Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що 06 лютого 2015 року померла його мати [PERSON], яка мешкала та була зареєстрована за адресою: [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її смерть, виданим 06 лютого 2015 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. Після смерті його матері [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: житловий будинок № 87, розташований по вул. Чудова у м. Запоріжжі Запорізької області, який належав їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою 14 травня 1986 року за реєстровим номером 1-1960, та на автомобіль, який належав їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ІТА № 000529, виданого Запорізьким МРЕВ-1 ДАІ Запорізької області 03.06.2003 року. Згідно із заповітом, посвідченим Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою 12 листопада 1986 року за реєстровим № 3-6183, його мати [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилось і із чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що вона за законом буде мати право, заповідала йому. За наявними в Запорізькому обласному державному нотаріальному архіві відомостями даний заповіт не скасовувався та не змінювався. Таким чином, він є спадкоємцем за заповітом і крім нього інших спадкоємців за заповітом немає. Спадкоємців, передбачених ст. 1241 ЦК України, які би мали право на обовязкову частку у спадщині, також немає. 04 серпня 2015 року на підставі його заяви про прийняття спадщини Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 196/2015, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 04.08.2015 року № 41118980. 12 серпня 2015 року він отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на автомобіль, який належав його померлій матері, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок йому нотаріусом було відмовлено у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нерухоме майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.08.2015 року № 1584/02-31. Відповідно до листа ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 05.08.2015 року за вих.№ 6859 житловий будинок № 87 по вулиці Чудовій у м. Запоріжжі належав померлій 06 лютого 2015 року [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою 14 травня 1986 року за реєстровим № 1-1960. З технічного паспорту на спірний житловий будинок також вбачається, що його власником була його померла мати [PERSON], яка переоформила спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] та стала власником всього житлового будинку № 87, розташованого по вул. Чудовій у м. Запоріжжі. У відповідності до п.п.4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Таким чином, виникла ситуація при якій він не може оформити спадщину у нотаріуса шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом та Витягу з Державного реєстру речових прав на житловий будинок, розташований за вищевказаною адресою, після смерті померлої матері [PERSON], так як у нього відсутній оригінал правовстановлюючого документа на цей будинок свідоцтво про право на спадщину законом, посвідченого Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою 14 травня 1986 року за реєстровим № 1-1960, у зв»язку з чим він вимушений звернутися до суду з зазначеним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Пояснення суду в обґрунтування позовних вимог надав аналогічні тим, що викладені ним в позовній заяві. Представник відповідача територіальної громади в особі Запорізької міської ради в судове засідання не з»явився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. Суду надана письмова заява з проханням розглянути справу у відсутність їх представника. З позовними вимогами згодні. Представник 3-ої особи Першої Запорізької державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. Суду надана письмова заява з проханням справу розглянути без участі їх представника. Заперечень проти позовних вимог не надано. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, у тому числі копію спадкової справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом . Спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців)(ст.1216 ЦК України). У відповідності зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою(частина третя статті 46 цього Кодексу). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини(ч.3 ст. 1223 ЦК України). Відповідно до свідоцтва про смерть серії I-ЖС № 316104 вбачається, що [PERSON] померла 06 лютого 2015 року, про що 06 лютого 2015 року складено відповідний актовий запис № 46(а.с.6). Частиною першою статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. З заповіту, посвідченого Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою 12 листопада 1986 року за реєстровим № 3-6183 вбачається, що [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилось і із чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що вона за законом буде мати право, заповідала [PERSON]. За наявними в Запорізькому обласному нотаріальному архіві відомостями даний заповіт не скасовувався і не змінювався(а.с.19). Згідно свідоцтву про народження I ЖС № 285508, позивач [PERSON] народився 12 грудня 1954 року та його матір»ю в свідоцтві про народження вказана [PERSON](а.с.8). Таким чином, в судовому засіданні наданими належними письмовими доказами встановлений факт того, що позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON]. ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» на адресу Першої Запорізької державної нотаріальної контори 05.08.2015 року за вих. № 6859 була направлена копія правовстановлюючого документу на житловий будинок за адресою вул. Чудова, 87 у м. Запоріжжі, а саме: копія свідоцтва про право на спадщину за законом, видане Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою від 14.05.1986 року № 1-1960(а.с.23). З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 травня 1986 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1960, виданого Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою вбачається, що [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чудова, буд. 87(а.с.24). Відповідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на час відкриття спадщини, значився зареєстрованим в спірному будинку(а.с.31). Положеннями ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її(ч.1 статті 1268 ЦК України). У відповідності до п.п.4.15,4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. З копії спадкової справи № 196/2015 до майна померлої 06 лютого 2015 року [PERSON] вбачається, що позивач [PERSON] 04.08.2015 року подав до Першої Запорізької нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті його матері [PERSON], зазначивши при цьому, що крім нього інших спадкоємців за заповітом немає. Спадкоємців, передбачених ст. 1241 ЦК України, немає(а.с.65). В матеріалах спадкової справи мається свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12 серпня 2015 року, видане державним нотаріусом Першої Запорізької державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 3-550, відповідно до якого, спадщина, на яку видано це свідоцтво позивачу [PERSON]І, складається з автомобіля марки ЗАЗ, модель 1102, тип легковий, рік випуску 2003, реєстраційний №74480НА(а.с.103). Положеннями ч.1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 12 серпня 2015 року, державний нотаріус Першої Запорізької державної нотаріальної контори на вимогу [PERSON], який звернувся з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок № 87 по вулиці Чудовій у м. Запоріжжі, після померлої 06.02.2015 року матері [PERSON], відмовив у видачі свідоцтва у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, що підтверджує право власності померлої на вищевказаний житловий будинок(а.с.113). Таким чином, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON], так як в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач, як спадкоємець за заповітом, в установлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але виникла ситуація при якій він не може оформити спадщину у нотаріуса на нерухоме майно, шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв»язку з неможливістю подати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу щодо належності спадкового нерухомого майна спадкодавцеві [PERSON], внаслідок чого нотаріусом 12 серпня 2015 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Інших спадкоємців за заповітом після смерті [PERSON] немає, а також немає спадкоємців, передбачених ст. 1241 ЦК України, які би мали право на обовязкову частку у спадщині, також немає. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що визнання за позивачем в порядку спадкування за заповітом права власності на житловий будинок після померлої 06.02.2015 року його матері [PERSON] не призведе до порушення прав, свобод та інтересів інших осіб. Іншим шляхом, позивач [PERSON] позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права, так як нотаріус відмовив йому в оформленні права на спадщину, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 серпня 2015 року.

Outcome: approved