Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] третя особа : Служба у справах дітей Дергачівської РДА « Про вселення власника в житловий будинок » . В підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що їй на праві власності належить земельна ділянка за кадастровим [NUMBER], площею 0,25 га, надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а також розташований на ній житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS], що підтверджуються Інформаційними довідками з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно Однак, в порушення прав позивача як власника цього об'єкта нерухомого майна, відповідачі чинять перешкоди законному власнику у вселенні в належний на праві власності житловий будинок . Тому позивач змушений звернутись до суду для вирішення питання щодо захисту його прав та інтересів. Відповідно до заперечення , що надійшло до суду від представника [PERSON] вказано , що відповідно до ст. 40 ЗУ про іпотеку звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно ст. 107 ЖК УРСР …громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно здається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення, є підставою для надання цим громадянам жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання відповідно до статті 132-2 цього Кодексу. Відсутність жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання або відмова у їх наданні з підстав, встановлених статтею 132-2 цього Кодексу, не тягне припинення виселення громадянина з жилого приміщення, яке є предметом іпотеки, у порядку, встановленому частиною третьою цієї статті. В іпотеку передану житловий будинок , який був придбаний не за рахунок отриманих коштів , а отже відстуні підстави для виселення відповідачів без надання їм постійного житла. Позивач в судове засідання не з'явилась , в заяві підтримав свої позовні вимоги і просить їх задовольнити в повному обсязі, просить розглядати справу у його відсутність . Відповідачі в судове засідання не з'явилися, причину неявки суд не повідомили, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені , тому справа розглядається в заочному судовому засіданні. Представник третьої особи просить розглядати справу відповідно до заяви у його відсутність , винести рішення на розсуд суду . Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом було встановлено, що відповідно до договору іпотеки укладеного від 11.09.2013 року посвідченого приватним нотаріусом Харквського міського нотаріального округу Харківської області за реєстровим № 3121 вказано , що з метою забезпечення виконання зобов'язань ,що виникло у іпотекодавця та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за договором позики укладеним від 11 вересня 2013 року та посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. 11 вересня 2013 року , за реєстровим № 3119 , боржник солідарно отримав від іпотекодкржателя валютні цінності у вигляді та в натурі на суму 37700-доларів США . Іпотекодавець передає іпотеку іпотеко держателю : земельну ділянку за кадастровим [NUMBER], площею 0,25 га, надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] . житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адросою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 10 договору у випадках невиконання боржником письмової вимоги іпотеко держателя про усунення порушення зобов'язань за договором та або договором позики у встановлений іпотеко держателем строк , таку вимогу іпотеко держатель може задовольнити за рахунок предмету іпотеки , що є предметом договору . Згідно з інформаційними довідками з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно від 27.12.2016 року вказано , що власником земельної ділянка за кадастровим [NUMBER], площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а також розташований на ній житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] належить на праві власності позивачу - [PERSON] Відповідно до заяви [PERSON] засвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. вказано , що остання дала згоду на передачу у право власності іпотеко держателю [PERSON] на земельну ділянку та житловий будинок вказані вище або на продаж від свого імені у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань за договором позики. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло; ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Частиною 3 статті 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно з ст. 317 ч.1 ЦПК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved