Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Генічеського районного суду Херсонської області з позовом до Генічеської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно- житловий будинок в порядку спадкування. Пояснює свої вимоги, тим, що була у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується витягом з Державного реєстру цивільного стану про смерть , номер актового запису 385 від 24.10.2017 р. Після його смерті вона звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після чоловіка, вона є спадкоємицею першої черги. Але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину так як відсутні необхідні документи на житловий будинок. Нотаріус порадив звернутись до суду. В судовому засіданні пояснила, що одружилась з чоловіком в 1978 році, коли вона прийшла до нього жити, будинок вже був, вони там постійно проживали, потім були розбіжності та вона стала проживати окремо, але до цього часу зареєстрована за цією адресою [ADDRESS]. Просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, наполягає на задоволенні позову. Представник відповідача в суді проти позову не заперечує. В суді встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до свідоцтва про одруження [NUMBER] , яке видано Генічеським райвідділом РАГС від 16.12.1978 р. [PERSON] одружена з [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного реєстру цивільного стану про смерть , номер актового запису 385 від 24.10.2017 р. [PERSON] помер. Відповідно до витягу зі спадкового реєстру державним нотаріусом Генічеського нотаріального округу заведена спадкова справа № 61616880 від 24.11.2017р. [PERSON] звернулась вчасно із заявою про отримання спадщини після померлого чоловіка(а.с.31) . Відповідно до статей 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. На підставі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно п. 3 ч. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від ЗО травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до вимог абз. 10 п. 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обмежень, що затверджено Постановою Кабінету Міністрів України № 703 від 22.06.2011 року реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно, тому реєстрація права власності позивача може бути проведена лише на підставі рішення суду про визнання права власності на спадкове майно і це єдиний можливий спосіб захисту їхнього права. Судом з Генічеського БТІ було витребувано інвентарну справу на житловий будинок в [ADDRESS] В матеріалах інвентарної справи наявний схематичний план будинку(виготовлений в червні 2018р.). Як вбачається з матеріалів інвентарної справи рік побудови будинку 1970, гаражу 1975, сараю 1980. Також надано копію акту від 25.07.1979 р. про виділ в натурі земельної ділянки за адресою [ADDRESS] [PERSON] для будівництва житлового будинку . Також копію рішення виконкому Генічеської міської ради від 25.07.1979 р. про виділення [PERSON] земельної ділянки 375 м.кв . для будівництва нового житлового будинку. Більше документів не надано. Тобто який житловий будинок був побудований [PERSON] судом не встановлено. Як вбачається з матеріалів інвентарної справи за адресою [ADDRESS] побудовано житловий будинок , інші будівлі в 1970 році, 1975(гараж), 1980 році(сарай) , але хто є власником таких будівель не встановлено. Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Відповідно до ч.4ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до ч.1 п.11ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Також, відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У разі неприйняття спадщини або в разі відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом право на спадкування одержують спадкоємці за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто для спадкування права власності на нерухоме майно, необхідним є набуття за життя спадкодавця право власності на таке майно. Як вбачається з матеріалів справи, зазначене рішення виконкому свідчить про виділення земельної ділянки для будівництва будинку, свідоцтво про право власності на будинок [PERSON] , не отримувалось. Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року( яка діяла на момент 1979 року- отримання [PERSON] земельної ділянки) - п. 6, 7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції). Зокрема, за пунктом 10 цього переліку таким правовстановлюючим документом про право власності на жилий будинок, збудований після видання Указу від 26 серпня 1948 року, є затверджений виконавчим комітетом місцевої ради народних депутатів акт державної комісії про прийняття будинку в експлуатацію. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Українській РСР, що затверджена 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року № 56, передбачала обовя`зкову реєстрацію будинків і домоволодінь у межах місць і селищ, в тому числі на підставі записів у по господарських книгах ( п. 20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Проте, позивачем не надано витягів із погоподарських книгах, надано лише копію рішення про надання земельної ділянки для будівництва житлового будинку. У разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно з`ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову. При задоволенні позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно за спадкоємцями, яке за життя не належало спадкодавцеві ( відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме майно на ім`я спадкодавця), відбувається порушення норм матеріального права, оскільки фактично визнається право власності за позивачем без будь-якої правової підстави. Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 04.10.1991 р. «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» Право власності на жилий будинок виникає з моменту прийняття його в експлуатацію та реєстрації його у виконкомі місцевої Ради. Тому взагалі невідомо чи побудував [PERSON] будинок чи ні, отже не може розглядатись як спадкове майно, та не увійшло до спадкової маси після смерті житловий будинок який зазначений в інвентарній справі БТІ та побудований 1970 року. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги про визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування на частку житлового буднику [ADDRESS] задоволенню не підлягають. Разом з тим, доказів набуття за життя [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] Генічеськ суду не надано. За відсутності на час смерті право власності на вказане нерухоме майно, вказане право не переходить до спадкоємців. За таких умов позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed