Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, де просить скасувати заборону на відчуження ј частини квартири (архівний запис), яка належала [PERSON] , який помер [INFO] , що розташована за адресою: [ADDRESS] , накладений 22.10.2002 року та зареєстрований 23.02.2005 року Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним № 1708385. В обґрунтування позову зазначено, що позивач є батьком [PERSON] , який помер [INFO] . При зверненні до приватного нотаріуса Веселовського А.Г., 14.12.2018 року було видано позивачу Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 54490696 спадкової справи № 63497382, де спадкодавцем виступає [PERSON] Також, було встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, [PERSON] належить ј частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та наявна заборона на відчуження майна. ј частини квартири належить покійному [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченому приватним нотаріусом Григоренко Г.І. від 22.02.2000 року. Так, нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки під час перевірки інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, виявлено заборону (арешт) нерухомого майна, а саме ј частини квартири за адресою: [ADDRESS] , обтяження № 1708385, зареєстровано 23.02.2005 року реєстратором: Перша кременчуцька державна нотаріальна контора, підстава обтяження: повідомлення 7/2687 від 22.10.2002 Автозаводське райуправління МВС, суб`єкт обтяження [PERSON] . Відповідно до листа Автозаводського районного відділу Кременчуцького міського управління УМВС України в Полтавській області № 7/2687від 22.10.2002 року зазначено, що постанова про накладення арешту на ј частину квартири від 22.10.2002 року винесена слідчим СВ Автозаводського РВ КМУ Куценко [PERSON] .І. Об`єктом заборони виступає ј квартири [ADDRESS] . Кременчуцький ВП ГУ НП в Полтавській області повідомив позивача про те, що зняття арешту з нерухомого майна не входить до компетенції Національної поліції. Враховуючи дані обставини заборона відчуження вказаного об`єкта нерухомого майна порушує право позивача на спадкування ј частини квартири, після смерті сина [PERSON] , в зв`язку з чим він звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28.05.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження. 26.06.2019 року ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області замінено відповідача Першу кременчуцьку державну нотаріальну контору на належного відповідача Кременчуцький відділ поліції ГУ НП в Полтавській області та залучено до участі у справі третю особу Першу кременчуцьку державну нотаріальну контору. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.08.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, згідно якої просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Кременчуцького відділу поліції ГУ НП в Полтавській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, згідно якої просить справу розглядати без його участі, не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи Першої кременчуцької державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав лист, згідно якого просить справу розглядати без його участі. Представник третьої особи Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому надав клопотання, згідно якого просить справу розглядати без його участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 30.09.1981 року відділом РАЦС Крюківського райвиконкому м. Кременчука, позивач [PERSON] є батьком [PERSON] (а.с. 87). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). Відповідно до договору купівлі-продажу від 22.02.2000 року, посвідченим приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Григоренком Г.І. ј частина квартири за адресою: [ADDRESS] , належить померлому [PERSON] (а.с.10), що також підтверджується технічним паспортом на квартиру [ADDRESS] (а.с [ADDRESS] ). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на ј частину квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належить померлому [PERSON] , накладено арешт, реєстраційний номер обтяження 1708385, зареєстровано: 23.02.2005 року, реєстратором: Перша кременчуцька державна нотаріальна контора, підстава обтяження: повідомлення 7/2687 від 22.10.2002 року Автозаводське райуправління МВС (а.с. 8). Заборону на частину квартири накладено на підставі постанови від 22.10.2002 року, яка винесена слідчим СВ Автозаводського РВ КМУ Куценко В.І. в рамках кримінальної справи № 01310982 (а.с. 27-28). З листа Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області від 15.07.2019 року вих. № 107/М-699 вбачається, що в 2001 році Автозаводський РВ був підпорядкований Кременчуцькому МУ УМВС України в Полтавській області, але в 2013 році відбулися організаційно-штатні зміни, в результаті яких Автозаводський районний відділ було ліквідовано, а Кременчуцьке міське управління реорганізоване в Кременчуцький міський відділ УМВС України в Полтавській області. Журнали вхідної та вихідної документації, згідно яких було б можливо відстежити рух кримінальної справи № 01310982 були знищені багато років тому на підставі відповідних актів, матеріали кримінальної справи № 01310982, в рамках якої винесено постанову про накладення арешту на нерухоме майно, до слідчого відділу Кременчуцького МВ після реорганізації не передавались, будь-які відомості про місцезнаходження кримінальної справи на даний час відсутні (а.с.71-72). Відповідно до листа Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15.07.2019 року вих. № 04-03/14/19 в провадженні суду перебувала кримінальна справа № 1-284/2002 за обвинуваченням [PERSON] за ст. 86-1 КК України в редакції 1960 року, яка 19.03.2002 року була повернута до прокуратури міста Кременчука та до суду не поверталась (а.с. 74). З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 54490696 від 14.12.2018 року, виданого приватним нотаріусом Веселовським А.Г., вбачається, що після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 63497382 (а.с. 11). 29.08.2019 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Веселовським А.Г. постановою відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме: ј частки в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] , оскільки під час підготовки до вчинення нотаріальної дії по видачі свідоцтва було встановлено, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно спадкового майна зареєстровано обтяження (а.с. 88-89). Згідно ст.\~5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно ч. ч. 1-3 ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст.ст. 15,16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання шляхом звернення до суду і одним із способів захисту цього права є припинення дії, яка порушує право. За приписами ст. ст. 1216, 1223 ЦК України під спадкуванням розуміється перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) і право на яке виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.\~41\~Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.\~386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.\~73\~Закону України\~«Про нотаріат» (в редакції чинній на момент внесення до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про заборону відчуження нерухомого майна [PERSON] ), нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Згідно з п.п. 5.1. п. 5 гл. 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна, зокрема, за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Відповідачем не доведено належними доказами правомірності існування заборони на відчуження ј частини нерухомого майна [PERSON] , а наявність заборони перешкоджає позивачу оформити належним чином своє право на спадкове майно. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє обґрунтування при розгляді справи, в зв`язку з чим вони підлягають задоволенню. У зв`язку з тим, що позивач не заявив вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved