overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до територіальної громади в особі Марганецької міської ради, третя особа [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] помела її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина. Вона звернулася до державного нотаріуса Марганецької державної нотаріальної контори стосовно оформлення спадкових прав після смерті своєї матері, в оформленні та видачі свідоцтва їй було відмовлено, бо вона пропустила шестимісячний строк подання заяви про прийняття спадщини. Причиною пропуску строку є стан її здоров'я. Просить суд визнати поважною причину пропуску нею шестимісячного строку для прийняття спадщини, призначити їй додатковий строк терміном в один місяць для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON]. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. Представник відповідача надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Третя особа надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є донькою [PERSON], відповідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29 травня 1953 року. [INFO] [PERSON] померла, згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03 липня 2014 року. Після її смерті відкрилася спадщина. [PERSON] не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк. Державним нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори 11.02.2015 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки вона пропустила встановлений шестимісячний строк подачі заяви про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено, що позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері. Причиною пропуску строку є стан здоров'я позивачки, що підтверджується відповідною медичною довідкою, наявною в матеріалах справи (а.с.11). Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на те, що позивач пропустила строк передбачений ст.1270 ЦК України. Відповідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд вважає, що причини пропуску строку є поважними та необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю один місяць, вважаючи такий строк достатнім для подання відповідної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Тернопільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про визнання відповідача такою, що втратила право на користування квартирою №37 по проспекту Злуки, 31 в м.Тернополі. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] та проживає у ній. Відповідач, яка є її онукою також зареєстрована у вказаній квартирі проте не проживає у ній з 2005 року, оскільки перебуває за кордоном. Позивач позовні вимоги підтримала з мотивів викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити та здійснювати розгляд справи у її відсутності про що подала заяву. Про час і місце розгляду справи та виклик до суду відповідача повідомлено, в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України, шляхом публікування оголошення в газеті «Свобода» №34 від 13.05.2015 року, однак відповідач в судове засідання не зявилася з невідомої суду причини. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. Із свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.07.2003 р. вбачається, що квартира [ADDRESS] перебуває у спільній сумісній власності та її власниками є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. У вказаній квартирі [ADDRESS] зареєстрованими значаться: [PERSON] та [PERSON], що стверджується довідкою ТОВ «КомЕнерго Тернопіль 3» № 208 від 06.03.2015 р. Свідки [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні показали, що вони є сусідами позивача та підтвердили той факт, що відповідач [PERSON] дійсно не проживає у [INFO] з 2005 року. Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України, член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У судовому засіданні доведено факт не проживання відповідача [PERSON] у квартирі [ADDRESS] більше одного року без поважних причин, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, шляхом визнання відповідача такою, що втратила право на користування житлом у вказаній квартирі. Крім того, із відповідача в користь позивача, відповідно до ст.88 ЦПК України, слід стягнути 243.60 грн. судового збору сплаченого позивачем . На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Тернопільського міськрайонного суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він власником квартири [ADDRESS], де зареєстрований та проживає. Разом із ним зареєстрованим за вказаною адресою значиться його родич відповідач [PERSON], який у даній квартирі з жовтня 2013 року не проживає. Особисті речі та майно відповідача за даною адресою відсутні, оплату за комунальні послуги він не вносить, жодних зв»язків із позивачем не підтримує. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів викладених в позовній заяві, просив закінчити розгляд справи у його відсутності про що подав заяву. Про час і місце розгляду справи та виклик до суду відповідача повідомлено, в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України, шляхом публікування оголошення в газеті «Свобода» №76 від 07.10.2015 року, однак відповідач в судове засідання не зявився з невідомої суду причини. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. Із реєстраційних посвідчень виданих 21.10.1996 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації вбачається, що за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровано на праві особистої власності на підставі договору міни житлових приміщень по 1/3 частині квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки ДП «Авторитет Плюс» №1-399 від 24.06.2015 року у квартирі [ADDRESS] зареєстрований як позивач [PERSON] так і відповідач [PERSON], що додатково стверджується будинковою книгою. Із актів обстеження від 16.06.2015 р., від 06.04.2015 р. вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований, але не проживає у [INFO]. