Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з цим позовом, в якому просила стягнути аліменти з відповідача [PERSON] на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнути з відповідача на її утримання аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. 10.08.2017 позивач в судовому засіданні зменшила розмір позовних вимог, просила стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн. щомісячно, на її утримання в розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Позов аргументувала тим, що дитина проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні, відповідач проживає окремо і участі в утриманні дитини не приймає. Згоди щодо розміру участі відповідача в утриманні дитини вони з ним не дійшли. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він ґрунтується на законі, відповідач позов визнав повністю і визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно з ч. 3 ст. 181 цього Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно із ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.ч.1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 21.10.2014 року перебувають в шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с.5); в шлюбі у них народилась донька [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження (а.с.6), яка проживає разом з позивачем та перебувають на її утриманні, про що свідчить довідка КП «Жмеринкакомінсервіс» (а.с.7) . Оскільки вищезазначені обставини визнані сторонами, то у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, вони не підлягають доказуванню.

Outcome: approved