overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до [PERSON] суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , свій позов обґрунтовуючи тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] , від якого вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, тому вона просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засідання позивач не з`явилася, попередньо надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, попередньо надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судом встановлено, що батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідач матеріальну допомогу не надає. Отже, аналізуючи всі докази в сукупності, враховуючи подані докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення аліментів з [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» [PERSON] звільнено від сплати судового збору. Отже, з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-01 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до [PERSON] суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем 23.10.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 1348, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними фактично припинені, мають різні погляди на життя та сімейні відносини, спільного господарства та спільного бюджету не ведуть. Збереження шлюбу вважає неможливим, а строк на примирення не дасть ніякого результату, та фактично не потрібен. Також зазначила, що від шлюбу у неї з відповідачем народилась дитина: [PERSON] [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, її представник надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, підтримавши позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій просила розглянути справу у його відсутність, зазначивши, що позов визнає і не заперечує проти його задоволення. Зважаючи на те, що від сторін надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача та відповідача. Дослідивши матеріали справи, а також з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також враховуючи інші обставини життя подружжя, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 23.10.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві, було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис №1348 (а.с.4). В судовому засіданні було встановлено, що від шлюбу у сторін народився син: [PERSON], [INFO] (а.с.5). Позивач у позовній заяві зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними фактично припинені, мають різні погляди на життя та сімейні відносини, спільного господарства та спільного бюджету не ведуть починаючи з жовтня 2011 року. Почуття любові та поваги один до одного було втрачене. Збереження шлюбу вважає неможливим, оскільки суперечило б її інтересам та їх неповнолітньому сину. На момент звернення до суду ведення між сторонами ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши всі зібрані по справі докази, суд вважає‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, та суперечило б інтересам позивача та їх неповнолітньому сину. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] . Позовні вимоги мотивує тим, що вона зареєструвала шлюб із [PERSON] 21.01.1995 року . Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] .В обґрунтування вимог позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони відрізняються характерами та поглядами на сімейне життя. Фактично шлюбні відносини припинилися з лютого 2016 року, вони проживають окремо, не мають подружніх стосунків та не ведуть спільне господарство. Позивач зазначає, що подальше сімейне життя і збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечитиме їх інтересам. Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду від 27.09.2019 року відкрите провадження у справі у порядку загального позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. В судове засідання сторони не з`явились. Позивачем до суду подано заяву з проханням розглянути справу без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач до суду подав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. З урахуванням вищевикладеного суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, сторони уклали шлюб 21.01.1995 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Відділу реєстрації актів цивільного стану м. Артемівська актовий запис № 30 . Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] ,що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на задоволенні позову є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї стали неможливими, взаєморозуміння між сторонами відсутнє, шлюб тривалий час існує формально, позивач наполягає на розлученні, оскільки поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має і вважає, що збереження шлюбу бути не може, разом з тим суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення, або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, відповідач позов визнає, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Балтського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про зобовязання відповідача провести певні дії. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 14.06.1990 року вона з відповідачем купили будинок за адресою: вул. Толстого 25, м. Балта, Одеська область. Одразу стали його ремонтувати, так як він цього потребував. Збудували літню кухню, сарай, погреб. Але в звязку з тим, що спільне життя не склалося вона вимушена була звернутися до суду щодо розподілу домоволодіння. 01.03.1993 року ухвалою Балтського районного суду Одеської області у власності гр. [PERSON] залишилася ? частину будинку, а ? частина будинку передано у власність позивача. За весь період, починаючи з 1993 року і до цього часу, [PERSON] зроблено ремонт будинку, літньої кухні, приведено їх до належного вигляду. Також наведено порядок на прилеглій до будинку території. В той час як ? частину будинку, яка належить відповідачеві, залишається в занедбаному стані, (вибиті вікна, покрівля протікає, стеля впала, підлоги немає), що приводить до руйнування і її частини будинку. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю, але згодом надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі. (а.с. 33) Відповідач [PERSON] в судових засіданнях, які призначалися на 02.12.2015 р., 16.12.2015 р. з позовними вимогами погодився, але згодом надав заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі. (а.с. 31) Суд, ознайомившись з доводами позивача, оцінивши докази, що є у справі, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до \~ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги [PERSON]І, підлягають задоволенню оскільки є обґрунтованими, доведеними та ґрунтуються на законі.