Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання за ним права на земельну частку (пай), в обгрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 06.02.1992 року, відповідно до рішення загальних зборів членів колгоспу «Заповіт Леніна» Юр`ївського району Дніпропетровської області був прийнятий у члени колгоспу ( згодом КСП) «Заповіт Леніна» Юр`ївського району та залишався членом вказаного господарства до кінця 1999 року включно. В період перебування позивача членом колгоспу (згодом КСП) «Заповіт Леніна» Юр`ївського району зазначеному підприємству, згідно до рішення Юр`ївської селищної ради Юр`ївського району Дніпропетровської області № 6 від 30 червня 1994 року для ведення сільського господарства у колективну власність було передано 5 687, 9 га землі та на підставі вказаного рішення 20.09.1994 року КСП «Заповіт Леніна» видано Державний акт на право колективної власності на землю серії І-ДП № 000051. У відповідності з додатком № 1 до вказаного Державного акту, яким є список громадян - членів КСП, що мають право на отримання земельної частки (паю) позивач [PERSON] включений до вказаного списку за № 238, а отже має право на земельну частку (пай) зі складу земель, переданих у колективну власність КСП «Заповіт Леніна». З метою д окументального оформлення свого права на земельну частку (пай) позивач 10.06.2019 року звернувся до Юр`ївської райдержадміністрації з заявою про видачу йому сертифікату на земельну частку (пай). Разом з тим, позивачу було відмовлено у видачі сертифікату на право на земельну частку (пай) без зазначення причин такої відмови, однак з рекомендаціями звернутися до суду для вирішення даного питання. З огляду на викладене, посилаючись на ст. ст. 3, 11, 15, 16, 373, 392 ЦК України, позивач просив визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 6, 8900 умовних кадастрових гектарів із земель Юр`ївської селищної ради Юр`ївського району Дніпропетровської області, на яких розташовані невитребувані (нерозподілені) земельні частки (паї) членів КСП «Заповіт Леніна» Юр`ївського району Дніпропетровської області. В судове засідання представник позивача - адвокат Пономаренко А.В. не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, при цьому позовні вимоги повністю підтримав, судовий збір просив залишити за позивачем (ас.96-99). Відповідач по справі Юр`ївська районна державна адміністрація Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, зазначивши, що проти заявлених вимог не заперечують (ас.95). Представник третьої особи по справі Юр`ївської селищної ради Юр`ївського району Дніпропетровської області Балабан О.П. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, проти заявлених вимог не заперечувала (ас.81,82,100). Третя особа по справі Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області в особі міськрайонного управління у Павлоградському, Юр`ївському районах та у м. Павлограді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином (ас.87,88). В ході судового розгляду справи вчинено наступні процесуальні дії: - 16.07.2019 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та її розгляд за правилами загального позовного провадження (а.с.24-25); - 12.09.2019 року постановлено ухвалу про продовження строку проведення підготовчого провадження, відкладення підготовчого засідання (ас.54-55); - 09.10.2019 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.68-69). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Виходячи з наведеного суд знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності сторін по справі на підставі наявних у справі доказів, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного: - відповідно до копії архівної довідки Юр`ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 10-13-786/063-19 від 04.06.2019 року за документами фонду КСП «Заповіт Леніна» встановлено, що [PERSON] прийнятий в члени колгоспу, згідно з постановою загальних зборів колгоспників у відповідності з протоколом від 06.02.1992 року № 1, при цьому в протоколах загальних зборів членів колгоспу та КСП «Заповіт Леніна» за 1994-1998 роки не виявлено відомостей про виключення з членів колгоспу та КСП [PERSON] (ас.20). Згідно копії архівної довідки Юр`ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 16-25/54 від 20.09.2016 року за документами фонду КСП «Заповіт Леніна» встановлено, що згідно з постановою загальних звітних зборів колгоспників (протокол від 06.02.1992 року № 1) [PERSON] прийнято в члени колгоспу, при цьому в протоколах загальних зборів членів колгоспу, КСП «Заповіт Леніна» за 1993-1999 роки не виявлено рішення про виключення з членів колгоспу, КСП [PERSON] (ас.21). З копії Державного акту на право колективної власності на землю серії І-ДП № 000051 вбачається, що вказаний акт видано колективному господарству «Заповіт Леніна» Юр`ївського району 20 вересня 1994 року (ас.16), при цьому згідно даного акту у колективну власність для ведення сільського господарства передано 5 687,9 гектарів землі. Згідно списків громадян-членів КСП, доданого до вказаного акту, вбачається, що позивач [PERSON] обліковується в такому за № 238 (ас.17). З відповіді відділу Держгеокадастру в Юр`ївському районі на запит [PERSON] . № 31-424-99.4-2508/2-16 від 19.09.2016 року вбачається, що відповідно до рішення сесії Юр`ївської селищної ради від 30.06.1994 року № 6 земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва передано у колективну власність КСП «Заповіт Леніна», при цьому Державний акт на право колективної власності на землю виданий КСП «Заповіт Леніна» 20.09.1994 року, про що здійснено запис в книзі записів Державних актів на право колективної власності на землю за № 9. Згідно додатку до вищеназваного Державного акту в списку громадян-членів КСП прізвище позивача значиться за № 238, але в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) членів КСП «Заповіт Леніна» дані відсутні (ас.19). Відповідно до довідки Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області в особі міськрайонного управління у Павлоградському, Юр`ївському районах та у м. Павлограді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 1139/421-19-0.182 від 09.10.2019 року згідно книги реєстрації сертифікатів на земельний пай членів КСП «Заповіт Леніна» Юр`ївського району визначено розмір земельної ділянки 6,89 га, згідно рішення Юр`ївської районної державної адміністрації від 28.11.1996 року № 245-р (ас.66). Вирішуючи питання про те, чи має позивач право на отримання земельної частки (паю) в КСП (раніше колгоспі) «Заповіт Леніна» Юр`ївського району, суд виходить з наступного: - відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають - колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 вищевказаного Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Згідно п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 « Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю. Вирішуючи питання про право певної особи на земельну частку (пай) суд повинен з`ясувати чи була ця особа членом КСП (колгоспу) на час передання Державного акту про право колективної власності на землю та чи була вона внесена до списку осіб, що додається до цього Державного акту. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства включений до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі не може позбавити її права на земельну частку. Право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до Державного акту на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі Державного акту про право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого є певна особа. До вручення зазначеного акту власником землі була держава, а після передачі його у КСП земля стала належати на праві спільної часткової власності тим особам, які працювали на ній і були членами цього КСП. Як зазначалося вище Державний акт на право колективної власності на землю, виданий КСП (раніше колгоспу) «Заповіт Леніна» 20 вересня 1994 року. Оскільки право на земельну частку (пай) виникає у члена КСП з моменту передачі земельної ділянки у колективну власність КСП, членом якого він є, а видача сертифіката на частку (пай) лише документально фіксує право особи на земельну частку (пай), то відсутність такого сертифікату не свідчить про відсутність самого права на отримання паю, однак за умови, що особа була членом КСП саме на момент видачі підприємству Державного акту на право колективної власності на землю. Відтак, в судовому засіданні встановлено, що Державний акт на право колективної власності на землю виданий КСП (раніше колгоспу) «Заповіт Леніна» 20 вересня 1994 року, в той час як позивач в члени колгоспу (згодом КСП) «Заповіт Леніна» був прийнятий 06 лютого 1992 року та відомостей про виключення такого з членів КСП за період 1993-1999 роки не виявлено. Отже, в судовому засіданні достовірно встановлено, що на момент видачі КСП «Заповіт Леніна» Державного акту на право колективної власності на землю позивач був членом КСП (раніше колгоспу) «Заповіт Леніна» Юр`ївського району, а відтак мав право на отримання земельної частки (паю). Не отримання позивачем сертифікату на право на земельну частку (пай) не може саме по собі позбавити його права на цю земельну частку (пай), оскільки право на земельну частку (пай) виникає у члена колективного господарства з моменту виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку і існує незалежно від його посвідчення сертифікатом. Відповідно до висновку ВССУ, викладеного в рішенні від 16.12.2015 року у справі № 6-19824ск15, яке залишене без змін постановою ВСУ від 30.11.2016 року право власності на пай у члена КСП виникає з моменту передачі земельної ділянки у колективну власність колективного сільськогосподарського підприємства, членом якого він є, а видача сертифікату на частку (пай) лише документально фіксує право особи на земельну частку (пай), тобто його відсутність не свідчить про відсутність самого права на отримання паю. Крім того, ВССУ в ухвалі від 27.08.2014 року у справі № 6-12823св14 зазначив, що право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством Державного акту на право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, що має право на земельну частку (пай). Це право є непорушним та підлягає захисту без строку позовної давності. Відповідно до статі 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю). Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості). Нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження. У разі якщо до 1 січня 2025 року власник невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформив право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки. За викладених вище обставин, враховуючи, що позивачу Юр`ївською райдержадміністрацією без зазначення будь-яких причин відмовлено у видачі сертифікату на право на земельну частку (пай) та рекомендовано звернутися до суду з позовною заявою, про що свідчить лист № 01-27-883/0/63-19 від 21.06.2019 року (ас.13), суд вважає, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку, при цьому з огляду на вищевикладені положення законодавства, вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, а відтак підлягають до повного задоволення. Враховуючи волю представника позивача, суд знаходить можливим судовий збір по справі залишити за позивачем.

Outcome: approved