Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Б.А.Н.К. Кредит-Партнер», приватного підприємства «Б.А.Н.К. Кредит Партнер» про визнання угод недійсними та повернення коштів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10 липня 2015 року між ним та Приватним підприємством «Б.А.Н.К. Кредит-Партнер» було укладено договір №110309, предметом якого є надання ПП «Б.А.Н.К. Кредит-Партнер» послуг, спрямованих на забезпечення оформлення угоди про участь в Пропозиції «Кредит-партнер», надання інформаційно-консультаційних, довідкових послуг з питань діяльності та подальшої участі Клієнта в Пропозиції «Кредит-Партнер». В подальшому, 10 липня 2015 року між позивачем та ТОВ «Б.А.Н.К. Кредит-Партнер» була укладена угода №210309, предметом якої є надання відповідачем послуг, спрямованих на отримання Позики (придбання товару) на суму 400000 гривень, на умовах Фінансової пропозиції «Кредит-партнер». На виконання умов вказаних угод позивачем на користь ПП «Б.А.Н.К. Кредит-Партнер» було сплачено 37800 гривень, що підтверджується копіями квитанцій від 10 липня 2015 року та 15 липня 2015 року. Однак, відповідачами кредит в сумі 400000 гривень надано не було. Укладені угоди №110309 та №210309 від 10 липня 2015 року позивач вважає такими, що укладені внаслідок нечесної підприємницької діяльності, а тому підлягають визнанню недійними із застосуванням наслідків недійсності. Просить визнати вищевказані угоди недійсними та стягнути з відповідачів 37800 гривень сплаченого внеску. Представник позивача в судове засідання не зявилася, однак в своїй заяві позов підтримала повністю, просила його задовольнити із наведених в позовній заяві підстав, а справу слухати у її відсутність. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача [PERSON] «Б.А.Н.К. Кредит-Партнер» та представник відповідача ПП «Б.А.Н.К. Кредит Партнер» в судове засідання не зявилися з невідомих суду причин, проте були належним чином повідомлені про розгляд справи. Причини своєї неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 10 липня 2015 року між [PERSON] та ПП «Б.А.Н.К. Кредит-Партнер» був укладений договір №110309, предметом якого є надання відповідачем послуг, спрямованих на отримання позики: забезпечення оформлення Угоди про участь в Пропозиції «Кредит-Партнер», надання інформаційно-консультаційних, довідкових послуг з питань діяльності та подальшої участі клієнта в Пропозиції «Кредит-Партнер» (а.с. 5). 10 липня 2015 року між [PERSON] та ТОВ «Б.А.Н.К. Кредит-Партнер» була укладена угода №210309, предметом якої є надання відповідачем послуг, спрямованих на отримання позики (придбання товару), на суму 400000 гривень, яка зазначена в додатку №1 до угоди на умовах Фінансової пропозиції «Кредит-Партнер» (додаток №2 до угоди). Позивачу представником відповідача було роз'яснено, що це є кредитний договір, за яким позивач отримає кредит в сумі 400000 гривень на протязі доби. Для отримання вказаного кредиту позивачу потрібно було сплатити гарантійний внесок (а.с. 8-10). У відповідності до умов угоди [PERSON] сплатив на користь відповідача гарантійний платіж 37800 гривень, що підтверджується копіями відповідних квитанцій (а.с. 7). Суд вважає, що грошові кошти в сумі 37800 гривень, сплачені позивачем за договором №110309 від 10 липня 2015 року та угодою №210309 від 10 липня 2015 року мають бути стягнені з відповідача та повернуті позивачу, внаслідок його нікчемності, передбаченої законом, зокрема з наступних підстав. У відповідності до Умов Фінансової пропозиції «Кредит-Партнер», яка є невід'ємним додатком №2 до угоди №210309 від 10 липня 2015 року, предметом договору є не негайна (на протязі доби) позика, як вважав позивач, відповідач ТОВ «Б.А.Н.К. Кредит-Партнер» взагалі не надає позик, а лише формує Товариство клієнтів системи, які за рахунок власних внесків формують фонд з якого учаснику надається позика. Таким чином, відповідач згідно Додатку №2 до угоди №210309 від 10 липня 2015 року формує Товариство клієнтів системи за рахунок сплати щомісячних повних внесків, сплачених клієнтами програми, тобто за кошти членів самої програми, що формують фонд даного Товариства. Крім того, з фонду групи формується чистий фонд, який призначений для одержання позики для учасників програми, його наступний щомісячний розподіл між учасниками системи. Отже, розподіл фонду групи проходить по пірамідальній схемі, що порушує вимоги п.7 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», коли за рахунок коштів одного учасника програми надається позика іншому учаснику програми, і є підставою для нікчемності правочину. Зокрема, у відповідності до частини 6 статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів», правочини здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. До нечесної підприємницької практики згідно п.2 ч.1 ст.19 того ж Закону відноситься зокрема і будь-яка діяльність, що вводить споживача в оману. Одним з видів такої діяльності у відповідності до п.7 ч.3 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», є утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції, що має місце у іншому випадку. При розгляді вказаної справи судом встановлено, що діяльність ТОВ «Б.А.Н.К. Кредит-Партнер», вводить споживача в оману, оскільки програма ТОВ «Б.А.Н.К. Кредит-Партнер», формується виключно на коштах їх учасників, без залучення коштів Товариства. Видача «кредиту» здійснюється за кошти, внесені учасниками програми, в подальшому учасник ТОВ ««Б.А.Н.К. Кредит-Партнер»», який отримав кредит, сплачує внески, які фактично компенсують кошти іншим учасникам товариства, тобто один учасник програми за свої власні кошти, без інвестування коштів відповідача оплачує кредит іншому учаснику програми. При цьому, позивач сплачував відповідачу не за одержання товару чи послуги, а фактично за можливість одержання права на отримання кредиту, яке надавалося не за рахунок відповідача, а за рахунок залучення інших споживачів і їх коштів до такої ж схеми, право отримати кредит позивачем залежить від розміру фонду і внесення коштів іншими учасниками ТОВ «Б.А.Н.К. Кредит-Партнер». Як роз'яснено у п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. У разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину. Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Частиною 2 ст.215 ЦК України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Таким чином, проаналізувавши вищенаведене, можна зробити висновок про те, що вищевказані договори є нікчемними внаслідок того, що його недійсність передбачена законом. Оскільки за змістом ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, а кожна із сторін такого правочину зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, то, суд вважає, що до договору №110309 від 10 липня 2015 року та угоди №210309 укладеної 10 липня 2015 року між [PERSON] та ТОВ «Б.А.Н.К. Кредит-Партнер», мають бути застосовані наслідки, передбачені вищевказаною статтею в частині стягнення з ТОВ «Б.А.Н.К. Кредит-Партнер» на користь позивача 37800 гривень фактично сплачених за вказаними договором та угодою. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved