Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про зобов`язання призначити на посаду, мотивуючи свої вимоги тим, що він працював директором школи І-ІІІ ступенів № 259 у Деснянському районі з 1986 року, тобто більше 34 років. Керував нею з початку її заснування, вклав всю свою душу та час, пройшов з колективом часи підйомів і падінь, завоював авторитет колег та батьків учнів, що підтверджується, в тому числі, наданою Управлінням освіти Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації характеристикою. 02.07.2018 року з позивачем було підписано контракт по роботі директором школи І-ІІІ ступенів № 259 у Деснянському районі строком до 30 червня 2020 року. У зв`язку з тим, що контракт закінчувався, наказом Департаменту освіти і науки виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 29.04.2020 року № 76, серед інших було оголошено конкурс і на зайняття посади керівника вказаного навчального закладу. Згідно з протоколом № 2 від 16.04.2020 року засідання конкурсної комісії по відбору кандидатур керівників закладів загальної середньої освіти Деснянського району міста Києва [PERSON] визнано переможцем конкурсу на посаду директора школи І-ІІІ ступенів № 259 Деснянського району міста Києва. Інформація про переможця конкурсу було оприлюднена на веб сайті Департаменту освіти і науки виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за наступною адресою https://don.kyivcity.gov.ua/content/konkurs-zagalna-serednya-osvita.html. Незважаючи на це контракт з позивачем не продовжено, а також нового контракту з ним не підписано у встановлені частиною 11 статті 39 Закону України «Про повну загальну середню освіту» строки з моменту оприлюднення рішення конкурсної комісії про визначення його переможцем. Враховуючи це, позивачем була подана заява про укладення контракту, однак жодної відповіді станом на сьогодні так і не отримано. [PERSON] зазначає, що не призначення його та не укладення відповідачем з ним строкового трудового контракту про роботу на посаді директора школи І-Ш ступенів № 259 Деснянського району міста Києва є порушенням його права на працю, а також вимог законодавства про освіту. На підставі викладеного позивач просить суд зобов`язати Департамент освіти і науки виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) призначити [PERSON] на посаду директора школи І-ІІІ ступенів № 259 Деснянського району м. Києва та укласти з ним строковий трудовий договір про роботу на цій посаді строком на шість років. Відповідно до вимог ст. 19, 274 ЦПК України справа за позовом [PERSON] до Департаменту освіти і науки виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про зобов`язання призначити на посаду розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 27.08.2019 року до суду надійшов Відзив представника відповідача на позов. Відповідно до викладених у Відзиві представник зазначає, що призначення Департаментом керівників закладів загальної середньої освіти комунальної власності територіальної громади міста Києва здійснювалось відповідно до пункту 4.2 розпорядження Київського міського голови від 15 липня 2013 року № 118 «Про порядок призначення та звільнення керівників підприємств, установ та організацій, то належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва» (в редакції розпорядження Київського міського голови від 13 червня 2018 року № 383) та пункту 9.18 Положення про Департамент освіти і науки виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 19 березня 2004 року № 449 (в редакції розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 07 березня 2018 року № 385). Школа І-ІІІ ступенів № 259 Деснянського району м. Києва є комунальним закладом загальної середньої освіти. Строковий договір (контракт) із [PERSON] як керівником Школи завершувався 30.06.2020 року. Відповідно до статті 39 Закону України «Про повну загальну середню освіту» Департаментом видано наказ від 29 квітня 2020 року №76 «Про проведення конкурсу на зайняття посад керівників закладів загальної середньої освіти, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва», яким оголошено конкурс на заміщення вакантної посади директора Школи. Відповідно до підпункту 2 пункту 2 Типового положення про конкурс на посаду керівника державного, комунального закладу загальної середньої освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 28 березня 2018 року № 291, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2018 р. за № 454/31906, Оголошення про проведення конкурсу на зайняття посад керівників закладів загальної середньої освіти, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва оприлюднено за веб посиланням https://don.kyіvcity.gov.ua/files/2020/4/30/ogoolosh.pdf. Наказом Департаменту від 01 червня 2020 року № 101 «Про затвердження персонального складу конкурсних комісій для проведення конкурсу на зайняття посад керівників закладів загальної середньої освіти, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва» затверджено склад конкурсної комісії з проведення конкурсного відбору на заміщення вакантних посад керівників комунальних закладів загальної середньої освіти Деснянського району м. Києва, а за наказом Департаменту від 05 червня 2020 року № 105 до складу конкурсної комісії внесено зміни. Відповідно до пункту 9 Типового положення про конкурс здійснювався за результатами кількох етапів: перевірки на знання законодавства України у сфері загальної середньої освіти, зокрема Законів України «Про освіту», «Про загальну середню освіту», інших нормативно-правових актів у сфері загальної середньої освіти, а також Концепції реалізації державної політики у сфері реформування загальної середньої освіти «Нова українська школа» на період до 2029 року, схваленої розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14 грудня 2016 року № 988-р; перевірки професійних компетентностей, що відбувалась шляхом письмового вирішення ситуаційного завдання; публічної та відкритої презентації державною мовою перспективного план)' розвитку закладу загальної середньої освіти, а також надання відповідей на запитання членів конкурсної комісії щодо проведеної презентації. Так, за результатами тестування на знання законодавства про освіту [PERSON] набрав 0 (нуль) балів. Під час підготовки переліку питань зі знання законодавства України про освіту використано Примірний перелік питань для перевірки знання законодавства у сфері загальної середньої освіти затверджений наказом Міністерства освіти і науки України від 19 травня 2020 року № 654. Результати голосування Конкурсної комісії щодо відбору кандидатур на заміщення вакантної посади директора Школи задокументовано у протоколі № 2 від 16 червня 2020 року засідання конкурсної комісії по відбору кандидатур керівників закладів загальної середньої освіти Деснянського району міста Києва. За публічний захист перспективного плану розвитку закладу освіти [PERSON] набрав 1,00 (один) бал. За оцінювання ситуаційних завдань [PERSON] набрав 1,86 (один та вісімдесят шість сотих) бали. Пунктом 3 протоколу Конкурсної комісії визначено переможцем конкурсу на посаду директора Школи [PERSON] (всього 2,86 бали). Відповідно до підпункту 2 пункту 11 Порядку проведення конкурсного відбору керівників дошкільних та загальноосвітніх навчальних закладів комунальної власності територіальної громади міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 20 червня 2017 року №438/2660, Департамент направив звернення до голови Конкурсної комісії Шульги Н.1. від 26.06.2020 №063-3559, в якому зазначена мотиваційна складова звернення до щодо кандидатури [PERSON] : «Департамент освіти і науки стурбований низьким результатом кандидата, який 34 роки очолює столичний заклад загальної середньої освіти.» Постійна комісія Київської міської ради з питань освіти, науки, сім`ї, молоді та спорту також в межах повноважень розглянула питання кандидатури на зайняття посади директора Школи на засіданні 03.07.2020. Одночасно представник зазначає, що відповідно до абзацу третього пункту 11 Порядку проведення конкурсного відбору Департаментом направлено на розгляд до постійної комісії Київської міської ради з низань освіти, науки, сім`ї, молоді та спорту кандидатури переможців за результатами проведення конкурсів на заміщення вакантних посад директорів шкіл міста Києва, що проводилися на початку літа 2020 року. Постійна комісія Київської міської ради з питань освіти, науки, сім`ї, молоді та спорту у встановленому порядку надавала відповідні висновки щодо можливості призначення директорів інших комунальних закладів. Враховуючи зазначене, порушення процедури щодо непризначення Позивача на посаду директора Школи з боку Департаменту відсутні. Конкурсна комісія за результатами повторного розгляду не підтвердила раніше прийняте рішення про визначення переможцем конкурсу на посаду директора Школи [PERSON] , а переможця конкурсу на вакантну посаду директора Школи Департаменту не надала. Інших учасників конкурсу на заміщення вакантної посади директора Школи не було, тому Департамент планує оголошення повторного Конкурсу на заміщення вакантної посади директора Школи. На підставі викладеного представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 14.08.2020 року до суду від позивача надійшла Відповідь на відзив, відповідно до якої зазначено, що безпідставними є доводи відповідача про те, що рішенням постійної комісії Київської міської ради з питань освіти, науки, сім`ї, молоді та спорту не було погоджено призначення [PERSON] на посаду І-ІІІ ступенів № 259 Деснянського району міста Києва та про те, що відповідачеві належить право визнати конкурс таким, що не відбувся. На сьогодні порядок призначення керівника комунального закладу загальної середньої освіти, а також процедура проведення конкурсу для такого призначення, передбачено в першу чергу Законом України «Про повну загальну середню освіту» від 16 січня 2020 року № 463-IX. Також норми з відповідних питань містяться у Типовому положенні про конкурс на посаду керівника державного, комунального закладу загальної середньої освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 28.03.2018 № 291, які можуть бути застосовані, якщо не суперечать вищевказаному Закону як нормативно-правовому акту вищої юридичної сили. Вказаними актами чітко регулюється питання проведення конкурсу на зайняття вакантних посад керівників державних та комунальних закладів загальної середньої освіти, визначення переможця та призначення відповідного керівника. Так, відповідно до частини 9 статті 39 Закону конкурсна комісія протягом двох робочих днів з дня завершення конкурсного відбору визначає переможця конкурсу та оприлюднює результати конкурсу на офіційному вебсайті засновника. Аналогічні норми містить пункт 10 Типового положення. Відтак визначати переможця конкурсу, як і визнавати конкурс таким, що не відбувся - це повноваження виключно Конкурсної комісії, а не Департаменту освіти і науки виконавчого органу Київської міської ради та не постійної комісії Київської міської ради. При цьому ні Закон, ні Типове положення не передбачають, що відповідне рішення Конкурсної комісії підлатає подальшому погодженню будь-якою іншою особою, наприклад Департаментом чи постійною комісією міської ради, як і не передбачає необхідність прийняття рішення про погодження раніше прийнятого рішення Конкурсною комісією. Отже, рішення конкурсної комісії про визначення переможця конкурсу не підлягає подальшому погодженню, затвердженню іншою особою чи підтвердженню самою конкурсною комісією. При цьому визнати конкурс таким, що не відбувся - це компетенція виключно Конкурсної комісії, а не Департаменту. Відповідач необґрунтовано посилається на підпункт 2 пункту 11 Порядку проведення конкурсного відбору керівників дошкільних та загальноосвітніх навчальних закладів комунальної власності територіальної громади міста Києва від 20 червня 2017 року № 438/2660, який передбачає можливість директора Департаменту розглядати рішення конкурсної комісії та визначати на власний розсуд свою поведінку за результатами такого розгляду рішення про визначення переможця, в тому числі щодо повернення рішення щодо результатів конкурсного відбору на повторний розгляд конкурсної комісії з одночасним наданням обґрунтування такого рішення. Також безпідставними є доводи відповідача про дискреційність його повноважень щодо призначення позивача на посаду директора школи. Згідно з частиною 1 статті 39 Закону України «Про повну загальну середню освіту» керівник державного, комунального закладу загальної середньої освіти обирається на посаду за результатами конкурсу, що проводиться відповідно до вимог цього Закону. Відповідно до частини 11 цієї статті протягом трьох робочих днів з дня оприлюднення рішення про переможця конкурсу посадова особа засновника (голова відповідної ради чи керівник державного органу) або керівник уповноваженого ним органу (структурного підрозділу з питань освіти) призначає переможця конкурсу на посаду та укладає з ним строковий трудовий договір. Аналогічна норма сформульована і в пункті 12 Типового положення про конкурс на посаду керівника державного, комунального закладу загальної середньої освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 28.03.2018 № 291. Отже, Закон та Типове положення визначають виключно єдину можливу поведінку засновника навчального закладу, від імені якого в спірних правовідносинах діє відповідач (що обгрунтовано в позовній заяві), у випадку прийняття Конкурсною комісією рішення про визначення переможця конкурсу - це призначення такого переможця на посаду щодо якої проводився конкурс та укладення з такою особою строкового трудового договору. При цьому відповідно до частини 12 статті 39 Закону такий трудовий договір укладається на шість років. На підставі викладеного позивач просить задовольнити позовні вимоги. 26.08.2020 року від представника відповідача до суду надійшли Заперечення на відповідь на відзив, в яких представник зазначає, що Київська міська рада як власник Школи І-ІІІ ступенів № 259 Деснянського ну м. Києва своїм рішенням від 20 червня 2017 року №438/2660 затвердила Порядок проведення конкурсного відбору керівників дошкільних та загальноосвітніх навчальних закладів комунальної власності територіальної громади міста Києва. На день прийняття рішення про оголошення Конкурсу на заміщення вакантних посад керівників закладів дошкільної та загальної середньої освіти м. Києва Київською міською радою (засновником) іншого положення про конкурс на посаду керівників закладів загальної середньої освіти не прийнято. Департамент проводив конкурсний відбір відповідно до вимог, визначених Законом України «Про повну загальну середню освіту», цього рішення Київської міської ради та вимог Типового положення про конкурс, забезпечивши організацію та проведення конкурсу з відбору кандидатур на заміщення вакантної посади директора Школи в межах наданих повноважень з урахуванням трьох нормативно-правових актів в тих частинах, що не суперечили актам вищої юридичної сили. Така дія Департаменту повністю узгоджується із Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, у відповідності до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень, те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Позивач, вказуючи на імперативність норми поведінки щодо виконання приписів законодавства та дотримання таких приписів на його користь, не звернув увагу, що припис пункту 1 Типового положення про конкурс має імперативний характер щодо необхідності затвердження «власні положення про конкурс на посаду керівника закладу загальної середньої освіти» на підставі Типового положення. Однак зазначене Типове положення не обмежує власника - Київську міську раду у способі реалізації оголошення та проведення конкурсу на посаду керівника державного, комунального закладу загальної середньої освіти. На підставі викладеного представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені вимоги, просили їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог, оскільки вони є необґрунтованими та безпідставними. Вислухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працював директором школи І-ІІІ ступенів № 259 у Деснянському районі з 1986 року, що підтверджується трудовою книжкою. 02.07.2018 року з позивачем [PERSON] було підписано контракт про роботу директором школи І-ІІІ ступенів № 259 у Деснянському районі строком до 30 червня 2020 року. Наказом Департаменту освіти і науки виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 29.04.2020 року № 76, серед інших було оголошено конкурс і на зайняття посади керівника вказаного навчального закладу. Відповідно до статті 39 Закону України «Про повну загальну середню освіту» Департаментом освіти був виданий наказ від 29 квітня 2020 року №76 «Про проведення конкурсу на зайняття посад керівників закладів загальної середньої освіти, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва», яким оголошено конкурс на заміщення вакантної посади директора Школи № 259. Відповідно до підпункту 2 пункту 2 Типового положення про конкурс на посаду керівника державного, комунального закладу загальної середньої освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 28 березня 2018 року № 291, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2018 р. за № 454/31906, Оголошення про проведення конкурсу на зайняття посад керівників закладів загальної середньої освіти, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва оприлюднено за веб посиланням https://don.kyіvcity.gov.ua/files/2020/4/30/ogoolosh.pdf. Наказом Департаменту від 01 червня 2020 року № 101 «Про затвердження персонального складу конкурсних комісій для проведення конкурсу на зайняття посад керівників закладів загальної середньої освіти, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва» затверджено склад конкурсної комісії з проведення конкурсного відбору на заміщення вакантних посад керівників комунальних закладів загальної середньої освіти Деснянського району м. Києва, а за наказом Департаменту від 05 червня 2020 року № 105 до складу конкурсної комісії внесено зміни. Відповідно до пункту 9 Типового положення конкурс здійснювався за результатами кількох етапів: перевірки на знання законодавства України у сфері загальної середньої освіти, зокрема Законів України «Про освіту», «Про загальну середню освіту», інших нормативно-правових актів у сфері загальної середньої освіти, а також Концепції реалізації державної політики у сфері реформування загальної середньої освіти «Нова українська школа» на період до 2029 року, схваленої розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14 грудня 2016 року № 988-р; перевірки професійних компетентностей, що відбувалась шляхом письмового вирішення ситуаційного завдання; публічної та відкритої презентації державною мовою перспективного план)' розвитку закладу загальної середньої освіти, а також надання відповідей на запитання членів конкурсної комісії щодо проведеної презентації. Так, за результатами тестування на знання законодавства про освіту [PERSON] набрав 0 (нуль) балів. Під час підготовки переліку питань зі знання законодавства України про освіту використано Примірний перелік питань для перевірки знання законодавства у сфері загальної середньої освіти затверджений наказом Міністерства освіти і науки України від 19 травня 2020 року № 654. Результати голосування Конкурсної комісії щодо відбору кандидатур на заміщення вакантної посади директора Школи задокументовано у протоколі № 2 від 16 червня 2020 року засідання конкурсної комісії по відбору кандидатур керівників закладів загальної середньої освіти Деснянського району міста Києва. За публічний захист перспективного плану розвитку закладу освіти [PERSON] набрав 1,00 (один) бал. За оцінювання ситуаційних завдань [PERSON] набрав 1,86 (один та вісімдесят шість сотих) бали. Пунктом 3 протоколу Конкурсної комісії визначено переможцем конкурсу на посаду директора Школи [PERSON] (всього 2,86 бали). Відповідно до підпункту 2 пункту 11 Порядку проведення конкурсного відбору керівників дошкільних та загальноосвітніх навчальних закладів комунальної власності територіальної громади міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 20 червня 2017 року №438/2660, Департамент направив звернення до голови Конкурсної комісії Шульги Н.1. від 26.06.2020 №063-3559, в якому зазначена мотиваційна складова щодо кандидатури [PERSON] : «Департамент освіти і науки стурбований низьким результатом кандидата, який 34 роки очолює столичний заклад загальної середньої освіти.» Постійна комісія Київської міської ради з питань освіти, науки, сім`ї, молоді та спорту також в межах повноважень розглянула питання кандидатури на зайняття посади директора Школи на засіданні 03.07.2020. Відповідно до абзацу третього пункту 11 Порядку проведення конкурсного відбору Департаментом направлено на розгляд до постійної комісії Київської міської ради з низань освіти, науки, сім`ї, молоді та спорту кандидатури переможців за результатами проведення конкурсів на заміщення вакантних посад директорів шкіл міста Києва, що проводилися на початку літа 2020 року. Постійна комісія Київської міської ради з питань освіти, науки, сім`ї, молоді та спорту у встановленому порядку надавала відповідні висновки щодо можливості призначення директорів інших комунальних закладів, що підтверджується витягом з протоколу № 06/102 від 24.06.2020 року). За результатами розгляду звернення Департаменту від 26.06.2020 року № 063-3559 Конкурсна комісія провела засідання, на якому ставилося питання про підтвердження попереднього рішення конкурсної комісії та визначення переможцем конкурсу на посаду директора школи [PERSON] . Відповідно до результатів голосування рішення про визначення [PERSON] переможцем конкурсу прийнято не було, що підтверджується протоколом № 3 від 01.07.2020 року. Голосування конкурсною комісією здійснювалось відповідно до п. 7 Порядку проведення конкурсу, яким визначає, що засідання конкурсної комісії вважається правомочним, якщо на ньому присутні не менше 2/3 усіх членів конкурсної комісії. Рішення конкурсної комісії приймається більшістю голосів присутніх на засіданні членів конкурсної комісії. У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови конкурсної комісії. Згідно із п. 13 Порядку проведення конкурсу конкурсний відбір визнається Департаментом таким, що не відбувся, в разі, якщо немає заяв про участь у конкурсному відборі; жоден з претендентів не пройшов конкурсного відбору; конкурсною комісією не визначено претендента. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що порушення процедури щодо не призначення позивача на посаду директора школи з боку Департаменту відсутні. Конкурсна комісія за результатами повторного розгляду не підтвердила раніше прийняте рішення про визначення переможцем конкурсу на посаду директора школи [PERSON] , а переможця конкурсу на вакантну посаду директора школи Департаменту не надала. Інших учасників конкурсу на заміщення вакантної посади директора школи не було, а тому Департаментом було оголошено конкурс на зайняття посад керівника школи, що підтверджується наказом Департаменту № 134 від 18.08.2020 року «Про проведення конкурсу на зайняття посад керівників закладів дошкільної та загальної середньої освіти, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Києва». Також слід зазначити, що відповідно до абз. 2 п. 1 Типового положення про конкурс на посаду керівника державного, комунального закладу загальної середньої освіти засновники закладів загальної середньої освіти на підставі цього Типового положення розробляють і затверджують власні положення про конкурс на посаду керівника закладу загальної середньої освіти. Київська міська рада як власник Школи І-ІІІ ступенів № 259 Деснянського району м. Києва своїм рішенням від 20.06.2017 року № 438/2660 затвердила Порядок проведення конкурсного відбору керівників дошкільних та загальноосвітніх навчальних закладів комунальної власності територіальної громади міста Києва. На день прийняття рішення про оголошення конкурсу на заміщення вакантних посад керівників закладів дошкільної та загальної середньої освіти м. Києва Київською міською радою (засновником) іншого положення про конкурс на посаду керівників закладів загальної середньої освіти не прийнято. Департамент проводив конкурсний відбір відповідно до вимог, визначених Законом України «Про повну загальну середню освіту», цього рішення Київської міської ради та вимог Типового положення про конкурс, забезпечивши організацію та проведення конкурсу з відбору кандидатур на заміщення вакантної посади директора школи в межах наданих повноважень з урахуванням вакантної посади директора школи в межах наданих повноважень з урахуванням трьох нормативно-правових актів в тих частинах, що не суперечили актам вищої юридичної сили. Такі дії Департаменту повністю узгоджуються із рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійсненні адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Щодо тверджень позивача про необґрунтованість Департаментом дотримання пп. 2 п. 11 Порядку проведення конкурсного відбору керівників, то слід зазначити, що відповідно до п. 11 Порядку голові відповідної районної в м. Києві державної адміністрації протягом п`яти днів надає зауваження або пропозиції щодо кандидатури на заміщення вакантної посади за результатами конкурсу. Київська міська рада протягом 15 календарних днів з дня одержання результатів конкурсного відбору на заміщення вакантної посади керівника навчального закладу надає свої зауваження або пропозиції щодо обраної конкурсною комісією кандидатури на заміщення вакантної посади шляхом прийняття висновку профільною постійною комісією Київської міської ради, до функціональної спрямованості якої належать питання діяльності закладів освіти і науки. За результатами розгляду рішення конкурсної комісії щодо результатів конкурсного відбору, письмових заперечень претендентів, письмових зауважень і пропозицій голови відповідної районної в м. Києві державної адміністрації та висновку Київської міської ради із зауваженнями та пропозиціями щодо обраної конкурсною комісією кандидатури директор Департаменту протягом п`ятнадцяти робочих днів з дати отримання рішення щодо результатів конкурсного відбору: 1) призначає визначеного конкурсною комісією претендента на посаду керівника навчального закладу шляхом укладення з ним контракту із дотриманням вимог законодавства України про працю; 2) повертає рішення щодо результатів конкурсного відбору на повторний розгляд конкурсної комісії з одночасним наданням обґрунтування такого рішення. Згідно із п. 12 Порядку протягом п`ятнадцяти робочих днів з дати отримання повернутого Департаментом рішення щодо результатів конкурсного відбору на повторний розгляду (в разі такого повернення) конкурсна комісія: 1) підтверджує раніше прийняте рішення щодо результатів конкурсного відбору; переглядає раніше прийняте рішення щодо результатів конкурсного відбору та надає кандидатуру іншого претендента. Якщо за результатами повторного розгляду конкурсна комісія приймає рішення про підтвердження раніше прийнятого рішення, директор Департаменту невідкладно призначає визначеного конкурсною комісією претендента на посаду керівника навчального закладу шляхом укладення з ним контракту із дотриманням вимог законодавства України про працю. Якщо за результатами повторного розгляду конкурсна комісія надає кандидатуру іншого претендента, призначення цього претендента на посаду керівника навчального закладу відбувається в порядку, визначеному пунктом 11, 12 цього Порядку. Таким чином, позивач, вказуючи на імперативність норм поведінки щодо виконання приписів законодавства та дотримання таких приписів на його користь, не зауважує на те, що припис пункту 1 Типового положення про конкурс має імперативний характер щодо необхідності затвердження власних положень про конкурс на посаду керівника закладу загальної середньої освіти на підставі Типового положення. Однак зазначене Типове положення не обмежує власника - Київську міську раду у способі реалізації оголошення та проведення конкурсу на посаду керівника державного, комунального закладу загальної середньої освіти. Також слід зазначити, що вирішення питання про призначення на посаду директора школи є дискреційними повноваженнями відповідача, а тому суд не має повноважень на втручання у такі діяльність Департаменту. Так, у постанові Верховного Суду від 11.09.2019 у справі №819/570/18 зазначено про те, що під дискреційними повноваженнями слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку. Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким. Таким чином, якщо за певних умов, СВП має лише один законний спосіб дії, такі повноваження не є дискреційними, а особа, якої стосується це рішення СВП (чи, найчастіше - бездіяльність) має право просити суд прямо зобов`язати СВП вчинити конкретну дію чи прийняти рішення. З урахуванням викладеного вище суд вважає, що у даному випадку повноваження Департаменту щодо призначення позивача [PERSON] на посаду директора школи є дискреційними, оскільки порядок призначення особи на посаду директора школи врегульований вищевказаним Порядком та Типовим положенням, що призводить до неможливості врегулювання даного питання у судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтями 10-13 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до вимог ст. 76-83 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1 ) письмовими, речовими і електронними доказами; 2 ) висновками експертів; 3 ) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки факт порушення відповідачем чинного законодавства України не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні та був спростований доказами сторони відповідача, а тому позов [PERSON] є безпідставним та необґрунтованим. Оскільки суд відмовляє у задоволенні позовних вимог [PERSON] , то витрати на правничу допомогу також стягненню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed