Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок, в якому зазначає, що він є власником земельної ділянки площею 0,1471 га., яка розташована в с.Вереси, Житомирського району, на якій побудував житловий будинок площею 274,4 кв.м. На даний час у позивача виникло бажання оформити майно належним чином, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю та просив його задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, обставини зазначені в позові визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Таким чином, участь особи в судовому засіданні є її обов'язком, від якого особа за її клопотанням може бути звільнена судом. За наявності такого клопотання суд не вправі відкладати розгляд справи у зв'язку із неявкою цієї особи до суду. З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. Суд оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] рішенням 7 сесії 5 скликання Вересівської сільської ради Житомирського району від 17 січня 2007 року виділено земельну ділянку площею 0,1471 га., кадастровий номер 1822081200:05:001:0227, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в с.Вереси, район Аеропорту, ділянка [NUMBER], Житомирського району, Житомирської області на підставі чого на його ім'я видано державний акт серії ЯМ №312804 (а.с.4). Рішенням виконавчого комітету Вересівської сільської ради Житомирського району присвоєно юридичну адресу земельній ділянці під будівництво житлового будинку, господарських будівель і споруд гр.[PERSON], за адресою [ADDRESS], Житомирського району, Житомирської області (а.с.93). Згідно підпунктів 1 та 4 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; відновлення становища, яке існувало до порушення. Право власності на нерухоме майно, відповідно до ст. 331 ЦК України, виникає з моменту його державної реєстрації. Право власності у порядку передбаченому частиною третьою статті 376 ЦК України, може бути визнано лише на новозбудоване нерухоме майно або нерухоме майно, яке створено у зв'язку зі знесенням попередньої будівлі та відповідно до будівельних норм і правил є завершеним будівництвом. За правилами ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Відповідно до роз'яснень, які містяться у пунктах 15,16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30 березня 2012 року, виходячи зі змісту частини третьої статті 376 ЦК України, при доведенні визначених нею умов суд, може визнати право власності на самочинно збудоване майно за особою, яка його збудувала, якщо після закінчення будівництва земельну ділянку цій особі було передано у власність або надано у користування. Позов особи, яка самочинно збудувала нерухоме майно на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, про визнання права власності на цю нерухомість може бути задоволено судом на підставі частини третьої статті 376 ЦК України, якщо буде встановлено, що власник або користувач земельної ділянки не заперечує проти цього, будівництво не порушує права інших осіб і відповідає будівельним, архітектурним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам, державним стандартам. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається за підставами, що не заборонені законом. Із змісту вимог ст. 392 ЦК України, власник майна має право звернутись з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Outcome: approved