PERSON] подано заяву про розгляд справи у відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач - представник Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області в судове засідання не зявився, суду подав заяву про розгляд справи у відсутності їхнього представника, проти прийняття [PERSON] спадщини за законом не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Статтею 346 ЦК України передбачено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Судом встановлено, що 09.09.2014 року в с.Оболоня Долинського району Івано-Франківської області у віці 90 років помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НМ №196960 виданого 11.09.2014 року, актовий запис №172. Ще за життя померлому належали: - земельна ділянка площею 0,47 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, кадастровий номер 6124288800:01:001:1167, що підтверджується копією Державного акту на право власності на землю серії ТР №045241 та довідкою, виданою Устя-Зеленською сільською радою Монастириського району Тернопільської області №328 від 12.10.2015 року; - земельна ділянка площею 0,35 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, кадастровий номер 6124288800:01:001:0521, що підтверджується копією Державного акту на право власності на землю серії ТР №039432 та довідкою, виданою Устя-Зеленською сільською радою Монастириського району Тернопільської області №328 від 12.10.2015 року. Родинні відносини між позивачем [PERSON] та померлим 09.09.2014 року [PERSON], підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії І-ИД №112823 виданого повторно 16.01.2015 року, згідно якого [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище «Кульбаба» на «Левицька» та довідкою Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області за №317 від 01.10.2015 року. Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, через відсутність правовстановлюючих документів [PERSON] не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, так як згідно п. 4.15 Глави 10 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Як слідує з матеріалів справи оригінал Державного акту був втрачений про що свідчить повідомлення в засобах масової інформації, а саме, в газеті «Вісті Придністровя» від 31.07.2015 року. Згідно даного повідомлення вбачається, що державний акт на право власності на землю серії ТР №039432, виданого Монастириською райдержадміністрацією 14.08.2004 року [PERSON], загублений. На даний час виготовити (отримати) правовстановлюючі документи на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як фізичної особи, припинена у момент його смерті, а отримати дублікат державного акта на право власності на земельну ділянку може лише її власник. Відсутність оригіналів правовстановлюючих документів стала причиною неможливості оформлення спадкових документів на земельні ділянки згідно закону після смерті [PERSON] в нотаріальній конторі. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки як спадкоємці першої черги. Як вже було встановлено з матеріалів справи, позивач перебуває в родинних відносинах з померлим [PERSON], а саме, є його дочкою. А тому, беручи до уваги вищевказане суд приходить до переконання, що [PERSON] має право на прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] який помер 09.09.2014 року, як дочка померлого та спадкоємиця першої черги. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно та неможливість з даних причин оформити спадщину в установленому законом порядку доведена матеріалами справи. Спадкове майно [PERSON] фактично прийняла оскільки на час смерті та відкриття спадщини проживала з померлим в с.Оболоня Долинського району Івано-Франківської області де він і помер. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Окрім цього з матеріалів справи встановлено, що спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та дочка - [PERSON], яка у встановлений законом строк подала заяву до нотаріальної контори про відмову від спадщини, яка залишилася після смерті її батька [PERSON] в користь [PERSON] (а.с.10) Суд не бере до уваги заяву [PERSON], засвідчену секретарем Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, зареєстрованої в реєстрі за №54 (а.с.9), яка б мала право на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON], згідно якої вона відмовилась від права на спадкове майно в користь [PERSON], так як, згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, а саме протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Натомість, вищевказана заява [PERSON] свідчить про те, що їй відомо про заявлені вимоги [PERSON] та щодо них не заперечує, так як протягом розгляду справи в суді заперечень проти позову не подавала і ніяких дій, які б могли помішати позивачу у задоволенні його заявлених вимогах не вчиняла. За таких обставин, суд вважає, що позивачем доведено обставини викладені в позовній заяві, а отже, [PERSON], як спадкоємець за законом має право на земельні ділянки. Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що за час відкриття спадщини та розгляду справи в суді будь-які інші можливі спадкоємці заяв про прийняття спадщини в нотаріальну контору не подавали і жодних правовстановлюючих документів на вищезгадане майно чи право його успадкування суду не було предявлено, а [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті кульбаби М.П., тому є підстави визнати за нею право власності на зазначене майно. В судовому засіданні не встановлено підстав, що перешкоджали б в набутті права власності позивачем на спадкове майно, яким являються земельні ділянки. Крім того, відповідач не заперечує з приводу прийняття [PERSON] спадщини за законом чим фактично його визнав. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності на те законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд приймає таке визнання і виносить рішення про задоволення позову повністю. На підставі викладеного

Outcome: approved