Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Новоайдарської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка та житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Вказаний житловий будинок та земельна ділянка належали на праві спільної сумісної власності померлому [PERSON] та [PERSON] Рішенням від 15.08.1989 року виконавчий комітет Новоайдарської селищної ради дозволив [PERSON] будівництво прибудови до житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги, інші спадкоємці відсутні. На час відкриття спадщини позивачка мешкала разом зі спадкодавцем [PERSON] Позивачка при зверненні до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, отримала відмову у зв'язку з тим, що спадкове майно є спільною сумісною власністю і не має визначення частки померлого [PERSON] Через викладені обставини позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача Новоайдарської селищної ради - Кравченко В.О. у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до приписів ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.3). Після його смерті залишилось спадкове майно а саме: земельна ділянка та житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Вказаний житловий будинок та земельна ділянка належали на праві спільної сумісної власності померлому [PERSON] та [PERSON], згідно технічного паспорта (а.с13-15), свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння (а.с.7), державного акта на право приватної власності на землю (а.с.11-12). Рішенням від 15.08.1989 року виконавчий комітет Новоайдарської селищної ради надав дозвіл [PERSON] на будівництво прибудови до житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Як дружина спадкодавця [PERSON], згідно свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.4), позивачка є спадкоємцем першої черги та єдиним спадкоємцем після його смерті. На момент смерті [PERSON], останній мешкав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], згідно довідки Новоайдарської селищної ради № 274 від 14.04.2014 року (а.с.5). Позивачка при зверненні до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, отримала відмову у зв'язку з тим, що спадкове майно є спільною сумісною власністю і не має визначення частки померлого [PERSON], у зв'язку з чим позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Оскільки спадщина відкрилась під час дії ЦК України в редакції 2004 року, судом застосовуються положення книги шостої діючого ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч. 1 ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входь усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями за законом першої черги є діти спадкодавця та той з подружжя, хто його пережив, батьки. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності житловий будинок та земельна ділянка. У зв'язку з не визначенням часток у праві спільної сумісної власності та смертю одного з співвласників, позивачка вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, тому суд приходить до висновку про можливість задовольнити заявлені позивачем вимоги в повному обсязі, що не буде суперечити інтересам інших осіб. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Згідно ст. ст. 16, 319, 369, 370, 1218, 1220, 1222, 1261, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved