Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернувся до суду з позовом до Пилявської сільської ради Старосинявського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог вказує, те що [INFO] року у с. Олексіївка Старосинявського району померла його мати [PERSON], яка була власником земельної частки (паю) площею 2,27 га, яка розташована на території Пилявської сільської ради, що підтверджується Державним актом про право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 31.07.2002 року. Він належить до спадкоємців за заповітом щодо спадкового майна матері, однак у встановлений законом шестимісячний строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини з поважних причин. Зокрема вказує, що про існування заповіту складеного на його користь він дізнався у лише в травні 2015 року від свого брата [PERSON], який випадково виявив у документах батьків, які він взяв на збереження. При зверненні до нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на підставі пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини В зв'язку з цим позивач просить визначити йому трьохмісячний строк для прийняття спадщини. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позові, просив позов задовольнити. Представник відповідача Пилявської сільської ради Старосинявського району в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву, відповідно до змісту якої позовні вимоги визнає повністю, просить справу слухати у його відсутності. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року у с. Олексіївка Старосинявського району померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 08 жовтня 2004 року Пилявською сільською радою Старосинявського району, актовий запис №38. Згідно заповіту складеного 02 серпня 2004 року [PERSON] та посвідченого секретарем Пилявської сільської ради Старосинявського району, зареєстрованого у реєстрі за №418, [PERSON] григорівна на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким все своє майно, де б воно не знаходилось, і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті , вона заповіла своєму синові [PERSON]. [PERSON] була власником земельної частки (паю) площею 2,27 га, яка розташована на території Пилявської сільської ради, що підтверджується Державним актом про право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 31.07.2002 року Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Судом встановлено, що позивач [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк не подав у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв'язку з пропуском передбаченого ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку для прийняття спадщини, що підтверджується листом приватного нотаріуса Намистюк Л.І. №319/02-14 від 23.07.2015 року. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У відповідності до вимог ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. В ході розгляду справи судом встановлено, що причиною пропуску [PERSON] строку прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] є необізнаність про існування складеного на його користь спадкодавцем заповіту до травня 2015року. Вказана обставина підтверджується показами допитаного у судовому засіданні в якості свідка [PERSON], який показав, що він дійсно в квітні-травні 2015 року в документах батьків, які взяв на зберігання, знайшов заповіт, складений на ім'я брата, про що одразу його повідомив. Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Враховуючи те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін, суд приходить до переконання, що необізнаність позивача про існування складеного на його користь спадкодавцем заповіту є істотними труднощами, через які позивач не зміг реалізувати своє право на подачу заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини в установленому законом порядку, внаслідок чого судом розцінюється в якості поважної причини пропуску строку на прийняття спадщини за заповітом. За таких обставин, враховуючи також визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити та визначити йому додатковий строк трьохмісячний строк, який починає перебігати з моменту набрання рішення суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON]

Outcome: approved