Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Кіровської районної ради м. Донецька, [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 25/100 частини трикімнатної квартири, що розташована в [ADDRESS] , та грошові вклади, розміщені в банківських установах. Він як спадкоємець першої черги за законом звернувся до Миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та повідомив про другого спадкоємця , його рідного брата [PERSON] . Постановою від 08.09.2017 року нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тих підстав, що нотаріусу неможливо встановити прийняття спадщини чи не прийняття спадщини іншим спадкоємцем та у зв`язку з неподанням необхідного пакету документів для прийняття спадщини. Згідно довідки від 20.01.2016 року його батько був зареєстрований у квартирі [ADDRESS] один, відомостей щодо прийняття спадщини іншими спадкоємцями він не має. Позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 25/100 частини трикімнатної квартири [ADDRESS] та грошові вклади у ПАТ «Дельта Банк» на суму 8086,08 грн., ПАТ КБ «Приватбанк» на депозитному рахунку № [NUMBER] на суму 17649,24 грн., ПАТ «Державний банк «Ощадбанк» у ТВБВ № 10004/0029 на суму 11574,23 грн., ПАТ «Перший Український міжнародний банк» на рахунку № [NUMBER] на суму 5660 грн. на загальну суму 48853,55 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, просив справу слухати у його відсутність ( а. с. 133-134). Відповідач [PERSON] , представник відповідача Кіровської районної ради м. Донецьк в судове засідання не заявились, про день і час слухання справи повідомлялись належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили. ( а. с. 61,64,129,132,136,137,139,141). Представники третіх осіб ПАТ «Перший Український міжнародний банк», ПАТ «Дельта Банк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ПАТ КБ «Приватбанк», ПАТ «Державний ощадний банк» в судове засідання не з`явились, про день і час слухання справи повідомлялись належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили. ( а. с. 170,173,176,179). Суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення по справі, оскільки відповідачі двічі не з`явились в судове засідання, не повідомили про причини своєї неявки, не надали відзив на позовну заяву, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Суд розглянув справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про день і час слухання справи, що відповідає положенням ст. ст. 128, 223 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] ( а.с. 83-87). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 25% квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено свідоцтвом про право власності на квартиру № [NUMBER] від 26.08.1998 року ( а.с. 16). Згідно звіту за № 272/09-20 загальна оціночна вартість об`єкта оцінки становить 84880 грн. ( а. с. 23). Постановою державного нотаріуса Другої Миколаївської державної нотаріальної контори від 29.04.2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з неможливістю встановити факт прийняття спадщини іншими спадкоємцями, оскільки останні проживають в м. Донецьк та неподання спадкоємцем необхідного пакету документів для прийняття спадщини. ( а. с. 88). Дії нотаріуса щодо відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину оскаржені позивачем у судовому порядку. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.10.2016 року в задоволенні позову [PERSON] до Другої Миколаївської державної нотаріальної контори про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено. ( а.с. 92). Рішенням суду від 25.10.2016 року встановлено, що позивачем [PERSON] для отримання свідоцтва про право на спадщину нотаріусу взагалі не було надано відомостей щодо складу спадкового майна, на яке просить видати свідоцтво про право на спадщину обсяг вказаного майна, правовстановлюючі документи тощо та відсутня можливість з`ясувати місцезнаходження іншого спадкоємця брата позивача щодо прийняття ним спадщини або відмови у прийнятті. ( а.с. 92). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( стаття 1217 ЦК України). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1270 ЦК України якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця на спадщину ( стаття 1296 ЦК України). Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Правових наслідків невиконання такого обов`язку? зокрема у вигляді втрати права на спадщину, положеннями цивільного законодавства не передбачено. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності ( стаття 392 ЦК України). У разі, коли спір виникає у зв`язку з неможливістю документального оформлення права на спадщину, за відсутності спору про безпосереднє право на неї, спадкоємець може оскаржити відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій у судовому порядку. Як з`ясовано, перешкодою до оформлення нотаріусом спадкових прав позивача є неможливість встановити коло спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті батька, який помер на непідконтрольній українській владі території та відсутність правовстановлюючих документів на квартиру. Відповідно до пунктів 2.1, 2.2, 2.4 розділу 2 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Мінюсту України від 22.02.2012 року № 296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. При заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. У разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та роз`яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи, а у разі потреби (неправильно визначено місце відкриття спадщини) витребовує цю справу для подальшого провадження. Законом 12 лютого 2015 року № 189-VIII\~прийнято низку додаткових гарантій по забезпеченню реалізації права на спадкування (ст. 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»,\~ст. 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»), в яких врегульовано питання щодо місця відкриття спадщини, яка знаходиться на непідконтрольній українській владі території. Згідно\~статті 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, є зокрема, визнання права. Відповідно до п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. В судовому засіданні встановлено, що спадкова справа не була завершена такою кінцевою процедурою, як видача свідоцтва про право на спадщину внаслідок неможливістю визначити коло спадкоємців після смерті спадкодавця в м. Донецьк та неподанням правовстановлюючих документів на квартиру. Втім, граничний строк видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежений (ст. 561 ЦК України, підпункт 4.10 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5). Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3\~ст. 1296 ЦК України). Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] в строк, визначений ст. 1270 ЦК України заяви про прийняття спадщини не подав. Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строк, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Таким чином, зважаючи на перешкоди в оформленні свідоцтва про право на спадщину за вищенаведеними підставами, право власності на спадкове майно: 25/100 частини квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом підлягає визнанню за позивачем в судовому порядку. Що стосується позовних вимог в частині визнання права власності в порядку спадкування на банківські вклади, то суд зазначає наступне. Частина 1 ст. 1228 ЦК України встановлює два можливих види вираження волі спадкодавця-вкладника: заповіт та спеціальне розпорядження банківській установі: якщо спадкодавець зробив розпорядження банківській установі або застереження щодо вкладу в загальному заповіті, то вклад переходить у власність особи, вказаної в розпорядженні чи заповіті; якщо розпорядження банку чи застереження у заповіті не було, або заповідальне розпорядження на вклад у банку скасовано чи змінено заповітом, свідоцтво про право на спадщину на грошовий вклад видається спадкоємцям за законом на загальних підставах. Положення про те, що право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним, визначає, що порядок і умови переходу прав на вклад відповідають звичайній процедурі спадкування; до оформлення права на такий вклад у порядку спадкування застосовуються режим оформлення спадщини; право на частину вкладу можуть отримати й спадкоємці за правом на обов`язкову частку, якщо такі є. Відповідно до п. 222 Інструкції нотаріуси спадкоємців мають право зробити запит в банки (фінансові установи), страхові установи про наявність на ім`я померлого вкладів, страхових виплат. Відповідно до ст. 48 Закону України « Про нотаріат» банки ( фінансові установи), страхові компанії повинні подати відомості в строк, вказаний нотаріусом. Після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини нотаріус видає спадкоємцям, які прийняли спадщину, свідоцтво про право на спадщину на підставі документів, що підтверджують факт смерті спадкодавця, місце відкриття спадщини , а також право власності спадкодавця на відповідний вклад у банку ( фінансовій установі). З матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON] залишились грошові вклади, які зберігаються у ПАТ «Дельта банк» на суму 8086,08 грн. ( а. с. 125), ПАТ КБ «Приватбанк» на депозитному рахунку № [NUMBER] на суму 15910,13 грн., та на депозитному рахунку № [NUMBER] на суму 7649,24 грн. ( а.с. 131), ПАТ «Державний Ощадний банк» у ТВБВ № 10004/0029 на суму 11547,23 грн. ( а. с. 136), ПАТ «Перший Український міжнародний банк» на рахунку № [NUMBER] на суму 5660,87 грн. ( а. с. 127), на загальну суму 48853,55 грн.( а. с. 103-118). Із заявою про прийняття спадщини у вигляді вищевказаних вкладів звернулась 01.08.2017 року представник спадкоємця [PERSON] - [PERSON] ( а. с. 119). Суд при цьому зауважує, що зазначені вище банківські установи не мають жодних прав щодо спадкування грошових коштів на рахунках померлого, не є власником грошових коштів вкладника, а лише виконують розпорядження власника рахунку щодо грошових коштів і не можуть бути стороною цивільних правовідносин у справах про спадкування. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.09.2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові вклади, що належали померлому [INFO] [PERSON] у зв`язку з неможливістю встановити факт прийняття або неприйняття спадщини другим спадкоємцем за законом [PERSON] . ( а. с. 60-61). Правомірність винесення 08.09.2017 року постанови нотаріуса була предметом розгляду в судових інстанціях. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва в задоволенні цивільного позову [PERSON] до Другої Миколаївської державної нотаріальної контори про визнання протиправною та скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовлено ( а.с. 186-190). Постановою Миколаївського апеляційного суду від 19.11.2018 року рішення Ленінського райсуду м. Миколаєва скасовано та позовні вимоги [PERSON] задоволені: постанову Державного нотаріуса Другої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Авраменко С.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії з видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові вклади, що належали померлому [INFO] [PERSON] -скасовано. Зобов`язано Державного нотаріуса Другої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Авраменко Сергія Вікторовича вчинити нотаріальну дію з видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові вклади, що належали померлому [INFO] [PERSON] (191-197). Постановою Верховного Суду від 17.04.2019 року касаційна скарга Другої Миколаївської державної нотаріальної контори задоволена. Постанова Миколаївського апеляційного суду від 19.11.2018 року скасовано, рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.09.2018 року залишено в силі. ( а.с. 198-208). Постановою Верховного Суду від 17.04.2019 року встановлено, що фактично між спадкоємцями існує спір щодо спадкового майна і Друга Миколаївська нотаріальна контора не є стороною цього спору. Вказане свідчить, що спадкові права позивача можуть бути захищені у справі за участю усіх спадкоємців [PERSON] , який помер [INFO] . Отже, оскільки спір щодо спадкового майна існує між спадкоємцями [PERSON] : синами [PERSON] та [PERSON] , вимоги позивача до Кіровської районної ради м. Донецьк заявлені як до неналежного відповідача, та, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають. З огляду на те, що у позивача є труднощі в отриманні документів, які знаходяться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а надані позивачем докази прийняття спадщини у визначений законодавством строк після померлого [PERSON] є належними та достатніми, відсутня інформація щодо інших спадкоємців , які прийняли спадщину, суд вважає, що до позивача як до спадкоємця перейшло право на грошові кошти ( вклад), які знаходяться, відкритих на ім`я [PERSON] . При цьому суд зауважує, що, враховуючи місце проживання другого спадкоємця, відповідача по справі [PERSON] в м. Донецьк та відсутність на теперішній час можливості прийняти участь в судових засіданнях, з метою захисту своїх спадкових прав не позбавлений права подати заяву на перегляд заочного рішення по справі . \~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: partial