Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та їх вихованні, визначення способу участі у вихованні дітей. Позов мотивував тим, що у липні 2018 року відповідач [PERSON] залишила місце спільного проживання сім`ї, а з вересня цього року діти почали проживати з матір`ю. З того часу відповідач [PERSON] неодноразово обмежувала позивача у спілкуванні та побаченнях з дітьми, а саме, не давала можливості спілкуватись з дітьми телефоном, перешкоджала побаченням, у зв`язку з чим у грудні 2018 року звертався до поліції. Також зазначив, що перешкоди у спілкуванні з дітьми чинили батьки [PERSON] . Розпорядженням Сихівської районної адміністрації від 17.01.2019 визначено спосіб участі позивача [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дітьми та встановлено час зустрічей. Проте, позивач стверджує, що відповідачем та її сестрою, яка періодично забирає дітей зі школи, чиняться перешкоди у спілкуванні з дітьми. [PERSON] вимикає телефони дітей, щоб позивач не мав змоги їм зателефонувати. Також зазначив, що може щодня самостійно забирати дітей зі школи, натомість вони змушені перебувати у сестри позивача. Вважає, що такі дії відповідача та її родичів негативно впливають на психічний розвиток дітей, які є близькими саме до нього, у зв`язку з чим такий спір необхідно вирішити в судовому порядку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з підстав, що викладені у позовній заяві та відповіді на відзив (а.с. 45-47). Також пояснив, що має можливість щодня забирати дітей зі школи, виконувати з ними домашнє завдання та водити на гуртки. Ствердив, що під час уроків дітям ніколи не телефонує та не дозволяє їм надмірно користуватись мобільними телефонами. З приводу судимості за ч.1 ст. 125 КК України пояснив, що відбулася сутичка між ним та батьком [PERSON] з приводу перешкод у побаченні з дітьми. Просив суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , представник відповідача [PERSON] позов не визнали з підстав, викладених у відзиві від 26.03.2019 (а.с. 37-38). Додатково пояснили, що розпорядженням Сихівської районної адміністрації від 17.01.2019 вирішено питання щодо участі позивача [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дітьми та встановлено час зустрічей. При цьому, адміністрацією повністю взято до уваги думку батька дітей, викладену в його письмовій заяві. Також зазначили, що дійсно, час від часу, сестра позивача [PERSON] забирає дітей разом зі своїми дітьми зі школи, які навчаються в одному класі, та приводить до свого помешкання, де діти разом виконують домашнє завдання. Позивач часто телефонує дітям після 20 години, коли вони вже готуються до сну, а коли діти проводять час з ним, дозволяє їм грати в відеоігри насильницького характеру. Крім цього, вказали, що позивач проживає в орендованій квартирі, побив батька [PERSON] , за що притягнутий до кримінальної відповідальності, та аліменти на утримання дітей сплачує нерегулярно. Просили суд у задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради Дрозда Г.М. позов підтримала частково, зокрема, не заперечила проти задоволення вимоги щодо усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та вихованні, якщо така позовна вимога підтверджена належними доказами, та заперечила проти позовної вимоги щодо визначення побачень дітей з батьком п`ять разів на тиждень, оскільки питання періодичності побачень батька з дітьми було предметом вивчення на засіданні Служби у справах дітей. Також пояснила, що Служба у справах дітей повністю врахувала думку батька дітей та визначила спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з синами, який по суті запропонував [PERSON] При цьому, враховано інтереси дітей, їх вік, розпорядок дня, відвідування дітьми секцій та гуртків, зайнятість батьків. Відповідне розпорядження Сихівської районної адміністрації від 17.01.2019 є обов`язковим до виконання та не оскаржувалося. Під час розгляду цього питання батько [PERSON] стверджував, що в інші дні не зможе забирати дітей. Крім цього, пояснила, що після прийняття розпорядження [PERSON] звертався до Служби у справах дітей з заявою про те, що йому чиняться перешкоди у спілкуванні та вихованні дітей, у зв`язку з чим була проведена бесіда з [PERSON] . В подальшому жодних звернень не було. Заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з таких підстав. Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст.157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 153 Сімейного кодексу України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 155 Сімейного кодексу України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з положеннями статей 157, 159 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього кодексу. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. За змістом ст. 19 Сімейного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 02.10.20109 перебували у шлюбі, в якому 20.03.2010 та [INFO] народились [PERSON] та [PERSON] відповідно. Шлюб між сторонами розірвано 10.01.2019. Розпорядженням Сихівської районної адміністрації №42 від 17.01.2019 визначено спосіб участі позивача [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дітьми та встановлено час зустрічей. Зокрема, визначено, що такі зустрічі можуть відбуватися у дні народження, релігійні свята, щонеділі з 10.00 год. до понеділка 09.00 год., на час відпустки - до чотирнадцяти днів. Батькам також роз`яснено відповідні положення чинного законодавства, в тому обов`язок матері [PERSON] не чинити перешкод у зустрічах батька з синами. Перед прийняттям вказаного розпорядження проведено засідання комісії з питань захисту прав дитини та надано висновок відділом «Служба у справах дітей». В ході розгляду справи судом оглянуто копії заяв [PERSON] та [PERSON] , з якими останні зверталися до Сихівської районної адміністрації щодо визначення способу участі у вихованні дітей (а.с. 66-67, 69-70). Так, встановлено, що розпорядженням районної адміністрації враховано думку батька дітей [PERSON] та встановлено серед іншого час його побачень з дітьми щонеділі з 10.00 год. до понеділка 09.00 год. При цьому, як видно з розпорядження та з`ясовано з пояснень представника третьої особи, враховано ряд обставин, зокрема: інтереси дітей, їх вік, розпорядок дня, відвідування дітьми секцій та гуртків, зайнятість батьків. Також встановлено, що [PERSON] наполягала на визначенні іншого часу щотижневих побачень батька з дітьми, який однак не був прийнятий та відповідно не знайшов свого відображення у розпорядженні. Вищевказане розпорядження є обов`язковим до виконання, оскільки заінтересовані особи не звернулися за захистом своїх прав або інтересів до суду протягом десяти днів від часу його винесення. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як на підтвердження існування перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні позивач [PERSON] покликається на ряд обставин, які однак не доведені належними та допустимими доказами, а лише висвітлюють погляд батька дітей на питання виховання дітей. Покликання позивача на звернення до поліції (а.с. 14, 15) з приводу дій [PERSON] суд не бере до уваги, оскільки такі звернення відбулися ще до прийняття Сихівською районною адміністрацією розпорядження від 17.01.2019. Звернення [PERSON] до поліції від 21.01.2019 (а.с. 48, 49) мало місце після прийняття розпорядження, однак ще до набрання ним обов`язкового до виконання характеру. Беручи до уваги усі вищевказані обставини у сукупності, суд дійшов висновку, що достатніх доказів на підтвердження існування будь-яких перешкод у вихованні дітей та спілкування з ними позивачем не надано. На переконання суду, звернення до суду фактично пов`язане з незгодою батька дітей з щоденним розпорядком дня дітей, який склався в залежності від їхніх потреб, інтересів та відповідних можливостей обох батьків. Твердження позивача [PERSON] про те, що останній має можливість забирати дітей зі школи завжди з понеділка до п`ятниці та проводити з ними час у ці дні з 14 до 19 години, є непереконливими, зважаючи на те, що позивач працює та є приватним підприємцем. Крім цього, судом додатково взято до уваги заяву [PERSON] від 09.01.2019, з якою останній звертався до Сихівської районної адміністрації, де зазначав, що бажає мати побачення з дітьми щонеділі з 10.00 год до понеділка 09.00 год, тобто так, як і визначено розпорядженням районної адміністрації. Враховуючи наведене, у задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed