Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] філії державного підприємства «Національні інформаційні системи», Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», в якому просить усунути перешкоди в користуванні власності на автомобіль шляхом зняття обтяження у вигляді застави рухомого майна і виключення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він на підставі довіреності має право представляти інтереси [PERSON] в органах МВС України та інших установах, організаціях та підприємствах незалежно від їх форм власності та підпорядкування. 21 квітня 2017 року позивач отримав з [PERSON] філії державного підприємства «Національні інформаційні системи» Витяг з реєстру обмежень рухомого майна та дізнався про те, що 11 липня 2013 року реєстратором Дніпропетровської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України накладено обмеження на автомобіль марки Mazda, державний номер [NUMBER]. Обтяжувачем вказано ПАТ КБ «Приват банк», а боржником [PERSON], який є попереднім власником автомобіля. Позивач вважає, що це стягнення було накладено незаконно, оскільки на момент внесення відомостей про його обтяження автомобіль було продано та новий власник поставила автомобіль на реєстраційний облік. На час придбання автомобілю ПАТ КБ «Приват Банк» не зареєстрував обтяження авто. Таким чином [PERSON] є добросовісним набувачем автомобілю, а права та обовязки щодо застави винили між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] Позивач та його представники в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] філії ДП «Національні інформаційні системи» в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. В матеріалах справи містяться заперечення проти позову, в яких зазначено про те, що [PERSON] філія ДП «Національні інформаційні системи» не може бути відповідчем у справі оскільки не є юридичною особою. Крім того, ДП «Національні інформаційні системи» ніяким чином не порушував права позивача оскільки виконував лише механічну функцію щодо внесення відомостей до реєстру на підставі електронної заяви обтяжувача ПАТ КБ «Приват Банк». Представник відповідача ПАТ КБ «Приват Банк» в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Третя особа в судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що власником транспортного засобу Mazda, державний номер [NUMBER] є [PERSON] (до шлюбу Кочергіна) [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії CXT № 088809. Довіреністю від 13 червня 2017 року, посвідченою приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу Харківської області [PERSON], [PERSON] було уповноважено на представлення інтересів [PERSON] в органах МВС України та інших установах, організаціях та підприємствах незалежно від їх форм власності та підпорядкування, а також у взаємовідносинах з іншими учасниками дорожнього руху з питань, пов'язаних з експлуатацією та розпорядженням без права дарування належного їй автомобіля марки Mazda, державний номер [NUMBER]. Вказаною довіреністю [PERSON] було наділено правом розпоряджання вказаним автомобілем також від імені [PERSON] Як вбачається з витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 52074114 від 21.04.2017 року, 11.07.2013 року Дніпропетровською філією ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було зареєстровано відомості щодо обтяження на автомобіль марки Mazda, державний номер [NUMBER], підстава обтяження договір застави автотранспорту від 06.10.2006 року ПАТ КБ «Приват Банк». Відповідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 15 ЦПК України\~визначено компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ. Так, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. За загальним правилом, особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Стаття 16 ЦК України\~передбачає способи захисту цивільних прав та інтересів, одним з яких, відповідно до п. 3 ч. 1 цієї статті є припинення дії, яка порушує право. Захист права власності та відповідно до\~ст. 396 ЦК України\~права користування, регулюється нормами Глави 29 Розділу І Книги\~Третьої ЦК України. Право користування, відповідно до змісту\~ст. 317 ЦК України, це юридична можливість вчинення власником фактичних дій відносно речі. За\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В той же час, позивач не є власником вищевказаного автомобілю, а лише діє від імені [PERSON] на підставі довіреності. У позовній заяві [PERSON] зазначає, що добросовісним набувачем транспортного засобу є [PERSON] та накладання обтяження порушує її право власності. Таким чином, права [PERSON] не були порушеними. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Крім того, відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Положеннями ст.60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Згідно до вимог ч.1\~ст. 57 ЦПК України\~\~ доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В той же час, позивачем не обґрунтовано зазначення відповідачем у справі [PERSON] філію державного підприємства «Національні інформаційні системи» тоді як відомості про обтяження були внесені до реєстру Дніпропетровською філією ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Більше того, відповідно до Положення [PERSON] філія ДП «Національні інформаційні системи» не має статусу юридичної особи, тому відповідно до ст.30 ЦПК України є неналежним відповідачем у справі. Слід зазначити, що в судовому засіданні позивачеві та її представникам було розяснено право на заявлення клопотання про заміну неналежного відповідача, однак вони відмовилися. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed