Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Позивач[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що 09.11.2003 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції, актовий запис №2046. Від даного шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачкою не склалось через відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного, несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя і обов'язки. У зв'язку з цим в сім'ї відбувались сварки, які поступово призвели до того, що сторони стали зовсім чужими людьми. Спроби знайти взаєморозуміння і зберегти сім'ю результату не дали, відносини на краще не змінились. Вказує, що з лютого 2017 року сторони проживають окремо. Позивач вважає, що подальше фактичне спільне проживання та збереження шлюбу є неможливими і такими, що суперечать його особистим інтересам. На основі викладеного просить розірвати шлюб між сторонами. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив розірвати шлюб між сторонами. Також вказав, що сторони разом не проживають з лютого 2017 року. Також ствердив, що втратила почуття любові, поваги та довіри до відповідачки, просив не надавати строк на примирення. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо розірвання шлюбу з позивачем. Вказала, що втратила почуття любові, поваги та довіри до чоловіка, підтвердила той факт, що сторони не проживають разом, з дютого 2017 року спільне господарство ними не ведеться. Зауважила на тому, що сварки між сторонами також негативно впливають на їх дитину. Просила суд не надавати термін на примирення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 09.11.2003 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції м.Чернівці, актовий запис №2046, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від спільного шлюбу у сторін народилась дитина: син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] (а.с.8). Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, довіри, взаєморозуміння та поваги. Сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та проживають окремо з лютого 2017 року. Шлюб між сторонами існує формально. Зазначені обставини підтвердили в судовому засіданні самі сторони. При цьому, сторони категорично заперечували проти надання їм строку на примирення, вважаючи, що їх шлюб остаточно розпався. Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та неповнолітньої дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Спір про поділ спільного майна у сторін відсутній.

Outcome: approved