Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею, як спадкоємицею за законом першої черги, право власності на спадкове майно, яке складається з: житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], земельної ділянки, площею 0 ,1500 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та земельної ділянки, площею 0,1106 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], передана для ведення особистого селянського господарства, вищезазначене спадкове майно належить [PERSON], померлої [INFO], мотивуючи тим, що приватним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що у правовстановлюючому документі на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], відсутня повна адреса. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 29.08.1985 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-50. Крім цього, в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка, площею 0,1500 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 614682, виданого 30.11.2009 року Суворівською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010952100982 та земельна ділянка, площею 0,1106 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], передана для ведення особистого селянського господарства на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 614863, виданого 30.11.2009 року Суворівською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010952100983. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.06.2012 року, виданого виконавчим комітетом Суворівської селищної ради Ізмаїльського району, [PERSON] померла [INFO]. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], земельна ділянка, площею 0,1500 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та земельна ділянка, площею 0,1106 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], передана для ведення особистого селянського господарства. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно заповіту від 14.06.2012 року, посвідченого секретарем Суворівської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області Гончар Є.С., зареєстрованого в реєстрі за № 70, [PERSON] заповіла належну їй на праві власності земельну ділянку площею 4, 69 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 023117 виданий Татарбунарською районною державною адміністрацією 06.05.2004 року - [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Враховуючи, що заповітом не було охоплене усе спадкове майно, то право на спадкування отримують спадкоємці першої черги. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 29.07.1968 року відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Жуковської міської ради та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом с. Старі Трояни Кілійського району Одеської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]»; - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Долиновської сільської ради Лиманського району Ізмаїльської області. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено довідкою № 3065 від 16.09.2013 року, наданою виконавчим комітетом Суворівською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Між сторонами було досягнуто згоди щодо розподілу спадкового майна, а саме відповідач не заперечував проти визнання за позивачем право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], земельну ділянку, площею 0,1500 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, земельну ділянку, площею 0,1106 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], передана для ведення особистого селянського господарства. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу [PERSON] від 29.04.2014 року за № 31/2012 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що у правовстановлюючому документі на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], відсутня повна адреса. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved