Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Каланчацької державної нотаріальної контори, в якому просить постановити рішення суду про скасування заборони на відчуження житлового будинку [ADDRESS] та внести зміни до Державного реєстру заборон відчуження нерухомого майна шляхом вилучення запису заборони від 04 жовтня 2005 року за №2454587 житлового будинку [ADDRESS] . Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.05.2009 року, виданого Каланчацькою селищною радою на підставі рішення Виконавчого комітету від 15.04.2009 року за №97, він є власником житлового будинку [ADDRESS] . Право власності на вказане нерухоме майно підтверджується витягом з реєстру права власності на нерухоме майно від 13.05.2009 року за № 27261240, виданого Херсонським державним бюро технічної інвентаризації та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за реєстраційним номером 1695616865232 від 16.11.2018 року. Дане майно, а саме будинок позивач отримав у власність від колишнього радгоспу «Партизан», як переселенець на умовах, визначених Постановою Ради Міністрів СРСР від 31 травня 1973 року за № 364. Факт отримання вказаного нерухомого майна підтверджується Актом передачі від 06 березня 1984 року. Після сплати коштів - 2300 крб., як відшкодування будівництва за рахунок переселенця на підставі заяви позивача та Акту передачі від 06.03.1984 року рішенням Виконавчого комітету Каланчацької селищної ради позивач отримав правовстановлюючий документ на вказане нерухоме майно. Під час вирішення питання щодо реалізації права позивача на безгрошове отримання у власність земельної ділянки (приватизації), на якій розташовано належний йому житловий будинок з Інформації Державного реєстру речових прав - заборони відчуження об`єктів нерухомого майна позивач дізнався, що на його майно зареєстрована заборона на відчуження. Як свідчить Витяг така заборона була здійснена 06.03.1981 року на підставі договору застави Каланчацькою державною нотаріальною конторою радгоспом «Партизан». Внесена заборона в Єдиний реєстр 04.10.2005 року за №2454587 на підставі архівних записів Каланчацькою державною нотаріальною конторою. Згідно реєстрації об`єктом обтяження є житловий будинок [ADDRESS] та власником визначено не позивача, а громадянина [PERSON] . Відповідач помилково, в порушення майнових прав позивача, здійснив електронну реєстрації «заборони» на належне йому майно, що перешкоджає позивачу у здійсненні права на власний розсуд розпоряджатися своїм майном у відповідності до вимог чинного законодавства. Оскільки радгосп «Партизан» та його правонаступник ТОВ «Партизан» згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців припинили свою діяльність, тому вирішити питання в не судовому порядку не можливо. Позивач стверджує, що будь-які підстави для існування такого обтяження на даний момент відсутні, у зв`язку з цим й звернувся до суду із зазначеними вимогами. Ухвалою судді від 11.11.2019 року відкрито провадження, по справі призначено підготовче судове засідання та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити в повному об`ємі. Представник відповідача Каланчацької державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду лист про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, заявлених позивачем Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання , не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України,у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази та надавши їм належну правову оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав . Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Так, з поданих позивачем [PERSON] документів вбачається, що відносно нерухомого майна позивача зареєстровано обтяження у виді заборони на нерухоме майно, що була накладена 06.03.1981 року на підставі обтяження застави радгоспом «Партизан». 04.10.2005 року за реєстраційним №2454587 Херсонською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України здійснено перенесення вказаної заборони з бази даних раніше створеного Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна до бази даних оновленого Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна автоматично. Між тим, ніяких зобов`язань, які б могли слугувати підставою для такого обтяження, позивач на даний час не має, ніяких доказів щодо цього суду відповідачем не надано. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння , користування та розпорядження майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується , розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи наведені обставини, позов має бути задоволений у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved