Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання за ним права власності на земельні ділянки, що належали його бабі [PERSON]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 26.09.2016 року померла його баба [PERSON]. Факт родинних відносин підтверджується рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 13.04.2018 року. Він належним чином прийняв спадщину останньої, про що свідчить довідка приватного нотаріуса. До складу спадщини померлої входять дві земельні ділянки, право власності на які посвідчувалося державним актом на право приватної власності на землю серії ЯБ № 627774 від 08.02.2006 року. Однак, держаний акт на даний час втрачений, про що зроблено оголошення у засобах масової інформації. Вважає, що в позасудовому порядку визнати право власності на земельні ділянки у нього немає можливості. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, при цьому подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради у судове засідання не зявився, при цьому подав заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, в якій вказав, що позов визнає в повному обсязі. У звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та\~ вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у звязку з цим, суд враховує наступне. Як встановлено, 26.09.2016 року в с. Орлівка, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області померла [PERSON] (а.с.7). 08.02.2006 року [PERSON] отримала державний акт на право власності на землю серії ЯБ № 627774, яким було посвідчено її право власності на земельні ділянки площею 3,6677 гектари з кадастровим номером 7423687800:09:000:0133, площею 0,5267 гектари з кадастровим номером 7423687800:07:000:0267. Зазначені вище земельні ділянки розташовані на території [PERSON] сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області (а.с.10,11,12). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~При цьому оригінал вказаного державного акту було втрачено, про що зроблено повідомлення в газеті «Сіверський край» від 17.08.2018 року (а.с. 12а). Рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 13.04.2018 року, яке набрало законної сили 15.05.2018 року, заява [PERSON] задоволена та встановлено факт родинних відносин між померлою [PERSON] (свідоцтво про смерть серії 1-ЕЛ №284905, актовий запис №21 від 27.09.2016 року), та [PERSON] , баба-онук (а.с.8). \~ \~ \~ \~Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Новгород-Сіверського районного нотаріального округу [PERSON], до майна померлої 26.09.2016 року [PERSON] заведена садкова справа №160/1217 за заявою [PERSON], [INFO]. Інших спадкоємців по справі немає (а.с.9). \~ \~ \~ \~Відповідно до\~статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною першою статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Частиною першою статті 131 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набути у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільного-правових угод. Отже, після смерті [PERSON] всі належні їй права та обовязки, у тому числі й право власності на земельні ділянки, перейшли до її єдиного спадкоємця за законом, яким є позивач [PERSON]. Водночас через відсутність правовстановлюючих документів позивач не може належним чином оформити прийняту спадщину. Відповідно до\~статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Оскільки судом встановлено, що позивач набув у порядку спадкування за законом право власності на земельні ділянки, розташовані на території [PERSON] сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області ділянки площею 3,6677 гектари з кадастровим номером 7423687800:09:000:0133, площею 0,5267 гектари з кадастровим номером 7423687800:07:000:0267, які належали [PERSON] і право власності останньої на які посвідчувалося державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 627774 від 08.02.2006 року, однак вказане право не визнається через відсутність документу, яким воно посвідчувалося, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для визнання позову відповідачем та у звязку з цим для задоволення позову повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved