Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідачки [PERSON] аліменти на його користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідачки щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, позивач просить звільнити його від сплати заборгованості за аліментами на користь [PERSON] за період з грудня 2014 року по грудень 2015 року включно, яка визначена згідно перерахунку від 17.05.2016 року старшим державним виконавцем Богуславського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області, згідно матеріалів виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 358/883/14-ц, виданого 10.09.2014 року Богуславським районним судом Київської області, та припинити виконання рішення Богуславського районного суду Київської області від 21.02.2000 року про стягнення з нього ([PERSON]І.) на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, а також рішення Богуславського районного суду Київської області від 13.08.2014 року в частині зменшення розміру аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], з 1/4 на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що рішенням Богуславського районного суду Київської області від 21.02.2000 року з нього було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.02.2000 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 13.08.2014 року вказаний розмір аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], було зменшено до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Виконавчі листи № 2-166/2000 та № 358/883/14-ц відповідачкою [PERSON] було передано до примусового виконання до відділу ДВС Богуславського РУЮ. Весь час, коли син [PERSON] проживав з матірю, він (позивач) сплачував аліменти на користь [PERSON]. Однак, починаючи з грудня 2014 року їх син переїхав на постійне місце проживання до нього (позивача) і по даний час він перебуває на повному його утриманні, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 18.05.2016 року. Позивач також зазначає, що 23.07.2014 року син [PERSON] вступив до ВСП «Київський коледж НУ «ОЮА» за контрактною формою навчання. За навчання сина за період 2014-2016 р.р. кошти були сплачені лише ним (позивачем). Крім того, його батько, [PERSON], [INFO], з 01.01.2010 року є інвалідом 1-ї групи внаслідок психічного захворювання та потребує постійного стороннього догляду. На даний час батько проживає з ним і він здійснює догляд за батьком та матеріально допомагає. Також, відповідно до рішень Богуславського районного суду від 28.05.2014 року та від 13.08.2014 року з нього (позивача) на користь [PERSON] стягнуто аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], які він добросовісно сплачує. Вищевказані обставини на переконання позивача мають істотне значення, а тому посилаючись на положення ч. 2 ст. 197 СК України, він просить суд звільнити його від сплати заборгованості за аліментами на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] за період проживання сина з ним за період з грудня 2014 року по грудень 2015 року включно та припинити виконання рішення про стягнення аліментів на користь [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на вищевказані факти та докази. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила суду, що вона не ухиляється від утримання свого сина [PERSON] та постійно надає сину матеріальну допомогу на побутові потреби, для придбання одягу та на інші потреби. Вважає, що позов не обгрунтований і тому не підлягає задоволенню. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] і відповідачка [PERSON] є батьками дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Дитина сторін з грудня 2014 року проживає із позивачем, що підтверджується поясненнями позивача, поясненнями дитини [PERSON] та актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 18 травня 2016 року. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України). Згідно ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Іншим способом виплати аліментів є судовий (спірний), що передбачено ч. 3 ст. 181 СК України. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 (п.17) розяснив, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що дитина сторін [PERSON] з грудня 2014 року проживає з батьком [PERSON] і батьки дитини не досягли домовленості про сплату аліментів на дитину, суд вважає, що позивач обґрунтовано звернувся до суду з даним позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до положень ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідачка має постійну роботу, працює в Центрі поштового зв'язку №2 Київської обласної дирекції «Укрпошти», що підтверджується довідкою від 15.08.2016 року, за травень, червень і липень 2016 року загальна сума її доходу становить 5933 гривні 55 коп., а тому вона може надавати матеріальну допомогу своєму сину [PERSON] З урахуванням матеріального становища дитини, яка на даний час навчається та потребує допомоги з боку батьків, матеріального становища відповідачки, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів 1/4 частина заробітку (доходу) відповідачки. Відповідно до ч. 2 статті 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішень Богуславського районного суду Київської області № 358/652/14-ц від 28.05.2014 року та № 358/883/14-ц від 13.08.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO]. Із копії індивідуального договору про підготовку фахівця (молодшого спеціаліста) від 23.07.2014 року вбачається, що [PERSON] вступив до ВСП «Київський коледж Національного Університету «Одеська юридична академія» за контрактною формою навчання. Позивачем за навчання сина за період 2014-2016 р.р. були сплачені кошти в сумі 19900 гривень, що підтверджується відповідними квитанціями від 17.08.2014 року та від 20.08.2015 року. Батько позивача, [PERSON], [INFO], є інвалідом 1-ї групи та отримує пенсію 1338,64 грн., що видно із довідки Шаргородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області від 13.06.2016 року та індивідуальної програми реабілітації інваліда. Актом обстеження житлово-побутових умов від 18 травня 2016 року підтверджується факт, що [PERSON] проживає із сином [PERSON] з березня 2015 року в будинку №46 по вул. Ватутіна в м. Богуслав Київської області. Суд вважає, що вказані вище обставини щодо матеріального становища позивача, а також та обставина, що син позивача, починаючи з грудня 2014 року переїхав на постійне місце проживання до батька та перебуває на його утриманні, мають істотне значення, а тому є достатні підстави для застосування положень ч. 2 ст. 197 СК України та задоволення вимог позивача про звільнення його від сплати заборгованості за аліментами на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] за період з грудня 2014 року по грудень 2015 року включно. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідачки на користь позивача на утримання сина [PERSON], необхідно прийняти рішення про припинення виконання рішення Богуславського районного суду Київської області від 21.02.2000 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, а також рішення Богуславського районного суду Київської області від 13.08.2014 року в частині зменшення розміру аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], з 1/4 на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved