Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області з відповідача на її користь стягувалися аліменти на утримання доньки [PERSON] до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO]. З 01 вересня 2015 року донька навчається на денній формі навчання в Прилуцькому гуманітарно-педагогічному коледжі ім.. І. Я. Франка І-ІІ рівнів акредитації. Навчання доньки у навчальному закладі потребує матеріальних витрат, але відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання спільної дитини не надає. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити та розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, просив слухати справу без його участі. Не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебували в шлюбі, який 25 грудня 2007 року був розірваний, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 11). Від шлюбу мають спільну доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.12). Згідно довідки № 625 від 06.11.2017, яка видана Прилуцьким гуманітарно-педагогічним коледжом ім. І. Я. Франка І-ІІ рівнів акредитації (а.с. 27), [PERSON] навчається за спеціальністю фізичне виховання. Форма навчання - денна. Строк навчання з 01.09.2016 по 30.06.2019. Згідно домової книги [PERSON] проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7-9), що також підтверджується копіями паспортів [PERSON] та [PERSON] (а.с. 2-5). Відповідач [PERSON] проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки не надає. Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до абз. 1 п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як убачається з матеріалів справи [PERSON] є повнолітньою та навчається на денному відділенні Прилуцького гуманітарно-педагогічного коледжу ім. І. Я. Франка І-ІІ рівнів акредитації, тому суд вважає, що вона потребує матеріальної допомоги з боку батьків, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на повнолітню доньку, яка продовжує навчання. При визначенні розміру аліментів суд, на підставі вищевказаних норм матеріального права, враховує наступні обставини. Матеріальний стан платника аліментів. Так, відповідач не надав суду ніякої інформації про свої доходи та доказів неспроможності сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному у позові. Матеріальне становище дитини. Так, згідно договору № без номера від 07.08.2016, [PERSON] навчається на контрактній основі, тобто стипендію не отримує. Плата за весь час навчання складає 16506 грн. (а.с. 13). Отже, враховуючи викладені обставини справи, та зважаючи на те, що [PERSON], яка продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги з боку батька, а батько - відповідач по справі зобов'язаний виплачувати аліменти на повнолітню доньку, яка навчається, а також враховуючи згоду батька сплачувати аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходів), тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на повнолітню доньку в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача на період навчання, тобто до 30 червня 2019 року. На думку суду, такий розмір аліментів є розумним та справедливим. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір у сумі 640 грн підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. У відповідності зі ст. 430 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved