Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом , в якому просить звільнити з-під арешту будинок [ADDRESS], накладений постановою державного виконавця Коростенського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що Коростенським міськрайонним судом Житомирської області від 24 листопада 2014 року по справі №279/2532/14 видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Акцент - Банк» заборгованості по кредитному договору в сумі 21635, 87 гривень. На підставі вказаного листа 13 березня 2015 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Коростенського міськрайонного управління юстиції прийнято постанову про накладення арешту на спірний будинок. В судове засідання сторони не з'явились, представник позивача клопотав про слухання справи без його участі, викладені вимоги підтримує, державний виконавець ВДВС Коростенського міськрайонного управління юстиції в засідання не з'явилася , надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, відзиву не подали, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє вимоги позивача, виходячи з таких підстав. Як встановлено судом Коростенським міськрайонним судом Житомирської області 24 листопада 2014 року видано виконавчий лист по справі № 279/2532/14 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Акцент-Банк» заборгованості по кредитному договору від 23.09.2008 року в сумі 21635 , 87 гривень. Відповідно до вказаного виконавчого листа державним виконавцем було відкрито провадження ВП №46576758, в якому було вказано стягувача ПАТ КБ «Приватбанк». В подальшому, в ході здійснення виконавчого провадження державним виконавцем 13.03.2015 року прийнято постанову №46576758 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, про що 18.03.2015 року внесені записи до державного реєстру заборон нерухомого майна за №9087810 та до Державного реєстру заборон. Ні з постановою про відкриття виконавчого провадження, ні з постановою про арешт майна позивач належним чином ознайомлений не був. У відповідності до вимог ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень є сукупністю дій, визначених у цьому законі органів та осіб, що спрямовані на примусове виконання судового рішення. Стаття 2 вказаного закону визначає засади виконавчого провадження, як справедливість, неупередженість та об'єктивність , а також співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями. Таким чином, суд приходить до висновку , що державний виконавець, наклав арешт на майно позивача в результаті виконання рішення про стягнення коштів на користь неіснуючого боржника. Згідно вимог ст.41 Конституції України, ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Як вбачається з матеріалів справи виконавче провадження відкрито на користь ПАТ КБ «Приватбанк», перед яким у позивача відсутні будь-які борги. За змістом ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки відповідачі не спростували доводи позивача, не надали об'єктивних доказів переконливого характеру, то суд вважає необхідним позов задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved