Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Золотоніської міської ради про визнання права на спадщинуза заповітом. Причиною цього стало те, що 20.01.2017 року померла його дружина [PERSON]. Спадщина, яка відкрилась після смерті [PERSON], складається з житлового будинку № 28 з надвірними будівлями, що розташовані по вул. Горького в м. Золотоноша Черкаської області, яку позивач прийняв в установленому законом порядку. В звязку з тим, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на право власності на вказане спадкове майно, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на них в нотконторі, а тому змушений звертатися до суду з вказаним позовом. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, де наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але направив до суду лист, в якому зазначено, що представник органу місцевого самоврядування Золотоніської міської ради не заперечує проти задоволення позову та просить розглядати справу у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що у справі мається достатньо доказів для розгляду справи за відсутності сторінта приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно даних свідоцтва про смерть серії І-СР № 297465, виданого 24.01.2017р. Золотоніським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Черкаській області, вбачається, що [PERSON] померла 20.01.2017 року, про що складено відповідний актовий запис за № 31. Із заповіту, складеного 27.07.2016 року та посвідченого приватним нотаріусом Золотоніського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 866, вбачається, що [PERSON] заповіла чоловікові [PERSON] все належне їй на день смерті майно. Із даних свідоцтва про укладення шлюбу серії І-СР № 418219, виданого Золотоніським райвіділом ЗАГС Черкаської області, вбачається, що [PERSON] 16.06.1984 року зареєструвала шлюб з [PERSON], про в книзі реєстрації актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис за № 90, та змінила своє прізвище на «Отришко». Відповідно до копії договору дарування від 29 листопада 1996 року, посвідченого державним нотаріусом Золотоніської міськдержнотконтори та зареєстрованого в реєстрі за № 3029 [PERSON] подарувала [PERSON] будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Золотоноша, Черкаської обл. по вул. Горького, 28. Згідно даних копії спадкової справи, що надійшла від Золотоніської міської державної нотаріальної контори за № 1003/01-16 від 22.12.2017 року, вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла 20.01.2017 року, заведена спадкова справа № 191/2017. Підставою для її заведення була подана заява про прийняття спадщини від чоловіка померлої [PERSON]. Із даних постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Золотоніської міської нотаріальної контори [PERSON] від 27.10.2017 року, вбачається, що [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований по вул. Горького, 28 в м. Золотоноша Черкаської обл. після померлої 20.01.2017р. його дружини [PERSON] відмовлено у звязку з тим, що відсутній правовстановлювальний документ на житловий будинок. Відповідно до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року із змінами та доповненнями встановлено вичерпний перелік документів, якими посвідчується право власності на обєкти нерухомого майна. Згідно ч. 1 ст. 46 Закону України «Про нотаріат» нотаріус, що вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Згідно п.п. 4.15, 4.18 п. 4 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 із змінами і доповненнями, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві Згідно п. 1 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст. 346 Цивільного кодексу України однією з підстав припинення права власності являється смерть власника, отже первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, тому визначення належності цього майна попередньому власнику чи спадкоємцю повинно вирішуватися у судовому порядку. Таким чином суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення, зважаючи на те, що реєстрація права власності на майно, оскільки правовстановлюючий документ відсутній, у разі смерті його власника неможлива. Суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, враховуючи, що позивач довів, що спадкодавець фактично була власником житлового будинку, але правовстановлюючий документ на право власності втрачений. В такому випадку у суду маються підстави для задоволення позову, а саме визнання права власності на спадкове майно за спадкоємцем.

Outcome: approved