Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, відповідно до якого просить зобов`язати [PERSON] не перешкоджати в користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом вселення в квартиру та передачі ключів від. В обґрунтування вимог посилається на те, що позивач є власником Ѕ частини квартири [ADDRESS] . Зазначає, що відповідачка змінила замки від вхідних дверей та чинить перешкоди у користуванні його власністю, здає в оренду та отримує за це грошові кошти, перешкоджає вселенню в квартиру, а позивач не має іншого житла. Ухвалою суду від 12.05.2021 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 06.07.2021 року. У судове засідання 06.07.2021 року з`явився представник позивача, відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином. Розгляд справи відкладено на 12.08.2021 року. У судове засідання 12.08.2021 року з`явився представник позивача, відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином. Розгляд справи відкладено на 25.10.2021 року. 19.10.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог. У судове засідання 25.10.2021 року з`явилися представник позивача та представник відповідача. Сторонам роз`яснено права та обов`язки, протокольною ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача про виклик свідків. По справі оголошено перерву на 23.11.2021 року. 08.11.2021 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив. У судове засідання 23.11.2021 року з`явилися представники позивача та представник відповідача. Сторони надали пояснення. По справі оголошено перерву на 07.12.2021 року. У судове засідання 07.12.2021 року учасники процесу не з`явилися. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності. Від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. По справі оголошено перерву на 17.12.2021 року. У судове засідання 17.12.2021 року з`явилися представник позивача та представник відповідача. Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, з підстав викладених у відзиві. Свідки в судове засідання двічі не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи дійшов до висновку до наступного. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 28.04.2017 року за [PERSON] зареєстровано право приватної спільної часткової власності на Ѕ частину квартири. Інша частина квартири належить [PERSON] згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.03.2021 року. З відповіді Приморського відділу поліції м.Одеси вбачається, що [PERSON] має право володіти та користуватись Ѕ квартири за адресою [ADDRESS] , «про що не заперечує [PERSON] ». З цього випливає той факт, що позивач не користується своєю власністю. Фотороздруківки з сайту оголошень дають можливість суду дійти висновку про те, що квартира здається в оренду, оскільки вбачається вказана спірна адреса та дата заїзду 02-03 квітня 2021 року. Представник позивача [PERSON] , який є батьком позивача, в судовому засіданні повідомив суду, що після розірвання шлюбу [PERSON] забрала ключі від квартири, повідомила сина про те, що жодної квартири він не отримає та після цього почала здавати її в оренду, на зв`язок не виходить, надати добровільно ключі від квартири відмовляється, а у позивача іншого власного житла немає, він змушений під час приїзду до м.Одеси винаймати житло. Конституція України\~у ст.47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Відповідно до ч. 1ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися розпоряджатися своєю власністю. Згідно ізст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за свою волею, незалежно від волі інших осіб. Положеннястатті 317 Цивільного кодексу Українипередбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно дост. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону. Відповідно дост. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або квартири, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Суд критично ставиться до доводів представника відповідача про відсутність будь-яких особистих дій позивача, спрямованих на вселення у квартиру, оскільки це спростовується претензією позивача спрямованою на адресу відповідача від 22.04.2020 року, в якій позивач вимагає усунення порушення його права шляхом надання можливості вселитися та отримати ключі від квартири. Вищезазначене також узгоджується з рішеннями суду по справам №522/ 15409/18 та №523/11786/18 про поділ майна подружжя між сторонами, це свідчить про наявність спорів щодо спільно набутого майна, де предметом, зокрема, є квартира по [ADDRESS] . Статтею 319\~ЦК України\~передбачено право власника майна при наявності дій осіб, спрямованих на перешкоджання вільного користування та розпорядження власником своїм майном, вимагати усунення таких перешкод. З огляду на обставини, встановлені рішенням Суворовського районного суду м.Одеси по справі №523/11786/18, де позивач довів обставину використання відповідачкою спільних коштів подружжя на свій розсуд проти волі [PERSON] і не в інтересах сім`ї [PERSON] , а в інтересах сім`ї [PERSON] , твердження представника відповідачки адвоката Слободяник О.І. про те, що [PERSON] ніколи не чинила жодних обмежень у вселенні позивача до квартири та право власності його ніколи не обмежувала викликає у суду сумніви. Підсумовуючи вищенаведене, твердження представника відповідача щодо штучності позовних вимог, не спрямованих на реальний захист житлових прав позивача не знайшли свого підтвердження. Згідно\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відтак, суд, встановивши, що відповідач не надає можливості позивачу користуватися житловим приміщенням, право на користування яким є його законним правом, доходить висновку про обгрунтованість позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved