Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей виконкому Довгинцівської районної в місті ради м. Кривого Рогу про позбавленння батьківських прав, стягнення аліментів та встановлення опіки та піклування. Мотивуючи свої позовні вимоги, тим, що вона є рідною тіткою [PERSON] , [INFO] зі сторони матері. Мати дитини [PERSON] померла [INFO] . З моменту смерті матері дитина проживає разом з нею та її чоловіком за адресою: [ADDRESS] . З березня 2011 року вона фактично займається вихованням своєї племінниці, забезпечує дитину всім необхідним для її нормальної життєдіяльності: купує продукти харчування, сезонний одяг, сплачує навчання та за додаткові курси, необхідна для розвитку дитини,. Відповідач не займається вихованням своєї доньки, не піклується про її фізичний, культурний та духовний розвиток, не займається її навчанням, не турбується її станом здоров`я, не підтримує стосунки зі школою. Просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно доньки [PERSON] , стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1014,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та призначити її опікуном. Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.04.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в загальному позовному провадженні. 15.05.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач не проти позбавлення його батьківських прав відносно своєї доньки та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. У судове засідання сторони та їх представники не з`явилися, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] на позовних вимогах наполягали. Відповідач [PERSON] до суду надав нотаріальну завірену заяву про надання згоди на позбавлення батьківських прав та встановлення опіки та піклування . Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої: [PERSON] , [INFO] ( а.с. 12 - копія свідоцтва про народження). Мати дитина [PERSON] [INFO] померла ( а.с. 23 - копія свідоцтва про смерть). Батько дитини не займається вихованням своєї доньки, не піклується про її фізичний, культурний та духовний розвиток, не займається її навчанням, не турбується її станом здоров`я, не підтримує стосунки зі школою. Позивач [PERSON] є тіткою малолітньої [PERSON] , про що свідчать матеріали справи ( а.с. 9, 10, 11, 15, 16, 17, 18,20). Згідно з актом обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , складеним адміністрацією навчально-виховного комплексу № 81 «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів-ліцей» Дніпропетровської області, для малолітньої [PERSON] , створені належні умови для навчання та гармонійного розвитку. Відповідно до нотаріально завірених приватним нотаріусом заяв від 16.02.2016 року, 16.08.2016 року, 09.08.2017 року, 30.07.2018 року, які наявні в матеріалах справи, [PERSON] добровільно надавав згоду на те, щоб його малолітня донька проживала зі своєю тіткою [PERSON] , а також на те, щоб [PERSON] на користь малолітньої вирішувала всі фінансові, матеріальні та моральні питання, що пов`язані з вихованням та навчанням дитини, з правом представництва інтересів малолітньої. Відповідно до ч.1 ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК; ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. З наданих сторонами письмових доказів слідує, що позивач [PERSON] мешкає разом з племінницею [PERSON] та здійснює усі необхідні дії з її утримання та виховання, піклується про її духовний, фізичний розвиток. Батько дитини [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по виховання доньки, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування доньки, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі. Згідно висновку виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради від 12.06.2019 року виконком Довгинцівської районної в місті ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Таким чином, у судовому засіданні письмовими доказами підтверджено факт того, що відповідач [PERSON] ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї доньки [PERSON] , [INFO] , не проявляє до неї щонайменшої батьківської турботи, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкуються з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає їй доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, що суд розцінює як свідоме нехтування батьком своїми батьківськими обов`язками. Так, як батьківські обов`язки стосовно малолітньої фактично виконує її тітка [PERSON] , то є усі підстави також для призначення саме її опікуном малолітньої дитини та стягнення на її користь аліментів з батька дитини до повнолітня. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зістаттею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1-3 статті 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 1 статті 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Аналогічні обставини викладені в п.17 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до частин 1,2 статті 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Виходячи з наведеного, батьки зобов`язані забезпечити такий рівень життя своїх дітей, який є необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей на рівні, що визначений законодавством. Згідно статі 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» , прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. Згідно з положеннями ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим , ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналізуючи зібрані по справі докази, виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи вік та потреби дитини, те, що відповідач є працездатною особою, інших аліментних зобов`язань не має, позов згідно поданої до суду заяви, визнав повністю, суд приходить до висновку про обов`язок відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, та з врахуванням вищезазначеного вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1014,00 гривень на утримання доньки до її повноліття, на користь позивача, що буде відповідати інтересам дитини. З огляду на вищевикладене, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей виконкому Довгинцівської районної в місті ради м. Кривого Рогу про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та встановлення опіки та піклування підлягають задоволенню, так, як задоволення позовних вимог буде в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного та

Outcome: approved