Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Позов обґрунтовує тим, що він є співвласником квартири [ADDRESS] , крім нього співвласниками квартири є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 23.12.2016 року рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області шлюб між ним та відповідачем [PERSON] розірвано. З липня 2018 року відповідач в квартирі не проживає, особистих речей в квартирі не має, оплату за комунальні послуги не оплачує, добровільно знятися з реєстрації не бажає. Відповідач перешкоджає йому вільно розпоряджатися своєю квартирою, зокрема, він не може скористатися своїм право на отримання субсидії. Відповідач відзив на позовну заяву не надала, про розгляд справи повідомлялася належним чином. Представник третьої особи: Марганецька міська рада. пояснень щодо позову, а також заяв і клопотань до суду не надали. Треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі та позовні вимоги підтримують. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04 квітня 2006 року позивач [PERSON] є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] . Іншими співвласниками квартири є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.8). В зазначеній квартирі зареєстрована [PERSON] , 1984 року народження, що підтверджується довідкою про склад сім`ї (а.с.10). Факт реєстрації відповідача за даною адресою підтверджується також довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області від 29 серпня 2019 року (а.с.15). 24 липня 2019 року директором ОСББ «Перспективна 2А» Бардою В.І., в присутності мешканців будинку [ADDRESS] ), [PERSON] (кв. [ADDRESS] ) та [PERSON] (кв. [ADDRESS] ) складено акт про те, що [PERSON] , 1984 року народження, не проживає в квартирі [ADDRESS] з липня 2018 року (а.с.9). За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.\~ Ухвалюючи рішення, суд зважає на те, що позивач є співвласником частини квартири [ADDRESS] , відповідач, хоча і зареєстрований в квартирі, однак не проживає в ній з липня 2018 року. Факт реєстрації в квартирі відповідача, який в ній не проживає, порушує права позивача як власника. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки підтверджені наявними у справі доказами. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі статей 319, 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved