Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчатися. Як доказ заявлених вимог вказує на те, що вона народилася 08.01.2000 року і її батьком у свідоцтві про народження записаний відповідач [PERSON] Посилаючись на те, що на даний час вона досягла повноліття, навчається на денній формі 2-Б курсу за спеціальністю «Початкова освіта» Луцького педагогічного коледжу, потребує коштів на харчування, одяг, взуття, проїзд на навчання, придбання канцелярського приладдя, літератури, а відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, є працездатною особою, і може надавати таку допомогу, просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 26.01.2018 року відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Правовідносини, що існують між сторонами у справі, регулюються нормами глави 16 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у випадку припинення навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23-х років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що [PERSON], народилася 08.01.2000 року, що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ № 053580 від 16.02.2000 року, батьком якої у свідоцтві про народження зазначений [PERSON] (а.с.5). Як вбачається з довідки № 1516 від 26.12.2017 року та довідки № 13 від 22.01.2018 року, [PERSON] навчається на денній формі 2-Б курсу за спеціальністю «Початкова освіта»в Луцькому педагогічному коледжі. Термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року. Стипендія [PERSON] не призначена (а.с.6-7). Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України щодо стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Враховуючи викладене, та беручи до уваги матеріальний стан позивача, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON], [INFO], аліменти утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років.

Outcome: approved