Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на період навчання і повідомив, що відповідач [PERSON] є його батьком. [PERSON] досяг повноліття, проте є студентом Вінницького торговельно-економічного інституту Київського національного торговельного-економічного університету та Вінницького національного аграрного університету. Однак, батько добровільно належної матеріальної допомоги на його утримання не надає, хоча має можливість надавати таку. Позивач відповідно до зменшених позовних вимог просив суд стягнути з відповідача аліменти на його користь у розмірі 1000 грн. щомісяця до закінчення навчання, а також витрати на правову допомогу. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] зменшені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. При цьому визнали ту обставину, що під час розгляду справи батько надав позивачу 1000,00 грн. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, оскільки відповідач [PERSON] невзмозі надавати матеріальну допомогу. Відповідач отримує пенсію невеликого розміру та за рішенням суду сплачує аліменти на утримання ще двох неповнолітніх дітей. Також звертали увагу, що позивач навчається за заочною формою навчання, не перебуває на обліку в центрі зайнятості, а тому відсутні підстави стверджувати, що він потребує такої допомоги. Щодо витрат на правову допомогу вказували, що ці витрати несла мати позивача, а не сам позивач, тому вони не підлягають відшкодуванню. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та їх представників, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, що ґрунтуються на вимогах ст. ст. 182, 199, 200 СК України. Відповідно до ч.1,2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] матірю повнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії I-АМ № 296273 від 02.06.1995 року, Свідоцтвом про зміну імені серії І-АМ № 004908 від 29.09.2011 року та Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-АМ № 024158. [PERSON] досягнув повноліття та є студентом заочної форми навчання Вінницького торговельно-економічного інституту Київського національного торговельного-економічного університету (державне замовлення, строк закінчення навчання лютий 2017 року) та Вінницького національного аграрного університету (контрактна форма навчання, строк закінчення навчання - 30 вересня 2017 року), стипендію не отримує (підтверджується довідкою Вінницького торговельно-економічного інституту Київського національного торговельного-економічного університету № 53 від 14.09.2016 року, довідкою Вінницького національного аграрного університету № 781 від 14.09.2016 року та Договором про навчання (заочна форма) № 170 від 26.08.2016 року). Плата за надання освітньої послуги за період навчання позивача у Вінницькому торговельно-економічному інституті Київського національного торговельного-економічного університету становить 3500,00 грн. Позивач не працює, проживає з матірю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Мати позивача [PERSON] - [PERSON] працює, її заробітна плата за 6 місяців 2016 року склала 13\~292,27 грн. (підтверджується довідкою ТОВ «СТЕЙТ ОІЛ» від 15.12.2016 року № СО000000989), а також отримує пенсію по інвалідності як інвалід ІІІ групи внаслідок загального захворювання в розмірі 1130 грн., що підтверджується довідкою Жмеринського обєднання УПФУ Вінницької області від 19.12.2016 року № 5832/02-3-25. Відповідач [PERSON] (батько) проживає окремо, має іншу сімю, належним чином не дбає про матеріальне забезпечення сина, хоча має таку можливість. Відповідач є особою працездатного віку ([INFO]), має задовільний стан здоровя, отримує пенсію за вислугу років (у розмірі 1086,29 грн., що підтверджується довідкою УПФУ в м. Вінниці від 21.12.2016 року № 12077), не працює за власним бажанням, що підтверджується наданою копією його трудової книжки, має у власності та обслуговує 2 транспортних засоби (легковий автомобіль марки (моделі) «ВАЗ 11170-110-30», 2009 року випуску, та вантажний автомобіль марки (моделі) «PEUGEOT EXPERT», 2008 року випуску), має приватизовану квартиру, загальною площею 27,1 кв.м, на праві особистої власності та квартиру, загальною площею 67,1 кв.м. (право власності зареєстроване на дружині [PERSON], квартира придбана в період шлюбу, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії І-АМ № 017906 від 14.08.1998 року), несе витрати з їх утримання. Суд звертає увагу, що відповідач [PERSON] має двох дітей [PERSON], [INFO] (підтверджується Свідоцтвом про народження серії I-АМ № 130624 від 17.04.2001 року), та [PERSON], [INFO] (підтверджується Свідоцтвом про народження серії I-АМ № 326698 від 25.12.2015 року), на утримання яких сплачує аліменти у розмірі 1/3 частки від доходу за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28 квітня 2016 року. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що син потребує матеріальної допомоги, а батько таку допомогу може надати в певній мірі. Суд критично відноситься до твердження відповідача, що відсутність даних перебування позивача на обліку в центрі зайнятості свідчить про відсутність потреб в матеріальній допомозі позивача, оскільки сам факт цього не спростовує того, що син потребує такої допомоги у звязку з навчання та витратами, повязаними з цим. Форма ж навчання не є обставиною, яка звільняє батьків від обовязку утримувати повнолітніх дітей у звязку з навчанням. Разом з тим, при визначенні розміру аліментів суд враховує встановлені обставини справи та оцінює надані докази в їх сукупності, а також бере до уваги Правовий висновок Верховного Суду України, викладений в постанові від 24 грудня 2014 року по справі №6-186цс14, відповідно до якого при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, та приходить до висновку, що необхідно та можливо стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у Вінницькому торговельно-економічному інституті Київського національного торговельного-економічного університету та Вінницькому національному аграрному університеті. Суд вважає справедливим встановлення аліментів в розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи з 21 грудня 2016 року, і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення [PERSON] 23 років. Суд прийшов до висновку про стягнення аліментів не з дня звернення до суду з позовом, а з дня ухвалення рішення суду, оскільки під час розгляду справи судом відповідачем надавалась позивачеві матеріальна допомога, що визнається сторонами. До того ж зважаючи, що в судовому засіданні не встановлено, що відповідач має мінливий, нерегулярний дохід суд прийшов до висновку про визначення розміру аліментів в частці від доходу відповідача, а не в твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів судом враховані всі обставини, визначені ст. 182 СК України та певна можливість надання утримання другим з батьків, як-то визначено ст.200 СК України. На підставі ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обовязковому негайному виконанню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати; якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позов задоволено судом частково (1/10 частка від доходу відповідача у розмірі ? 1000 грн. та від розміру позовних вимог), то стягненню з відповідача підлягають судові витрати пропорційно задоволеним вимогам (10%), а тому на користь держави з відповідача підлягає стягненню 55,12 грн. (551,20 грн. * 10%) судового збору. Щодо відшкодування витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Згідно ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги; граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Визначаючись з розміром витрат на правову допомогу суд враховує, що позивач скористався допомогою адвоката, про що свідчить договір від 15 вересня 2016 року (а. с. 23) та сплатив за його послуги 2405,00 грн., що підтверджується квитанцією від 16 жовтня 2013 року та актом приймання-передач наданих послуг (а. с. 43,44), а тому з урахуванням положень Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», вчинення особою процесуальних дій (підготовка позовної заяви, участь у судових засіданнях), а також часу судових засіданнях, суд вважає обґрунтованим та реальним понесений позивачем розмір витрат на правову допомогу. Суд не бере до уваги заперечення відповідача про те, що позивач не ніс вказаних витрат, оскільки вказане спростовується матеріалами справи. Зважаючи на часткове задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 240,50 грн. (2405 грн. * 10%). На підставі викладеного,

Outcome: partial