Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 19.11.2010 року, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами № 24 по вул. Дружби (колишня назва вул. Кірова) в с. Кирнички Ізмаїльського району Одеської області; земельну ділянку, площею 0,2500 га, кадастровий номер 5122082600:02:001:0072, яка розташована по вул. Дружби, (колишня назва вул. Кірова), №24 в с. Кирнички Ізмаїльського району Одеської області, цільове призначення якої будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а також на земельну ділянку, площею 1, 00 га, що розташована на території Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства. Позовні вимоги мотивує тим, що вищевказане майно належало її батьку [PERSON] 19.11.2010 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно. Заповіту спадкодавець не залишив. Спадкоємцями за законом першої черги являються діти спадкодавця та дружина. Позивач [PERSON] прийняла спадщину, оскільки мешкала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у встановлений законом строк надали до Ізмаїльської державної нотаріальної контори заяви про відмову від прийняття спадщини на користь позивачки [PERSON]П Представник позивача в судовому підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні. Відповідачі в судове засідання не зявились, надали до суду заяви, якими позовні вимоги визнали та просять справу розглянути за їх відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належали: житловий будинок з надвірними спорудами № 24 по вул. Дружби (колишня назва вул.Кірова) в с.Кирнички Ізмаїльського району Одеської області. Право власності спадкодавця, [PERSON] підтверджується записом в погосподарської книзі № 552, про що свідчить довідка Кирничанської сільської ради Ізмаидьського району Одеської області № 135 від 22.02.2018р. земельна ділянка, площею 0,2500 га, кадастровий номер 5122082600:02:001:0072, яка розташована по вул. Дружби, (колишня назва вул. Кірова), № 24 в с. Кирнички Ізмаїльського району Одеської області, цільове призначення якої будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Вищевказана земельна ділянка належала померлому на підставі Державного акту серія ЯИ № 157172 від 30.10.2009 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрацій державних актів на право постійного користування землею, договорів оренди за № 010952100358. земельна ділянка, площею 1, 00 га, що розташована на території Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства. Зазначена земельна ділянка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія РІ № 454631 від 21.03.2003 року. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-07-426. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 233098, виданим 22.11.2010 року Кирничанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер 19.11.2010 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно довідки Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №135 від 22.02.2018р. та витягу зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №26939082 від 17.05.2011 року, інформація про залишення заповіту [PERSON] відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: [PERSON] дружина спадкодавця; [PERSON] (до укладення шлюбу - [PERSON]) [PERSON] донька спадкодавця; \~ \~ \~ \~[PERSON] донька спадкодавця. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кирнички, вул. Дружби (колишня назва Кірова), 24), що підтверджено довідкою № 136 від 22.02.2018 року, наданою виконавчим комітетом Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Крім того, відповідачі [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини після померлого 19.11.2010 року [PERSON] на користь позивача [PERSON], що підтверджується відповідними заявами, поданими до Ізмаїльської державної нотаріальної контори. Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що у звязку з тим що, право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв'язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved