Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача - [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач посилалась на те, що вони з відповідачем проживали разом з 2002 року без реєстрації шлюбу. Від спільного позашлюбного проживання [INFO] року у них народилась донька - [PERSON]. Їх спільне життя з відповідачем не склалось та з 2013 року вони стали проживати окремо. Дитина проживає разом з нею та навчається у 8 - А класі опорного закладу «Чутівська ЗОШ І-ІІІ ступенів Чутівської районної ради Полтавської області». Позивач стверджує, що дитина повністю знаходиться на її утриманні, відповідач є працездатним та може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Угоди про сплату аліментів у добровільному порядку ними не досягнуто. Позивач зазначає, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, який у будь - якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Такий рівень вона одна не зможу забезпечити, тому батько, який здоровий та працездатний, також зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття та приймати участь в її вихованні. Позивач вказує, що відповідно до сімейного законодавства, батьки рівні у своїх обов'язках щодо утримання дітей і при сплаті відповідачем аліментів в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку забезпечується їх рівність при несенні обов'язку по утриманню дитини. Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позов та стягнути з відповідача на її корить аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений, подав через канцелярію суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Щодо позовних вимог зазначив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, однак просить стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно (а.с.41). При прийнятті судового рішення просив також врахувати подані ним через канцелярію суду 05.07.2017 р. заперечення на позовну заяву (а.с.36); довідку ФОП «[PERSON]» № 07/03-1 від 03.07.2017 р., в якій вказано, що згідно постанови про звернення стягнення від 23.06.2017 р. (ВП № 807433) на підставі виконавчого листа № 2-2013 від 04.03.2017 р., з нього також стягуються аліменти в розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину (а.с.37); відомості про доходи від 19.06.2017 р. № 12013 (а.с.38); довідку Чутівської центральної районної лікарні Полтавської області від 13.06.2017 р., згідно якої він перебуває на «Д» обліку у лікаря-фтизіатра, діагноз «стан після перенесення туб. клеврита» (а.с.39); виписку № 1365 з медичної карти стаціонарного хворого, видану Чутівською центральною районною лікарнею Полтавської області, датовану 25.07.2017 р. (а.с.40). Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно матеріалів справи позивач - [PERSON], [INFO] та відповідач [PERSON], [INFO] мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 04.02.2003 року Відділом РАЦС Чутівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 11 (а.с. 6). Згідно довідки Чутівської селищної ради Чутівського району Полтавської області №2277 від 18.04.2017р. [PERSON] проживає разом з матір'ю за адресою її реєстрації: [ADDRESS] (а.с. 8). Шлюб між сторонами не зареєстрований. Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Одним із основних прав дитини є право на утримання. Відповідно до Конвенції ООН про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та яка набула чинності для України 27.09.1991 року, Держави учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як в середині Держави учасниці, так і за кордоном. У відповідності до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Конституційний обов'язок батьків щодо утримання дітей знайшов своє закріплення і в ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками свого обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як роз'яснено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Статтею 183 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ( ч. 2 ст. 182 СК України ). Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, оскільки це не було спростовано, що домовленість між сторонами про сплату аліментів на дитину відсутня, відповідач має задовільний стан здоров'я, але в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає. Згідно постанови державного виконавця від 23.06.2017 р. серії ВП №807433 відповідач сплачує аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини в розмірі ? частки заробітку (доходу) щомісяця до досягнення нею повноліття. Щодо наданої відповідачем довідки Чутівської центральної районної лікарні Полтавської області від 13.06.2017 р. суд зазначає, що з зазначеної довідки вбачається, що [PERSON] перебуває на «Д» обліку у лікаря-фтизіатра, діагноз «стан після перенесення туб. клеврити» (а.с. 39). Однак, зі змісту вказаної довідки не вбачається ступінь тяжкості хвороби [PERSON] та яким чином така хвороба вплинула на стан здоров'я відповідача. Суд також не може прийняти до уваги виписку № 1365 з медичної карти стаціонарного хворого, видану Чутівською центральною районною лікарнею Полтавської області, оскільки вона датована 25.07.2017 р., тобто неіснуючою на час розгляду справи датою (а.с. 40). З огляду на вищевикладене, з урахуванням принципу розумності та справедливості, конституційного обов'язку батьків щодо утримання дітей, в тому числі народжених в різних шлюбах, враховуючи законодавчо закріплений максимальний розмір відрахувань із заробітної плати та інших доходів боржника, в тому числі за кількома виконавчими документами, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] р. н., в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми виплати за один місяць. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в частині стягнення аліментів підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial