Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про надання дозволу на виїзд малолітнього громадянина України за кордон. В обґрунтування позову посилалась на те, що у вересні 1993 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який було розірвано у 2009 році. В них народилась дитина [PERSON], [INFO], який з моменту розірвання шлюбу проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні. У теперішній час їй необхідно виїхати за межі території України разом з малолітньою дитиною, однак відповідач не надає згоди на похід до нотаріуса з метою нотаріального завірення його згоди на виїзд дитини за кордон. В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги, викладені у позовній заяві, підтвердила повністю, просила суд позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала. Крім того пояснила, що відповідач на протязі 5 років після розлучення з нею не бачиться з дитиною, не сплачує аліменти на утримання дитини та відмовляється давати дозвіл на виїзд дитини за кордон. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про причину неявки в судове засідання не повідомив, про день, час та місце слухання справи був сповіщений належним чином. Представник третьої особи служби у справах дітей Сєвєродонецької міської ради Луганської області [PERSON] у судовому засіданні вважав вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню. Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою позивача та іноді на прохання позивача залишається із малолітньою дитиною. З того моменту, як відповідач [PERSON] пішов із сімї після розлучення з [PERSON] вона нічого про нього не чула та жодного разу не бачила. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Вислухавши позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, допитавши свідка, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. В судовому засіданні було встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії 1-ЕД за № 268067, виданого відділом РАЦС Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області 01 вересня 2004 року, 11 серпня 2004 року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ЕД № 092500, виданого відділом РАЦС Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області 05 грудня 2009 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 30 липня 2009 року. Згідно довідки КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» № 1606 від 25.07.2013 року, [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS], та має наступний склад сімї: син [PERSON]. Як свідчать показання свідка [PERSON], з того моменту, як відповідач [PERSON] пішов із сімї після розлучення з [PERSON], вона нічого про нього не чула та жодного разу не бачила. Згідно характеристики учня 4-а класу СШ № 17 м. Сєвєродонецька [PERSON], [INFO], від 09.12.2013 року, вихованням останнього займається виключно його матір [PERSON], а батька дитини [PERSON] за три роки навчання дитини в школі, не бачили, школу він жодного разу не відвідував і в батьківських зборах участі не брав. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] не приймає участі в вихованні дитини та не дає позивачу [PERSON] згоди на виїзд їх дитини [PERSON], [INFO], за кордон, а такий тимчасовий виїзд дитини за кордон України надасть їй можливість духовного розвитку і не позбавить дитину права спілкуватися з батьком, суд вважає можливим надати дозвіл на виїзд малолітньої дитини [PERSON], [INFO], за кордон без згоди батька дитини [PERSON].

Outcome: approved