Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом до Фізичної особи-підприємця [PERSON], 3-тя особа\~ інспекція з питань захисту прав споживачів у Сумській області про\~ розірвання договору купівлі-продажу, стягнення грошових коштів за договором купівлі-продажу, стягнення судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що 26.02.2015 року у магазині «Комфорт», якій розміщений в універмазі «Київ» м.Суми у відповідача придбала зимові жіночі чоботи фірми «Erises», розмір 40, шкіряні, чорного кольору. У звязку з тим, що температура повітря значно підвищилась, чоботи вона розпочала носити лише з 15.11.2015 року. 25.11.2015 року вона помітила на чоботах дефект у вигляді виповзання затяжної кромки в носовій частині лівої півпари. Аналогічний дефект мається і в правій півпарі, однак, не сильно виявлений . Вважаючи даний дефект істотним недоліком звернулась до магазину, в якому придбала це взуття , однак їй відмовили у заміні товару або поверненні коштів. Маючи на меті досудове врегулювання спору , вона ще раз звернулась до відповідача в письмовій формі 01.12.2015 року. Заяву прийняв продавець , але відмовив у проставлянні підпису на її примірнику заяви. Дане питання позитивно не вирішено до цього часу. Просить суд ухвалити рішення, яким\~\~розірвати укладений договір купівлі-продажу взуття, \~\~стягнути з відповідача на її користь 2990 гривень та судові витрати у справі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлений позов та просила його задовольнити. Представник відповідача та відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечували, пояснили, що 26.02.2015 року продавцем магазину «Комфорт» , що розміщений в універмазі «Київ» громадянці [PERSON] дійсно були продані зимові жіночі чоботи фірми «Erises», розмір 40, шкіряні, чорного кольору. До 01.05.2015 року [PERSON] з будь-якими претензіями щодо проданого їй взуття до магазину не зверталась. В магазині на видному місці лежить книга скарг, до якої покупці вносять свої скарги та пропозиції. Записів, зроблених позивачкою в даній книзі немає. 01.12.2015 року від продавця магазину дізналась , що під кінець робочого дня приходила [PERSON] з заявою, яка була прийнята від неї та передана на наступний день їй. В заяві просили повернути кошти за придбані зимові чоботи, які мають суттєвий недолік. Через день подзвонили з інспекції з питань захисту прав споживачів у Сумській області і повідомили, що від громадянки [PERSON] надійшла скарга. Зустрівшись в інспекції із заявницею вона оглянула взуття і виявила , що воно має механічні пошкодження (підошва та набійка на каблуку має знос, також на каблуку є глибока подряпина). Вважає, що станом на 01.12.2015 року сплинув гарантійний термін, тому на дане взуття гарантія не поширюється. Просять у задоволенні позову відмовити за безпідставністю. Третя особа у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи судом повідомлялась. Заслухавши учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено і не оспорюється учасниками судового розгляду, що 26.02.2015 року у магазині «Комфорт», якій розміщений в універмазі «Київ» м.Суми позивач придбала у відповідача зимові жіночі чоботи фірми «Erises», розмір 40, шкіряні, чорного кольору та сплатила при цьому 2990 гривень (а.с. 4). З пояснень позивача вбачається, що придбанні чоботи є неякісними виявився дефект у вигляді виповзання затяжної кромки в носовій частині лівої півпари. 25 листопада 2015 року позивач звернулась до магазину з усною заявою про повернення сплачених коштів, оскільки придбані чоботі є неякісними. У виплаті коштів їй відмовили . 01 грудня 2015 року вона вдруге звернулася до магазину з письмовою заявою повернути гроші за неякісний товар (а.с. 11). 01 грудня 2015 року звернулася до інспекції з питань захисту прав споживачів у Сумській області, на що отримала відповідь від 23.12.2015 року № 1129/04-12 (а.с.29). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обовязкових для сторін для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобовязаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобовязаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Як вбачається з висновку судової товарознавчої експертизи № 821 від 24.10.2016 року (а.с.90-96) маркування досліджуваної пари взуття та його споживчої тари (картонної коробки) є неповним, що є невідповідністю вимогам ДСТУ 4142-2002 «Взуття. Маркування, пакування, транспортування і зберігання», а також, згідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», є недоліком досліджуваної пари взуття. В досліджуваній парі взуття - чоботах жіночих, зимових, шкіряних, чорного кольору, торгової марки «ЕМЗБЕЗ», модель А 1560В-633ВМ, розмір 40, придбаних покупцем [PERSON] 26.02.2015 - на дату проведення дослідження візуальним обстеженням встановлена наявність дефектів невиробничого характеру (поверхневі механічні пошкодження, що виникли під час експлуатації взуття) та виробничого характеру. Виявлені дефекти взуття виробничого характеру (відклеювання підошви та виповзання затяжної кромки в носовій частині лівої півпари та відклеювання підошви в носовій частині правої півпари) відносяться до прихованих дефектів, що можуть бути виявлені протягом гарантійного строку експлуатації. Причини утворення дефектів взуття виробничого характеру мають технологічний характер. Повне відновлення споживчих властивостей взуття шляхом усунення визначених виробничих дефектів в даному випадку (з-за наявності виповзання затяжної кромки) є неможливим. Визначені приховані дефекти виробничого характеру представленої на дослідження пари чобіт жіночих класифікуються, згідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», як: відклеювання підошви в носовій частині правої півпари - є недоліком, виповзання затяжної кромки в носовій частині лівої півпари - є істотним недоліком. З урахуванням наведеного, суд вважає, що відповідач не виконав, покладений на нього законом обовязок доведення належної якості продукції та відсутності недоліків у звязку з чим договір підлягає розірванню. Згідно п. 7 ст. 8 зазначеного закону, при розірванні договору, гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші в день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів. Частиною 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що при предявленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його предявлення або за згодою сторін в інший строк. Свідок [PERSON] пояснила, що була в магазині»Комфорт», якій розміщений в універмазі «Київ» м.Суми 25.11. 2015 року, бачила, як позивач показувала чоботи, питала де можна знайти керівника, книги скарг не бачила. Уголок покупця не був оформлений, не було адреси підприємця, номеру телефону. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив , що 25.11.2015 року до нього звернулась [PERSON] та показала зимові чоботи, які мали явний дефект. Вони разом з [PERSON] пішли до магазину , який знаходиться в універмазі «Київ» на першому поверсі зі сторони Укртелекому. Дату добре запамятав, оскільки 25.11.2015 року день народження його сестри. До магазину ходили після роботи, в період часу з 17-00 до 18-00 год. Звернулись до продавця та попросили обміняти неякісний товар або повернути кошти за товар неналежної якості. Продавець відмовилась, сказала, що нічого робити не буде, так як товар був придбаний на початку року. Реквізити про підприємця, контактні телефони на дошці були замальовані , книга скарг відсутня. Продавець сказала, що передасть власнику, залишений [PERSON] номер мобільного телефону, та вона їм зателефонує на наступний день. 26.11.2015 року [PERSON] повідомила його, що з магазину так ніхто і не передзвонив, і вони знову пішли в цей магазин . Продавець повідомила, що передала власнику номер телефону і вона сказала, що сама зателефонує [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] хотіла купити собі зимові чоботи, довго шукала і в кінці зимового сезону в лютому 2015 року купила собі зимові чоботи. Поносити їх в лютому вона не вспіла, тому вперше їх взула восени 2015 року. В один з днів в листопаді 2015 року подзвонила позивач та сказала, що чоботи лопнули, а взула вона їх лише 2 рази, що зверталась до магазину з метою врегулювання цього питання. Під час однієї з зустрічей з [PERSON] вони зайшли до цього магазину, оскільки [PERSON] хотіла написати заяву з приводу повернення грошей або заміни товару. Коли підійшли до магазину, їй подзвонили, позивач зайшла до магазину, а вона розмовляла на вулиці. Коли зайшла до магазину побачила, що позивач спілкується з жінкою без верхнього одягу. Вона стояла при вході, про що розмовляли не чула, але в кінці розмови почула, що позивач залишила там заяву. З ким конкретно спілкувалась позивач з продавцем чи власником магазину не знає, в розмові участі не приймала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що працювала раніше з [PERSON] на одній орендній площі за договором суборенди частини нерухомого майна 1-32-2015/3ц . В магазині одну половину магазину займала [PERSON] , а іншу вона. Інколи один продавець працювала на весь магазин, коли ії не було на роботі то товар реалізовувала продавець [PERSON], до 30.11.15 ніхто зі скаргою не звертався, питань про неякісний товар не оговорювалось, вона в цей день працювала. Куточок покупця був на два ПП , позивач не приходила до магазину, вона ії не бачила. Однак суд критично відноситься до цих показів, так як свідок пояснив, що в магазині ії товар, коли вона була відсутня на роботі, реалізовувала продавець [PERSON] і вони так товар розташовували, що візуально це було, що належало одному ПП і якщо стороння особа не питала, то вони не говорили кому належить взуття. За таких обставин, суд вважає встановленим, що позивач звернулась з вимогою до відповідача 25.11. 2015 року. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення свої особистих потреб мають право на відшкодування шкоди (збитків), завданих дефектною чи фальсифікованою продукцією або продукцією неналежної якості, а також майнової та моральної (немайнової) шкоди заподіяної небезпечною для життя і здоровя людей продукцією. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, Позов\~ [PERSON] необхідно задовольнити частково. Розірвати договір купівлі-продажу чобіт жіночих фірми «Erises» від 26.02.2015 року, укладений між [PERSON] та Фізичною особою-підприємцем [PERSON]. Зобовязати Фізичну особу-підприємця [PERSON] протягом 7 днів повернути\~ [PERSON] 2990 грн. та забрати зимові жіночі чоботи фірми «Erises», розмір 40, шкіряні, чорного кольору. У разі неповернення\~ грошей в зазначений строк, стягнути з Фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] сплачені грошові кошти за договором купівлі-продажу зимових жіночих чобіт фірми «Erises», розмір 40, шкіряні, чорного кольору від 26 лютого 2015 року, укладений між [PERSON] та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] , у сумі 2990 грн.. Зобовязати [PERSON] передати Фізичній особі-підприємцю [PERSON] зимові жіночі чоботи фірми «Erises», розмір 40, шкіряні, чорного кольору після отримання грошової суми. Стягнути з Фізичної особи-підприємця [PERSON]\~ на користь [PERSON] повернення судового збору в сумі 487,20 грн., витрати за проведення експертизи в сумі 704,80 грн.. В задоволенні інших вимог відмовити за необґрунтованістю.

Outcome: partial