Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] , зареєстрований 23.02.2013 Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 61. На обґрунтування позову зазначив, що 23.02.2013 між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. В шлюбі мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вказав, що, починаючи з листопада 2018 року між ним та відповідачкою склалися неприязні відносини на ґрунті різних поглядів на життя і з цього часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що збереження сім`ї в подальшому є недоцільним. Спору щодо поділу майна не мають. З урахуванням викладеного, просив позов задовольнити. 29.08.2019 позивачем подана уточнююча позовна заява, в якій зазначив, що за домовленістю між ним та відповідачкою місце проживання малолітнього сина [PERSON] . визначено з відповідачкою [PERSON] . Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, відповідно до якої свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнала, просила розгляд справи проводити у її відсутність та після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України за відсутністю учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 183 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 23.02.2013 у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 61, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . В шлюбі сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . В судовому засіданні встановлено, що подружжя з листопада 2018 року не підтримує шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Спільне життя не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Клопотань про надання сторонам часу для примирення до суду не надходило.З матеріалів справи вбачається, що налагодження між сторонами сімейних відносин є не тільки неможливим, але й недоречним, обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу. За викладених обставин, приймаючи до уваги те, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, наміру поновлювати сімейні стосунки не мають, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог. Місце проживання малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , за згодою сторін слід визначити з матір`ю. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідач [PERSON] бажає відновити дошлюбне прізвище [PERSON]За викладених обставин, беручи до уваги, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, наміру поновлювати сімейні стосунки не мають, відповідач подала заяву, де позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала в повному обсязі, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved