Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся із позовом до суду, в якому вказує, що 16 жовтня 2015 року помер його батько [PERSON], який на випадок своєї смерті залишив заповіт, яким заповів позивачу житловий будинок з господарськими побудовами по вулиці Паркова, 22 в с. Іванівка Кобеляцького району Полтавської області. Позивач в установлений законом строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про прийняття спадщини на спадкове майно йому відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та державної реєстрації. Оскільки спадковий будинок побудований до 1995 року, коли державна реєстрація не проводилась, належність цього майна померлому не оспорюється, позивач прохає суд визнати за ним право власності на спадковий житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті батька. Позивач, [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій прохає розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та прохає задовольнити. Представник відповідача, Іванівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, в судове засідання не з'явився, однак сільський голова подав до суду заяву, в якій прохав розглянути справу у відсутність представника сільської ради. Проти задоволення позову не заперечує. Треті особи [PERSON] та [PERSON], будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, однак подали до суду заяви, в яких прохали розглядати справу у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно 16 жовтня 2015 року помер [PERSON] (а.с.5). Відповідно до вимог ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На випадок своєї смерті [PERSON] залишив заповіт, яким заповів своєму синові [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями по вулиці Паркова, 22 в с. Іванівка Кобеляцького району Полтавської області та земельну ділянку, яка знаходиться біля будинку. Земельну ділянку частку (пай), яка належала йому на праві приватної власності, державний акт серії ІV-ПЛ № 030567 виданий Іванівською сільською радою 29 серпня 2002 року, загальною площею 6.90 га, [PERSON] заповів своїм дітям [PERSON] та [PERSON], в рівних долях (а.с. 12). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок № 22 з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Паркова в с. Іванівка Кобеляцького району Полтавської області, який побудований у 1940 році (а.с. 8-10). Із довідки Іванівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області від 16.09.2016 року вбачається, що відповідно погосподарської книги № 1 за 2011-2015 роки, за [PERSON], який помер 16 жовтня 2015 року, значиться житловий будинок з погосподарськими побудовами в селі Іванівка по вул. Паркова, 22 (Красноармійська), який розташований на не приватизованій земельній ділянці площею 0.14 га. Будинок був побудований у 1940 році. В даному будинку [PERSON] до дня смерті 11.02.2016 року був зареєстрований та проживав із сином [PERSON], невісткою [PERSON] та онуком [PERSON] (а.с. 13). Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. [PERSON], в установлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], який помер 16 жовтня 2015 року, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності спадкодавця на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (а.с.11). Згідно ст. 392 ЦК України, у разі, якщо право власності спадкоємця на спадкове майно оспорюється або не визнається іншою особою, таке право підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що оскільки, позивач [PERSON] має право на спадкування за заповітом після смерті [PERSON], належність спадкового майна померлому підтверджується належними та допустимими доказами по справі, то за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved