Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про те, що між ним та відповідачем по справі [PERSON] 14 липня 1973 року було укладено шлюб. Однак, з плином часу, відносини почали складатися не кращим чином. Відповідач припинила піклування про створення нормальних сімейних стосунків, не дбала про домашній затишок у сім'ї, перестала проявляти повагу до нього та до їх сімейних стосунків. Починаючи з 2007 року сімейні стосунки з відповідачем припинила та на цей час проживають за різними адресами, а шлюб залишається формальним лише на папері. Від шлюбу з відповідачем мають дітей, які на цей час є дорослими. Відносини з дітьми підтримує. Відповідач розірвати шлюб через Головне територіальне управління юстиції у Черкаській області не бажає. На примирення він не погоджується, оскільки усі можливості для збереження сім'ї вичерпано. Просить суд розірвати шлюб між ним, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Судові витрати та витрати на правничу допомогу покласти на нього. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, на адресу суду направив письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує, на стягненні судових витрат не наполягає. Просить суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, на адресу суду направила письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у її відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом було встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого Уманським міським відділом РАГС Черкаської області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 14.07.1973 року, актовий запис № 354. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. На цей час сторони у справі не проживають однією сім'єю та не ведуть спільного господарства. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд виходить з того, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї у цьому випадку не може дати позитивного результату, оскільки подальше спільне життя подружжя неможливе та є таким, що суперечило б інтересам сторін у справі, враховуючи обставини, що склалися у вказаному випадку, у зв'язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На стягненні судових витрат з відповідача по справі позивач не наполягає.

Outcome: approved