Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом мотивуючи його тим що, 17.09.2008 р. між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб у відділі РАЦС Оболонського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 1050. [INFO] р. у сторін народився син [PERSON], що засвідчено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.03.2009, виданого Жовтневим відділом РАЦС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області, актовий запис № 352. 24.12.2010 рішенням Оболонського районного суду м. Києві № 2-8344/10 шлюб було розірвано. Відповідач почав проживати окремо від позивача та дитини ще за пів року до припинення шлюбу, а отже спільне господарство з відповідачем не ведеться. Відповідач відразу з моменту розірвання шлюбу перестав виконувати свій батьківський обов'язок з утримання дитини, спілкування з дитиною, займатись забезпеченням її морального і духовного розвитку. Відповідач ухиляється від виконання свого батьківського обов'язку з утримання неповнолітньої дитини. Стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяють утримувати неповнолітню дитину. Дохід відповідача дозволяє йому витрати на утримання дитини. Інших дітей відповідач не має. Стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться. Дитина сторін відвідує школу, гуртки та секції і потребує постійних та регулярних витрат на відповідне матеріальне забезпечення з метою створення умов для всебічного фізичного та інтелектуального розвитку, забезпечення різноманітним та комплексним харчуванням, одягом та іграшками. Середньомісячні витрати на утримання дитини складають 10 058,00 грн. (розрахунок додається), що включає витрати на харчування, одяг, гуртки та секції, що забезпечують фізичний та інтелектуальний розвиток дитини, господарські витрати та ін., без врахування додаткових витрат на медичну допомогу та лікарські засоби у разі хвороби. Зокрема, відвідування занять по карате в місяць коштує 400 грн., дзюдо - 100 грн. в місяць, логіка та мовознавства - 120 грн. в місяць. Також, для спортивних занять дитині необхідне кімоно та спортивний костюм, які купуються раз на рік (кімоно 1000 грн., спортивний костюм 600 грн. Крім того, раз на рік здійснюються обов'язкові внески до фонду школи 600 грн. та до фонду класу 600 грн. Кожного місяця сплачується 200 грн. на харчування дитини в школі. Двічі на рік дитині купуються рюкзаки для школи, вартістю від 600 до 800 грн. Нещодавно дитині був придбаний велосипед за 1 500 грн. А в серпні 2015 року син відпочивав на морі в Єгипті. Поїздка на дитину коштувала 5 281,00 грн. Цього літа [PERSON] поїде до козацького табору, що коштує 5 000 грн. Сину також було куплено конструктор Лего вартістю 1 733,90 грн. Середньомісячного доходу позивача не вистачає на всі витрати на дитину. Тому позивач просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] в розмірі 5000,00 грн. щомісячно починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] кошти на утримання малолітньої дитини [PERSON] на оплату занять з карате в сумі 200 грн. щомісяця, на оплату занять з дзюдо 50 грн. щомісяця, на оплату занять з логіки та мовознавства - 60 грн. щомісяця, на оплату харчування в школі 100 грн. щомісяця, на оплату одягу для спортивних занять 800 грн. щороку. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на малолітню дитину [PERSON] в сумі 7 557,45 грн. Допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. В подальшому позивачем було подано до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, згідно яких просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] в розмірі 5000,00 грн. щомісячно починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] кошти на утримання малолітньої дитини [PERSON] на оплату занять з карате в сумі 200 грн. щомісяця, на оплату занять з дзюдо 50 грн. щомісяця, на оплату занять з логіки та мовознавства - 60 грн. щомісяця, на оплату харчування в школі 100 грн. щомісяця, на оплату одягу для спортивних занять 800 грн. щороку. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на малолітню дитину [PERSON] в сумі 7 895,85 грн. Допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала та просила позов задоволити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі та покази свідків, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17 вересня 2008 року був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження Серія [NUMBER]. Згідно довідки форми № 3 виданої ПП «Житлосервіс «СОФІЇВКА» вбачається що неповнолітній [PERSON] [INFO], проживає за адресою [ADDRESS] разом із своєю матір'ю [PERSON]. Стан здоров'я та матеріальний стан відповідача дозволяють йому утримувати свого неповнолітнього сина. Доказів про сплату на інших дітей аліментів або стягнень за виконавчими документами відповідачем не надано. Згідно з ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено у 2016 році прожитковий мінімум на одну особу, а саме дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1689 гривень. Обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений рівною мірою на обох батьків, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі. За таких умов, беручи до уваги рівномірність обов'язку батьків щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття, суд, приходить до висновку про необхідність задоволення позову частково, та стягнення з [PERSON] ([ADDRESS], ІПН [NUMBER]) на користь [PERSON] ([ADDRESS], ІПН [NUMBER]) аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі 2 000 грн., починаючи з 24.06.2016 року. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 1 ст. 18 «Конвенції про права дитини» держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Відповідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 18 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Відповідно до договору № К257/150827-4 на туристичне обслуговування від 27.08.2015 р. укладеного між ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» та [PERSON], туроператор відповідно до заявки, поданої замовником тур агенту через турсубагента, за плату зобов'язується забезпечити надання замовнику та/або туристам туристичні послуги. До складу вартості туристичних послуг можуть входити додаткові супутні туристичні послуги, які турсубагент надає від свого імені в момент підписання цього договору. Відповідно до п. 6.1.1. даного договору вартість туристичних послуг за дитину складає 5 281,00 грн. Згідно до додатку № 1 до Договору на туристичне обслуговування № К257/150827-4 та інших документів вбачається що позивачем було сплачено кошти за послуги передбачені даним договором, в тому числі щодо надання туристичних послуг для неповнолітнього [PERSON], які відповідно становлять 5 281,00 грн. Таким чином, суд приходить до висновку що позивачем були понесені додаткові витрати на дитину пов'язані з її відпочинком та отриманні туристичних послуг, а тому половина таких витрат що становить суму 2 645 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. В решті вимог позову щодо стягнення з відповідача додаткових витрат та витрат на оплату занять дитини, суд відмовляє, оскільки позивачем не надано належних та допустимих письмових доказів на підставі яких, суд може встановити що позивач понесла додаткові витрати на розвиток здібностей дитини, що викликані особливими обставинами. Стаття 60 ЦПК України визначає що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі письмові докази по справі, враховуючи матеріальне становище сторін, стан здоров'я дітей і матеріальне становище сторін, та беручи до уваги, що батьки повинні брати участь у додаткових витратах на дитину викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати суд покладає на відповідача. Зважаючи навищенаведене,

Outcome: partial