Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Хустського ДПТІ, Закарпатська філія КП «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, треті особи без самостійних вимог: Хустська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визначення частки у спільно нажитому майні та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги мотивовано тим, що 01.11.2005 року помер [PERSON], який проживав у [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини житлового будинку, що розташований у м.Хуст по вул.Київська, 25. Вказаний житловий будинок з надвірними побудовами зареєстрований на імя [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно №6017, виданого Хустською міською радою Закарпатської області від 28.04.2004 року на підставі рішення виконкому Хустської міської ради №24 від 21.04.2004. Право власності зареєстроване Хустським державним підприємством технічної інвентаризації вцілому за [PERSON] та записане в реєстрову книгу №38 за реєстровим №5294 від 28.04.2004. При цьому, будинок набутий [PERSON] та його дружиною [PERSON] під час перебування ними в зареєстрованому шлюбі, є їх спільною сумісною власністю. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], його дружина, [PERSON] звернулася до Хустської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на 1/2 частину житлового будинку, що належить їй на праві спільної сумісної власності, а на іншу частину, що належала померлому - свідоцтва про право на спадщину за законом. Заяви про прийняття спадщини за законом також було подано синами померлого - [PERSON] та [PERSON]. За життя [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповіт, згідно якого усе майно та майнові права, що будуть належати їй на день її смерті, незалежно від складу та місця знаходження (розташування) в Україні і взагалі все те, що буде за законом належати їй на території України на день її смерті, та що згідно із законодавством України може бути успадкованим у повному обсязі, без будь-яких винятків заповіла [PERSON], [INFO]. Вказаний заповіт посвідчено 12 грудня 2017 року та зареєстрованого в реєстрі за №2774 приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу [PERSON] 13.01.2018 року\~\~ [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №237439 від 16.01.2018 року, виданим Хустським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. 05.02.2018 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за заповітом на все спадкове майно, що належало на день смерті [PERSON] Після заведення спадкової справи приватним нотаріусом [PERSON] позивачу було надано перелік документів, які необхідно подати для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], серед яких і оригінал правовстановлюючого документів на нерухоме майно. 08.02.2018 року позивач звернувся до Хустської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя на імя [PERSON] на житловий будинок з надвірними побудовами, що розташований за адресою: м.Хуст, вул.Київська, 25, який був набутий нею в період перебування у зареєстрованому шлюбі разом із [PERSON] та зареєстрований в цілій частці на її чоловіка та свідоцтва про право на спадщину за законом на імя [PERSON], після смерті її чоловіка [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Хустської державної нотаріальної контори від 12.02.2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя та свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Постанова мотивована тим, що відповідно до ст.71 ЗУ «Про нотаріат», видача свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя може здійснюватися тільки тому з подружжя, хто є живим. Крім того, державним нотаріусом зазначено, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку, що належав [PERSON], спадкоємцем якого в 1/6 частці була померла [PERSON], яка спадщину прийняла, але не оформила спадкових прав, буде видаватися нотаріусом, у якого заведена спадкова справа, після спливу шестимісячного строку з часу відкриття спадщини після смерті [PERSON]. Після цього, позивач звернувся до Хустського державного підприємства технічної інвентаризації та Закарпатської філії КП «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області із заявами про реєстрацію права власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними побудовами, як частку у спільному майні подружжя, однак згідно відповідей з даних установ йому було відмовлено у реєстрації права власності, оскільки [PERSON] померла. Позивач просить визначити за [PERSON] 1/2 частку в спільному майні подружжя на житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м.Хуст, вул.Київська, буд.25, який був набутий нею в період перебування у зареєстрованому шлюбі разом з [PERSON], [INFO], та зареєстрований в цілій частці на імя її чоловіка та визнати за\~ [PERSON], право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частку житлового будинку з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м.Хуст, вул.Київська, буд.25, що належала [PERSON], яка померла 13.01.2018 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Представники відповідачів [PERSON] ДПТІ, Закарпатської філії КП «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду. До суду подано заяву директора Хустського ДПТІ [PERSON] про розгляд справи у відсутності представника Хустського ДПТІ, не заперечує щодо задоволенні позову. Представник Закарпатської філії КП «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, заперечує щодо задоволення позову, оскільки позивачу було правомірно відмовлено у реєстрації права власності так як [PERSON] померла, а Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не передбачено реєстрацію права власності за померлим. Представник третьої особи без самостійних вимог Хустської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився. До суду подано заяву завідувача нотаріальною конторою [PERSON] про розгляд справи у відсутності державного нотаріуса, заперечень щодо задоволення позову не має. Третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує щодо задоволення позову.\~ Третя особа без самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду шляхом поміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади. Представники третьої особи без самостійних вимог [PERSON] [PERSON]\~ [PERSON] в судове засідання не зявилися. До суду подано заяву представника [PERSON] про розгляд справи у її відсутності, просила відмовити в задоволенні позову з підстав викладених у відзиві. В судовому засіданні 22.02.2019 року суду пояснила, що [PERSON] являється сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян. У шлюбі [PERSON] та [PERSON] набуто будинок з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Хуст вул. Київська, буд. 25, який зареєстрований за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на нерухоме майно №6017, виданого Хустською міською радою Закарпатської області від 28.04.2004 року на підставі рішення виконкому Хустської міської ради №24 від 21.04.2004 року. Право власності зареєстроване Хустським державним підприємством технічної інвентаризації в цілому за [PERSON] та занесено в реєстрову книгу №38 за реєстровим №5294 від 28.04.2004 року. [PERSON] залишив на імя [PERSON] заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу [PERSON] від 22.10.2005 року за реєстровим номером 3151. 01.11.2005 року помер [PERSON]. Після його смерті [PERSON] державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу №983/2005. 30.12.2005 року [PERSON] подано до Хустської державної нотаріальної контори заяву №1391 в якій вказував, що приймає спадщину за заповітом посвідченим приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу [PERSON] від 22.10.2005 року за реєстровим номером 3251. Разом з тим, [PERSON] при поданні заяви про відмову від прийняття спадщини за заповітом від 2006 року №428, після смерті батька припустився помилки під час вчинення відмови від спадщини, він неправильно сприйняв фактичні обставини даного правочину, внаслідок необачності, що вплинули на його волевиявлення. Вважає, що державним нотаріусом [PERSON] правомірно винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій видачі позивачу [PERSON] свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя та свідоцтва про право на спадщину за заповітом за померлою [PERSON] з тих підстав, що відповідно до вимог ст. 71 Закону України «Про нотаріат» видача свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя може здійснюватися тільки тому ж подружжя, хто є живим. Представник третьої особи [PERSON] [PERSON] просила відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Розгляд справи проведено у відсутності відповідачів, третіх осіб та їх представників, відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову виходячи з наступного. Відповідно до приписів ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст.3, ст.321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвецїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обовязків. В судовому засіданні встановлено, що 01.11.2005 року помер дід позивача\~ [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №237389 від 20.12.2017 року, виданим Хустським РВ ДРАЦСу ГТУЮ в Закарпатській області (а.с.11). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини житлового будинку, розташованого у м. Хуст по вул. Київська, 25 Закарпатської області. Житловий будинок з надвірними побудовами зареєстрований за\~ [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно №6017, виданого Хустською міською радою Закарпатської області від 28.04.2004 року на підставі рішення виконкому Хустської міської ради №24 від 21.04.2004. Будинок набутий [PERSON] та його дружиною [PERSON] під час перебування ними в зареєстрованому шлюбі, є їх спільною сумісною власністю. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], його дружина, [PERSON] звернулася до Хустської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на 1/2 частину житлового будинку, що належить їй на праві спільної сумісної власності, а на іншу частину, що належала померлому свідоцтва про право на спадщину за законом. Заяви про прийняття спадщини за законом також було подано синами померлого - [PERSON] та [PERSON]. За життя [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповіт, згідно якого усе майно та майнові права, що будуть належати їй на день її смерті, незалежно від складу та місця знаходження (розташування) в Україні і взагалі все те, що буде за законом належати їй на території України на день її смерті, та що згідно із законодавством України може бути успадкованим у повному обсязі, без будь-яких винятків заповіла своєму внуку - [PERSON], позивачу. 13.01.2018 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №237439 від 16.01.2018 року, виданим Хустським ДРАЦСу ГТУЮ в Закарпатській області (а.с.19). 05.02.2019\~ року позивач звернувся до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за заповітом за померлою [PERSON] 08.02.2018 року позивач звернувся до Хустської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя на імя [PERSON] та свідоцтва про право на спадщину за законом на імя [PERSON], після смерті її чоловіка [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Хустської державної нотаріальної контори від 12.02.2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя та свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Крім того, позивач звертався до Хустського державного підприємства технічної інвентаризації та Закарпатської філії КП «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області із заявами про реєстрацію права власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними побудовами, як частку у спільному майні подружжя, однак йому було відмовлено у реєстрації права власності, оскільки [PERSON] померла. Відповідно до ст.22 Кодексу про шлюб та сімю України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування\~ і розпоряджання цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу (ч. 1 ст. 28 Кодексу про шлюб та сімю України). Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно норм ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Як розяснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно висновків Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в пункті 3.1. Листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 цього Кодексу незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. При встановлених обставинах, враховуючи, що правовстановлюючі документи виданій на [PERSON], який помер 01.11.2005 року, з метою захисту майнових прав позивача [PERSON] та похідних від нього немайнових прав, те, що у позивача існують перешкоди у оформленні права на спадщину в нотаріальному порядку, суд вважає, позов [PERSON] є обґрунтований та підлягає до задоволення.

Outcome: approved