Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, тривалий час, понад 7 років спільно не проживають. Шлюбні відносини між ними припинено на підставі рішення Мостиського районного суду Львівської області від 16.09.2016 року. Вказує, що за час шлюбу, зокрема 07.04.2016 року у нього з відповідачем народився син [PERSON]. Оскільки на момент народження дитини шлюб між ним, позивачем та відповідачем був нерозірваний, при реєстрації народження дитини його було записано батьком дитини [PERSON], про що складено відповідний актовий запис за №05 від 22.04.2016 року. Покликається на те, що понад останніх 7 років до розірвання шлюбу, з відповідачем він, позивач не підтримував жодних шлюбних відносин та не вів спільного бюджету. Окрім цього, як на час зачаття дитини так і на момент народження такої він проживав в іншому населеному пункті, а саме у с.Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області, де і був зареєстрований. З огляду на вищенаведене, просить суд ухвалити рішення, згідно якого виключити відомості про нього, позивача [PERSON], як батька дитини [PERSON], [INFO], з актового запису №5 від 22 квітня 2016 року, складеного виконавчим комітетом Годинівської сільської ради Мостиського району Львівської області. В судовому засіданні позивач [PERSON], позовні вимоги підтримав в повному обсязі та вказав, що він не являється батьком [PERSON], а відтак просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявилась, однак в матеріалах справи міститься Довіреність згідно якої її інтереси представлятиме представник [PERSON] Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, та вказала, що позивач [PERSON], не являється батьком [PERSON], 07.04.2016р.н., сина її довірительки. Представник третьої особи - Мостиського районного відділу реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Львівській області в судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд справи у їх відсутності. Щодо вирішення справи покликається на розсуд суду. Суд, вислухавши сторони та дослідивши подані сторонами докази, приходить до наступного висновку. У ст.2 ЦПК України зазначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 13.10.1998 року позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] уклали шлюб, котрий зареєстрували у Зимноводівській сільській раді Пустомитівського району Львівської області за актовим записом№44. Відповідно до свідоцтва про народження від 22.04.2016 року, дитина: [PERSON] народився 07.04.2016 року. У графі батьки зазначено: батько - [PERSON]; матір [PERSON]. Разом з тим, 16.09.2016 року Мостиським районний судом Львівської області ухвалено рішення, яким шлюб між [PERSON], позивачем та [PERSON], відповідачем, розірвано. Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, зазначаючи при цьому, що не являється батьком дитини: [PERSON], 07.04.2016 року. Відповідач [PERSON], мати дитини, визнала факт того, що позивач не являється батьком її сина [PERSON], оскільки на момент ймовірного зачаття дитини спільного проживання та інтимних відносин з відповідачем позивач не мав, адже проживав за іншою адресою. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Вказані обставини підтверджуються такими доказами по справі: письмовими поясненнями сторін по справі; копією рішення Мостиського районного суду Львівської області від 16.09.2016 року про розірвання шлюбу між сторонами; копією свідоцтва про народження [PERSON], 07.04.2016р.н.; копією паспорта та ідентифікаційного коду позивача [PERSON]; іншими матеріалами справи. Згідно ст.122 Сімейного Кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Відповідно до ст.133 Сімейного Кодексу України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини. Статтею 136 СК України\~передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Пунктом 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011р. за № 55/18793, передбачено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~судам слід ураховувати, що відповідно до\~ ст.136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а вразі її смерті не допускається.\~\~Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.236 СК України) шляхом предявлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК України),звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.\~\~Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експерта; показання свідків. У ст.76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Своїми процесуальними правами сторони розпорядились на власний розсуд. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи надані позивачем докази, а також визнання відповідачем позову і відсутність кровного споріднення між дитиною [PERSON], [INFO], та позивачем [PERSON], суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ч.6 ст.141 ЦПК України, відповідно до якої якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у звязку з чим з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., враховуючи, що позивач [PERSON] відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved