Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про захист прав споживача. В обґрунтування поданого позову посилався на те, що 2021 році він отримав постанову приватного виконавця, з якої дізнався про те, щ відносно мене винесено виконавчий напис нотаріуса. 05.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С вчинений нотаріальний напис, зареєстрований в реєстрі за №5913 щодо задоволення вимог ТОВ «ФК «АЛАНД», що є правонаступником ПАТ «ВТБ Банк» та стягнуто з позивача заборгованість у загальній сумі 52924,12 грн. На виконання цього виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округ м. Києва Клименко Романом Васильовичем відкрите виконавче провадження №6417125 від 18.01.2021 року. Згідно постанови про звернення стягнення на доходи від 11.03.202 року , постановлено здійснювати стягнення боргу у розмірі 20% заробітної плати. Позивач вважає, що нотаріальна дія, а саме, виконавчий напис вчинений з порушення законодавства, тому дії нотаріуса по вчиненню нотаріальної дії є незаконними, виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку з наведеним, просив визнати виконавчий напис від 05.10.2020 року за №59138 щодо [PERSON] , вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Київської області Горай Олегом Станіславовичем таким, що підлягає виконанню та стягнути з ТОВ «ФК «АЛАНД» на користь [PERSON] безпідставно одержані за виконавчим написом №59138 від 05.10.2020 року грошові кошти. Розгляд справи здійснювався на підставі ст. ст. 274, 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, так як клопотання будь-якої зі сторін про інше відсутні. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, у своєму позові просив проводити розгляд справи без його участі. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України, а також з урахуванням постанови Верховного Суду від 27.03.2019 року (у справі №201/6092/17, провадження №61-48215св18), відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Міністерства юстиції України Клименко Роман Васильович в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, заяв та клопотань до суду не надавали. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 05.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №59138 про стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором R53112315413B від 15.08.2012 року, укладеним з АТ «ВТБ БАНК», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «ФК «АЛАНД». Строк платежу за кредитним договором R53112315413B від 15.08.2012 року настав, боржником допущено прострочення платежів. Сума заборгованості складає 53424,12 грн. (а. с. 9). Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. При цьому ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 ЗУ «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліку документів за якими стягнення проводиться у безспірному порядку. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду №201/11696/16-ц від 10 квітня 2019 року . Згідно з п. 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року в редакції, чинній на час вчинення виконавчого напису, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Відповідно до п. 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, нотаріусу, окрім іншого, повинні бути надані оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання. При вчиненні Напису приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. посилається на ст. ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172, але при цьому у розпорядженні нотаріуса були відсутні необхідні для стягнення заборгованості у безспірному порядку: оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання та підтверджують отриманням ним даної вимоги. Крім того, доказів на підтвердження вказаних обставин відповідачем суду надано не було. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] будь-яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд» чи приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. не отримував. [PERSON] не був проінформований про існування заборгованості та її розмір, чим був позбавлений права оскаржити вимогу у судовому порядку або виставити письмове заперечення банку чи нотаріусу. Нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. За таких обставин, між сторонами існував та існує не вирішений судом спір щодо наявної заборгованості. Зазначене спростовує безспірність заборгованості боржника (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постановах від 4 березня 2015 року в справі № 6-27цс15, від 11 березня 2015 року в справі № 6-141цс14). У зв`язку з наведеним, заборгованість по кредиту має спірний характер, а виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №59138, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 05.10.2020 року про стягнення заборгованості по кредитному договору R53112315413B від 15.08.2012 року з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд», необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, при вирішенні позовних вимог [PERSON] в частині повернення йому стягнутих за виконавчим написом №59138 від 05.10.2020 року коштів, суд виходить з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, на виконання виконавчого напису №59138 від 05.10.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. було відкрито виконавче провадження №64171259 від 18.01.2021 року. Згідно постанови про звернення стягнення на доходи від 11.03.2021 року, постановлено здійснювати стягнення боргу у розмірі 20% заробітної плати (а. с. 10-11). Так, згідно довідки приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Міністерства юстиції України Клименко Романа Васильовича, станом на 30.11.2021 року в рамках виконавчого провадження №64171259 з примусового виконання виконавчого напису №59138, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С 05.10.2020 року з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд» стягнуто кошти у розмірі 11381,66 грн. За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберігала його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Враховуючи, що підставою отримання відповідачем ТОВ «Фінансова Компанія «Аланд» грошових коштів у розмірі 11381,66 грн. було стягнено з позивача [PERSON] у примусовому порядку в якості заборгованості за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса, щодо якого суд прийшов до переконання про необхідність визнання його таким, що не підлягає виконанню, вищевказана сума вважається безпідставно набутою та підлягає поверненню, оскільки правової підстави, на якій було набуто грошові кошти, на теперішній час не існує. При цьому, суд також враховує, що вказана безпідставно набута сума не підпадає під перелік випадків, коли безпідставне набуте не підлягає поверненню у відповідності до вимог ст. 1215 ЦК України. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України , у зв`язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, на відповідача слід покласти сплату судового збору за подання позову у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved