overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся у суд з позовом до відповідача, [PERSON], про розірвання шлюбу з підстав припинення шлюбних відносин. Позивач, [PERSON], в підготовче судове засідання не зявився, був повідомлена належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, строк для примирення не потрібен. Відповідач, [PERSON], в підготовче судове засідання не зявилася, повідомлялася судом належним чином, надала до суду клопотання, в якому зазначає, що позовні вимоги визнає, строк для примирення не потрібен, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Терещенко». Ухвалою суду від 29.01.2019року провадження у справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31.10.2009року, від шлюбу мають доньку- Терещенко [PERSON], [INFO] Спільне життя не склалось, шлюбні відносини припинено, спільне господарство не ведеться. За змістом положень ч. 1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст.\~104, ч. 3 ст.\~105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Згідно до ч.3\~ст.200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином,\~враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя та з урахуванням того, що відповідач визнала позов про розірвання шлюбу у повному обсязі, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить\~інтересам\~подружжя, що має\~вагоме значення, в зв'язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся у суд з позовом до відповідача, [PERSON] , про розірвання шлюбу з підстав припинення шлюбних відносин, розпаду сім`ї через подружню зраду. Позивач, [PERSON] , в підготовче судове засідання не з`явився, представник позивача надала до суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, також зазначає, що за наданий судом строк для примирення сторони не примирились Відповідач, [PERSON] , в підготовче судове засідання не з`явилася, повідомлялася судом належним чином, надала заяву, в який зазначає, що проти розірвання шлюбу не заперечує, за наданий сторонам час для примирення не примирились. Ухвалою суду від 11.02.2019року провадження у справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 01.04.2019року провадження у справі було зупинено та надано сторонам строк для примирення у п`ять місяців. Ухвалою суду від13.09.2019року провадження у справі відновлено. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 13 вересня 2008року від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] . Сім`я розпалась, шлюбні відносини припинено, спільне господарство не ведеться. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя, також враховуючи, що судом надавався п`ятимісячний термін для примирення сторін, однак сторони не примирились та з урахуванням того, що відповідач фактично визнав позов про розірвання шлюбу у повному обсязі, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся у суд з позовом до відповідача, [PERSON], про розірвання шлюбу з підстав припинення шлюбних відносин. Ухвалою суду від 04.10.2018року провадження у справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 03.12.2018року справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач, [PERSON] надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, строк для примирення не потрібен. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, повідомлявся судом належним чином відповідно до положень ЦПК України, причини неявки суду не відомі. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30.12.2003року, від шлюбу мають неповнолітню дитину- Коваленко [PERSON], [INFO] Спільне життя не склалось, шлюбні відносини припинено, спільне господарство не ведеться. За змістом положень ч. 1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст.\~104, ч. 3 ст.\~105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Таким чином,\~враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить\~інтересам\~позивача, що має\~вагоме значення, в зв'язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся у суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу з підстав припинення шлюбнх відносин. В обґрунтування позову зазначає, що між сторонами був укладений шлюб 29.04.1979р., спільне життя не склалось,шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Ухвалою суду від 06.12.2019 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 07.02.2020року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні зазначила, що зберігати шлюб вона не бажає, однак хоче, щоб розірвання шлюбу відбулось після вирішення майнових питань з позивачем. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29.04.1979року, неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Спільне життя не склалось, сторони мешкають окремо. Спільного господарства не ведуть та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Наявність наміру сторони вирішувати майнові питання не є правовою підставою для збереження шлюбу. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам позивача, що має вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся у суд з позовом до відповідача, [PERSON] , про розірвання шлюбу з підстав припиненя шлюбних відносин. В обґрунтування позову зазначає, що між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб 15.07.2006року, від шлюбу мають дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Спільне життя не склалось, шлюбні відносини припинені. Ухвалою суду від 25.10.2019 року провадження у справі було відкрито. Ухвалою суду від 14.01.2020року провадження у справі було зупинено у зв`язку із надання сторонам строку для примирення. Ухвалою суду від 16.03.2020року провадження у справі було відновлено. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить провести розгляд справи без участі позивача. Відповідач, в підготовче судове засідання не з`явилася, повідомлялася судом належними чином, надала заяву, у якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнає. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.07.2006 року. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Спільне життя не склалось, шлюбні відносини припинено, спільне господарство не ведеться. За змістом положень ч. 1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст.\~104, ч. 3 ст.\~105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Згідно до ч.3\~ст.200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином,\~враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя та з урахуванням того, що за час наданого строку на примирення сторони не примирились, позивач просить шлюб розірвати та відповідач визнала позов про розірвання шлюбу у повному обсязі, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить\~інтересам\~подружжя, що має\~вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся у суд з позовом до відповідача, [PERSON], про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на дітей в сумі 1000 грн. В обґрунтування позову зазначає, що не бажає більше перебувати у шлюбі із позивачем, оскільки у них різні погляди на сімейне життя, виникають суперечки з різних питань. Відповідача - [PERSON], проти задоволення позову заперечував, просив строк для примирення. Ухвалою суду від 02.02.2017р. судом наданий сторонам строк для примирення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 01.12.2000 року. Від шлюбу мають чотирьох дітей - [PERSON], [INFO].н., [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO].н. Хоча сторони на теперішній час мешкають разом, однак шлюбно-сімейні відносини не підтримують, між сторонами виникають суперечки з різних питань. За клопотанням відповідача, суд надавав сторонам строк для примирення, одна сторони не примирились, позивач наполягала на розірванні шлюбу. Згідно ст. 51 КУ шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Оскільки позивач не бажає зберегти шлюб, тобто на даний час відсутня її вільна згода на збереження шлюбу, та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а також враховуючи положення ст.51 Конституції України, яка є нормою прямої дії, суд вважає за необхідне розірвати між сторонами шлюб. Після розірвання шлюбу прізвище позивачці, за її бажанням, залишити «[PERSON]». Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Наявність даного позову, свідчить про не досягнення сторонами домовленості про утримання дітей, що не оспорюється відповідачем. Відповідач є працездатний, однак ніде не працює, захворювань не має, наявність інших утриманців не має . Згідно ч.3 ст. 182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частку одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки доказів отримання відповідачем мінливого доходу, або отримання доходу в натурі, суду не надано, тому підстави для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі - відсутні . За ч.3 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження » загальний розмір усіх відрахувань з доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків. Виходячи з вищенаведеного та у відповідності до ст. 182, 183 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання чотирьох дітей, у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з 02.11.2016р., тобто з дня подачі позову до досягнення дітей повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся у суд з позовом до відповідача, [PERSON], про розірвання шлюбу, укладеного 19 жовтня 2012р. у Брук Рум, Касл Лодж, Центральна адміністративна будівля, Кембрідж у районі Кембріджшир у графстві Кембріджшир. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що разом із відповідачем не проживають, спільного господарства не ведуть, подальше збереження шлюбу є неможливим. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила розірвати шлюб. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала та просила задовольнити. Відповідач надав до суду заяву, у якій зазначив, що з позовними вимогами ознайомився, тому просить справу слухати за його відсутності та повністю задовольнити позовні вимоги, розірвавши шлюб. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно Конвенції що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів 1961 року, згода на обов'язковість якої була надана Законом України від 10 січня 2002 року «Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації офіційних документів», вимоги щодо легалізації іноземних офіційних документів - скасовані. Відповідно до статей 2, 3 Конвенції кожна з Договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території. Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитка печатки або штампа, якими скріплений документ, є проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений. Згідно свідоцтва про шлюб, який апостильований та наданий суду в перекладі, шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладений 19 жовтня 2012р. у Брук Рум, Касл Лодж, Центральна адміністративна будівля, Кембрідж у районі Кембріджшир у графстві Кембріджшир. Після укладання шлюбу позивачка прізвище не змінювала. Від шлюбу строни дітей не мають. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Оскільки сторони не бажають зберегти шлюб, тобто на даний час відсутня вільна згода сторін на збереження шлюбу, проживають окремо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, суд вважає за необхідне розірвати між сторонами шлюб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся у суд з позовом до відповідача, [PERSON], про стягнення аліментів на повнолітню дитину - [PERSON], у розмірі ? частка усіх видів заробітку, у зв'язку із навчанням . Відповідач у подані заяві просив позов розглянути за його відсутністю, при визначені розміру аліментів впросив врахувати , що на його утриманні знаходять ще двої малолітній дітей. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимог задовольнити частково виходячи з наступного. Матеріали справи свідчать, що сторони мають сина - [PERSON], [INFO] Син проживає разом із позивачкою, що підтверджується довідкою з місця проживання наданою КП «Жилкомсервіс» та знаходиться на утриманні позивачки, що сторонами не оспорюється. Згідно довідки з місця навчання [PERSON] навчається на 3-му курсі Харківського автотранспортного технікуму ім.. С.Орджонікідзе на денному відділені, термін навчання з 01.09.2011 року по 30.06.2015 року. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В зв'язку з навчанням на денній формі [PERSON] потребує матеріальної допомоги. З наданої довідки вбачається, що відповідач працює у фірмі «Радмір» дочірнє підприємство АТ НДІРВ ДТЄК, щомісяця отримує заробітну платню у середньому 3258,68 грн. на місяць, тобто може надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, у зв'язку із його навчанням. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька. При визначені розміру аліментів, суд враховує , що на утриманні відповідача перебувають двоє малолітніх дітей - Владислав, 27.12.2001р.н. та Єлизавета, 09.07.2007р.н. Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина, в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 07.08.2014р. (тобто з дня звернення позивачки у суд ) до 30.06.2015р. ( до закінчення навчання). Суд зазначає, що позивачка не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів до досягнення сина 23 років, у разі продовження навчання після 30.06.2015р. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся у суд з позовом до відповідача, [PERSON], про стягнення заборгованості за договором позики з урахуванням 3% річних в сумі 1023921 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що за розпискою дав у позику відповідачу кошти в сумі 45000 дол. США, які він зобов'язався повернути 21.10.2012р., однак в обумовлений строк кошти не повернули, внаслідок чого він просить їх стягнути з 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України . Відповідач - [PERSON], в судове засідання не з'явився, заперечень на позов не надав. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як вбачається з матеріалів справи 21.09.2012 року між сторонами був укладений договір позики, згідно якого позивач передав, а відповідач отримав кошти в сумі 45 000 дол. США та зобов'язався їх повернути 21.10.2012р. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підтвердження укладання договору позики та отримання коштів відповідачем написана розписка (оригінал залучений до матеріалів ). В строк встановлений у розписці відповідач позику не повернув, що підтверджується наявністю у позивача оригіналу розписки, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 956250 грн., яка підлягає стягненню. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також 3% проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач просить стягнути заборгованість з урахуванням процентів за період з 22.10.2012р. по 09.06.2015р. Враховуючи те, що сума, яка підлягає поверненню дорівнює 956250 грн., три проценти річних, з урахуванням меж заявлених вимог, складають 67671 грн. (956250 х 3% х 861 : 365 : 100) Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума в розмірі 1023921 грн. , яка складається з суми боргу та трьох відсотків річних .

Outcome: approved