Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на виїзд дитини за кордон. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 28.09.2012 р. вони зареєстрували свій шлюб. Сімейні відносини були припинені у 2013 р., вони проживають окремо. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, не цікавиться її долею. З метою оздоровлення доньки, її всебічного розвитку, а також збереження життя у зв'язку з воєнно-політичною обстановкою в Луганській області, позивач бажає виїхати разом з дитиною до м. Мінськ Білорусь до родичів. Відповідач під різними приводами відмовляється в добровільному порядку надати нотаріально засвідчену згоду на виїзд дитини за кордон. У зв'язку з цим позивач просить надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд доньки [PERSON], [INFO], за кордон без дозволу (згоди) батька дитини [PERSON] до досягнення дитиною шістнадцяти років та дозволити [PERSON] без згоди батька [PERSON] оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу малолітньої [PERSON], [INFO], за межі України до досягнення дитиною шістнадцяти років. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, до початку розгляд справи надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити їх, не заперечувала проти винесення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. У судовому засіданні представник третьої особи Служби у справах дітей Сєвєродонецької міської ради Воротинцева М.Д. не заперечувала проти позовних вимог. Додатково суду пояснила, що зважаючи на ситуацію, яка склалась в регіоні, не заперечувала проти задоволення позову, оскільки мати діє в інтересах дитини з метою забезпечення безпеки життя та здоров'я дитини. Свідок [PERSON] допитана в судовому засіданні, пояснила, що її донька [PERSON] хотіла виїхати з дитиною [PERSON] в Білорусь на лікування і у зв'язку зі складною ситуацією в регіоні. Її донька приблизно рік - з весни 2013 р. не мешкає разом з чоловіком. Батько дитини [PERSON] з дитиною не спілкується приблизно півроку. Він за 6 місяців надав матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі 150 грн. Де знаходиться зараз [PERSON] невідомо, оскільки його телефон не відповідає. Його батьки повідомили, що [PERSON] бере участь у військових діях, проте не знають на чиєму боці. Її донька потребує продовження лікування. Позивач [PERSON] в поданій до суду заяві не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у зв'язку з чим судом 06.10.2014 р. на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника третьої особи, свідчення свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно статті 141 СК України, батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до частини 2 статті 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 313 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 р., постановою Кабінету міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 31.03.1995 р. № 231 (із змінами). У відповідності до положень частини 2 статті 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно пункту 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 231 від 31.03.1995 р., за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 31.03.1995 р. № 231 визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон, п.18 зазначених Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмежень щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або на підставі рішення суду при відсутності згоди одного з батьків. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 28.09.2012 р., що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЕД №156201 виданого 28.09.2012 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області. [PERSON] народилась 03.03.2013 р., батьками записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 29.03.2013 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області. Відповідно до довідки Комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» №2110 від 26.08.2014 р. [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Позивач [PERSON], посилаючись на те, що відповідач відмовляється у добровільному порядку надати згоду на виїзд доньки [PERSON] за кордон, просить надати дозвіл на виїзд дитини за межі України без згоди батька. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон. При цьому при розгляді даної справи не було встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved