Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області з позовною заявою до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут» Дубенський відділ реалізації Дубенського району, Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут» про захист порушених прав споживача, зобов`язання вчинити певні дії. Згідно позовної заяви позивач [PERSON] зазначає про те, що 5 вересня 2017 року вона звернулась з заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут» Дубенський відділ реалізації Дубенського району, в якій просила укласти з нею договір про реструктуризацію заборгованості за спожитий газ терміном на 60 місяців, скласти графік погашення боргу та повідомити її про дату, час і місце укладення договору. 11 вересня 2017 року її заява була отримана Товариством з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут» Дубенським відділом реалізації Дубенського району, а згодом заява була перенаправлена до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут» м. Рівне. 15 вересня 2017 року за № Rvz03-ЛВ-3083-0917 їй надана відповідь за підписом директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут» Кошельника Л.В. , якою в укладенні договору реструктуризації та в складанні графіка погашення заборгованості, на її думку, безпідставно відмовлено. Оскільки, у Законі України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію» визначено, що громадяни мають право на укладення договору реструктуризації терміном на 60 місяців. Вважає, що вищезазначені дії, рішення та бездіяльність відповідачів у вигляді відмови від укладення договору реструктуризації заборгованості за спожитий газ та відмови у складанні графіка погашення заборгованості призвели до порушення її прав і як споживача, і як громадянки. З вказаних підстав, у позовній заяві позивач [PERSON] просила захистити порушені права та охоронювані законом інтереси у повному обсязі, зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут», Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут» Дубенський відділ реалізації Дубенського району, укласти з нею, [PERSON] , договір про реструктуризацію заборгованості за спожитий газ терміном на 60 місяців згідно законодавства та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут», Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут» Дубенський відділ реалізації Дубенського району, скласти графік погашення заборгованості [PERSON] згідно законодавства. На підставі ухвали Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21 лютого 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут» Дубенський відділ реалізації Дубенського району, Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут» про захист порушених прав споживача, зобов`язання вчинити певні дії, та відкрито провадження у справі № 559/209/18 за вказаним позовом. 15 березня 2018 року відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут» (далі - ТОВ «Рівнегаз збут») подано до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області відзив на позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут» Дубенський відділ реалізації Дубенського району, ТОВ «Рівнегаз збут» про захист порушених прав споживача, зобов`язання вчинити певні дії та зустрічну позовну заяву до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання. У зустрічній позовній заяві ТОВ «Рівнегаз збут» просило прийняти зустрічний позов до спільно розгляду з позовом [PERSON] до ТОВ «Рівнегаз збут» про захист порушених прав споживача, зобов`язання вчинити певні дії та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Рівнегаз збут» 19774,71 гривень заборгованості за надані послуги з газопостачання і понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 гривень. Позовні вимоги за зустрічним позовом ТОВ «Рівнегаз збут» обґрунтовує тим, що постачальником природного газу на території ліцензованої діяльності з розподілу природного газу ПАТ «Рівнегаз» є ТОВ «Рівнегаз збут». Постачання природного газу споживачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS], здійснюється ТОВ «Рівнегаз збут» на умовах укладеного з нею Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2500, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 6 листопада 2015 року за №1386/27831. Згода споживача на приєднання до умов Договору підтверджується фактом споживання природного газу, визначеного на підставі даних оператора ГРМ та частковою оплатою поставленого природного газу. Також, з врахуванням вимог Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848, [PERSON] призначено адресну безготівкову субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ч. 2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу», п. 22 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30 вересня 2015 року, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 6 листопада 2015 року №1382/27827, споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно із умовами договору. Пунктом 4.6. Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, встановлено, що плата за надані послуги з газопостачання при розрахунку за квитанціями абонентської книжки повинна вноситись споживачем не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, при розрахунку за платіжними документами (рахунками постачальника) - у терміни, визначені в рахунку. Згідно фінансового стану споживача по особовому рахунку № [NUMBER] , заборгованість за наданні послуги з газопостачання на показник лічильника газу 41481 м3 становить 19774,71 гривень. Розрахунок плати за наданні послуги з газопостачання проведений товариством на підставі наданих даних оператором ГРМ - ПАТ «Рівнегаз» даних про обсяги спожитого природного газу [PERSON] , визначених згідно вимог п. 4, абз. 4 п. 5 гл. 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2494. Боржник [PERSON] оплату в повному обсязі за спожитий природний газ не проводить, чим порушує вимоги Правил та Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам. Заборгованість за надані послуги з газопостачання в розмірі 19774,71 гривень [PERSON] неоплачена. Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 25 жовтня 2018 року в цивільній справі № 559/209/18 позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут» Дубенський відділ реалізації Дубенського району, ТОВ «Рівнегаз збут» про захист порушених прав споживача, зобов`язання вчинити певні дії об`єднано в одне провадження з зустрічним позовом ТОВ «Рівнегаз збут» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання, для їх спільного розгляду. 28 листопада 2018 року від ТОВ «Рівнегаз збут» надійшла заява про збільшення позовних вимог. Згідно поданої заяви ТОВ «Рівнегаз збут» просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Рівнегаз збут» 19894,80 гривень за надані послуги з газопостачання та понесені витрати по справі. Дубенським міськрайонним судом Рівненської області на підставі розпорядження № 01/81/2019 від 25 січня 2019 року (а.с. 80) цивільну справу № 559/209/18 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут» Дубенський відділ реалізації Дубенського району, ТОВ «Рівнегаз збут» про захист порушених прав споживача, зобов`язання вчинити певні дії та за зустрічним позовом ТОВ «Рівнегаз збут» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання, направлено для розгляду до Демидівського районного суду Рівненської області за підсудністю. Ухвалою Демидівського районного суду Рівненської області від 8 лютого 2019 року прийнято до розгляду цивільну справу № 559/209/18 за позовною заявою [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут» Дубенський відділ реалізації Дубенського району, ТОВ «Рівнегаз збут» про захист порушених прав споживача, зобов`язання вчинити певні дії та зустрічним позовом ТОВ «Рівнегаз збут» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання. 21 лютого 2019 року від ТОВ «Рівнегаз збут» до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог. Згідно поданої заяви ТОВ «Рівнегаз збут» просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Рівнегаз збут» 26254,09 гривень за надані послуги з газопостачання та понесенні витрати по справі, посилаючись на збільшення розрахунку заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] , оскільки заборгованість [PERSON] за наданні послуги з газопостачання станом на 11 лютого 2019 року становить 26254,09 гривень. 12 березня 2019 року від ТОВ «Рівнегаз збут» надійшла заява про зменшення позовних вимог. Згідно поданої заяви ТОВ «Рівнегаз збут» просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Рівнегаз збут» 26034,68 гривень за надані послуги з газопостачання та понесені витрати по справі, посилаючись на зменшення розрахунку заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] , оскільки заборгованість [PERSON] за наданні послуги з газопостачання станом на 11 березня 2019 року становить 26034,68 гривень. В судовому засіданні позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що Конституція України гарантує кожному громадянину України належний рівень життя. 5 вересня 2017 року вона звернулась до ТОВ «Рівнегаз збут» Дубенський відділ реалізації Дубенського району, із заявою в якій просила укласти з нею договір реструктуризації заборгованості за надані послуги з газопостачання терміном на 60 місяців та скласти графік погашення боргу. Проте, їй було відмовлено в укладенні договору реструктуризації заборгованості за надані послуги з газопостачання терміном на 60 місяців про, що 15 вересня 2017 року було надано відповідь. В Законі України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію» визначено, що громадяни мають право на укладення договору реструктуризації заборгованості терміном на 60 місяців. Позивач [PERSON] також пояснила, що є пенсіонеркою, отримує пенсію, а тому повинна сплачувати за спожитий природний газ не більше 20 % отримуваного доходу (пенсії). У такому розмірі вона здійснювала оплату за спожитий природний газ. Вважає, що відповідачі безпідставно відмовили їй в укладенні договору реструктуризації заборгованості за спожитий природний газ. [PERSON] повідомила, що позовні вимоги позивача за зустрічним позовом ТОВ «Рівнегаз збут» не визнає, оскільки у випадку укладення договору реструктуризації заборгованості за спожитий природний газ, вона погасила б існуючу заборгованість. Крім того, [PERSON] повідомила, що зустрічного позову ТОВ «Рівнегаз збут» не отримувала. Представник відповідача за первісним позовом (представник позивача за зустрічним позовом) ТОВ «Рівнегаз збут» Середа О.В. позовні вимоги [PERSON] не визнала та пояснила, що ТОВ «Рівнегаз збут» надає послуги з газопостачання [PERSON] з 1 липня 2015 року та саме з того часу у [PERSON] виникла заборгованість за спожитий природний газ. Закон України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію» передбачав укладення договору реструктуризації боргу за спожитий природний газ терміном на 60 місяців щодо заборгованості, що утворилася станом на 1 липня 2003 року. Оскільки заборгованість за спожитий природний газ виникла у [PERSON] після 1 липня 2015 року, то підстав для укладення договору реструктуризації заборгованості терміном на 60 місяців немає. Представник відповідача за первісним позовом (представник позивача за зустрічним позовом) ТОВ «Рівнегаз збут» Середа О.В. підтримала позовні вимоги за зустрічним позовом, просила їх задовільнити та пояснила, що 11 лютого 2019 року було припинено газопостачання житлового будинку [PERSON] За період з 1 липня 2015 року та по 11 лютого 2019 року у [PERSON] виникла заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 26034,68 гривень, які просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Рівнегаз збут». Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають до задоволення, а позовні вимоги ТОВ «Рівнегаз збут» підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом проведено підготовче засідання по даній цивільній справі 13 березня 2019 року. Судові засідання по справі призначалися на 27 березня, 15 квітня, 7 травня, 21 травня та 27 травня 2019 року. Суд вирішив справу в межах позовних вимог позивачів та на підставі доказів, наданих сторонами по справі. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. В ході розгляду справи [PERSON] до суд подала клопотання в якому просила долучити до матеріалів цивільної справи довідки, що видані Дубенським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України № 2377 від 27 травня 2019 року, про розмір пенсії [PERSON] за період 2016-2019 років. Таке клопотання [PERSON] задоволено судом. Позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним позовом) [PERSON] до суду подано заяву про відвід головуючого судді. Ухвалою суду від 8 травня 2019 року у задоволенні відводу судді було відмовлено. Сторони (їх представники) інших заяв та/чи клопотань по суті розгляду справи до суду не подавали. В ході судового розгляду справи було встановлено, що Дубенський відділ реалізації Дубенського району ТОВ «Рівнегаз збут» не має статусу юридичної особи, а є структурним підрозділом ТОВ «Рівнегаз збут». У зв`язку з чим, уточнивши вимоги позивача за первісним позовом, судом постановлено ухвалу про те, що відповідачем слід вважати за позовом [PERSON] ТОВ «Рівнегаз збут», в особі Дубенського відділу реалізації Дубенського району, та ТОВ «Рівнегаз збут». Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На час звернення до суду з позовною заявою [PERSON] була споживачем послуг з газопостачання, що надавались ТОВ «Рівнегаз збут». Постачання прородного газу ТОВ «Рівнегаз збут» [PERSON] здіснювалося відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30 вересня 2015 року та на умовах укладеного Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500. У зв`язку з виникненням заборгованості за спожитий природний газ, 5 вересня 2017 року [PERSON] звернулася із заявою до Дубенського відділу реалізації Дубенського району ТОВ «Рівнегаз збут», в якій просила відповідно до Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з оплати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію», а також Типового договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ, укласти з нею, [PERSON] , договір про реструктуризацію заборгованості за спожитий газ терміном на 60 місяців та скласти графік погашення заборгованості. Листом від 15 вересня 2017 року ТОВ «Рівнегаз збут» було поінформовано [PERSON] про те, що відповідно до Правил постачання природного газу та договору постачання природного газу побутовим споживачам, у разі виникнення у споживача заборгованості за договором постачання природного газу, за домовленістю сторін може бути укладений графік погашення заборгованості, який оформляється додатком до договору, або окремим договором про реструктуризацію заборгованості. Не погоджуючись з відмовою в укладенні договору реструктуризації заборгованості за спожитий природний газ, [PERSON] у позовній заяві та в судовому засіданні під час розгляду справи, просила захистити охоронювані законом її інтереси, зобов`язавши ТОВ «Рівнегаз збут» та ТОВ «Рівнегаз збут», в особі Дубенського відділу реалізації Дубенського району, укласти з нею, [PERSON] , договір про реструктуризацію боргу за спожитий природний газ терміном на 60 місяців та скласти графік погашення заборгованості. В обгрунтування таких вимог [PERSON] посилалась на положення Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію». Кін В.М. вважає, що питання реструктуризації заборгованості докладно, чітко врегульовані Законом України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію». Закон набрав чинності 1 липня 2003 року і нині діє. За змістом статті 1 Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію» заборгованість з квартирної плати (плати за утримання житла) та плати за комунальні послуги (водо-, тепло-, газопостачання, послуги водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот) наймачів жилих приміщень та власників жилих будинків або квартир, яка склалася на дату набрання чинності цим Законом перед надавачами житлово-комунальних послуг, реструктуризується на термін до 60 місяців залежно від суми боргу та рівня доходів громадян на дату реструктуризації. Для реструктуризації заборгованості громадяни укладають з підприємствами - надавачами житлово-комунальних послуг договори про щомісячне рівномірне погашення реструктуризованої заборгованості та своєчасну сплату поточних платежів за житлово-комунальні послуги. Установлено, що на період погашення реструктуризованої заборгованості загальна сума платежів, що вносяться громадянами на оплату поточних платежів та платежів по погашенню реструктуризованої заборгованості, не повинна перевищувати 25 відсотків доходів, що визначаються при нарахуванні субсидій для працюючих громадян, і 20 відсотків - для пенсіонерів та інших осіб, які отримують будь-які види соціальної допомоги. За умови, якщо доходів громадян, які уклали договори про реструктуризацію заборгованості, не вистачить на повне погашення цієї заборгованості, термін дії договору продовжується до повного її погашення. Відповідно до ст. 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) загальною засадою цивільного законодавства є свобода договору. Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відносини щодо постачання природного газу споживачу, строків та порядку проведення розрахунків визначається умовами Типового договору. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. За таких умов реструктуризація заборгованості може мати місце за умови досягнення згоди між сторонами щодо порядку здійснення реструктуризації, шляхом підписання відповідної угоди або внесення змін до існуючого договору. Закон України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію», на який посилається позивач, не містить вимог щодо обов`язку укладення договору реструктуризації заборгованості. Крім цього, на виконання Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію» постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2003 року № 976 затверджено Порядок погашення реструктуризованої заборгованості та внесення поточних платежів за житлово-комунальні послуги, у відповідності до положень п. 1 якого визначено, що створені органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування місцеві постійно діючі комісії з розгляду питань реструктуризації заборгованості з квартирної плати (плати за утримання житла) та плати за комунальні послуги (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот) здійснюють діяльність, визначену вказаним Порядком відносно заборгованості, що утворилася на 01 липня 2003 року, перед підприємствами надавачами цих послуг. Таким чином, норми Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію» щодо реструктуризації заборгованості з квартирної плати та плати за комунальні послуги терміном на 60 місяців застосовується до заборгованості, яка склалася на дату набрання чинності цим Законом, тобто на 1 липня 2003 року. Під час розгляду справи встановлено, що ТОВ «Рівнегаз збут» надає послуги з газопостачання [PERSON] з 1 липня 2015 року та заборгованість за надані послуги з газопостачання виникла у [PERSON] , починаючи з 1 липня 2015 року. За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування положень Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію» до правовідносин, що виникли між [PERSON] та ТОВ «Рівнегаз збут», в особі Дубенського відділу реалізації Дубенського району, ТОВ «Рівнегаз збут», щодо заборгованості за послуги з газопостачання. Пунктом 4.10 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2500 «Про затвердження Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам», зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 6 листопада 2015 року № 1386/27831, передбачено, що у разі виникнення у споживача заборгованості з оплати вартості послуг з газопостачання споживач повинен звернутися до постачальника із заявою про складення графіка погашення заборгованості на строк не більше 12 місяців та за вимогою постачальника подати довідки, що підтверджують неплатоспроможність споживача. Графік погашення заборгованості оформлюється додатком до цього договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості. Укладення сторонами та дотримання споживачем графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від здійснення поточних платежів за цим договором. Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами (частина друга статті 6 ЦК України). Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (абзац другий частини третьої статті 6 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України). З наведених положень нормативно-правових актів необхідно дійти висновку, що діючим законодавством України передбачено право, а не обов`язок газопостачального підприємства на реструктуризацію заборгованості споживачам. Окрім того, реструктуризація заборгованості можлива лише у разі неплатоспроможності споживача сплачувати за послуги газопостачання. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про зобов`язання відповідачів укласти з нею договір про реструктуризацію заборгованості та скласти графік погашення заборгованості є безпідставними у зв`язку з чим не підлягають до задоволення. При цьому, суд враховує практику Верховного Суду щодо аналогічної справи, висловлену у постанові від 20 грудня 2018 року в справі № 154/727/18. При вирішенні позовних вимог ТОВ «Рівнегаз збут» про стягнення з відповідача за зустрічним позовом [PERSON] заборгованості за надані послуги з газопостачання, суд враховує наступне. Згідно з ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Закон України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяє на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Постановою Кабінету Міністрів України від 22 березня 2017 року № 187 затверджено Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу та Перелік постачальників природного газу, на яких покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам. Згідно з таким Переліком, постачальником природного газу на території ліцензованої діяльності з розподілу природного газу ПАТ «Рівнегаз» (Оператор ГРМ) є ТОВ «Рівнегаз збут». Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затв. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496 постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. П. 4 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затв. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496 визначено, що для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта за формою, встановленою додатком 1 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500, разом із супровідним листом за формою, встановленою додатком 2 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500. За відсутності зауважень до персоніфікованих даних у заяві-приєднанні та її змісту побутовий споживач зобов`язаний підписати заяву-приєднання та повернути один її примірник постачальнику. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально, за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник. Судом встановлено, що з 1 липня 2015 року ТОВ «Рівнегаз збут» здійснювало постачання природного газу [PERSON] , як побутовому споживачеві, за адресою: [ADDRESS] , на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам. 11 лютого 2019 року газопостачання житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , було припинено. Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про природний газ», п. 22 Правил постачання природного газу, споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно із умовами договору. Відповідно до п. 4.6. Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам при розрахунку за квитанціями абонентської книжки Постачальника Споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його Постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Оплата рахунка Постачальника про сплату послуг за цим Договором має бути здійснена Споживачем в термін, визначений в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання Споживачем цього рахунка. Усі платіжні документи, що виставляються Постачальником Споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені Сторонами цього Договору. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно розрахунку нарахувань по особовому рахунку [PERSON] № [NUMBER] (а.с. 122) встановлено, що за період з 1 липня 2015 року по 11 березня 2019 року заборгованість споживача [PERSON] становить 26034,68 гривень. Станом на 11 березня 2019 року на лічильнику газу зафіксовано показник приладу обліку природного газу - 43207 м3. Станом на 1 липня 2015 року були зафіксовані показники приладу обліку природного газу - 32600 м3. Нарахування плати за спожитий природний газ проводилося відповідно до постанови НКРЕКП від 3 березня 2015 року № 583 «Про встановлення роздрібних цін на природний газ, що використовується для потреб населення», Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів. Із змісту розрахунку нарахувань по особовому рахунку [PERSON] № [NUMBER] (а.с. 122) вбачається, що споживачем [PERSON] було спожито природного газу на суму 67698,48 гривень, сплачено 10412,17 гривень (з яких 5230,31 гривень зараховано на погашення заборгованості минулих періодів), отримано субсидії на суму 36481,94 гривень. Всього сума заборгованості становить 26034,68 гривень. Судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , за несвоєчасну оплату спожитого газу 11 лютого 2019 року співробітниками газорозподільного підприємства було припинено газопостачання. Складено відповідний акт за підписами сторін та зафіксовано показник лічильника газу 43207 м3. Таким чином, на дату припинення газопостачання заборгованість за спожитий природний газ [PERSON] складала 26034,68 гривень (відповідно до показників приладу обліку природного газу - 43207 м3). П. 7.2. Типового договору постачання природного газу побутовим споживача визначає, що припинення газопостачання не звільняє Споживача від обов`язку сплатити заборгованість Постачальнику за цим Договором. Разом з тим, в судовому засіданні відповідачем за зустрічним позовом [PERSON] . доказів помилковості проведеного ТОВ «Рівнегаз збут» розрахунку заборгованості за природний газ, до суду надано не було та судом не встановлено. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] до суду не надала доказів, що вказували б на ненадання їй послуг з газопостачання чи надання неякісних послуг. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV від 24 червня 2014 року, ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу України споживач повинен вносити щомісяця плату за спожитий природний газ по затвердженим в установленому порядку тарифам, а ст. 526 ЦК України вимагає виконання зобов`язань належним чином. Судом встановлено, що відповідач за зустрічним позовом [PERSON] розрахунки за надані послуги з газопостачання своєчасно не здійснює. З наведених підстав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Рівнегаз збут» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання в розмірі 26034,68 гривень підлягають до задоволення в повному обсязі. Посилання [PERSON] на неотримання нею зустрічного позову спростовуються матеріалами справи (а.с. 33). Судом встановлено, що на час звернення до суду ТОВ «Рівнегаз збут» з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання позивачем за зустрічним позовом було сплачено судовий збір в розмірі 1762,00 гривень. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд покладає на відповідача за зустрічним позовом [PERSON] витрати позивача за зустрічним позовом ТОВ «Рівнегаз збут» по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 гривень, з урахуванням вимог Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року (з наступними змінами) щодо встановленого мінімального розміру судового збору за подання до суду позовної заяви юридичною особою з вимогами майнового характеру. Підстав для звільнення [PERSON] від сплати судового збору не встановлено. У позовній заяві позивач [PERSON] , обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалась на положення ст.ст. 3, 8, 21 Конституції України. Позивач за зустрічним позовом ТОВ «Рівнегаз збут», обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на положення ст.ст. 526, 530, 611, 901, 903 ЦК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованими. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію», ст.ст. 3, 6, 526, 530, 611 ЦК України, ст.ст. 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved