Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (далі ТОВ «Краснолиманське») про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, в обґрунтування якого вказав, що він з 02.03.2018 по 24.02.2020 перебував у трудових відносинах з відповідачем та 24.02.2020 був звільнений за власним бажанням за ст.38 КЗпП України. У порушення трудового законодавства відповідач у день звільнення не розрахувався з ним. 02.04.2021 він звернувся до відповідача з вимогою про погашення заборгованості по заробітній платі, отримавши у відповідь довідку про розмір заборгованості в сумі 69916 грн 50 коп. Його повторне звернення до відповідача про погашення заборгованості по заробітній платі було йому повернуто за закінченням терміну зберігання. Вказуючи на те, що у день звільнення він не працював, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі в сумі 69916 грн 50 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04.04.2021 по день ухвалення рішення із розрахунку його середньоденної заробітної плати, яка міститься в Індивідуальних відомостях про застраховану особу (довідка форми ОК-5) в розмірі 552 грн 31 коп., та понесені ним судові витрати. У заяві про збільшення позовних вимог [PERSON] вказав, що згідно з довідками відповідача, наданими останнім після звернення ним з цим позовом до суду, заборгованість по його заробітній платі складає 97430 грн 04 коп. без врахування податків та інших платежів, а його середньоденний заробіток - 949 грн 75 коп. У день звільнення він не працював, вимога про виплату належних йому сум при звільненні була пред`явлена 02.04.2021. Тому просить суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 97430 грн 04 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04.04.2021 по день ухвалення судом рішення, виходячи із розрахунку його середньоденного заробітку 949 грн 75 коп. Позивач [PERSON] до суду не з`явився, про час і місце слухання справи сповіщений належним чином, письмово повідомив суд про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача ТОВ «Краснолиманське» до суду не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, письмово повідомив суд про розгляд справи у його відсутність, подав відзив на позовну заяву, згідно з яким вказав, що [PERSON] з 02.03.2018 по 24.02.2020 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Краснолиманське», працюючи гірничим робітником очисного забою підземним, та був звільнений 24.02.2020 на підставі ч.1 ст.38 КЗпП за власним бажанням. У день звільнення 24.02.2020 позивач не працював, оскільки знаходився у відпустці. З вимогою про проведення розрахунку при звільненні позивач до підприємства не звертався. Про вимоги позивача підприємству стало відомо після отримання 12.05.2021 позовної заяви. Тому просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Згідно з ухвалою судді від 05.05.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та задоволено клопотання позивача про витребування у відповідача доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , у період з 02.03.2018 по 24.02.2020 знаходився у трудових стосунках з ТОВ «Краснолиманське», працюючи гірничим робітником очисного забою 5 розряду з повним підземним робочим днем у шахті. 24.02.2020 за наказом № 55/к від 24.02.2020 його було звільнено згідно зі ст.38 КЗпП за власним бажанням, що підтверджується записами з трудової книжки позивача та наказами відповідача про прийняття на роботу та звільнення позивача з роботи (а.с.8-9, 29, 30). Відповідно до довідки ТОВ «Краснолиманське» від 13.05.2021 заборгованість по заробітній платі [PERSON] на день звільнення з підприємства склала за період з листопада 2019 року по лютий 2020 року 97430 грн 04 коп., з якої 765 грн 40 коп. оплата одного дня відпустки у лютому 2020 року, 40566 грн 20 коп. компенсація за невикористані 53 днів відпустки та 5027 грн 04 коп. оплата простою за 12 робочих днів. Після утримання з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів у розмірі 19233 грн 54 коп. до виплати підлягає 78196 грн 50 коп. На дату складання довідки з цієї суми сплачено 8280 грн 00 коп., отже заборгованість складає 69916 грн 50 коп. (ця сума вказана після утримання обов`язкових податків і зборів). Відповідно до довідки ТОВ «Краснолиманське» від 13.05.2021 середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 949 грн 75 коп. (а.с.32). За приписами ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення провести з працівником розрахунок у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно зі ст.168.1.1. Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Відповідно до ч.5 п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999 задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Таким чином, беручи до уваги, що у порушення наведених правових норм трудового законодавства до теперішнього часу відповідач не розрахувався у повному обсязі з позивачем, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість із заробітної плати та інших належних до виплати при звільненні сум у розмірі 89150 грн 04 коп., виходячи із розрахунку: 97430 грн 04 коп. (сума нарахованої заробітної плати) відняти 8280 грн 00 коп. (сума сплаченої заробітної плати). Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, -наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому свої вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Оскільки остаточний розрахунок з позивачем на час ухвалення цього рішення не проведено підприємство має відповідати перед позивачем згідно із ст.117 КЗпП України. Судом встановлено, що позивач у день звільнення 24.02.2020 не працював. У такому випадку відповідальність роботодавця на підставі ст.117 КЗпП України наступає після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок та невиплати після пред`явлення цієї вимоги роботодавцем всіх сум, які йому належать. Оскільки заява позивача від 02.04.2021 з вимогою про розрахунок не отримана відповідачем, доказів про свідоме небажання отримувати підприємством цю вимогу суду не надано, суд не вважає вказану заяву пред`явленням позивачем вимоги про розрахунок, яка передбачена ст.116 КЗпП України. Відповідачу вперше стало відомо про вимогу позивача, коли той отримав копію позовної заяви, а саме 12.05.2021, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ТОВ «Краснолиманське» і відмітка відповідача про отримання вхідної кореспонденції. Ця дата також підтверджена відповідачем у його відзиві (а.с.21, 28). Отже час затримки розрахунку при звільненні позивача починається з отримання відповідачем копії позовної заяви. До такого висновку суд прийшов з огляду на правову позицію, викладену у постанови Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27.01.2020 по справі № 682/3060/16-ц (провадження № 61-23170сво18), яку суд згідно з ч.4 ст.263 ЦПК враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Таким чином позивач має право на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 12.05.2021 (день пред`явлення вимоги) по 02.08.2021 (день ухвалення рішення) в сумі 54135 грн 75 коп., виходячи із розрахунку: 57 робочих днів х 949 грн 75 коп. Саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а разом із заборгованістю по заробітній платі, сума стягнення складе 143285 грн 79 коп. (89150 грн 04 коп. + 54135 грн 75 коп.). Розмір судового збору з цієї суми дорівнюватиме 1432 грн 85 коп. (1% від 143285 грн 79 коп.) Позивач згідно з п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за позовними вимогами про стягнення заробітної плати. Натомість ним сплачено судовий збір в сумі 908 грн 00 коп. за вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, який в силу ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Решта судового збору в сумі 524 грн 85 коп. (1432 грн 85 коп. - 908 грн 00 коп.) підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст.47, 116, 117 КЗпП України,

Outcome: approved