overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що 03.03.2011 року та 13.03.2012 року між нею та відповідачем [PERSON] укладено договори позики, згідно яких [PERSON] як позикодавець надала, а [PERSON], що виступила позичальником, отримала грошові кошти в загальній сумі 5856,00 грн. Вказуючи на те, що відповідачем порушено умови договору щодо строку повернення коштів, просить стягнути вищенаведену суму боргу, відшкодувати моральну шкоду в сумі 1000,00 грн. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення у відсутності позивача та відповідача, що відповідає положенню ч. 2 ст. 158, 169 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, що ґрунтуються на договорі позики. 03.03.2011 року між [PERSON], що виступила позикодавцем, та [PERSON] - позичальник, укладено договір, за умовами якого позикодавець передала, а [PERSON] отримала грошові кошти в розмірі 3182,00 грн. з терміном повернення 28.03.2011 року. 14.03.2012 року між сторонами укладено договір позики, згідно якого позичальник [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 2674,00 грн. із терміном повернення - до 01.04.2012 року. Згідно ч. 1 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В порушення умов договору щодо строків повернення коштів відповідач вказану суму позики не повернув. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За таких обставин вимога про стягнення 5856,00 грн. підлягає до задоволення. Не підлягає до задоволення вимога про стягнення моральної шкоди, оскільки позивачем не надано відомостей про те, що під час укладення договорів позики сторони погодили можливість відшкодування моральної шкоди при неналежному виконанні положень договору.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що 08.10.2010 року між нею та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, згідно якого [PERSON] як позикодавець надала, а [PERSON], що виступив позичальником, отримав грошові кошти, в сумі 5000,00 Євро з терміном повернення до 31.12.2010 року. Укладення договору підтверджено розпискою. Вказуючи на те, що відповідачем порушено умови договору щодо строку повернення коштів, просить стягнути суму боргу в розмірі 52400,00 грн., що є еквівалентом по курсу НБУ 5000,00 Євро, моральну шкоду в розмірі 500.00 грн. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, що ґрунтуються на договорі позики. 08.10.2010 року між сторонами укладено договір позики, згідно якого [PERSON] як позикодавець надала, а [PERSON], що виступив позичальником, отримав грошові кошти, в сумі 5000,00 Євро з терміном повернення до 31.12.2010 року. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В порушення умов договору щодо строків повернення коштів відповідач вказану суму позики не повернув. У відповідності до ч. 2 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. В матеріалах справи наявний оригінал розписки, наданий відповідачем. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Приймаючи до уваги наведене, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача 52400,00 грн. суми позики. Не підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення моральної шкоди, оскільки суду не надано доказів на підтвердження досягнутих домовленостей між сторонами під час укладення договору позики про можливість відшкодування моральної шкоди в разі порушень його умов.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що відповідач є батьком, а позивач матірю [PERSON] [INFO]. З 01.09.2013 року донька навчається в Запорізькому авіаційному коледжі ім.Івченка. Навчання потребує немалих витрат, які полягають у купівлі підручників, проїзді до навчального закладу, проживанні за місцем навчання тощо. Добровільно відповідач відмовляється сплачувати допомогу на повнолітню доньку, яка продовжує навчання. Позивач працює, однак її заробітної плати не достатньо для повноцінного утримання доньки, яка продовжує навчання. Грошових збережень та інших джерел доходу позивач не має. Самостійно донька працювати не має можливості, оскільки навчається на денній формі навчання. У звязку з цим позивачпросить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO], яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, починаючи з дня подання в суд цієї заяви і до досягнення нею 23-річного віку або до припинення навчання. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про підтримання позову та про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про визнання позову та про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії І-ЖС №332373, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Пологівського району Запорізької області 04.02.1998 року. Згідно довідки Запорізького авіаційного коледжу ім.Івченкавід 11.11.2015 року №86 [PERSON] навчається на третьому курсі групи ОМ-13 денного відділення за бюджетною формою навчання, термін навчання до 01.02.2016 року. Таким чином, оскільки донька відповідача [PERSON] [INFO], яка після досягнення повноліття продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач [PERSON], який є її батьком, позов визнав і не заперечує проти його задоволення, то суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] в змозі сплачувати аліменти на утримання своєї доньки на період її навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, тому з нього на користь доньки [PERSON] [INFO] підлягають стягненню аліменти у вказаному розмірі. Крім того, з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в сумі 487,2грн., оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що відповідач є батьком, а позивач матірю [PERSON] [INFO]. З 01.09.2015 року донька навчається в Бердянському державному педагогічному університеті. Навчання потребує немалих витрат, які полягають у купівлі підручників, проїзді до навчального закладу, проживанні за місцем навчання тощо. Позивач працює, однак її заробітної плати не достатньо для повноцінного утримання доньки, яка продовжує навчання. Грошових збережень та інших джерел доходу позивач не має. Самостійно донька працювати не має можливості, оскільки навчається на денній формі навчання. У звязку з цим позивачпросить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO], яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, починаючи з дня подання в суд цієї заяви і до досягнення нею 23-річного віку або до припинення навчання. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про підтримання позову та про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про визнання позову та про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії І-ЖС №332307, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Пологівського району Запорізької області 04.12.1997 року. Згідно довідки Бердянського державного педагогічного університетувід 08.10.2015 року №1030/15 [PERSON] є студентом 1 курсу Інституту соціально-педагогічної та колекційної освіти, [INFO], спеціалізація корекційна освіта, Бердянського державного педагогічного університету, за денною бюджетною формою навчання, термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року. Таким чином, оскільки донька відповідача [PERSON] [INFO] після досягнення повноліття продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач [PERSON], який є її батьком, позов визнав і не заперечує проти його задоволення, то суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] в змозі сплачувати аліменти на утримання своєї доньки на період її навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, тому з нього на користь доньки [PERSON] [INFO] підлягають стягненню аліменти у вказаному розмірі. Крім того, з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в сумі 487,2грн., оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 14.11.2014 р. Від шлюбу у сторін є донька [PERSON], 10.01.2015р.н., яка проживає з позивачем. Шлюбні відносини між сторонами припинені з серпня 2016 р. Однією сім»єю подружжя не проживає, відповідач проживає у м. Києві. Між сторонами було укладено усну угоду про надання позивачу відповідачем матеріальної допомоги. Але, починаючи з січня 2017 р. виплати стали нерегулярними та у значно менших розмірах, ніж було обумовлено в усній угоді. Донька має незадовільний стан здоров»я, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 1\\3 частини з усіх видів заробітку відповідача. У судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач погоджується платити аліменти, але у розмірі 1\\4 частини з усіх вдів його заробітку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 14.11.2014 р. Від шлюбу у сторін є донька [PERSON], 10.01.2015р.н., яка проживає з позивачем. Шлюбні відносини між сторонами припинені з серпня 2016 р. Однією сім»єю подружжя не проживає, відповідач проживає у м. Києві. Між сторонами було укладено усну угоду про надання позивачу відповідачем матеріальної допомоги. Але, починаючи з січня 2017 р. виплати стали нерегулярними та у значно менших розмірах, ніж було обумовлено в усній угоді. Згідно ст..180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст..183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст..182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Позивачем вимога про стягнення аліментів у розмірі 1\\3 частини обґрунтовується тим, що дитина хвора. Проте, позивач не позбавлена права звернутись до суду у відповідності до ст.185 Сімейного кодексу України з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами, у даному випадку хворобою дитини, про що судом позивачці дано роз»яснення. На підставі викладеного суд вважає за необхідне позов задовольнити частково і з урахуванням заперечень відповідача стягнути аліменти у розмірі 1\\4 частини з усіх видів його заробітку. На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 640 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.07.1998 року, виданого ВАТ «Красноармійський динасовий завод» вона, її чоловік [PERSON] , та син [PERSON] є співвласниками квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 27.07.2007 р., зареєстрований відділом РАЦС Люботинського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 92. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що сторони фактично припинили шлюбні відносини у звязку з відсутністю взаєморозуміння. Позивач в судове засідання не зявилась, подала заяву, в якій поданий позов підтримала, просила його задовольнити та зазначила, що збереження сімї неможливе та час для примирення не потрібен. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій позов визнав, проти його задоволення не заперечував, а також зазначив, що збереження сімї неможливе та час для примирення не потрібен. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. 27 липня 2007 року сторони уклали шлюб, що підтверджує свідоцтво про шлюб, видане відділом РАЦС Люботинського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 92. В період шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO] Позивач вказує на те, що сторони фактично припинили шлюбні відносини у звязку з відсутністю взаєморозуміння. З 15.06.2015 р. сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Бажання відновити шлюбні відносини сторони не виявили, виходячи з чого суд дійшов висновку про те, що подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнення в судовому засіданні, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідач не приймає участі в виконанні батьківських обов'язків по утриманню дитини, матеріальної допомоги не надає. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Дитина народилась в період шлюбу сторін. Згідно довідки Люботинського КЖРЕП № 515 від 06.12.2013р. неповнолітній [PERSON] проживає разом із матір'ю [PERSON] Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при присудженні аліментів, судом враховуються наступні обставини: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Виходячи з викладеного, а також враховуючи, що відповідач позов визнав у повному обсязі та погодився сплачувати аліменти у розмірі, про який просить позивач, суд вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнення просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 23.06.2012 р., зареєстрований відділом ДРАЦС Люботинського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 52. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, втрати поваги один до одного, різних поглядів на сімейне життя. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позов визнав, вказав, що збереження сім'ї неможливе, просив розглянути справу без його участі. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. 23 червня 2012 року сторони уклали шлюб, що підтверджує свідоцтво про шлюб, видане відділом ДРАЦС Люботинського міського управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 52. В період шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] Позивач вказує на те, що подружнє життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, втрати поваги один до одного, різних поглядів на сімейне життя. З 01.06.2015 р. сторони разом не проживають. Спір про поділ майна між сторонами відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Бажання відновити шлюбні відносини сторони не виявили, виходячи з чого суд дійшов висновку про те, що подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнення, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідач не приймає участі в виконанні батьківських обов'язків по утриманню малолітньої дитини, матеріальної допомоги не надає. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд розглянути справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі, погодився виплачувати аліменти у розмірі, про який просить позивач, просив розглянути справу без його участі. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. Сторони уклали шлюб 09.08.2003р., що підтверджує свідоцтво про одруження, видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 98. В період шлюбу у сторін народилась дитина - [PERSON], [INFO], що підтверджує свідоцтво про народження серії [NUMBER], яка проживає разом із матір'ю. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при присудженні аліментів, судом враховуються наступні обставини: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Виходячи з викладеного, а також враховуючи, що відповідач уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі та погодився сплачувати аліменти у розмірі, про який просить позивач, суд вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved