Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 800,00 грн щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Обґрунтовує свої вимоги тим, що з вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який 06.10.2011 року було розірвано рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова. Від шлюбу мають спільних дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач аліменти на дітей сплачує нерегулярно. Відповідно індексації аліментів №1 від 01.02.2017 року розмір заборгованості по аліментам на [PERSON] разом з індексацією за період з 01.09.2016 року по 01.02.2017 року становить 73\~406,15 грн.. З 1 вересня 2016 року син [PERSON] є студентом 1-го курсу, групи СГТ-46 б факультету технічного університету «Харківський політехнічний інститут». Термін навчання по 30.06.2020 року. Зазначила, що відповідач працює та отримує дохід і може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. В судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності та взаємозвязку, дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Цей факт підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ №110220, виданого 25.05.1999 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, актовий запис №1518. Згідно довідки №66-04-300/155 від 06.03.2017 року [PERSON] є студентом 1 курсу групи СГТ-46б факультету соціально-гуманітарних технологій денної форми навчання, за бюджетом Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут». Термін навчання по 30.06.2020 року. Як вбачається із позовної заяви [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 08.11.2012 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття; стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 10.07.2013 року [PERSON] відмовлено у задоволенні позову до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 24.09.2013 року вказане рішення залишено без змін. З матеріалів позову вбачається, що розмір заборгованості по аліментам [PERSON] разом з індексацією за період з 01.09.2016 року по 01.02.2017 року становить 73\~406,15 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по виплаті Індексації аліментів №1 від 01.02.2017 року Дзержинського ВДВС міста Харків ГТУЮ Харківської області. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.199 СК України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч. 1 ст.200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст.183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч.3 ст.181, ч.2 ст.182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, але мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Як роз'яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Так, судом встановлено, що [PERSON] є студентом денної форми навчання НТУ «Харківський політехнічний інститут», а тому ніде не працює. У зв'язку з цим він має потребу у забезпеченні коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (потреби - харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників та інше.) Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги, як особа, яка навчається та не має іншого виду доходу. Відповідач, як батько, повинен приймати участь в утриманні своєї дитини, оскільки такий обов'язок покладений на нього нормами чинного сімейного законодавства. Утримання дитини, забезпечення її всебічного розвитку є насамперед батьківським обов'язком. Вирішуючи питання по суті позовних вимог, суд також приймає до уваги стан здоров'я та матеріальний стан платника аліментів, перебування на його утриманні неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], враховуючи інші обставини, які мають істотне значення по справі та вважає вимоги позову законними та обґрунтованими, при цьому розмір аліментів суд визначає в розмірі визначеному позивачами 800,00 грн.. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 180-182, 184, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved