Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом в обгрунтування якого вказала, що 12 квітня 2008 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на майно, яке складається з: - земельної ділянки розміром 3,8969 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Сквирського району Київської області посвідчену державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 594254, виданим на підставі розпорядження Сквирської райдержадміністрації від 26.02.2007 року № 123; - майнового паю в пайовому фонді КСП «Самгородоцьке» с. Самгородок посвідченого свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія КИ-ХХ № 1900627 в розмірі 1421 грн., або 0,04 відсотків. 15 липня 1997 року [PERSON] посвідчив в Шапіївській сільській раді заповіт, яким заповідав позивачці все своє майно. 21 січня 1999 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, яке складається з: - майнового паю в пайовому фонді КСП «Самгородоцьке» с. Самгородок посвідченого свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія КИ-ХХ № 1900551 в розмірі 1814 грн., або 0,05 відсотків. Після смерті матері позивачка прийняла спадщину шляхом спільного проживання. Після смерті [PERSON] позивачка прийняла спадщину шляхом вступу в фактичне володіння та управління спадковим майном. Позивачка є спадкоємцем першої черги після смерті матері, а також спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та прийняла спадщину шляхом вступу в фактичне володіння та управління спадковим майном. Свідоцтво про право власності на спадкове майно позивачка не отримала, оскільки нотаріусом їй було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивачка [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку розміром 3,8969 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Сквирського району Київської області посвідчену державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 594254, виданим на підставі розпорядження Сквирської райдержадміністрації від 26.02.2007 року № 123; право власності на майновий пай в пайовому фонді КСП «Самгородоцьке» с. Самгородок посвідченого свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія КИ-ХХ № 1900627 в розмірі 1421 грн., або 0,04 відсотків, який належав [PERSON], померлій 12 квітня 2008 року; право власності на майновий пай в пайовому фонді КСП «Самгородоцьке» с. Самгородок посвідченого свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія КИ-ХХ № 1900551 в розмірі 1814 грн., або 0,05 відсотків, який належав [PERSON], померлому 21 січня 1999 року. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, звернулась до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в її відсутності, позов підтримує (а.с. 30). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Сквирського району Київської області у судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов визнає, заперечень не має (а.с. 27). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 12 квітня 2008 року померла мати позивачки, [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с.11). Про те, що позивачка [PERSON] є донькою померлої [PERSON] свідчить копія свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.5). За життя [PERSON] була власником земельної ділянки розміром 3,8969 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Сквирського району Київської області посвідчену державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 594254, виданим на підставі розпорядження Сквирської райдержадміністрації від 26.02.2007 року № 123 (а.с.10) та майнового паю в пайовому фонді КСП «Самгородоцьке» с. Самгородок посвідченого свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія КИ-ХХ № 1900627 в розмірі 1421 грн., або 0,04 відсотків (а.с.8). З довідки Виконавчого комітету [PERSON] сільської ради № 70 від 18 лютого 2015 року вбачається, що позивачка постійно проживала разом з [PERSON] за адресою Сквирський район, с. Самгородок, вул. Петровського, буд. 14 (а.с.15) та зареєстрована за цією адресою по теперішній час (а.с.4), тобто фактично прийняла спадщину після смерті матері. Позивачка оформити спадщину в нотаріуса не може, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно відсутні, що підтверджено листом Сквирської районної державної нотаріальної контори Київської області № 128/01-16 від 22.01.2015 року (а.с.10). З відповіді Завідувача Сквирської районної державної нотаріальної контори № 629/01-16 від 11 квітня 2015 року вбачається, що згідно записів Алфавітної книги спадкових справ до майна померлої 12 квітня 2008 року [PERSON] спадкова справа не заведена (а.с.34). Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подав заяву про прийняття спадщини нотаріусу. Судом також встановлено, що [PERSON] помер 21 січня 1999 року (а.с.31). 15 липня 1997 року [PERSON] посвідчив в Шапіївській сільській раді заповіт, яким заповідав позивачці [PERSON] все своє майно, яке належало йому за законом (а.с.7). За життя [PERSON] був власником майнового паю в пайовому фонді КСП «Самгородоцьке» с. Самгородок посвідченого свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія КИ-ХХ № 1900551 в розмірі 1814 грн., або 0,05 відсотків (а.с.9). З довідки Виконавчого комітету [PERSON] сільської ради № 62 від 11 лютого 2015 року вбачається, що позивачка постійно проживала разом з [PERSON] за адресою Сквирський район, с. Самгородок, вул. Петровського, буд. 14 (а.с.14) та зареєстрована за цією адресою по теперішній час (а.с.4), тобто фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] Також факт сумісного проживання позивачки з [PERSON] підтверджено письмовими поясненнями сусідів [PERSON] та [PERSON]- [PERSON] та [PERSON], які посвідчені секретарем Самгородоцької сільської ради (а.с.28,29), з яких вбачається, що [PERSON] проживала разом з [PERSON] з 1977 року і він був до позивачки як батько. Позивачка оформити спадщину в нотаріуса не може, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно відсутні, що підтверджено листом Сквирської районної державної нотаріальної контори Київської області № 128/01-16 від 22.01.2015 року (а.с.10). З копії спадкової справи № 444/2000 до майна померлого 21 січня 1999 року [PERSON] вбачається, що свідоцтво про право власності на майновий пай, який належить [PERSON] не видавалося (а.с.35-40). Спадщина на майно у вигляді земельної ділянки відкрилася до набрання чинності ЦК України 2003 року, тому до даних правовідносин застосовуються вимоги ЦК УРСР 1963 року. За змістом ст. 524 ЦК України 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до вимог ст.534 ЦК України 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом. Статтею 549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивачка після смерті [PERSON] та її матері [PERSON] прийняла спадщину шляхом вступу в фактичне володіння та управління спадковим майном, оформити спадщину належним чином не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючи документи, отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суд з даним позовом позивачка не має можливості. Виходячи з викладеного та

Outcome: approved