Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить стягнути з [PERSON] на його користь 37 357 (тридцять сім тисяч триста п`ять десят сім) гривень боргу. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 28.09.2018 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики на суму 37357 грн. Вказану позику відповідач зобов`язувався повернути йому до 19.07.2019 року. На підтвердження цього було складено відповідну розписку. Однак у вказаний строк коштів не повернула. На його численні вимоги повернути грошові кошти відповідач погоджується, як тільки у нього буде така можливість. На даний час борг відповідача складає 37 357 грн. і не повернула по даний час. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечує. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики та [PERSON] отримала від [PERSON] кошти в розмірі 37357 грн., які зобов`язалася повернути до 19.07.2019 року, що підтверджується наданою відповідачем розпискою від 28.09.2018 року (а.с. 4). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Оригінал розписки від 28.09.2018 року був наданий суду позивачем. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За нормами ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором позики перед [PERSON] та на час розгляду справи сума коштів, яка не повернута відповідачем становить 37357 грн. За приписом ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи вищевикладене суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 37357 грн боргу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповіда на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved