Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулась до суду з вище вказаною заявою в якій просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, однак не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи з моменту подачі даної позовної заяви до закінчення нею навчання. В обґрунтування позовних вимог вказала, що від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , яка досягла повноліття, та на даний час навчається у Черкаському національному університеті імені Богдана Хмельницького на денній формі навчання, термін навчання від 01.09.2019 по 30.06.2023 року. Донька перебуває на її повному утриманні, самостійного заробітку немає та потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно відмовляється надавати матеріальну допомогу на її утримання, однак є працездатним, фізично здоровим, та інших аліментних зобов`язань не має. Тому вона вимушена звернутись з даним позовом до суду. До судового засідання позивач та третя особа не з`явилися, однак надали письмові заяви згідно яких просить суд розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву згідно якої просить розглянути справу за його відсутності, з позовними вимогами ознайомлений та не заперечує проти задоволення позову. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, у судовому засіданні були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Як вбачається зі свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 22.08.2002 року, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №683, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Згідно з довідки № 445 від 02.07.2020 року, [PERSON] , навчається , на денній формі здобуття освіти Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького за контрактом, період навчання з 01.09.2019 по 30.06.2023 року. (а.с.13). У силу положень ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Скориставшись своїм правом, передбаченим вищезазначеною нормою закону, позивач звернулася до суду із даним позовом. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує, що відповідач має можливість надавати допомогу повнолітній дитині ,яка продовжує навчання, тому суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів (заробітку) щомісяця, на період навчання, починаючи з дати пред`явлення позову до суду - 16.07.2020 року, і до закінчення навчання - 30.06.2023 року включно, через відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання до досягнення дитиною 23 років, оскільки право повнолітньої дитини на утримання, безпосередньо пов`язане з навчанням, закінчення якого відповідно до наданої довідки становить - червень 2023 року. Разом з тим, в частині позовних вимог щодо стягнення аліментів не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, слід відмовити з наступних підстав. Так, вимога щодо 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку стосується стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини (ч. 2 ст. 182 СК України), в той час як згідно частини 1 статті 200 СК України на повнолітніх дочку, сина суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням лише обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а не розміру. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У зв`язку з чим суд вважає стягнути аліменти з відповідача з 16.07.2020 року Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, тому в порядку ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі по стягненню аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,ст.ст.198-200 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial