Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом в обґрунтування якого посилається на те, що ним на підставі рішення Виконкому Московської райради №79 від 11.03.2008 року використовувалася належна йому металева конструкція гаражу, який розташований по вул. Гвардійців-Широнінців, 38 в м. Харкові. З метою покращення умов експлуатації належного позивачу металевого гаражу, та для більш зручного його використання з урахуванням захворювання позивача, ним було досягнуто домовленість з користувачами і володільцями суміжних конструкцій металевих гаражів: гр. [PERSON] та гр. [PERSON] щодо отримання у власність металевих конструкцій належних їм гаражів з метою їх переобладнання у капітальне приміщення єдиного гаражу. З питання переоформлення прав на право користування гаражем відповідач [PERSON] зверталася до Харківської міської ради та отримала відповідь з відмовою. Позивач здійснив реконструкцію гаражів та обєднав їх в одну капітальну споруду. Здійснене будівництво відповідно до технічного висновку, виконаного ТОВ «НТК Енерго-Тайм» (ліцензія АВ №591993), визнано таким, що технічний стан будівельних конструкцій знаходиться в задовільному стані, що забезпечує несучу здатність необхідну для подальшої експлуатації. Спеціалістом з інвентаризації було виготовлено технічний паспорт. Однак, у звязку з тим, що будівництво було проведено без належного дозволу та вбачаючи можливість порушення своїх прав в майбутньому, позивач вимушений звернутися до суду. Просить визнати за ним, [PERSON], право власності на гараж №41, загальною площею 78,7 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців-Широнінців, 38. В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності, позов підтримує і просить його задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують і просять розглядати справу у їх відсутність. Представник відповідача - Харківської міської ради в судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд, ознайомившись із заявами позивача та відповідачів, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , як інвалід 2-ї групи володіє, на підставі рішення Виконавчого комітету Московської районної в місті Харкові ради №79 від 11.03.2008 року, користується та експлуатує належну йому металеву конструкцію гаражу, який розташований по вулиці Гвардійців-Широнінців, 38 у місті Харкові. Місце розташування зазначеного гаражу було погоджено 06.05.1978 року у встановленому законом порядку та визначено для попереднього користувача, що підтверджується відповідною технічною документацією на гараж з графічним зображенням його місця розташування. Судом встановлено, що власниками суміжних з позивачем металевих конструкцій гаражів є відповідачі [PERSON] та [PERSON], що підтверджується рішенням Московського РВК №217 від 03.08.1977р., рішенням Московського РВК №69 від 16.03.1977р. та іншими матеріалами справи. Власники суміжних металевих конструкцій гаражів відступили власні права зокрема щодо володіння і користування гаражами позивачу, який, з метою покращення умов експлуатації належного йому металевого гаражу, розташованого по вул. Гвардійців-Широнінців, 38 у м. Харкові, для більш зручного його використання з урахуванням власного захворювання, з відома і дозволу власників переобладнав їх у капітальне приміщення єдиного гаражу. Згідно технічного паспорту на гараж №41 по вул. Гвардійців-Широнінців, 38 в м. Харків вбачається, що позивачем було розпочато будівництво капітального приміщення гаражу, яке на разі будівництвом закінчено. Згідно технічного висновку про стан будівельних конструкцій та можливість експлуатації нежитлової будівлі гаражу №41 по вул. Гвардійців-Широнінців, 38 в м. Харкові, виконаного на замовлення позивача ТОВ «НТК Енерго-Тайм» (ліцензія АВ №591993) визнана такою, що зазначена нежитлова будівля гаражу, її існуючі на момент обстеження несучі та огороджувальні конструкції, знаходяться в задовільному технічному стані. Суттєвих ознак пошкодження основних конструкцій (видимих прогинів, тріщин, відшарувань) на час обстеження не встановлено. Будівля відповідає вимогам надійності та безпечності в подальшій експлуатації. Конструктивні елементи та планування обстеженої будівлі в цілому не протирічать будівельно-технічним, протипожежним та санітарно-гігієнічним вимогам. Зовнішній огляд приміщень та фасадів будівлі на момент обстеження не виявив наявності ушкоджень та деформацій несучих та огороджуючих конструкцій та відхилень від архітектурно-будівельних норм. Використані при будівництві матеріали та конструктивні елементи (в межах обстежених приміщень) мають достатню міцність і відповідають вимогам будівельних норм по несучій здатності. Ступінь зносу перетинів несучих та огороджуючих конструкцій не перевищує гранично допустимих параметрів. Будівництво велося за особисті кошти позивача, будівництво закінчено, що підтверджується технічним паспортом, копія якого є в матеріалах справи. При вирішенні даного спору суд також приймає до уваги лист Управління містобудування та архітектури Харківської міської ради від 15.10.2013 року, згідно якого відповідача [PERSON] повідомлено, що розгляд питання про оформлення права користування металевим гаражем на іншу особу суперечить діючому законодавству. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, а відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є його визнання. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Вищевказані приміщення закінчені будівництвом. Судом не встановлено, що здійсненим будівництвом було порушено будь-чиї права. Частиною 5 ст. 376 ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. З урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, що закріплений ст.ст. 10, 60 ЦПК України, суд вважає за можливе прийняти рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved