Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на індивідуальний житловий будинок загальною площею 212,3 кв.м, який знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Землеробна, 41/2. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником земельної ділянки площею 0,0302 га у м. Львові на вул. Землеробній, 41, цільове призначення земельної ділянки - для ведення садівництва . На вказаній земельній ділянці, нею протягом 2016-2017р. було зведено житловий будинок, який згідно із Звітом про проведення технічного обстеження від 15.08.2017р. можливо безпечно експлуатувати. Проведене будівництво на вул. Землеробній, 41 у м. Львові не порушує жодних прав чи інтересів інших осіб, не оскаржується в жодній інстанції та в судовому порядку. Новостворене нерухоме майно відповідає вимогам Державних будівельних норм України. Іншого придатного для проживання житла, окрім будинку на вул. Землеробній, 41 у м. Львові в неї немає. Просить суд визнати за нею право власності на індивідуальний житловий будинок, загальною площею 212,3 кв.м, який знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Землеробна, 41/2. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, підтвердив викладені у позовній заяві обставини, просив позов задовольнити . Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] у судовому засіданні заперечила проти позову, оскільки позивач [PERSON] не отримала містобудівних умов. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно ч.3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно з ч.3 ст.375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до ч. 7 ст. 41 Конституції України використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Статтею 379 ЦК України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Відповідно до державних будівельних норм (п.3. 41 ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень»), дачний будинок це житловий будинок, який використовується протягом року з метою заміського відпочинку. Згідно з ст.380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно- правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. У судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві власності належить земельна ділянка, площею 0,0302 га, кадастровий номер 4610136300:04:017:0299 у кооперативно-садівничому товаристві «Залізничник» у м. Львові, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.02.2018 року, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 1296427046101, індексний номер витягу 114516251. На земельній ділянці позивачем збудований будинок з мансардою. Відповідно до технічного паспорту, виготовленого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 22.03.2018 р. будинок літ.А по вул.Землеробна 41/2 у м.Львові має житлову площу 91,3 кв.м, загальну площу 212,3 кв.м. Відповідно до Звіту про проведення технічного обстеження, виготовленого експертом [PERSON] (сертифікат №000546, серія АЕ), технічний стан індивідуального житлового будинку після самочинно здійсненого будівництва на вул.Землеробній 41/2 у м.Львові, відповідає будівельним нормам, встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. Судом встановлено, що позивач володіє і користується зазначеним обєктом нерухомості, іншого житла немає. Враховуючи наведене суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, беручи до уваги, що позивач, як власник земельної ділянки, на якій побудувала індивідуальний житловий будинок, який відповідає вимогам державно-будівельних норм не порушила права інших осіб, приходить до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на індивідуальний житловий будинок загальною площею 212,3 кв.м, який знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Землеробна, 41/2.

Outcome: approved