Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суду з позовом до територіальної громади в особі Лубенської міської ради Полтавської області, треті особи по справі Управління Держгеокадастру у Лубенському районі Полтавської області та Друга лубенська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В позові вказала, що 27 грудня 2014 року помер її чоловік [PERSON], останнім місцем проживання якого було [ADDRESS]. Вона є спадкоємцем першої черги на майно померлого чоловіка, інших спадкоємців немає. 16.07.2015 року Другою лубенською державною нотаріальною конторою їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно померлого, а саме на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS]. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку на якій знаходиться вказане домоволодіння їй відмовлено, оскільки померлий за життя не здійснив державну реєстрацію права власності на належну йому земельну ділянку. Прохала суд винести рішення, яким визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 600 кв.м., з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 5310700000:03:053:0001 та на земельну ділянку площею 455 кв.м. з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 5310700000:03:053:0042, які розташовані в м. Лубни по вул. Північно-Кільцевій, 48/14 та належали на праві власності померлому 27.12.2014 року [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, звернулась до суду із заявою в якій прохала справу розглядати без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала. Представник Лубенської міської ради у судове засідання не з'явився, міський голова звернувся до суду з листом, в якому прохав справу розглядати без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечував. Треті особи по справі, а саме, Управління Держгеокадастру у Лубенському районі Полтавської області та Друга лубенська державна нотаріальна контора в судове засідання своїх представників не направили, звернулися до суду з листами в яких прохали справу розглядати без участі їх представників, по суті позову покладаються на розсуд суду. У звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зясувавши обставини справи, дослідивши матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 27 грудня 2014 року помер чоловік позивача по справі [PERSON] - [PERSON], останнім місцем проживання якого було [ADDRESS]. Позивач є спадкоємцем першої черги на майно померлого [PERSON], інших спадкоємців немає. Як вбачається з матеріалів справи, 16.07.2015 року Другою лубенською державною нотаріальною конторою позивачу [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно померлого, а саме на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS] (а.с.12). Також із матеріалів справи вбачається, що за життя спадкодавець [PERSON] набув право власності на земельну ділянку площею 1055 кв.м. з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибну ділянку) - 600 кв.м., кадастровий номер 5310700000:03:053:0001 та ведення особистого селянського господарства 455 кв.м. кадастровий номер 5310700000:03:053:0042 на підставі договору купівлі-продажу від 05.07.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу [PERSON]Г.(а.с.11). Маючи намір оформити своє право на спадщину, яка залишилася після смерті чоловіка, позивач [PERSON] звернулася до нотаріуса, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку на якій знаходиться вказане домоволодіння позивачу [PERSON] постановою нотаріуса Другої лубенської державної нотаріальної контори від 17.07.2015 року було відмовлено, оскільки померлий [PERSON] за життя не здійснив державну реєстрацію права власності на належну йому земельну ділянку та не виготовив державний акт на право власності на земельну ділянку(а.с.13). Відповідно до ст.126 Земельного кодексу України, документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт. Відповідно до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може предявити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності. Оцінивши наявні докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, а також враховуючи той факт, що визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в порядку спадкування не порушує нічиїх інтересів та прав, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є доведеними та вважає за необхідне їх задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved