Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом, в подальшому зменшивши вимоги, мотивуючи тим, що сторони зареєстрували шлюб 26 лютого 2013 року, проте спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Відповідач застосовує до неї психологічне та фізичне насильство. Вказує, що спільного господарства не ведуть з березня 2015 року, з цього ж часу припинені шлюбні відносини. Втрачені всі фізичні та духовні зв'язки, збереження сім'ї неможливе. Крім того, відповідач створив нову сім'ю. Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей - дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, діти перебувають на утриманні позивача. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення їх повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримувала Відповідач в судове засідання не з»явився, повідомлений належним чином. Дослідивши докази по справі, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26 лютого 2013 року, виданого Капустянською сільською радою Новоушицького району, сторони зареєстрували шлюб 26 лютого 2013 року, про що зроблено актовий запис № 1. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27 березня 2013 року сторони являються батьками [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01 вересня 2014 року сторони являються батьками [PERSON], [INFO]. Із копії обвинувального акту від 13 лютого 2015 року вбачається, що 24 січня 2015 року в с.Капустяни Новоушицького району [PERSON] умисно наніс тілесні ушкодження своїй дружині [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В частині 3 ст.115 цього ж Кодексу зазначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача; сторони перебувають у неприязних стосунках внаслідок застосування фізичного насильства до позивача, тривалий час проживають окремо; відповідач, не з»явившись в судове засідання, тим самим довів своє небажання зберегти шлюб, тому подальше існування шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно довідки Капустянської сільської ради від 16 вересня 2015 року № 1121 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться на утриманні матері [PERSON] Із Консультативного висновку спеціаліста та довідок ЛКК Новоушицьої ЦРЛ вбачається, що [PERSON] та [PERSON] мають незадовільний стан здоров'я та у зв'язку із наявними хворобами потребують лікування. Згідно довідки Капустянської сільської ради №1122 від 16 вересня 2015 року до складу сім'ї [PERSON] відносяться: син - [PERSON], 2000 р.н., дочка - [PERSON], 2006 р.н., дочка - [PERSON], 2013 р.н., син - [PERSON], 2014 р.н.. Згідно довідки Управління соціального захисту населення Новоушицької РДА №1068 від 02 листопада 2015 року [PERSON] являється одержувачем державної допомоги при народженні дитини на [PERSON] та [PERSON] з 01 березня 2013 р. по 31 серпня 2017 р.; являється одержувачем ДСД малозабезпеченим сім'ям з 01 липня 2015 р. по 31 грудня 2015 р. В ході розгляду справи суд дійшов до висновку, що визначений позивачем спосіб стягнення аліментів на утримання дітей у частці від заробітку відповідає обставинам справи та не суперечить підставам його призначення, оскільки відповідач в судове засідання не з'явився та не виконав свій обов'язок щодо надання доказів або заперечень, а в справі відсутні дані про його доходи. Так, відповідно до ч. 1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач не заявила про визначення аліментів у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів суд, відповідно до положень ст. 182 СК України, бере до уваги відомості про матеріальне становище платника аліментів, а також приймає до уваги матеріальне становище позивача та їх спільних дітей, які потребують матеріальної допомоги, оскільки проживають разом із позивачем і знаходиться на її повному утриманні. Разом з тим, при визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідно до положень ст. 180 СК України вбачається, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою індивідуальним обов'язком як батька, так і матері дитини. З огляду на викладене, суд вважає необхідним визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивача на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення їх повноліття. Згідно із положеннями ст. 183 СК України аліменти на утримання дитини належить стягувати до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч.1, 3 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved