Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду через свого представника за довіреністю [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON], третя особа - приватний нотаріус Коростенського міського нотаріального округу Неборачко І.В., в якому просить визнати за ним право власності на ? частину квартири [ADDRESS] як обов'язкову долю в спадщині після смерті матері [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що приблизно [INFO] померла його мати [PERSON]. При житті вона залишила заповіт на відповідача. Він є інвалідом 1 групи, незалежно від заповіту має право на обов'язкову частку в спадщині. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просить визнати за ним право на всю спадщину, яка залишилася після смерті матері за заповітом, відмовити позивачу за первісним позовом у задоволенні його вимог, оскільки він і його родина не приймали ніякої участі в справах батьків, не піклувалися про них. Третя особа - приватний нотаріус Неборачко І.В. в засідання не з'явилася , причину неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлялась неодноразово, а тому суд вважає можливим розглядати дану справу на підставі наявних матеріалів, визнавши причину неявки неповажною. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві, просить їх задовольнити. Зустрічних вимог не визнав, стверджує, що він має право на обов'язкову частку в спадщині. Відповідач [PERSON] первісні позовні вимоги не визнав, стверджує, що позивач та його родина ніякої участі в житті батьків не приймали, саме тому мати склала на нього заповіт, покійна мати дуже переживала через таке відношення до неї, мати залишила в спадок брату домоволодіння в с. Липники Лугинського району, дочка брата [PERSON] незаконно заволоділа та пошкодила майно, створює боргові обов'язки, незаконно проживає в квартирі. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.13). Це майно пройшло реєстрацію у відповідних державних органах. Приблизно [INFO] (так в свідоцтві про смерть) (а.с.5) у віці 85 років в смт. Лугини Лугинського району Житомирської області померла мати сторін [PERSON], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коростеню реєстраційної служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області зроблено запис за №938. Ще при житті 10 листопада 2011 року покійна склала заповіт (а.с.35), яким належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS], а також все майно, яке належатиме їй на день смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, а також все те, що належатиме їй за законом на день її смерті заповідала [PERSON],1955 року народження. Даний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області,зареєстрований в реєстрі за №3253. Сторони є спадкоємцями першої черги. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За змістом ст.ст.1241,1245 ЦК України повнолітні непрацездатні діти спадкодавця спадкують незалежно від змісту заповіту , половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. Позивач на час відкриття спадщини був інвалідом 2 групи загального захворювання (а.с.25), на даний час є інвалідом 1 групи загального захворювання (а.с.7). Як позивач , так і відповідач звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, але їм обом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у них відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спірне майно . За таких обставин суд приходить до висновку, що обов'язкова частка в спадщині [PERSON] становить 1\\4 частину. Іншого шляху оформити спадщину у позивача немає. Відповідно до чинного законодавства захист права на обов'язкову частку в спадщині може здійснюватися шляхом пред'явлення вимог про визнання права на обов'язкову частку в спадщині (ст.1241 ЦК України ). Спадкування обов'язкової частки в спадщині здійснюється на підставах встановлених законом шляхом прийняття спадщини в порядку , передбаченому ст.ст.1268,1269 ЦК України. Право на обов'язкову частку в спадщині не залежить від змісту заповіту, тому рішення суду про визнання недійсним заповіту в частині, що порушує права спадкоємця на обов'язкову частку в спадщині, не вимагається. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на обов'язкову частку в спадщині зазначена відмова може бути оскаржена до суду в порядку позовного провадження. Не заслуговують на увагу суду твердження позивача за зустрічним позовом [PERSON] про те, що ні син [PERSON], ні його родина не приймали ніякої участі в справах батьків, не піклувалися про них і не надавали їм допомоги, переписали на сина як частину спадщини будинок та земельну ділянку в с. Липники Лугинського району Житомирської області, а також той факт, що дочка позивача за первісним позовом [PERSON] незаконно проживає в спірній квартирі. Об'єктивних і переконливих доказів на усунення позивача від права на спадщину [PERSON] не надав, так як і не надав доказів щодо прийняття іншого спадкового майна. Заповідач дійсно заповідала сину все своє майно. Проте, доказів щодо іншого майна , яке б входило до спадкової маси суду не надано. Відповідно до ст. ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки у позивача за зустрічним позовом відсутні правовстановлюючі документи на спірну квартиру, то він має право на звернення до суду із позовом про визнання права власності на спірну квартиру в порядку позовного провадження. Як роз'яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача за зустрічним позовом [PERSON] підлягають до часткового задоволення. Судовий збір суд стягує з відповідача за первісним позовом [PERSON] відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial