overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся суду до з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, посилаючись на наступні обставини. Він є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Договором купівлі-продажу від 20.07.2016 року. Відповідачі є колишніми власниками цього будинку, але прописані в ньому, фактично з 2012 року і на даний час у ньому не проживають, місцезнаходження невідоме. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяви, наполягав на задоволенні позову, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідачі в судове засідання не з'явились, повідомлялись судом за зареєстрованим місцем проживання. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. [PERSON] є власником житлового будинку з допоміжними господарчими побудовами, що розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 20.07.2016 року приватним нотаріусом Лохвицького районного нотаріального округу Полтавської області Домбровською Т.В., зареєстрованим в реєстрі за № 727 (а.с.6). Як вбачається з довідки № 652 від 20.07.2016 року, виданої виконкомом Лучанської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, в будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], але фактично з 2012 року вони не проживають за вказаною адресою (а.с.7). Вказана обставина також підтверджується актом, згідно якого [PERSON] не проживає в с. Лука з жовтня 2012 року, її місцезнаходження невідоме (а.с.9). Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною першою ст. 319 ЦК України закріплено право власника володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Таким чином, право користування є обов'язковою складовою права власності. Право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна (п.1 ч.1 ст. 346 ЦК України). В зв'язку з тим, що житловий будинок був відчужений [PERSON] за договором купівлі-продажу [PERSON], то вона втратила право користування цим майном, так само як [PERSON], який мав право користування будинком як член сім'ї власника. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає сплачений судовий збір в розмірі 551 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся суду з позовною заявою, в якій вказує, що уклав шлюб із відповідачкою [PERSON] За час проживання в шлюбі в сторін народилось троє дітей: [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Однак подружні відносини сторін виявились невдалими, оскільки відповідачка зловживає алкогольними напоями, в результаті чого в сім'ї виникають часті сварки та непорозуміння. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер і збережений бути не може, тому звертається до суду з даним позовом. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, проте в матеріалах справи наявна заява від 22.07.2014 року, в якій вона вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх та розглянути у її відсутність. У судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилась, проте від нього надійшла заява від 22.07.2014 р., в якій остання вказує, що позовні вимоги визнає, справу просить розглянути у її відсутність. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони уклали шлюб 16 лютого 2004 року, вказане підтверджується свідоцтвом про одруження, видане 16.02.2004 року за актовим записом №1. За час перебування в шлюбі в сторін народилось троє дітей: [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтвами про народження дітей (а.с. 10-12). Спільне життя подружжя не склалося, так, відповідачка [PERSON] зловживає алкогольними напоями, не здійснює належного догляду за дітьми, її аморальна поведінка негативним чином впливає на психологічний стан дітей. На ґрунті цього між подружжям виникають часті сварки та непорозуміння. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка згодна на розірвання шлюбу. За наведених обставин, суд вважає за можливе розірвати шлюб [PERSON] та [PERSON] Окрім того, відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити відповідачці прізвище, яким вона користувалася до реєстрації цього шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , зареєстрований 26 березня 2019 року Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 350. Позов обґрунтовує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем у них не склалося через різні погляди на сімейні відносини, відсутність поваги та взаєморозуміння. З моменту реєстрації шлюбу сторони не перебували у подружніх відносинах, ніколи не проживали разом, не вели спільного господарства. Позивач вважає, що шлюб носить виключно формальний характер, подальше його збереження є неможливим, оскільки це суперечить його інтересам, заходи щодо примирення подружжя є недоцільними. Спору про поділ майна між ними немає, спільних дітей від шлюбу сторони також не мають. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 20 серпня 2021 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] надала пояснення аналогічні викладеному у позові. Представник відповідача - Гутарін Я.М., у судовому засіданні просив відкласти розгляд справи з метою підготовки відзиву на позов. 17 листопада 2021 року представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позов підтримала. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відзив на позов не подали. Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження за наявними у справі матеріалами. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся суду з позовом до [PERSON] сільської ради Черкаського району про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує що 11.06.2012 р. помер його батько [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння розташованого по вул. Жомера, 26, с. Свидівок, Черкаського району та області. На день смерті [PERSON] разом з ним проживала та була зареєстрована його дружина [PERSON], але вона не претендувала на спадщину, та не оформляла спадкові права. 14.02.2016 року [PERSON] померла. Позивач в установлений законом строк звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, але у видачі свідоцтва йому було відмовлено в звязку з тим, що позивач за життя належним чином не оформив відповідні документи на вказане домоволодіння. Тому позивач був змушений звернутися до суду та просив суд визнати за ним право власності на домоволодіння. У судове засідання позивач не зявився, але на адресу суду надав заяву, в якій просив позов задовольнити, справу слухати без його участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, але на адресу суду надіслав заяву в якій проти задоволення позову не заперечували та просили справу слухати без їх участі. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-СР № 191028 від 11.06.2012 року, [PERSON], помер 11.06.2012 року. [PERSON] являється сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СР № 157427. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-СР № 270556 від 15.02.2016 року, [PERSON], померла 14.02.2016 року. Відповідно до довідки КП ЧООБТІ право власності на спадкове майно не зареєстровано. Відповідно до листа Черкаської районної державної нотаріальної контори, свідоцтво про право на спадщину, після смерті [PERSON], не видано в звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на домоволодіння. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку поясненням сторін, приходить до висновку що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, оскільки [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після померлого [PERSON], інших спадкоємців немає, та в позасудовому порядку позивач не може оформити на себе спадщину, та тому має право на судовий захист.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у вересні 2014 року до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 08.07.1994 року перебуває з відповідачкою [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], народження [INFO]. Спільне життя із [PERSON] не склалося з різних причин ( втрата взаємних почуттів, постійні сварки, непорозуміння, та інше). Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спільне господарство сторонами не ведеться. Спору про поділ майна, що є їх спільною сумісною власністю, на даний час немає. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, свої позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала, пояснила, що разом з чоловіком однією сім'єю не проживають близько 5 років, просить шлюб розірвати та відновити її дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, на підставі наявних у ній доказів. Судом установлено: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 08 липня 1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №77 (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], народження [INFO] (а.с.6). Спільне життя між сторонами не склалось через постійні непорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів та припинення шлюбних відносин між сторонами. Сторони разом не проживають близько 5 років, спільне господарство не ведеться. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони близько 5 років спільно однією сім'єю не проживають, примирення між подружжям неможливе, подальше збереження сім'ї суперечитиме інтересам сторін та моральним засадам суспільства, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін та їх неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у вересні 2014 року до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 30 квітня 1993 року перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Пирятинського районного управління юстиції. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], народження [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося з різних причин (втрата взаємних почуттів, постійні сварки, непорозуміння). З вересня 2013 року подружжя проживає окремо, підтримувати сімейні відносини позивач надалі, не бажає, вважає, що збереження шлюбу з відповідачем, неможливе. Просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, пояснив, що 30.04.1993 зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON]. Зазначив, що причиною розлучення є постійні конфлікти з відповідачем, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час спільне господарство сторонами не ведеться, подружжя не проживає разом з вересня 2013 року. Вважає, що примирення між ними неможливе, просить шлюб розірвати. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала, проти його задоволення не заперечує. Судом установлено: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 30.04.1993, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Пирятинського районного управління юстиції, актовий запис № 38 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], народження [INFO] (а.с.5). Спільне життя між сторонами не склалось через непорозуміння одне одного. Постійні сварки та втрата взаємних почуттів призвели до припинення шлюбних відносин між сторонами. Спільне господарство не ведеться. Підтримувати сімейні відносини надалі подружжя не бажає, сторони проживають окремо. Міри, прийняті судом для примирення сторін, результатів не дали. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що примирення між подружжям неможливе, подальше збереження сім'ї суперечитиме інтересам обох сторін. За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у Вугледарський міський суд Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17 травня 1997 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу сторони мають дитину, [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, шлюбні стосунки не підтримують та спільного господарства не ведуть, хоча й досі проживають в одній квартирі. Позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявився, письмово позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не зявилась, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, позовні вимоги визнала повністю, просила розглянути справу без її участі. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. ст. 105, 109 СК України шлюб розривається в судовому порядку, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливим, а також після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Встановлено, що сімейні відносини між сторонами припинені та їх подальше спільне життя неможливе, сторони наполягають на розірванні шлюбу. При цьому суд також приймає до уваги, що сторони не мають спору відносно спільно нажитого майна. Згідно ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги визнання відповідачем позовних вимог позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного ст. ст. 105, 109, 113, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у Вугледарський міський суд Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 7 жовтня 2011 року він зареєстрував шлюб з позивачем. Від цього шлюбу сторони мають дитину, [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, шлюбні стосунки не підтримують та спільного господарства не ведуть з 2011 року. Позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилася, письмово позовні вимоги підтримала, просила суд розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, проти задоволення позовних вимог не заперечував, позовні вимоги визнав повністю, просив розглянути справу без його участі. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. ст. 105, 109 СК України шлюб розривається в судовому порядку, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливим, а також після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Встановлено, що сімейні відносини між сторонами припинені та їх подальше спільне життя неможливе, сторони наполягають на розірванні шлюбу. При цьому суд також приймає до уваги, що сторони не мають спору відносно спільно нажитого майна. Згідно ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги визнання відповідачем позовних вимог позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного ст. ст. 105, 109, 113, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у жовтні 2014 року до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.05.1998 зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] і проживав з нею разом до вересня 2009. Від цього шлюбу є дитина [PERSON], народження [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося в зв'язку з проживанням на різних територіях, а також через те, що позивач має іншу сім'ю. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ майна, що є спільною власністю, немає. Між подружжям досягнуто згоди про утримання дитини. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, пояснив, що 07.05.1998 зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], народження [INFO]. Зазначає, що на даний час створив іншу сім'ю. Подружжя проживає окремо з 2009 року, спільне господарство не ведеться. Вважає, що примирення між ними неможливе, просить шлюб розірвати. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час слухання справи повідомлена належним чином, направила заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Суд уважає, що справу можливо розглянути у відсутність відповідачки, яка належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи. Судом установлено: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 07 травня 1998 року Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 502 (а.с.8). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], народження [INFO] (а.с.9). Спільне життя між сторонами не склалось через втрату взаємних почуттів і як наслідок, припинення шлюбних відносин. Сторони проживають окремо з 2009 року, спільне господарство не ведеться. На даний час, позивач створив іншу сім'ю. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони спільно однією сім'єю не проживають, примирення між подружжям неможливе, подальше збереження сім'ї суперечитиме інтересам сторін, моральним засадам суспільства, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін та їх неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved