Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2500 /дві тисячі п`ятсот/ гривень на дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 16 вересня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи вказаний позов позивач вказувала на те, що 11 травня 2012 року з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів виконкому Олексіївщинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області зроблено відповідний актовий запис № 01 від 11 травня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . На даний час позивач з дитиною проживають окремо від відповідача, донька знаходиться на утриманні позивача. Відповідач не виконує свого обов`язку щодо утримання спільної дитини, не надає кошти на її утримання, чим ставить позивача у скрутне матеріальне становище. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі та задовольнити позовні вимоги, згодна на винесення заочного рішення /а.с. 36, 69/. Відповідач у судове засідання не з`явився і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, що підтверджується зворотними поштовими повідомленнями /а.с. 38-39, 57-60, 65, 81-83/, а також через оголошення на сайті суду /а.с. 54-55, 67-68, 84-85/. Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з таких підстав. Як убачається із матеріалів справи учасники судового процесу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 02 жовтня 2012 року /а.с. 9/, яка проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні /а.с. 10/. Відповідно до поданої до суду позовної заяви відповідач не виконує в повному обсязі свого обов`язку щодо утримання спільної дитини, не надає кошти на її утримання. Відповідач є особою працездатного віку, тому має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання доньки в розмірі 2500,00 грн. щомісячно. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч. 2 ст. 184 СК України). Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Приймаючи до уваги викладене, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , суд вважає, що виходячи з того, що дитина проживає разом із позивачем, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному їх забезпеченні, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дитини, працездатний вік відповідача, необхідно визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Отже, таким чином, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 768,40 грн. На підставі викладено та

Outcome: approved