Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, третя особа: [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з [PERSON] вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано Тернівським міським судом 14 лютого 2014 року . Разом з тим, позивач зазначила, що від спільного життя сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], батьком яких є відповідач. Крім того, зазначила, що вона не працює, оскільки доглядає за дитиною, якій ще не виповнилось три роки, а відповідач працює на шахті «Тернівська» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», але угоди про добровільну сплату аліментів на її утримання між сторонами не досягнуто. Також зазначила, що відповідач сплачує аліменти на користь третьої особи [PERSON]. В зв'язку з вказаними в позовній заяві обставинами, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання, в розмірі 1/4 частини його доходу до досягнення дитиною [PERSON] річного віку. В судове засідання позивач [PERSON] не прибула, хоча подала письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі, зазначивши в ній, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти прийняття заочного рішення. В судове засідання відповідач [PERSON] не прибув, хоча повідомлявся про явку до суду належним чином за зареєстрованою в установленому порядку адресою, однак конверти із судовими повістками повернулись без вручення адресату за закінченням строку зберігання. Згідно п.5 ст.74 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене відповідачу належним чином. В судове засідання третя особа [PERSON] не прибула, причини неявки суд не повідомила, хоча про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У зв'язку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, врахувавши заяву позивача, перевіривши матеріали справи в їх сукупності, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, приймає рішення за наявними у справі доказами. Суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24 березня 2008 року встановлено, що [PERSON] є батьком для [PERSON], [INFO] (а.с.7). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01 листопада 2012 року встановлено, що [PERSON] є батьком для [PERSON], [INFO] (а.с.8). З рішення Тернівського міського суду від 14 лютого 2011 року встановлено, що шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано (а.с. 12). Відповідно до ч.2 ст. 91 Сімейного Кодексу України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З рішення Тернівського міського суду від 03 вересня 2013 року встановлено, що позивачу [PERSON] було відмовлено в задоволенні позову до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання жінки, з якою проживає малолітня дитина [PERSON], [INFO], оскільки відповідач по справ вже сплачує аліменти в загальному розмірі 60 відсотків. Крім того, з даного рішення встановлено, що рішенням Тернівського міського суду № 2-917/11 від 17 лютого 2012 року з відповідача - [PERSON] стягнуті щомісячно на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини його доходів, до досягнення дитиною повноліття, рішенням Тернівського міського суду № 2-220/11 від 14 лютого 2011 року, з відповідача - [PERSON] стягнуті щомісячно на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини його доходів, до досягнення дитиною повноліття, рішенням Тернівського міського суду № 194/791 від 28 травня 2013 року з відповідача - [PERSON] стягнуті щомісячно на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/10 частини його доходів, до досягнення дитиною повноліття, рішення Тернівського міського суду № 2-918/11 від 17 лютого 2012 року, що відповідача - [PERSON] стягнуті щомісячно на користь [PERSON] аліменти на її утримання, в розмірі 1/12 частини його доходів до досягнення дитиною повноліття, [INFO]. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються у розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлені ці обставини. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Таким чином, загальний розмір аліментів, стягнутих з відповідача на даний час складає (1/4+1/6+1/10) = 51,7 %, тому суд вважає що відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», відповідач не має можливість надавати матеріальну допомогу своєї дружині [PERSON] Згідно ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Враховуючи вищевикладене, за обставинами, що відповідач вже сплачує 51,7 % аліментів за рішеннями суду, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Разом з тим, на підставі ч.2 ст.88 ЦПК України судовий збір компенсується за рахунок держави. На підставі вказаного,

Outcome: dismissed