Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з вищевказаним позовом до Журавниківської сільської ради Горохівського району Волинської області, [PERSON], [PERSON], зазначаючи у позовній заяві про те, що 16 грудня 1993 року померла його баба [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться в с.Журавники Горохівського району Волинської області по вул.Південна, 48. [PERSON] залишила заповіт на користь позивача. Крім того, [PERSON] було безоплатно передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування будівель площею 0,25 га. та земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,37 га., однак спадкодавець не встигла завершити процес приватизації вищевказаних земельних ділянок. Оскільки правовстановлюючих документів на це майно немає, а нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі йому свідоцтва про право на спадщину, то позивач просив визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок, а також право на завершення приватизації земельних ділянок. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та представник Журавниківської сільської ради Горохівського району Волинської області у судове засідання не зявилися, відзив на позов не подали і від них не надійшло повідомлення про причини їх неявки. Про час, день і місце проведення даного судового засідання відповідачі були повідомлені належним чином. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак скерував до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі та уточнену позовну заяву, в якій зменшив свої позовні вимоги та просив визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Журавники Горохівського району Волинської області по вул.Південна, 48, уточнені позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення повністю. Витягом з погосподарської книги №3 за 2018 р. Журавниківської сільської ради Горохівського району стверджується, що по особовому рахунку №0223 будинок з надвірними будівлями та спорудами, що в с.Журавники по вул.Південна, 48, належить [PERSON]. Як вбачається із повторного свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 212401, виданого 16 листопада 2017 року Горохівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, [PERSON] померла 16 грудня 1993 року в с.Журавники Горохівського району Волинської області і після її смерті відкрилася спадщина. Згідно довідки, виданої Журавниківською сільською радою Горохівського району Волинської області, вбачається, що [PERSON] проживала до 16 грудня 1993 року одна. Проте у звязку із поганим станом здоровя із нею проживав без реєстрації онук [PERSON] Заповіт був посвідчений у сільській раді 20 лютого 1990 року. Спадкоємцями по закону після смерті [PERSON] є її діти: [PERSON] та [PERSON] Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є її внук [PERSON], який вступив у фактичне володіння майном шляхом сплати земельних податків та догляду за жилим будинком, що знаходиться в с.Журавники по вул.Південа, 48, Горохівського району Волинської області. З 1 січня 2004 року набрав чинності новий Цивільний Кодекс України (далі - ЦК України) в новій редакції. Відповідно до п.п.4,5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Отже, до спірних правовідносин слід застосовувати законодавство, що діяло на час відкриття спадщини, тобто Цивільний Кодекс 1963 р., обговорюючи питання про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Згідно з ч.1 ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При житті [PERSON] заповіла [PERSON] жилий будинок з усіма надвірними будівлями, що знаходиться в с.Журавники Горохівського району Волинської області, що вбачається із заповіту, посвідченого 20 лютого 1990 року Журавниківською сільською радою Горохівського району Волинської області, який в подальшому не скасовувався та не змінювався, що стверджується інформаційною довідкою із реєстру заповітів та спадкових договорів № 50915963 від 14 лютого 2018 року, виданою Горохівською державною нотаріальною конторою. Згідно з ст.527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ч.1 ст.534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Матеріалами спадкової справи № 53/2018, заведеної 14 лютого 2018 року Горохівською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] стверджується, що крім позивача із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався. Також судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем, який відповідно до ч.1 ст.549 ЦК УРСР прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. Осіб, які б мали право на обовязкову частку у спадщині, що прийняли спадщину не встановлено. Як вбачається із технічної документації на садибний житловий будинок, який знаходиться в с.Журавники Горохівського району Волинської області по вул.Південна, 48, вищевказаний житловий будинок складається із веранди площею 7,1 кв.м., коридора площею 4,8 кв.м., комори площею 5,9 кв.м., кімнати площею 15,0 кв.м., кімнати площею 17,7 кв.м. На території цієї садиби знаходяться, крім будинку, ще й веранда, льох з шийкою.. Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Горохівської державної нотаріальної контори від 14 лютого 2018 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться в с.Журавники Горохівського району Волинської області, вул.Південна, 48, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Таким чином, з огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] як спадкоємець за заповітом після померлої [PERSON] має право на спадкування її майна, прийняв спадщину в установленому порядку, але у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів не може оформити спадщину в нотаріальному порядку, а тому суд визнає за позивачем право власності на житловий будинок (А-1) загальною площею 50,5 кв.м., де житлова площа складає 32,7 кв.м., допоміжна 17,8 кв.м., веранду (а), льох з шийкою (Б) після померлої 16 грудня 1993 року [PERSON].

Outcome: approved