Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області про скасування рішень сесії сільської ради в частині передачі у власність земельних ділянок. Посилався на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 22 вересня 1991 року він та [PERSON] є власниками (приватна спільна сумісна власність) квартири [NUMBER], яка знаходиться у будинку по [ADDRESS]. Вказана квартира зареєстрована КП «Інвентаризатор» 22 лютого 1999 року і записана у реєстрову книгу за [NUMBER]. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 22 січня 2010 року він є власником земельної ділянки площею 0,07 га на підставі рішення Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області №101 від 05 листопада 1998 року. Земельна ділянка розташована по [ADDRESS] та виділена для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Згодом навколо належної йому на праві власності земельної ділянки розпочато будівництво гаражів [PERSON], [PERSON], [PERSON] Він та [PERSON] були проти будівництва гаражів і про це повідомляли голову сільської ради. Стосовно правомірності виділення земельних ділянок під забудови гаражами звертались до Державної інспекції сільського господарства Полтавської області. З відповіді державної інспекції сільського господарства Полтавської області дізнався, що за результатами розгляду заяв [PERSON], [PERSON], [PERSON], рішеннями 29 сесії п'ятого скликання від 21 травня 2009 року, 33 сесії п'ятого скликання від 10 грудня 2009 року та 40 сесії 5 скликання від 29 вересня 2010 року Щербанівської сільської ради передано безкоштовно у приватну власність земельні ділянки для індивідуального будівництва по [ADDRESS]. [PERSON] виділено земельну ділянку площею 0,01 га для індивідуального гаражного будівництва по [PERSON], вказане право власності посвідчено державним актом серії [NUMBER], зареєстрованим 22 вересня 2011 року. Зазначив, що земельні ділянки під будівництво гаражів передано з порушенням вимог ст.118 ЗК України, у зв'язку з чим Державна інспекція сільського господарства Полтавської області направила клопотання до Щербанівської сільської ради про приведення прийнятих сесією рішень 29 сесії 5 скликання від 21 травня 2009 року та 40 сесії 5 скликання від 29 вересня 2010 року у відповідність до вимог земельного законодавства. Оскільки рішення про виділення громадянам вказаних земельних ділянок прийнято без попереднього розгляду проекту відведення земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, вважає рішення сесії є незаконними. Також зазначив, що 07 лютого 2012 року йому видано будівельний паспорт на добудову до квартири, а будівництво гаражів загрожує неможливістю виконати проект добудови, оскільки в даному при наявності гаражів будівельні, інженерні та санітарні норми не можуть бути дотримані. Гаражі встановлені впритул до забору, а частково займають його територію. Враховуючи вказане, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив поновити йому строк звернення до суду та скасувати рішення 29 сесії п'ятого скликання від 21 травня 2009 року в частині передачі [PERSON] у власність земельної ділянки площею 0,0034 га для будівництва індивідуального гаражу по [ADDRESS]; рішення 40 сесії п'ятого скликання від 23 вересня 2010 року Щербанівської сільської ради в частині передачі [PERSON] у власність земельної ділянки площею 0,0022 га по [ADDRESS] та рішення 33 сесії п'ятого скликання від 10 грудня 2009 року Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області в частині передачі [PERSON] у власність земельної ділянки площею 0,01 га по [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача адвокат Дігтярь Л.А. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] позов не визнав, вважав, що рішення Щербанівської сільської ради про виділення земельних ділянок для індивідуального гаражного будівництва та передачу їх у приватну власність прийняті відповідно до вимог чинного законодавства, просив застосувати до даних правовідносин строк позовної давності. Третя особа [PERSON] в письмовій заяві до суду справу просила розглянути без її участі, позовні вимоги вважала слід задовольнити. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] просили відмовити у задоволенні позову. Суд заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази та оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 22 вересня 1991 року є власником квартири [NUMBER], яка знаходиться у будинку по [ADDRESS]. Вказана квартира зареєстрована КП «Інвентаризатор 22 лютого 1999 року і записана у реєстрову книгу за [NUMBER]. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 22 січня 2010 року [PERSON] також є власником земельної ділянки площею 0,07 га на підставі рішення Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області №101 від 05 листопада 1998 року. Земельна ділянка розташована по [ADDRESS] та виділена для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Вказані обставини під час розгляду справи особами, які беруть участь у справі, визнані та не заперечувались. Навколо належної позивачу на праві власності земельної ділянки розпочато будівництво гаражів [PERSON], [PERSON], [PERSON] Так, п.4 рішення 29 сесії п'ятого скликання Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 21 травня 2009 року передано у приватну власність земельну ділянку для індивідуального гаражного будівництва [PERSON] площею 0,0034 га в [ADDRESS] (а.с.61). Пунктом рішення 30 сесії п'ятого скликання Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 10 грудня 2009 року передано у приватну власність земельну ділянку для індивідуального гаражного будівництва [PERSON] 0,01 га в [ADDRESS] (а.с.62, 63). Рішенням 40 сесії п'ятого скликання Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 23 вересня 20010 року передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва індивідуального гаража [PERSON] 0,0022 га в [ADDRESS] (а.с.63). Відповідно до ч.5 ст.118 ЗК України передача земельних ділянок у власність громадянам - працівникам державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонерам з їх числа провадиться після затвердження проекту приватизації земель у порядку, встановленому ЗК. Рішення про виділення громадянам вказаних земельних ділянок прийнято без попереднього розгляду проекту відведення земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок. У зв'язку з вказаними порушеннями, Державна інспекція сільського господарства Полтавської області направила клопотання до Щербанівської сільської ради про приведення прийнятих сесією рішень 29 сесії п'ятого скликання від 21 травня 2009 року та 40 сесії п'ятого скликання від 29 вересня 2010 року у відповідність до вимог земельного законодавства. У постановах Верховного Суду України № 6-14цс13 від 24 квітня 2013 року, № 6-33цс від 22 травня 2013 року, № 6-41цс13 від 29 травня 2013 року, № 6-33цс13 від 22 травня 2013 року, які у відповідності до ч.2 ст.214, ст.360-7 ЦПК України є обов'язковими для суду при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, сформульована правова позиція, згідно якої порушення визначеного законом порядку набуття у власність земельної ділянки є підставою для визнання у судовому порядку незаконними рішень органів місцевого самоврядування про передачу землі у власність. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як відповідні рішення органів виконавчої влади або місцевого самоврядування, на підставі яких видано державні акти, що посвідчують право власності на земельні ділянки, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Відповідно до правил ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Згідно правил ч.1 ст.155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до положень ст.12 ЗК України, до повноважень сільських рад у галузі земельних відносин на території сіл належить розпорядження землями територіальних громад. 07 лютого 2012 року позивачу [PERSON] видано будівельний паспорт на добудову до квартири, а будівництво гаражів загрожує неможливістю виконати проект добудови, оскільки в даному при наявності гаражів будівельні, інженерні та санітарні норми не можуть бути дотримані. Гаражі встановлені впритул до забору, а частково займають його територію. Згідно із ч.2 ст.16 ЦК України, ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків, застосування інших, передбачених законом, способів. Суд вважає, що позивач довів, що рішення 29 сесії п'ятого скликання від 21 травня 2009 року в частині передачі [PERSON] у власність земельної ділянки площею 0,0034 га для будівництва індивідуального гаражу по [ADDRESS]; рішення 40 сесії п'ятого скликання від 23 вересня 2010 року Щербанівської сільської ради в частині передачі [PERSON] у власність земельної ділянки площею 0,0022 га по [ADDRESS] та рішення 33 сесії п'ятого скликання від 10 грудня 2009 року Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області в частині передачі [PERSON] у власність земельної ділянки площею 0,01 га по [ADDRESS] прийняті з порушенням вимог чинного законодавства і що його права порушені названими рішеннями. Вирішуючи питання щодо позовної давності, суд виходить з наступного. За правилами ст.ст.256, 261, 264, 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є самостійною підставою для відмови у позові. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Про існування рішення 29 сесії п'ятого скликання від 21 травня 2009 року про передачу [PERSON] у власність земельної ділянки площею 0,0034 га для будівництва індивідуального гаражу по [ADDRESS] та рішення 40 сесії п'ятого скликання від 23 вересня 2010 року Щербанівської сільської ради про передачу [PERSON] у власність земельної ділянки площею 0,0022 га по [ADDRESS] позивач дізнався з листів Державної інспекції сільського господарства Полтавської області у 2014 році, а витяги з вказаних рішень направлено тільки на вимогу суду, іншого у справі не встановлено і суду не доведено, суд вважає, що строк звернення до суду з вказаними вимогами позивачем пропущено не було, отже, відсутні підстави для відмови у поновленні такого строку. Стосовно строку позовної давності до вимоги про скасування рішення 33 сесії п'ятого скликання від 10 грудня 2009 року Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області в частині передачі [PERSON] у власність земельної ділянки площею 0,01 га по [ADDRESS], суд враховує той факт, що під час розробки технічної документації по складанню державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] на території Щербанівської сільської встановлювалися межі земельної ділянки, яка передана [PERSON], дані межі погоджувалися з усіма суміжними землевласниками, у тому числі і з [PERSON], що підтверджується схемою про визначення меж та розмірів земельної ділянки, відповідно до якої складено акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості від 01 січня 2010 року (а.с.90, 91). З викладеного вбачається, що з моменту підписання схеми визначення меж та розмірів земельної ділянки [PERSON] стало відомо про приватизацію [PERSON] земельної ділянки, а отже до вказаної позовної вимоги слід застосувати строк позовної давності. На підставі викладеного,

Outcome: partial