\~\~\~\~\~\~ Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, витрати понесені позивачем з оплати судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Барського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначила, що 01 лютого 2004 року у Соломнянській сільській раді Волочиського району Хмельницької області був зареєстрований шлюб з відповідачем, актовий запис № 1. Причиною розірвання шлюбу стало те, що в них виникають постійні сварки і непорозуміння, довгий час проживають окремо. За період шлюбу народилась донька - [PERSON] - [INFO], дитина проживає із матір'ю. Враховуючи викладене просила розірвати шлюб. Позивач надала суду письмову заяву, в якій зазначалось, що свої позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, справу просила розглядати без її участі. Суд дослідивши матеріали справи, вважає за доцільне розірвати шлюб між позивачем і відповідачем по справі, сторони миритися не бажають, а тому зберегти сім'ю неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Барського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що син навчається у Немирівському коледжі будівництва та архітектури на денному відділенні. Строк навчання закінчиться 30.06.2015 року. Ян не забезпечений кімнатою гуртожитку, а тому винаймає квартиру, за проживання у якій позивач сплачує 350 гривень щомісячно. Крім того, навчання сина вимагає інших матеріальних витрат. Відповідач, будучи працевлаштованим та матеріально забезпеченим не допомагає матеріально. А тому позивач звернулась до суду та просить ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, по 1000 гривень щомісячно строком до закінчення сином навчання. В судовому засіданні позивач [PERSON] зменшила позовні вимоги та ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліменти в розмірі 400 гривень щомісячно. Також просила суд стягнути понесенні судові витрати по наданню юридичної допомоги в сумі 300 грн. Відповідач у справі [PERSON] позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю з наступних підстав. Сторони являються батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження. Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується відповідним свідоцтвом. [PERSON] навчається у Немирівському коледжі будівництва та архітектури на денному відділенні. Строк навчання закінчиться 30.06.2015 року. Дане підтверджується договором про навчання №2/2013 та довідками коледжу №377 від 13.09.2013 року, №56 від 18.10.2013 року. Винаймання квартири та забезпечення необхідним для навчання передбачає значні фінансові витрати, які забезпечує позивач. Відповідач матеріальної допомоги по утриманню сина не надає. Згідно статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до двадцяти трьох років, а право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживають дочка чи син. Ненадання відповідачем в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина, який продовжує навчання є підставою для задоволення позову. Суд вважає необхідним у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України задовольнити вимоги позивача в частинні стягнення понесених витрат по наданню юридичної допомоги в розмірі 300 грн., оскільки вони підтвердженні квитанцією адвоката № 1729. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до Будьоннівського районного суду м. Донецька із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що 03 березня 2007 року Відділом реєстрації актів громадського стану Будьоннівського районного управління юстиції м. Донецька між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 76. Від цього шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем фактично припинено, між ними втрачено почуття взаєморозуміння та поваги один до одного, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливо. Строк для примирення просила суд не надавати, спору щодо поділу майна, набутого під час шлюбу між ними немає. Також, позивач зазначає, що з кінця листопада 2013 року їх родина фактично припинила своє існування. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 03 березня 2007 року Відділом реєстрації актів громадського стану Будьоннівського районного управління юстиції м. Донецька між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 76.(а.с.5). Від шлюбу народилась донька [PERSON], [INFO], батьками якої є [PERSON] та [PERSON].(а.с.6). З матеріалів справи вбачається, що сторони припинили подружні відносини з кінця листопада 2013 року, спільне господарство не ведуть, подружніх відносин не підтримують, сім'я остаточно розпалася. Крім того, з'ясувавши фактичні взаємини сторін та інші обставини їх життя, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, сім'я розпалась остаточно і шанси її збереження втрачено, а тому вважає за можливе позов задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до Будьоннівського районного суду м. Донецька із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що 21 жовтня 1995 року Відділом реєстрації актів громадського стану Будьоннівського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 479. Від цього шлюбу вони мають двох дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем фактично припинено, між ними втрачено почуття взаєморозуміння та поваги один до одного, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливо. Строк для примирення просила суд не надавати, спору щодо поділу майна, набутого під час шлюбу між ними немає. Також, позивач зазначає, що останні сім років їх родина фактично припинила своє існування. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 21 жовтня 1995 року Відділом реєстрації актів громадського стану Будьоннівського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 479.(а.с. 3). Від шлюбу народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 6,7). З матеріалів справи вбачається, що сторони припинили подружні відносини з листопада 2006 року, спільне господарство не ведуть, подружніх відносин не підтримують, сім'я остаточно розпалася. Крім того, з'ясувавши фактичні взаємини сторін та інші обставини їх життя, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, сім'я розпалась остаточно і шанси її збереження втрачено, а тому вважає за можливе позов задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до Будьоннівського районного суду м. Донецька із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що 27 листопада 1993 року між нею та відповідачем Міським відділом реєстрації актів громадського стану м. Донецька зареєстровано шлюб, актовий запис № 1021. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем фактично припинено, між ними втрачено почуття взаєморозуміння та поваги один до одного, відповідач почав зловживати спиртними напоями, лаятися на неї та ображати їх повнолітню доньку. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливо. Строк для примирення просила суд не надавати, спору щодо поділу майна, набутого під час шлюбу між ними немає. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 27 листопада 1993 року Міським відділом реєстрації актів громадського стану м. Донецька був зареєстровано шлюб, актовий запис № 1021 (а.с. 3). З матеріалів справи вбачається, що сторони припинили подружні відносини з листопада 2006 року, спільне господарство не ведуть, подружніх відносин не підтримують, сім'я остаточно розпалася. Крім того, з'ясувавши фактичні взаємини сторін та інші обставини їх життя, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, сім'я розпалась остаточно і шанси її збереження втрачено, а тому вважає за можливе позов задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved