Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про захист прав споживачів, в якому просив визнати неправомірними дії Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» в особі Дергачівської філії, зобов'язавши відповідача виконати роботи по підключенню до газопостачання та пуску газу до будинку [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS]. На виконання замовлення позивача Богодухівським управлінням газового господарства Дергачівської філії ПАТ «Харківгаз» було виконано комплекс необхідних робіт по газифікації вказаного житлового будинку, після завершення яких 17.12.2008 р. складено акт виконаних робіт по газифікації цього житлового будинку. 09.09.2013 р. між позивачем та Богодухівською дільницею Дергачівської філії ПАТ «Харківгаз» був укладений договір про надання послуг з газопостачання та позивачем були оплачені послуги із пуску газу до будинку. Однак в подальшому відповідач відмовився здійснити підключення будинку до газопроводу, зазначивши, що виконання робот з підключення будинку позивача до газопостачання можливе тільки після надання письмового дозволу на це товариства, за кошти якого проводилося будівництво газопроводу по пров. Короленка в м. Богодухові, що відповідає рішенню Богодухівської міської ради від 27.06.2001 року, а вказане товариство відмовилося надати такий дозвіл. Вважає такі дії відповідача по відмові в підключенні будинку до газопроводу неправомірними, так як вони порушують умови укладеного договору про надання послуги з газопостачання від 09.09.2013 р., не відповідають положенням чинного законодавства, а отже порушують законні права позивача як споживача послуги з газопостачання природного газу для побутових потреб. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснив, що побудований газопровід знаходиться на балансі у відповідача. Зазначив, що умовами типового договору, укладеного між позивачем та ПАТ «Харківгаз» 09.09.2013 року не передбачено надання дозволу на підключення будинку до газопостачання від третіх осіб, а посилання представника відповідача на рішення Богодухівської міськради від 27.06.2001 року є безпідставним, так як ані Законом України «Про місцеве самоврядування», ані іншими нормативними актами міська рада не наділена повноваженнями надавати дозволи чи встановлювати застереження щодо підключення споживачів до газопроводу. Також представник позивача звернув увагу, що Богодухівська міська рада в своєму рішенні «Про затвердження вуличного товариства….» від 29.01.2001 року послалась на Положення про будівництво газових мереж за рахунок коштів населення - нормативний акт, який втратив чинність ще у 1993 році. Крім того пояснив, що при подачі [PERSON] заяви про вступ у члени товариства, йому повідомили, що він має сплатити 2000 грн., на що він погодився, та про що написав заяву, але пізніше виявилось, що треба сплатити значно більшу суму і розмір цієї суми не був ніяким чином обґрунтований. Тому, враховуючи, що вуличне товариство не має статусу юридичної особи, так як відомості щодо нього відсутні в реєстрі, не має установчих документів та регламенту, не веде фінансову діяльність, незрозуміло яким чином у теперішній час визначається сума коштів, яку має сплатити новий член товариства при підключенні до газопроводу. Представник відповідача Зоткін С.В. проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, пояснив в судовому засіданні, що головною підставою відмови у підключенні будинку позивача до газопостачання є рішення Богодухівської міської ради від 27.06.2001 року, яким побудований газопровід був переданий на баланс Дергачівської філії ВАТ «Харківгаз» та визначено не проводити підключення додаткових споживачів без дозволу вуличного товариства, за кошти членів якого був побудований газопровід, це рішення не скасовано і є обов'язковим для виконання. Зазначив, що типовий договір про надання позивачу послуг з газопостачання дійсно підписаний, але вважав його таким, що не має юридичної сили, так як підключення до газопостачання не відбулось. Представник відповідача Чернишов Ю.В. пояснив в судовому засіданні, що у 2001 році за кошти населення був побудований газопровід, який був переданий на баланс ВАТ «Харківгаз». У 2008 році позивач звернувся до міськради із заявою про отримання дозволу на газифікацію, а також подав заяву про вступ у члени товариства. Після отримання дозволу були виконані будівельно-монтажні роботи з газифікації будинку позивача. Після укладення договору про надання послуг бригада ПАТ «Харківгаз» виїхала на місце - для підключення будинку, але члени вуличного товариства не дали можливості провести підключення, посилаючись на те, що [PERSON] не сплатив їм кошти. Не заперечував, що типовий договір з позивачем про надання послуг дійсно існує, але зазначив, що він був підписаний тому, що новому керівництву не було відомо про зобов'язання [PERSON] перед вуличним товариством. Також не заперечував, що [PERSON] оплачені роботи по підключенню газу до будинку, до теперішнього часу ці кошти йому не повернуті. Представник відповідача Сазонов М.О. проти позову заперечував, підтримав пояснення, викладені в письмових заперечення на позов. Представник третьої особи - Богодухівської міської ради пояснив в судовому засіданні, що рішенням Богодухівської міської ради від 27.06.2001 року збудований за кошти населення газопровід низького тиску був переданий на баланс «Харківміськгаз» та зобов'язано управління газового господарства не проводити підключення до газопостачання додаткових споживачів без дозволу вуличного товариства. Рішення було сформульовано таким чином тому, що газопровід був побудований за кошти членів цього товариства. На даний час це рішення дійсне, ніким не скасоване. Щодо самого вуличного товариства, то воно також було створене на підставі рішення міськради від 29.01.2001 року, так як на той час був встановлений саме такий порядок створення товариств. Представник третьої особи - вуличного товариства по проектуванню та будівництву газопроводу низького тиску за рахунок коштів населення вважав, що позов не підлягає задоволенню. Пояснив в судовому засіданні, що товариство було створене на підставі рішення міськради від 29.01.2001 року. Останнім пунктом цього рішення було визначено після завершення будівництва газопроводу передати його безоплатно на баланс газовому управлінню. Рішенням Богодухівської міськради від 27.06.2001 року газопровід був переданий на баланс Дергачівської філії «Харківгазу» - безоплатно, під умовою підключення нових людей з дозволу товариства. В 2008 році [PERSON] звернувся із заявою про включення його до членів товариства. Йому був наданий дозвіл на проектування, після чого були проведені монтажні роботи, а коли справа дійшла до врізки газопроводу в будинок, [PERSON] відмовився сплатити кошти, у зв'язку з чим у заяві на ім'я начальника Богодухівського управління Дергачівської філії «Харківгаз» було зроблено відмітку про те, що дозвіл на підключення не наданий. Дійсно, сума коштів, яку мав сплатити [PERSON], була збільшена - рішенням зборів товариства у зв'язку з тим, що вартість труби збільшилась. Приблизна вартість труби та робіт на момент будування склала близько 15.000 грн., на той час було 9 членів товариства, кожен вклав певну суму. Пізніше кількість членів збільшилась на двох осіб, вони зробили свої внески, які були розподілені між членами товариства, які раніше вклали гроші в будування газопроводу. Інформацію щодо вартості труби на теперішній час голова товариства отримував в ПАТ «Харківгаз». Суд, заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, будинок [ADDRESS] належить позивачеві на праві приватної власності /копія свідоцтва про право власності, копія витягу - а.с.6-8/. За заявою позивача Дергачівською філією ПАТ «Харківгаз» були виконані роботи по газифікації вказаного будинку, про що був складений акт виконаних робіт /а.с.9-13/. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином. Відповідно до положень ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. 09.09.2013 року між позивачем [PERSON] та ПАТ «Харківгаз» в особі Богодухівської дільниці Дергачівської філії був укладений типовий договір про надання послуг з газопостачання /а.с.14-16/, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався забезпечувати безперервне постачання газу позивачеві, а позивач - вносити своєчасно та у повному розмірі плату за надані послуги. Факт добровільного підписання зазначеного договору представниками відповідача в судовому засіданні не заперечувався. Послуга пуску газу була оплачена позивачем /копія квитанції - а.с.17/, однак відповідачем не були виконані роботи по підключенню та пуску газу - у зв'язку з відсутністю письмового дозволу на це вуличного товариства, за кошти якого проводилось будівництво газопроводу /а.с.18,43,44/. Частиною 3 статті 7 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» передбачено, що газотранспортні, газорозподільні та газодобувні підприємства під час здійснення транспортування та розподілу природного газу газопроводами, які перебувають у їхній власності чи користуванні на законних підставах, зобов'язані за зверненням суб'єктів ринку природного газу забезпечити їм доступ до цих мереж на підставах укладених договорів. Порядок приєднання (підключення) замовників до єдиної газотранспортної системи України визначено Порядком доступу та приєднання до єдиної газотранспортної системи України, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики № 420 від 19 квітня 2012 р. Пунктом 1.3 Порядку визначено, що схема зовнішнього газопостачання стандартного приєднання - це схема газопроводу від місця забезпечення потужності до місця приєднання об'єкта замовника, а місце забезпечення (точка забезпечення) потужності (замовленої до приєднання) - це місце (точка) в існуючих газових мережах газотранспортного або газорозподільного підприємства, від якого газорозподільне або газотранспортне підприємство забезпечує розвиток газових мереж з метою приєднання об'єктів газоспоживання замовника відповідної потужності. Отже, однією з умов здійснення приєднання замовника, тобто суб'єкта ринку природного газу, який на підставі договору замовляє послугу з приєднання власних об'єктів до єдиної газотранспортної системи України, є наявність у газорозподільного підприємства на певній правовій підставі газових мереж, на яких розміщене місце забезпечення потужності. Рішенням виконавчого комітету Богодухівської міської ради №330 від 27.06.2001 року /п.1 рішення/ збудований газопровід низького тиску по вул. Бєляєва та пров. Короленка в м.Богодухові передано на баланс ВАТ «Харківгаз». Таким чином, враховуючи що газопровід перебуває у користуванні ПАТ «Харківгаз» на законних підставах та існує укладений між «Харківгаз» та [PERSON] договір про надання послуг з газопостачання, виходячи з положень ч.3 ст.7 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу», відповідач був зобов'язаний забезпечити [PERSON] доступ до газової мережі. Відповідно до положень ст.60, ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Так, рішенням виконавчого комітету Богодухівської міської ради №14 від 29.01.2001 року, було затверджено вуличне товариство по проектуванню на будівництву газопроводу низького тиску за рахунок коштів населення по вул. Бєляєва та пров. Короленка в м.Богодухові. Рішенням виконавчого комітету Богодухівської міської ради №330 від 27.06.2001 року /п.2 рішення/ визначено не проводити підключення додаткових споживачів до газопроводу по вул. Бєляєва та пров. Короленка без дозволу товариства, за рахунок якого газопровід був побудований. Однак, посилання представників відповідача та представників третіх осіб на рішення Богодухівської міської ради від 27.06.2001 року в частині проведення подальшого підключення нових споживачів до газопроводу тільки з дозволу вуличного товариства є безпідставним, так як зазначене рішення умов укладеного типового договору не спростовує. Крім того, в укладеному типовому договорі не передбачена така підстава підключення до пуску газу, як надання дозволу вуличного товариства. Відповідно до ч.4 ст.87 ЦК України, юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації. Вуличне товариство /третя особа/ не зареєстроване в єдиному державному реєстрі юридичних осіб/а.с.84/, проте особи, що побудували газопровід по вул. Бєляєва та пров. Короленка за власні коти, не позбавлені права звернутись до суду з вимогою до [PERSON] про відшкодування їм частини витрат, понесених у зв'язку з цим будівництвом. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню, однак обов'язок вчинити певну дію /а саме виконати роботи по підключенню/ слід покласти на ПАТ «Харківгаз», так як відповідно до Положення про Дергачівську філію ПАТ «Харківгаз», філія не є юридичною особою, а лише відокремленим підрозділом ПАТ «Харківгаз». Судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved