Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даною позовною заявою, посилаючись на те, що [INFO] року померла її бабуся [PERSON], після смерті якої залишилось спадкоємне майно: домоволодіння по [ADDRESS], Новоайдарського району, Луганської області. Згідно із заповітом [PERSON], єдиною спадкоємницею вказаного спадкового майна призначена позивачка у справі. При зверненні [PERSON] до нотаріуса з метою оформлення спадщини після померлої бабці, під час ознайомлення з документами, нотаріусом було повідомлено, що у наданому [PERSON] свідоцтві про право власності на домоволодіння і в технічному паспорті на нього, ім'я бабусі [PERSON] зазначено - «[PERSON]». За цих підстав [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про права власності на спадкове майно після померлої бабусі, у зв'язку з чим [PERSON] вимушена звернутися до суду з цією позовною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги, викладені в позові, підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача - Новоохтирської сільської ради Баклан В.А. в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечень з приводу заявлених вимог не надав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року померла бабця [PERSON] - [PERSON], після смерті якої залишилось спадкоємне майно у вигляді домоволодіння по [ADDRESS], Новоайдарського району, Луганської області. Спадкоємицею [PERSON] за заповітом від 03.02.2009р., зареєстрованому в реєстрі за №2, копія якого додана до матеріалів справи, є [PERSON]. При зверненні [PERSON] до нотаріуса з метою оформлення спадщини після померлої бабусі, нотаріусом було повідомлено, що у правовстановлюючих документах [PERSON], а саме у свідоцтві про право власності на домоволодіння і в технічному паспорті на нього, ім'я померлої [PERSON] зазначено, як «[PERSON]», при цьому згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], померла вказана як «[PERSON]» (а.с.6). Згідно із заповітом ім'я спадкодавця [PERSON] записане, як «[PERSON]», тобто прізвище, ім'я та по батькові бабусі позивачки у її заповіті та свідоцтві про її смерть співпадають. У зв'язку з чим [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за заповітом після померлої бабусі, тому, [PERSON] звернутися до суду з цією позовною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. У відповідності до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Згідно ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно заповіту [PERSON], домоволодіння за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, [ADDRESS] вона заповіла своїй онуці [PERSON]. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відсутність свідоцтв про право на спадщину позбавляє можливості реалізувати позивачу своє право на користування, володіння та розпорядженням спадковим майном, яке належить їй з часу відкриття спадщини, тому вона вимушена звернутися до суду з позовними вимогами у тому числі про визнання за нею права власності на майно, що належало померлій [PERSON] Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позивач позбавлена можливості отримати свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку, на законних підставах має право на судовий захист її спадкових прав шляхом визнання за нею права власності на майно в порядку спадкування. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до постанови пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування». Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права». У відповідності до ст. 11 ч. 1 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Приймаючи до уваги викладені позивачем обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку відповідача, з метою захисту прав особи на володіння та користування власним майном, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved