Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом, просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) в землях, що перебували в колективній власності колишнього КСП «ім. Т.Г.Шевченка» с. Михайлівка, Богуславського району, Київської області, посилаючись на те, що він з 04 листопада 1994 року був прийнятий в члени КСП «ім. Т.Г.Шевченка» с. Михайлівка, Богуславського району, в якому працював до моменту його реорганізації до 03.03.2000 року. 04 грудня 1995 року КСП «ім. Т.Г.Шевченка» було видано державний акт на право колективної власності на землю. На час видачі державного акту на право колективної власності на землю він працював в даному підприємстві, але його помилково не включили до списків членів КСП, які мали право на земельну частку (пай) та не видали відповідний сертифікат. Посилаючись на Указ Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року, позивач просить зобов'язати відповідачів включити його до списку додатку до Державного акта на право колективної власності на землю від 04.12.1995 року і виділити земельну частку (пай) із земель запасу, які перебувають за межами населених пунктів Михайлівської сільської ради Богуславського району. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідачі: Богуславська районна державна адміністрація і Михайлівська сільська рада в судове засідання своїх представників не направили, але подали заяви, в яких просять справу розглянути без їх участі, а також зазначили, що не заперечують проти позову. Представник третьої особи Мартиненко О.В. подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, а також зазначив, що не заперечує проти позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] з 04 листопада 1994 року був прийнятий в члени КСП «ім. Т.Г.Шевченка» с. Михайлівка, Богуславського району, Київської області, в якому працював до моменту його реорганізації до 03.03.2000 року, що підтверджується записами в трудовій книжці позивача. Згідно довідки відділу Держземагенства у Богуславському районі від 24.09.2014 року Державний акт на право колективної власності на землю КСП «ім. Т.Г.Шевченка» був виданий 04 грудня 1995 року. Відповідно до ст. 22 Земельного кодексу України в редакції від 13 березня 1992 року, який діяв на час розпаювання земель колективної власності, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникало після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі на місцевості і одержання документа, що посвідчує це право. Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року визначено коло осіб, які мають право на земельний пай, а саме «право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю». Оскільки [PERSON] на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством «ім. Т.Г.Шевченка» с. Михайлівка, Богуславського району, Київської області державного акта на право власності на землю в грудні 1995 року був членом даного КСП, то він мав право на земельний пай і на його ім'я помилково не видали сертифікат на право на земельну частку (пай) при розпаюванні землі. Загальновідомим є факт, що колишні члени КСП «ім. Т.Г.Шевченка» вже отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) та в послідуючому державні акти на земельну частку (пай), а тому як наслідок відсутня можливість задовольнити вимоги позивача за рахунок земель колективної власності. Однак, із врахуванням того, що є землі запасу за межами населених пунктів Михайлівської сільської ради, якими користувалось колишнє КСП «ім. Т.Г.Шевченка», що підтверджується довідкою відділу Держземагенства у Богуславському районі від 24.09.2014 року, задовольняючи вимоги позивача про визнання права на земельну частку (пай) і виходячи з того, що збільшується кількість осіб, що мають право на земельний пай в бувшому КСП «ім. Т.Г.Шевченка» і виникає потреба у виділенні додаткових площ сільськогосподарських угідь, то цю потребу необхідно задовольнити за рахунок зазначених земель запасу, та виділити додатково площу сільськогосподарських угідь на одну особу, що відповідає розміру паїв бувших членів КСП, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай). Богуславська райдержадміністрація повинна відповідно до Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» прийняти рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки [PERSON] З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved