Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з ПАТ «УКРІНБАНК»(далі - Відповідач) 21553,63 грн. недорахованої суми заробітної плати та 228901,054 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку. В процесі судового розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідача лише суму середнього заробітку за весь час затримки розрахунку в розмірі 254602,20 грн. Посилався на те, що з квітня 20102 р. працював у ПАТ «УКРІНБАНК»на посаді директора Луганського міського відділення, а 29.12.2014р. був звільнений з посади. Зазначав, що відповідач не провів з ним фактичного розрахунку у день звільнення і лише 24.05.2016р. здійснив виплату заробітної плати за період з 01.11.2014р. по день звільнення (29.12.2014р.). Стверджував, що відповідач зобов'язаний сплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, а представник позивача позов не визнав. Третя особа не направила до суду письмових пояснень та не просила розгляд справи провадити за відсутності уповноваженого представника, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з наказу № 849-к від 17.12.2014р. (а.с.11) та пояснень сторін, позивач працював у ПАТ «УКРІНБАНК»на посаді директора Луганського міського відділення, 29.12.2014р. був звільнений з посади, у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці, скорочення чисельності та штату працівників ПАТ «УКРІНБАНК», але фактичний розрахунок в день звільнення з позивачем не було здійснено. Згідно пояснень позивача, відповідач лише 24.05.2016р. (після відкриття провадження по справі) перерахував йому раніше не нараховану та невиплачену заробітну плату за період з 01.11. 2014р. по 29.12.2014р. (день звільнення). Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиконання з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно із ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Таким чином, не проведення з вини відповідача розрахунку з позивачем є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Враховуючи те, що відповідач допустив затримку розрахунку з позивачем, то з нього підлягає стягнення середня заробітна плата за весь час затримки розрахунку у розмірі ( (15260,07грн. середньомісячна плата за період з 01.01.2014р. по 29.12.2014р. * 16 місяців затримки розрахунку з 01.01.2015р. по 30.04.2016р.)+803,16грн. середньоденна заробітна плата в травні 2016р.*13 робочих днів у травні в період з 01.05.2016р. по 23.05.2016р.) =) 254602,20 грн. Вирішуючи позов таким чином, суд вважає необхідним згідно ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача 2546,02 грн. судових витрат на користь держави, так як позивач звільнений по закону від сплати судового збору. На підставі викладено та

Outcome: approved