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що відповідач [PERSON] більше двох років не проживає у [INFO]. Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України, член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У судовому засіданні доведено факт не проживання відповідача [PERSON] у житловому будинку №13 по вул.Б.Хмельницького, 13 в м.Тернополі більше одного року без поважних причин, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою №2 по вул.Б.Хмельницького, 13 в м.Тернополі. Крім того, із відповідача в користь позивача, відповідно до ст.88 ЦПК України, слід стягнути 243.60 грн. судового збору сплаченого позивачем . На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Тернопільського міськрайонного суду з позовом до відповідача [PERSON] про втрату права на користування житловим приміщенням - квартирою №132 в будинку №7 по вул.Р.Купчинського в м.Тернополі. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] та проживає у ній. Відповідач, також зареєстрований у вказаній квартирі, проте не проживає у ній біля трьох років, Крім того, відповідач не приймає участі в утриманні житла та не здійснює плату за комунальні послуги. Позивач позовні вимоги підтримав з мотивів викладених в позовній заяві та просив здійснювати розгляд справи у його відсутності, не заперечивши з приводу заочного розгляду справи, про що подав заяву. Про час і місце розгляду справи та виклик до суду відповідача повідомлено, в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України, шляхом публікування оголошення в газеті «Свобода» №95 від 09.12.2015 року, однак відповідач в судове засідання не зявився з невідомої суду причини. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини справи. Із свідоцтва про право власності на житло від 28 березня 2003 року вбачається, що квартира [ADDRESS] зареєстрована за правом спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідач [PERSON] зареєстрована у [INFO] з 13.08.2004 року, що стверджується довідкою ПП «Сонячне» №73 від 19.06.2015 р. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 01.10.2013 р. Із акту ПП «Сонячне» від 23.06.2015 р., вбачається, що відповідач [PERSON] №132 у квартирі [ADDRESS] хоча зареєстрована проте більше року не проживає. У судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] показали, що вони являються сусідами позивача та підтвердили той факт, що відповідач [PERSON] у квартирі № 132 по вул.Р.Купчинського в м.Тернополі більше двох років не проживає. Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України, член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У судовому засіданні доведено факт не проживання відповідача [PERSON] у квартирі [ADDRESS] більше одного року без поважних причин, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання відповідача такою, що втратила право на користування вказаною квартирою . На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON]звернувся до Тернопільського міськрайонного суду з позовом до відповідача [PERSON] про втрату права на користування квартирою №9 по вул.Київська, 4 в м.Тернополі. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є співвласником квартири [ADDRESS] та проживає у ній. Відповідач, який є колишнім співвласником 1/4 частини вказаної квартири також зареєстрований у ній, проте не проживає у квартирі понад 10 років. Майна відповідача за вказаною адресою немає, оплата за комунальні послуги покладена виключно на позивача. Позивач позовні вимоги підтримала з мотивів викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити та здійснювати розгляд справи у її відсутності про що подала заяву. Про час і місце розгляду справи та виклик до суду відповідача повідомлено, в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України, шляхом публікування оголошення в газеті «Свобода» №46 від 24.06.2015 року, однак відповідач в судове засідання не зявилася з невідомої суду причини. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. Із свідоцтва про право власності на житло від 12.04.1994 р., договору дарування 1/4 частини квартири від 06.01.2011 р. вбачається, що квартира [ADDRESS] перебуває у спільній сумісній власності та її власниками є [PERSON] та [PERSON] У вказаній квартирі [ADDRESS] зареєстрованими значаться: позивач [PERSON], її колишній чоловік [PERSON] та її мати [PERSON], що стверджується довідкою ДП «Благоустрій 1» №346 від 26.03.2015 р. Із актів комісії ДП «Благоустрій-1» від 04.03.2015 р., від 01.04.2015 р. від 20.03.2015 р. вбачається, що відповідач [PERSON] зі слів сусідів у квартирі [ADDRESS] з 2005 року не проживає. Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України, член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У судовому засіданні доведено факт не проживання відповідача [PERSON] у квартирі [ADDRESS] більше одного року без поважних причин, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житлом у вказаній квартирі. Крім того, із відповідача в користь позивача, відповідно до ст.88 ЦПК України, слід стягнути 243.60 грн. судового збору сплаченого позивачем . На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Тернопільського міськрайонного суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів, посилаючись на те, що останній 12.07.2012року позичив у нього 100000грн., які зобов'язувалася повернути до 01.08.2013року, добровільно повернути позичені гроші відмовляється. З урахуванням того, що кошти йому повернуто не було, просить стягнути з відповідача 100000грн., а також витрати пов'язані із сплатою судового збору. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подано суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, заяв про розгляд справи за своєї відсутності не надсилав, а тому на підставі ч.4 ст. 169 ЦПК України в зв'язку з його повторною неявкою в судове засідання, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. 12.07.2012 року відповідач [PERSON] позичив у позивача [PERSON] гроші в сумі 100000грн., які зобов'язувалася повернути до 01.08.2013року, про що свідчить розписка, яку подав позивач при зверненні до суду. В судовому засіданні встановлено, що кошти, зазначені в розписці до дати, зазначеної самим відповідачем, останній позивачу не повернув і добровільно повертати не хоче. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін). Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Тернопільського міськрайонного суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів, посилаючись на те, що остання 17.06.2012року позичила у нього 9000 доларів США, що станом на 19.11.2013року еквівалентно 71937грн., які зобов'язувалася повернути до 25.06.2012року, добровільно повернути позичені гроші відмовляється. З урахуванням того, що кошти йому повернуто не було, просить стягнути з відповідача також 378,74 долари США, що еквівалентно 3027,27грн. - 3% річних від простроченої суми, а також витрати пов'язані із сплатою судового збору. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, заяв про розгляд справи за своєї відсутності не надсилала, а тому на підставі ч.4 ст. 169 ЦПК України в зв'язку з її повторною неявкою в судове засідання, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. 17.06.2012 року відповідач [PERSON] позичила у позивача [PERSON] гроші в сумі 9000 доларів США, які зобов'язувалася повернути до 25.06.2012року, про що свідчить розписка, яку подав позивач при зверненні до суду. В судовому засіданні встановлено, що кошти, зазначені в розписці до дати, зазначеної самим відповідачем, остання позивачу не повернула і добровільно повертати не хоче. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін). Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Загальна сума 3% річних від суми боргу за прострочення виконання грошового зобов'язання становить 378,74 долари США, що еквівалентно 3027,27грн. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами спору 11 серпня 1990 року у Семиківській сільській раді Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис 3. Заявлені вимоги мотивує тим, що сімейне життя не склалося із-за різних характерів та переконань, стосунки між сторонами спору погіршилися, тривалий час сторони спору не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не з'явився, однак на адресу суду направив заяву в якій позов підтримав й просить задовольнити вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідачка суду надіслала заяву в якій проти задоволення позову не заперечила, просить строк на примирення не надавати, й справу розглядати за своєї відсутності. Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини: Між сторонами спору 11 серпня 1990 року у Семиківській сільській раді Теребовлянського району Тернопільської області зареєстровано шлюб, актовий запис 3. Від даного шлюбу у сторін спору спільних малолітніх та неповнолітніх дітей немає. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечитиме інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що стосунки між сторонами спору погіршилися тривалий час, сторони спору не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер. Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу та миритися не бажає, то позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами спору 17 липня 1983 року у Львівському палаці урочистих подій, актовий запис 2087. Заявлені вимоги мотивує тим, що сімейне життя не склалося із-за різних характерів та переконань, стосунки між сторонами спору погіршилися, тривалий час сторони спору не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не з'явився, однак на адресу суду направив заяву в якій позов підтримав й просить задовольнити вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надіслав заяву в якій проти задоволення позову не заперечив, та просить справу розглядати за своєї відсутності. Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини: Між сторонами спору 17 липня 1983 року у Львівському палаці урочистих подій зареєстровано шлюб, актовий запис 2087. Від даного шлюбу у сторін спору спільних малолітніх та неповнолітніх дітей немає. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечитиме інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що стосунки між сторонами спору погіршилися давно, сторони спору не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер. Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу та миритися не бажає, то позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами спору 24 вересня 2011 року у відділі ДРАЦС Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис 190. Заявлені вимоги мотивує тим, що сімейне життя не склалося із-за різних характерів та переконань, стосунки між сторонами спору погіршилися, тривалий час сторони спору не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не з'явився, однак на адресу суду направив заяву в якій позов підтримав й просить задовольнити вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надіслав заяву в якій проти задоволення позову не заперечив, та просить справу розглядати за своєї відсутності. Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини: Між сторонами спору 24 вересня 2011 року у відділі ДРАЦС Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області зареєстровано шлюб, актовий запис 190. Від даного шлюбу у сторін спору є спільна дитина - син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечитиме інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що стосунки між сторонами спору погіршилися давно, сторони спору не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер. Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу та миритися не бажає, то позов слід задовольнити.

Outcome: approved