Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Востокенергоконструкція» про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 16.01.2007 року він був прийнятий у ТОВ «ВОСТОКЕНЕРГОКОНСТРУКЦІЯ» на посаду заступника директора з маркетингу та збуту. 20.05.2013 року його було звільнено із займаної посади за угодою сторін. Розрахунок в день звільнення з ним не було проведено. 19.07.2013 року та 11.11.2013 року він звертався до відповідача з письмовими заявами про проведення повного розрахунку і просив надати довідку про розмір заборгованості. Однак на його звернення відповідач не надав інформації та заборгованість не виплатив. Вважає, що має право на стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, але у зв'язку з відсутністю відомостей на теперішній час про розмір заборгованості та про середній заробіток він заявляє позовні вимоги лише про стягнення суми заборгованості, яка за його інформацією складає 24780 грн. Також вважає, що неправомірними діями відповідача, які виразилися у відмові провести з ним повний розрахунок на час звільнення, відповідачем спричинена йому моральна шкода, оскільки він, будучи мешканцем м. Донецька, був вимушений неодноразово приїжджати до м. Димитров з заявами до відповідача, зараз звертатися до суду. Відповідач порушив його законні права і він вимушений прикладати додаткові зусилля для організації свого життя, оскільки розраховував на отримання даних грошей і можливість розпорядження ними, але з вини відповідача він не має такої можливості. Він відчуває себе приниженим, оскільки не має можливості отримати зароблені ним кошти. Заподіяну йому моральну шкоду він оцінює у 10000 грн. Просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 24780 грн. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 грн. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, обгрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Також пояснив, що його заробітна плата під час роботи у відповідача складала приблизно 10000 грн. на місяць. Розмір заборгованості відповідача перед ним за його інформацією складає 24780 грн., це заборгованість за березень та квітень 2013 року і розрахункові суми при звільненні. Просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі 24780 грн. та відшкодування моральної шкоди 10000 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 16.01.2007 року по 20.05.2013 року працював в Товаристві з обмеженою відповідальністю «ВОСТОКЕНЕРГОКОНСТРУКЦІЯ» на посаді заступника директора з маркетингу та збуту, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.5). Позивач 19.07.2013 року та 11.11.2013 року звертався до відповідача з письмовими заявами про надання довідки про розмір заборгованості з заробітної плати та проведення з ним повного розрахунку при звільненні (а.с. 6, 7). Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки, як на неодноразові звернення позивача, так і на на неодноразові вимоги суду, відповідачем не надано відомості про розмір заборгованості ТОВ «ВОСТОКЕНЕРГОКОНСТРУКЦІЯ» перед позивачем по заробітній платі та іншим нарахованим сумам, а також у зв'язку з неявкою представника відповідача у судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, зокрема пояснень позивача та наданих позивачем доказів. Згідно пояснень позивача відповідач має перед ним заборгованість по заробітній платі за березень та квітень 2013 року і іншим розрахунковим сумам, які належать виплаті при звільненні, в розмірі 24780 грн. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Таким чином, суд вважає, що на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі у розмірі 24780 грн. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, що внаслідок порушення права позивача на своєчасне отримання заробітної плати позивачеві заподіяна моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, пов'язаних з порушенням його права на оплату праці, матеріальних труднощах у зв'язку з цим, у зміні звичного перебігу життя, зокрема необхідності відстоювати свої права у судовому порядку. Але сума, в яку позивач оцінив заподіяну моральну шкоду і яка за його оцінкою становить 10000 гривень, є завищеною і не відповідає отриманим ним моральним стражданням. Виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним у відшкодування позивачеві заподіяної йому моральної шкоди стягнути з відповідача на користь позивача 1000 гривень. Крім цього, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача в доход держави судовий збір в сумі 491,40 грн. (247,80 грн. - щодо позовних вимог майнового характеру про стягнення заборгованості по заробітній платі, 243,60 грн. - фіксований розмір судового збору щодо позовних вимог немайнового характеру про стягнення моральної шкоди), оскільки позивач на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від вказаних витрат при подачі позову до суду. На підставі ст.43 Конституції України, ст.ст.116, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial