Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що згідно судового наказу Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 07.06.2021р. по справі №196/1262/20 стягнуто з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 листопада 2020 року, до досягнення дитиною повноліття. 23.06.2021р. він зареєстрував шлюб із [PERSON] . [INFO] у них народився син [PERSON] , який знаходиться на його утриманні. Вказав, що його сімейний та матеріальний стан змінився, оскільки народилась ще одна дитина, яку він повинен утримувати. Тому прохає зменшити розмір аліментів, які стягнуто з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , встановивши їх у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. \~\~\~\~\~ Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та прохає задовольнити.\~ Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, проте надала до суду заяву, в якій прохала справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги визнає і не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює вказані правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що згідно судового наказу Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2021 року справа №196/1262/20 з позивача по справі [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 листопада 2020 року, до досягнення дитиною повноліття (а.с.9). Позивачем [PERSON] \~ 23 червня 2021 року зареєстровано шлюб із [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 23.06.2021р.) (а.с.11). У позивача [PERSON] згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] \~ від 06.10.2021р. народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька, або зміна сімейного стану може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Стаття 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зміну розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зміна розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до положень ст.183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Судом встановлено, що у позивача дійсно суттєво змінилось сімейне становище, а саме у позивача [PERSON] , окрім дитини [PERSON] , [INFO] , народився ще син [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Таким чином, суд вбачає суттєву зміну сімейного становища платника аліментів, оскільки на його утриманні додатково з`явилась ще одна дитина, якої в момент призначення аліментів на дитину [PERSON] , [INFO] ,\~ фактично не доводилось утримувати, що відповідно до положень ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Суд наголошує на тому, що зобов`язання утримувати дітей покладено на обох батьків, оскільки відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Суд, враховуючи, суттєву зміну сімейного становища позивача платника аліментів, рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, вважає за необхідне зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача [PERSON] на підставі судового наказу Царичанського районного суду Дніпропетровської області від\~ 07 червня 2021 року на користь відповідача на утримання дочки [PERSON] , [INFO] з 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При вирішенні питання про розподіл судового збору, судом враховується позиція позивача [PERSON] не стягувати судовий збір із відповідача.

Outcome: approved