Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати щомісячно з відповідача [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 4000 гривень на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, а також стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати на оплату адвокатських послуг в розмірі 2400 грн. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Порхун О.П. не прибули, до суду представник позивача надала заяву в якій просить проводити розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, при цьому він копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви з доданими документи отримав, відзиву на позов до суду не надавав, що дає підстави суду розглядати справу у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. У судовому засіданні встановлено, що в сторін є спільні неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-7), які згідно довідки № 02-30/74 від 28.04.2021 року проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні (а.с.8). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сім?ї не надає. Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені у судовому засіданні докази, а також враховуючи, що відповідач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували наявність у нього обставин, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів або неможливість його сплачувати аліменти у розмірах, які визначені у позові, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки в суді знайшов підтвердження той факт, що [PERSON] як батько не приймає участі у вихованні та утриманні дітей, тож суд стягує з нього аліменти. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Крім того, статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до п. 3 ч. 3ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем подано: договір про надання правової допомоги від 28.04.2021 року з встановленим розміром винагороди за послуги адвоката у твердій фіксованій сумі 2400 гривень; ордер на надання правничої (правової) допомоги. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За таких обставин, суд приходить до висновку, що додані до позовної заяви докази на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, є належним та допустимими, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2400,00 грн. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір, поскільки позивача згідно законодавства звільнено від його сплати.

Outcome: approved