Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до суду до Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 грудня 2011 року помер його батько [PERSON], про що виконавчим комітетом Червоноармійської сільської ради Якимівського району Запорізької області 22 грудня 2011 року в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №15. Після смерті батька відкрилася спадщина, яку він прийняв за заповітом та 07 червня 2012 року була зареєстрована спадкова справа приватним нотаріусом Якимівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON]. Його батько [PERSON] мав у власності земельну ділянку, площею 13,2096 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Таврійської сільської ради Якимівського району Запорізької області. При житті, а саме 20 липня 1999 року батько - [PERSON] склав заповіт, яким все його майно де б воно не знаходилось та в чому б воно не полягало він заповідає йому [PERSON]. Ще при житті батько загубив оригінал документа, а саме Державний акт на право власності на земельну ділянку який підтверджує його право власності, та знайти вони його не змогли. За запитом приватного нотаріуса Якимівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] був отриманий витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2303615632017 від 30 жовтня 2017 року який підтверджує, що батько [PERSON] був власником земельної ділянки, кадастровий номер 2320386900:06:003:0009, яка розташована Запорізька область, Якимівський район, Таврійська сільська рада для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 13,2096 га на підставі державного акту від 17.11.2004 року №ЗП № 157274. Наданих документів для отримання свідоцтва про право на спадщину було недостатньо для нотаріуса, та в зв'язку з тим, що в нього відсутній оригінал державного акту від 17.11.2004 року №ЗП №157274 нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 лютого 2018 року. Враховуючи наведене для захисту своїх прав я вирішив звернутись до суду. Відповідно до ч.5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 316 ч. 1 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. І ст. 321 ЦК України права власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Викладені обставини підтверджуються наступними доказами: паспортом, свідоцтвом про народження, свідоцтвом про смерть, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, заповітом, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, постановою про відмовою у вчиненні нотаріальної дії, звітом про експерту грошову оцінку земельної ділянки. Оригінали зазначених документів перебувають у позивача та за необхідністю будуть надані для огляду в судовому засіданні. Спадкова справа знаходиться у приватного нотаріуса Якимівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], належним чином завірену копію спадкової справи позивач не може надати до суду в зв'язку з відмовою нотаріуса надати її на адвокатський запит. Клопотання про витребування доказів додано до позовної заяви. Заходів досудового врегулювання суперечки між сторонами не вживалося, оскільки законом та домовленості такий обов'язок не передбачено, заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви не вживалися, позивачем іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав не подавалося, відсутні будь які інші підстави, що мають наслідком відмови у відкритті провадження. Попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку з розглядом справи складає 930 грн. Таким чином просить визнати за [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], ІНН [NUMBER] право власності в порядку спадкування за заповітом після померлого 20 грудня 2011 року [PERSON] на земельну ділянку, кадастровий номер 2320386900:06:003:0009, яка розташована Запорізька область, Якимівський район, Таврійська сільська рада для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 13,2096 га. Представник позивача, адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач представник Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області в судове засідання надав письмову заяву, в якій просить розглянути дану справу за їх відсутності. Не заперечує проти їх задоволення та просить прийняти рішення відповідно до чинного законодавства. Розглянувши матеріали справи, пояснення та заяви сторін, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, та такі, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 124 Конституції України судам підвідомчі всі правовідносини, які виникають в Україні, норми Конституції України є нормами прямої дії. Судом встановлено, що 22 грудня 2011 року помер [PERSON], про що виконавчим комітетом Червоноармійської сільської ради Якимівського району Запорізької області 22 грудня 2011 року в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №15 ( а.с.33). Після смерті батька відкрилася спадщина, яку він прийняв за заповітом та 07 червня 2012 року була зареєстрована спадкова справа приватним нотаріусом Якимівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] ( а.с. 38). Його батько [PERSON] мав у власності земельну ділянку, площею 13,2096 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Таврійської сільської ради Якимівського району Запорізької області ( а.с. 13). При житті, а саме 20 липня 1999 року батько - [PERSON] склав заповіт, яким все його майно де б воно не знаходилось та в чому б воно не полягало він заповідає йому [PERSON] ( а.с.12). Ще при житті батько загубив оригінал документа, а саме Державний акт на право власності на земельну ділянку який підтверджує його право власності, та знайти вони його не змогли. За запитом приватного нотаріуса Якимівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] був отриманий витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2303615632017 від 30 жовтня 2017 року який підтверджує, що батько [PERSON] був власником земельної ділянки, кадастровий номер 2320386900:06:003:0009, яка розташована Запорізька область, Якимівський район, Таврійська сільська рада для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 13,2096 га на підставі державного акту від 17.11.2004 року № ЗП № 157274. Вказані факти узгоджуються дослідженими письмовими доказами. Викладені в позові обставини підтверджуються матеріалами, які надані позивачем по справі, а саме: копією паспорта (а.с.5-6); копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.9); копією паспорту [PERSON] (а.с.10); копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.11); копією заповіту ( а.с.12); копією державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.13); копією витягу зі спадкового реєстру (а.с.14); копією кадастрового плану земельної ділянки ( а.с.15-16); копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії ( а.с.17-18); копією адвокатського запиту (а.с.19); копією відповіді на запит ( а.с. 20); копією звіту про експерту грошову оцінку земельної ділянки (а.с.21-22); копією відповіді державного нотаріуса [PERSON] (а.с.31); копією інформаційної довідки зі спадкового реєстру ( а.с.32); копією свідоцтва про смерть [PERSON] ( а.с.33); листом приватного нотаріуса [PERSON] про надання інформації ( а.с.37); копією спадкової справи № 17/2012 до майна померлого [PERSON] (а.с.38-60); заявами сторін. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Будь-яких доказів, що [PERSON] набув право власності на вказане майно неправомірно суду надано не було. За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог, зважаючи, що надані позивачем докази є належними та достатніми на підтвердження заявлених вимог та не порушують права інших осіб.

Outcome: approved