overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому зазначає, що він з відповідачем з 20 грудня 1991 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На даний час сімейні відносини поступово погіршились. Тому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилався на обставини зазначені в позові, просить суду шлюб між ним та відповідачем розірвати. 04 березня 2016 року в судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечувала щодо задоволення позовних вимог, 05 липня 2016 року для надання пояснень в судове засідання не з'явилась. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі з 20 грудня 1991 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, видане відділом ЗАГС Дніпровського РИК м. Дніпродзержинська, актовий запис № 1367. Як вбачається з матеріалів справи, сторони мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони по справі разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення. На підставі викладеного, враховуючи те, що подальше збереження родини з урахуванням їх взаємних відносин неможливо і суперечить інтересам сторін, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 551,20 грн., що документально підтверджено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому зазначає, що він з відповідачем з 21 червня 2003 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. На протязі останніх місяців сімейні відносини погіршились, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Тому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суду шлюб між ним та відповідачем розірвати. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечувала щодо розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі з 21 червня 2003 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, видане 04 лютого 2015 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 309. Як вбачається з матеріалів справи, сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони по справі разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення. На підставі викладеного, враховуючи те, що подальше збереження родини з урахуванням їх взаємних відносин неможливо і суперечить інтересам сторін, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У звязку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 551,20 грн., що документально підтверджено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому зазначає, що він з відповідачем з 27 лютого 1993 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Останнім часом сімейні відносини між ними поступово погіршились це призвело до того, що вони з квітня 2015 року перестали проживати разом. Тому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилався на обставини зазначені в позові, просить суду шлюб між ним та відповідачем розірвати. В судовому засіданні відповідач [PERSON]М позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечувала щодо розірвання шлюбу. Вислухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі з 27 лютого 1993 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, видане 20 квітня 2016 року Дніпровським районним у місті Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 171. Як вбачається з матеріалів справи, сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони по справі разом не проживають та не ведуть спільного господарства з квітня 2015 року. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення. На підставі викладеного, враховуючи те, що подальше збереження родини з урахуванням їх взаємних відносин неможливо і суперечить інтересам сторін, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У звязку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 551,20 грн., що документально підтверджено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому зазначає, що він з відповідачем з 29 вересня 2001 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На протязі останніх місяців сімейні відносини погіршились, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Тому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суду шлюб між ним та відповідачем розірвати. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечувала щодо розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі з 29 вересня 2001 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, видане відділом реєстрації актів громадянського Заводського районного управління міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, Україна, актовий запис № 273. Як вбачається з матеріалів справи, сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони по справі разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення. На підставі викладеного, враховуючи те, що подальше збереження родини з урахуванням їх взаємних відносин неможливо і суперечить інтересам сторін, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У звязку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 551,20 грн., що документально підтверджено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому зазначає, що він з відповідачем мають спільну неповнолітню дитину, сина, [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, а тому позивач прохає суд стягувати із [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини із усіх видів його доходів (заробітку), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач, [PERSON], в судовому засіданні позов підтримав та прохав задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні позов визнала частково не заперечувала проти стягнення аліментів, однак прохала стягувати в меншому розмірі, ніж просить позивач. Суд, заслухавши сторони, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи, згідно свідоцтва про народження І-КЕ № 014516 [PERSON] є батьком, а [PERSON] матірю [PERSON], [INFO] (а.с.5). Із довідки виконавчого комітету Бутенківської сільської ради № 619 від 09.03.2017 року вбачається, що [PERSON], [INFO] проживає з батьком, [PERSON] та знаходиться на його утриманні (а.с.5). 27.06.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу, прізвище [PERSON] - [PERSON] (а.с.3,4). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихстаттею 184 цього Кодексу. Враховуючи вище викладене, оскільки між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди щодо порядку сплати аліментів та його розміру, із відповідача, [PERSON], слід стягнути аліменти, на утримання сина, [PERSON], в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а тому стягнення аліментів слід проводити з дня подачі позову до суду 06.03.2017 року. Також із відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 620 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому зазначає, що він з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2007 року. Від шлюбу має двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, на даний час шлюбні відносини між ним та відповідачем фактично припинились. Тому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав заяву в якій просить суд розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі з 14 вересня 2007 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, видане Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 695. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Судом встановлено, що сторони по справі разом не проживають та не ведуть спільного господарства з червня 2014 року. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення. На підставі викладеного, враховуючи те, що подальше збереження родини з урахуванням їх взаємних відносин неможливо і суперечить інтересам сторін, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У звязку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 551,20 грн., що документально підтверджено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому зазначає, що він з відповідачем по справі знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 05 листопада 1997 року. Від шлюбу дітей не мають. З березня 2014 року вони разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Тому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Тому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилась, причини не явки до суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі з 05 листопада 1997 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, видане Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 838. Судом встановлено, що сторони по справі разом не проживають та не ведуть спільного господарства з березня 2014 року. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення. На підставі викладеного, враховуючи те, що подальше збереження родини з урахуванням їх взаємних відносин неможливо і суперечить інтересам сторін, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки, при подачі позовної заяви позивача було звільнено від сплати судових витрат у вигляді судового збору, тому суд вважає, що ці кошти необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому зазначає, що він з відповідачем по справі знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 07 червня 1997 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. З липня 2005 року вони разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Тому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилась, причини не явки до суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі з 07 червня 1997 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, видане 15 липня 2016 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 298. Судом встановлено, що сторони по справі разом не проживають та не ведуть спільного господарства з липня 2005 року. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного, враховуючи те, що подальше збереження родини з урахуванням їх взаємних відносин неможливо і суперечить інтересам сторін, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У звязку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 551,20 грн., що документально підтверджено.

Outcome: approved