Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю на житловий будинок [ADDRESS] В обґрунтування позову позивач зазначив, що йому за договором дарування від 03.11.2003 року на праві спільної часткової власності належить ? частина житлового будинку [ADDRESS] [PERSON] - попередній власник ? частини житлового будинку [ADDRESS], передаючи в дар належну йому частку нерухомого майна, пояснив, що його родина фактично володіє всім житловим будинком, у зв'язку з тим, що другий співвласник - [PERSON] помер, а інших осіб, які б на законних підставах могли претендувати на його частку немає. Відповідно до довідки № 2203 від 16.07.2013 року, виданою Головою вуличного комітету №11 Московського району м. Харкова та КП «Благоустрій» Московського району м. Харкова, співвласник будинку [ADDRESS] - [PERSON], помер у 1997 році та спадкоємців не мав. Відтак, з моменту набуття позивачем права власності на ?? частину зазначеного домоволодіння, тобто з листопада 2003 року, у його володінні фактично знаходився весь будинок [ADDRESS] та належні до нього надвірні споруди, якими він відкрито та безперервно володіє протягом 10 років. За цей час він за власні кошти здійснив у будинку ремонт та полагодив дах, сплачував комунальні послуги, проводив поточний ремонт надвірних будівель та побудував гараж, встановив бетонний паркан та металеву хвіртку. Житловий будинок [ADDRESS], складається з двох однокімнатних квартир площею 17,2 кв.м. та 17,0 кв.м. (без санвузлів та кухні). на земельній ділянці, відведеній для експлуатації цього домоволодіння, окрім житлового будинку Літ «А-1», розташовані: 1) тамбур літер «А», побудований у 1953 р.; 2) сарай літер «И», побудований у 1965 р; 3) гараж Літ. «Н» побудований у 2004 р.; 4) паркан бетонний №4 та хвіртка металева №5. Гараж літ. «Н» побудовано позивачем самовільно. Рішенням Виконавчого комітету Московської районної ради м. Харкова від 10.07.2007 року №223 йому надано дозвіл на збереження самовільно збудованого гаражу літ. «Н» по провулку [ADDRESS] В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду письмову заяву, в якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача - Харківської міської ради у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки до судового засідання суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, ознайомившись із заявою позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 03.11.2003 року [PERSON] подарував, належну йому ? частку житлового будинку [ADDRESS] з належною частиною надвірних споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], [PERSON], копія якого міститься в матеріалах справи. Відповідно до свідоцтва про право власності житловий будинок з надвірними будівлями, розташований у [ADDRESS] належить [PERSON] - ? частина, [PERSON] - ? частина, копія якого міститься в матеріалах справи. Відповідно до довідки « 2203 від 16.07.2013 року по [ADDRESS] ніхто не зареєстрований та не мешкає з 1997 року. Колишні власники - [PERSON] та [PERSON] померли, свідоцтво про смерть відсутнє, оскільки вони були одинокі, копія якої міститься в матеріалах справи. Житловий будинок [ADDRESS], складається з двох однокімнатних квартир площею 17,2 кв.м. та 17,0 кв.м. (без санвузлів та кухні). на земельній ділянці, відведеній для експлуатації цього домоволодіння, окрім житлового будинку Літ «А-1», розташовані: 1) тамбур літер «А», побудований у 1953 р.; 2) сарай літер «И», побудований у 1965 р; 3) гараж Літ. «Н» побудований у 2004 р.; 4) паркан бетонний №4 та хвіртка металева №5. Гараж літ. «Н» побудовано позивачем самовільно. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Московської районної ради м. Харкова [PERSON] дозволено збереження самовільно збудованого гаражу літ. «Н» по [ADDRESS] копія якого міститься в матеріалах справи. Відповідно до статті 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до частини 4 статті 344 Цивільного кодексу України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України - право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Тобто право власності на нову річ виникає в той момент, коли в результаті виготовлення чи створення з'являється об'єкт, який може кваліфікуватись як нова річ. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.10 Додатку 2 (розділу «Перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно») до «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 (із змінами) підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно, тобто правовстановлюючим документом, може бути рішення суду, про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна та про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна. У зв'язку з чим суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved