Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача 21 808.00 грн. додаткових витрат на дитину. Позов обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 2002 року по 2009 рік, у якому у них народився син [PERSON] , [INFO] . 06 листопада 2018 року судовим наказом з відповідача присуджено до стягнення на користь позивача, на утримання сина аліменти в розмірі ј заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 жовтня 2018 року і до повноліття дитини Наразі ця сума становить 1428.88 грн., що не дає можливості повністю забезпечити фізичний, духовний та освітній розвиток сина, який навчається вищому навчальному закладі. Після закінчення Черкаської спеціалізованої школи I - III ступневі №17, син вступив до Київського національного університету театру, кіно і телебачення імені І.К.Карпенка Карого на 1-АМТК курс денної форми навчання, на факультете театрального мистецтва. Згідно з укладеним Договором про навчання термін складає з 15.09.2020 року по 30.06.2024 року. Вартість освітньої послуги за навчальний рік становить 39070.00 грн. Вартість осітньої послуги за семестр становить 19535.00 грн. Станом на день подання позову нею фактично оплачено за перший навчальний рік сина два платежі по 19535.00 грн., що підтверджується відповідними квитанціями. Також, значними є витрати на проживання в гуртожитку, харчування, проїзд до навчального закладу, забезпечення одягом. Витрати за проживання сина в гуртожитку сплачені за весь навчальний рік в розмірі 4546.00 грн, що також підтверджується квитанцією. Понесені витрати на оплату навчання сина суттєво впливають на її матеріальний стан, вона не має можливості нести їх самостійно. Для оплати навчання сина тільки її заробітної плати недостатньо, інші доходи у неї відсутні. Вважає, що батько дитини повинен брати участь у додаткових витратах на утримання сина, які полягають у витратах, які вона несе на його навчання у університеті Ухвалою від 11 січня 2021 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, надала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви, просила позов задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог, щодо стягнення з нього 21808.00 грн. витрат за оплату навчання сина, але уточнив, що одним платежем це складно виплатити, тому домовився про розстрочку вказаної суми з позивачем. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до такого висновку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони по справі є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.06.2003, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Придніпровського районного управління юстиції м.Черкаси Черкаської області, актовий запис №482 (а.с.7). Судовим наказом від 06 листопада 2018 року, виданого Придніпровським районним судом м.Черкаси стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі однієї четвертої заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 03 жовтня 2018 року і до повноліття дитини. Встановлено, що між позивачкою [PERSON] та Київським національним університетом театру, кіно і телебачення імені І.К.Карпенка-Карого 07 вересня 2020 року укладено договір про надання освітньої послуги навчання студента [PERSON] , [INFO] , у вказаному закладі на денній формі навчання, факультет театрального мистецтва, спеціальність 026 «Сценічне мистецтво». Строк дії договору з 15 вересня 2020 року по 30 червня 2024 року. Вартість освітньої послуги за навчальний рік становить 39070.00 грн. Вартість за семестр становить 19535.00 грн.(а.с.120 Згідно з квитанціями №0.0.1828686066.1 від 09.09.2020 та №0.0.1934154435.1 від 08.12.2020, наданими позивачкою [PERSON] нею сплачено на рахунок Київського національного університету театру, кіно і телебачення імені І.К.Карпенка-Карого двічі по 19535.00 грн, на загальну суму 39070.00 грн. (а.с.13-14). Згідно квитанції №0.01863269980.1 від 09.10.2020 внесено оплату за проживання в гуртожитку за 2020-2021 навчальний рік кошти в сумі 4546.00 грн.(а.с.15) Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Відповідно до частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз вказаних норм вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись із даним позовом до суду, [PERSON] обґрунтовує понесені додаткові витрати на неповнолітнього сина його навчанням у Київському національному університеті театру, кіно і телебачення імені І.К.Карпенка-Карого. Разом з тим, навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України. Дана позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26.08.2020 р. у справі №61-19103св19. Також позивачкою не доведено наявність особливих обставин, які зумовили необхідність платного навчання дитини при наявній можливості навчання у державних закладах освіти, не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання обох батьків, а також погодження такого вибору навчального закладу із батьком дитини. Враховуючи вищенаведені норми та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Разом з тим, слід роз`яснити позивачці, що на підставі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.7 ст. 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позову, а про інші витрати сторонами не заявлено, а тому суд вважає за необхідне судовий збір віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed