Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 21 грудня 2012 року він, знаходячись у кафе, з метою зберігання передав відповідачу ключі від належного йому автомобіля «Daewoo Lanоs», номерний знак [NUMBER]. Відповідач [PERSON], без його на те дозволу, 22 грудня 2012 року о 03.10 год. у м. Костянтинівка Донецької області по вул. Ємельянова (в районі ТОВ «Спецтехскло»), керуючи автомобілем «Daewoo Lanоs», номерний знак [NUMBER], не врахував дорожню обстановку, у разі чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «ЗАЗ-TF698K», номерний знак [NUMBER], внаслідок чого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Постановою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за дану ДТП. Вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача складає 15500,00 грн., що було визнано відповідачем і видано розписку. Оскільки відповідачем не відшкодовано спричинений ним матеріальний збиток, просив стягнути з відповідача на свою користь 15500,00 грн. та понесені ним витрати по сплаті судового збору. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити, посилаючись на викладені у ньому обставини. Позивач [PERSON] також повідомив, що відповідачем після написання розписки будь-якої грошової суми у відшкодування заподіяного матеріального збитку не відшкодовано. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечував, пояснивши, що він дійсно без дозволу позивача взяв його автомобіль і пошкодив його, скоївши ДТП. Розписку 09 січня 2013 року він писав власноручно і добровільно, із сумою матеріального збитку у 15500,00 грн. був згоден. 09 січня 2013 року він віддав позивачу 5000 грн., але розписка у нього не збереглася. Також 11 липня 2013 року він віддав позивачу 5000 грн. без розписки. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши надані сторонами докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є власником автомобіля марки «Daewoo Lanоs», номерний знак [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 9). 22 грудня 2012 року о 03.10 год. у м. Костянтинівка Донецької області по вул. Ємельянова (в районі ТОВ «Спецтехскло»), відповідач [PERSON] керуючи автомобілем «Daewoo Lanоs», номерний знак [NUMBER], не врахував дорожню обстановку, у разі чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «ЗАЗ-TF698K», номерний знак [NUMBER], внаслідок чого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою № 9129537 про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 10-11). 30 січня 2013 року постановою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області відповідача [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 13). Відповідно до ст. 61 ч.4 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно розписки від 09 січня 2013 року, виданої позивачу [PERSON] відповідачем [PERSON], останній погодився відшкодувати позивачу матеріальний збиток за пошкодження автомобіля у розмірі 15500,00 грн. у строк не пізніше 09 липня 2013 року (а.с. 14). Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (переда ти майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з пору шенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Сторонами по справі не заявлялось клопотань щодо призначення по справі судової автотоварознавчої експертизи як для обґрунтування доводів, викладених в позові, так і заперечень проти позову. Можливість для проведення експертизи або інших процесуальних дій під час судового розгляду у сторін була. Оскільки сторони у справі не скористалися наданим їм процесуальним правом заявляти клопотання про призначення експертизи, внаслідок чого суд обмежений визначити остаточні суми матеріальної шкоди самостійно. Позиція відповідача щодо фактів відшкодування позивачу матеріального збитку у розмірі 10000,00 грн. (по 5000,00 грн. 09 січня 2013 року та 11 липня 2013 року) ґрунтується лише на усних запереченнях, ніяких доказів в обґрунтування своїх заперечень суду не було надано, тому суд розцінює їх дії як спосіб ухилитись від цивільно-правової відповідальності за завдану позивачу шкоду. У зв'язку з чим, суд, визначаючи розмір завданої шкоди, виходить з письмових доказів, наявних в матеріалах справи. У судовому засіданні ні з боку позивача, ні з боку відповідача, не надано будь-яких доказів щодо наявності укладених договорів страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому справа розглядалася в межах наданих сторонами доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати його в натурі або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі. Розмір збитків, які належить відшкодувати, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на час розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Частиною 2 ст. 22 Цивільного кодексу України закріплено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про те, що відповідач на користь позивача має сплатити у відшкодування матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля «Daewoo Lanоs», номерний знак [NUMBER], належного позивачу, 15500,00 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу сплачений останнім судовий збір у розмірі 243,60 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved