Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Сенчанської сільської ради про встановлення факту спільного проживання однією сімєю, визнання права власності на обєкти нерухомого майна в порядку спадкування за законом, посилаючись на наступні обставини. 20.11.1998 року померла його тітка [PERSON], яка була особою похилого віку, часто хворіла, останні роки не могла самостійно себе обслуговувати та потребувала постійної сторонньої допомоги, не могла вільно самостійно пересуватися. Доглядом за тіткою, забезпеченням її ліками, продуктами та побутовим обслуговуванням займався він. Коли [PERSON] померла, він здійснив поховання за власний рахунок. На день смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [INFO], інші громадяни разом з нею на день смерті зареєстровані не були. Після її смерті залишилося спадкове майно, у склад якого входить право на земельну частку (пай) розміром 3,39 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Сенчанської сільської ради Лохвицького району. В шестимісячний термін із заявою про прийняття спадщини він не звернувся до Першої Лохвицької державної нотаріальної контори з питанням оформлення спадкових прав через відсутність правовстановлюючих документів на право на земельну ділянку. Просив встановити факт спільного проживання однією сімєю з [PERSON] з 1993 року по день її смерті, визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 3,39 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Сенчанскьої сільської ради Лохвицького району Полтавської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 20.11.1998 року, належну їй на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0104567. В судове засідання позивач не зявився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, підтримав позовні вимоги, надав пояснення аналогічні, викладеним в позовній заяві, наполягав на задоволенні позову. Представник відповідача в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надано заяву за підписом сільського голови про розгляд справи за відсутності їхнього представника, позовні вимоги визнано. Представники 3-х осіб в судове засідання не зявилися, були повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду справи, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Свідок [PERSON], допитана в судовому пояснила, що проживала неподалеку від [PERSON], позивач був племінником та хрещеним [PERSON]. Років за 5-6 до смерті [PERSON] забрав її жити до себе, доглядав за нею. Свідок [PERSON], допитаний в судовому засіданні, пояснив, що позивач був хрещеним [PERSON], допомагав їй, приносив продукти, носив воду. Останні 5-6 років сімя [PERSON] забрала [PERSON] до себе додому. Суд, вислухавши представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Позивач просить установити факт проживання однією сімєю зі спадкодавцем протягом пяти років до часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Допитані в судовому засіданні свідки пояснили, що десь за 5-6 років до смерті [PERSON] [PERSON] перевіз її до себе в будинок. Як вбачається з довідки від 17.05.2016 року № 714, виданої виконавчим комітетом Сенчанської сільської ради на підставі акту обстеження депутата сільської ради [PERSON], [PERSON] проводив догляд за тіткою [PERSON], жителькою с. Рудка Лохвицького району Полтавської області і похоронив її за власні кошти. Ч. 4 ст. 60 ЦПК встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд не може прийняти до уваги показання свідків щодо строку проживання [PERSON] з померлою [PERSON] однією сімєю, оскільки вони приблизні, крім того, не доводять існування спільного побуту та наявність взаємних прав та обовязків. Здійснення догляду та поховання також не можуть бути підтвердженням проживання однією сімєю. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Оскільки [PERSON] померла 20.11.1998 року, застосуванню підлягають норми ЦК УРСР, відповідно до приписів яких існувало дві черги спадкоємців за законом, до жодної з яких позивач по справі не належить. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та необґрунтованими.

Outcome: dismissed