Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 29.11.2006 року між сторонами Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів 29.11.2006 року було зроблено актовий запис за №2288. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, - сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11.07.2014 року даний шлюб було розірвано. 28 травня 2014 року між сторонами було укладено Договір про участь у вихованні та утриманні дитини. Даним договором, а саме, - п. 2, було обумовлено виплату аліментів на дитину у розмірі 1 200,00 грн. Проте, з жовтня 2014 року матеріальний стан позивача змінився. Розмір заробітної плати не перевищує розміру мінімальної встановленої заробітної плати, будь-яких інших доходів позивач не має, у зв'язку з чим на даний момент не має можливості належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за договором. Крім того, позивач зазначає, що виплачує кредит № 499-014/08 Р від 28.04.2008 р. за придбаний автомобіль [NUMBER] після розлучення одноособово. З урахуванням викладеного, позивач просить суд зменшити розмір суми аліментів на утримання його сина - [PERSON], [INFO] на підставі п.2 Договору про участь у вихованні та утриманні дитини від 28 травня 2014 року з 1 200,00 грн. до 385,80 грн. У судове засідання представник позивача не з»явилася, проте, до суду направила письмову заяву, відповідно до якої просила суд розгляд справи провести у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, позовні вимоги, викладені позивачем у позовній заяві, підтримала в повному обсязі. Додатково до суду надала довідку з банку про не повне погашення позивачем коштів за Кредитним договором № 499-014/08 Р від 28.04.2008 р. Відповідач в судові засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчать відповідні документи в матеріалах справи, про причини своєї неявки суд не повідомила. Таким чином, відповідач вважається повідомленим належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалив про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29.11.2006 року між позивачем - [PERSON] та відповідачем - [PERSON] було зареєстровано шлюб Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім'ї, про що в книзі реєстрації шлюбів 29.11.2006 року було зроблено актовий запис за №2288, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). 11 липня 2014 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, що підтверджується рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11.07.2014 року. (а.с. 5). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина,[PERSON], [INFO]. Виходячи зі змісту ч.1 ст.189 СК України, батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які свтановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. З матеріалів справи вбачається, що 28 травня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про участь у вихованні та утриманні дитини, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Виходцевим І.А., зареєстрованого в реєстрі за №1092 (а.с. 6). Згідно п. 1 даного Договору, сторони погодили, що їх син, [PERSON], [INFO], залишається проживати з матір'ю - [PERSON]. Відповідно до п. 2 Договору, на утримання дитини [PERSON] зобов'язується до 20 числа наступного за звітнім місяця сплачувати суму однієї мінімальної заробітної плати, що становить 1200,00 грн. до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 8 Договору, у разі зміни матеріального або сімейного стану, будь-якої зі сторін Договору, в цей договір вносяться зміни або доповнення шляхом укладення додаткового договору, посвідченого нотаріально. Кожна сторона зобов'язується виконувати обов'язки, покладені на неї за цим договором та сприяти другій стороні у виконанні її обов'язків. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом. Відповідно до положень ст. 653 ЦК України у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Відповідно до Довідки про доходи № 39 від 13.02.2015 р., позивач [PERSON] працює у ТОВ «МЕГАІМПОРТПЛЮС» з 13.10.2014 р. на посаді менеджера з постачання і загальна сума його доходу за період з 13.10.2014 р. по 31.01.2015 р. становить 5 110,23 грн. (а.с.7) Як зазначила представник позивача, [PERSON] з 2011 року по жовтень 2014 року працював у ТОВ «Автотім» на посаді керівника проекту і отримував заробітну плату у розмірі 10 000,00 грн. З наданої представником позивача довідки, яка міститься у матеріалах справи, вбачається, що позивач має заборгованість по валютному кредиту № 499-014/08 Р від 28.04.2008 р., який після розлучення сплачує одноособово, що значно погіршує його матеріальний стан. Згідно ст.141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов»язків щодо дитини. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що на даний час істотно та суттєво змінилися обставини, якими позивач керувався при укладанні Договору про сплату аліментів на дитину від 28.05.2014 року. При цьому, сторони не досягли взаємної згоди щодо зміни розміру аліментів, а відповідач в добровільному порядку не погоджується укласти договір на інших умовах. За таких обставин, суд вважає вимоги позивача обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як передбачено ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Згідно зі ст. 182 СК України, виплати на одну дитину не можуть бути менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо аліменти менше цього розміру, дитині призначається державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня складає 1286,00 грн. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а, згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Долучені до справи докази свідчать про зміну матеріального стану позивача з часу укладання між сторонами Договору про участь у вихованні та утриманні дитини від 28 травня 2014 року. Постановою Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування садом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено судам, відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх вимог, позивачем надано достатньо доказів, у розумінні ст.ст. 10, 60 ЦПК України, які підтверджують виникнення обставин, передбачених ст. 192 Сімейного кодексу України, що унеможливлює сплату аліментів у розмірі визначеному Договором про участь у вихованні та утриманні дитини, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Виходцевим І.А., зареєстрованого в реєстрі за №1092 від 28 травня 2014 року у розмірі 1200,00 грн. на місяць та про можливе зменшення розміру аліментів, стягуваних з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO] до 385,80 грн., що становить не менше 30 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved