Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в обґрунтування якого вказав, що 22.10.2020 року постановою державного виконавця Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) було відкрито виконавче провадження №63387479 про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості в розмірі 74828,32 грн. на підставі виконавчого напису №1194 від 28.04.2020 року, вчиненому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О. Згідно виконавчого напису позивач є боржником за кредитним договором №R53400266941В від 01.06.2012 року, укладеним між ним та ПАТ «ВТБ БАНК», право вимоги за яким було відступлено ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», яке в свою чергу на підставі договору факторингу відступило своє право вимоги відповідачеві ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс». Вказуючи на те, що виконавчий напис вчинено на підставі п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року, який було визнано незаконним та нечинним згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного апеляційного суду від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14, яка набула законної сили 22.02.2017 року і на небезспірність заборгованості, позивач просить визнати його таким, що не підлягає виконанню. \~ \~ \~ \~Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, до судового засідання не з`явилися, надіславши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що 01 червня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та позивачем було укладено кредитний договір № R53400266941В, відповідно до якого позивач отримав кредит в розмірі 87700 гривень із нарахуванням процентів за користування коштами в розмірі 25% річних. У зв`язку з неналежним виконанням позиваем умов кредитного договору, за позивачем утворилася заборгованість. 08.07.2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладено договір про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 080715нв, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» набуло право нового кредитора до позивача за кредитним договором №R53400266941В від 01.06.2012 року. В подальшому, 29 січня 2019 року між ТОВ «ФК Довіра та гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено договір факторингу № 29/01/19-1 від 29.01.2019 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора за кредитним договором № R53400266941В від 01.06.2012 року. 05 березня 2019 року відповідач направив позивачеві цінним листом з описом про вкладення повідомлення про відступлення права вимоги грошових зобов`язань та вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором, тому вважає позивача належним чином повідомленим у письмовій формі про відступлення права вимоги за кредитним договором та про наявну кредитну заборгованість. Враховуючи викладене, просив відмовити у задоволені позовних вимог. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 01.06.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та позивачем [PERSON] укладено кредитний договір № R53400266941B, згідно з яким позивач отримав кредитні кошти в сумі 87700 грн зі строком повернення до 01.06.2017 року та нарахуванням процентів за користування кредитом в розмірі 25% річних (а.с.12-18). 28.04.2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравцов О.О. вчинив виконавчий напис за реєстровим №1194, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Прайм-Альянс», якому відповідно до договору факторингу № 29/01/19-1 від 29.01.2019 право вимоги за фінансовими зобов`язаннями перейшло від ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», яке є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «ВТБ-Банк» на підставі договору відступлення прав вимоги від № 080715нв від 08.07.2015, заборгованості за кредитним договором №R53400266941B від 01.06.2012 за період з 29.01.2019 по 10.03.2020 сума часткової заборгованості складає 74087,45 грн., в тому числі: заборгованості по основному боргу в сумі 65822,63 грн., заборгованості по відсоткам в сумі 8264,82 грн., а також плата за вчинення виконавчого напису в розмірі 740,87 грн., всього на суму 74828,32 грн. (а.с.20). 22.10.2020 року державним виконавцем Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63387479 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравцова О.О. № 1194 від 28.04.2020 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Прайм Альянс» заборгованості в розмірі 74828,32 грн. (а.с.22-23). Відповідно до\~ст.18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з\~ст.87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5\~та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 передбачено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, вказуються відповідні відомості стягувача та боржника. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати і бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10 жовтня 2018 року у справі № 405/1015/17. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Існування спору щодо розміру заборгованості за кредитним договором на момент вчинення виконавчого напису є тією обставиною, яка виключає безспірність боргу та можливість його стягнення з боржника за виконавчим написом нотаріуса. Зазначене вище узгоджується з правовим висновком, висловленим у постанові Верховного Суду від 17 вересня 2020 року у справі № 759/6167/18. Відповідачем та іншими учасниками справи не надано суду будь-яких доказів на підтвердження безспірності заборгованості позивача та наявності у відповідача права вимоги. На підставі викладеного вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання судових витрат у справі, суд вважає за необхідне відповідно до ст.141 ч.2 п.1 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 840,80 грн., сплачений ним при подачі позову.

Outcome: approved