Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], Мозолівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно за законом, у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, що в с. Мозолівка по вул. Лесі Українки, 6 Підгаєцького району Тернопільської області, яке по 1/2 частці належало її матері [PERSON] та батькові [PERSON]. У підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. Крім того, додала, що після смерті свого батька вона вчасно звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, в той час відповідач, а також її мати відмовились від прийняття вказаної спадщини, про що ними було подано відповідні заяви. На протязі 7 років та 6 місяців до дня смерті її мати проживала разом з нею. Відповідач у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечує щодо їх задоволення. Крім того, додав, що він після смерті свого батька подав заяву про відмову від прийняття спадщини, а після смерті своєї матері, яка дійсно тривалий час до дня своєї смерті проживала із позивачкою, він не звертався із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини. Представник відповідача - Мозолівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області у підготовче судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце його проведення. Крім цього, визнання ним позову та прохання про розгляд справи у його відсутності, викладено у адресованому суду письмовому клопотанні, яке долучене до матеріалів справи, що не суперечить вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності із ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що батькові позивача [PERSON] та матері позивача [PERSON] належало по 1/2 частці житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, що в с. Мозолівка по вул. Лесі Українки, 6 Підгаєцького району Тернопільської області, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Мозолівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області за вих.№122 від 14 вересня 2017 року. Позивач 10 травня 1970 року одружилась із [PERSON] у звязку з чим змінила прізвище із дошлюбного [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON], що вбачається із свідоцтва про одруження серії ІІ-АГ №217936 від 10 травня 1970 року, виданого Мозолівською сільською радою Бережанського (на даний час Підгаєцького) району Тернопільської області. Батько позивача [PERSON] 12 травня 2005 року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №004748 від 13 травня 2005 року, виданого Мозолівською сільською радою Підгаєцького району Тернопільської області. Із довідки виданої виконкомом Мозолівської сільської ради Підгаєцького району за вих.№150 від 06 грудня 2017 року видно, що [PERSON], який помер 12 травня 2005 року, на день смерті був зареєстрований та проживав разом із своєю дружиною [PERSON], [INFO] за адресою: с. Мозолівка вул. Лесі Українки, 6 Підгаєцького району Тернопільської області. Із нотаріально посвідченого свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 грудня 2005 року, вбачається, що позивач після смерті свого батька [PERSON] успадкувала земельну ділянку площею 3,92 га., яка розташована на території Мозолівської сільської ради та належала останньому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №039084 від 23 вересня 2004 року. Той факт, що позивач після смерті свого батька прийняла спадщину за законом, а відповідач, який є рідним братом позивача [PERSON] та їх мати [PERSON] 04 листопада 2005 року подали заяви про відмову від прийняття спадщини, окрім письмових заяв вказаних осіб та копії витяга про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 04 листопада 2005 року, підтверджується також інформацією в.о. державного нотаріуса Підгаєцької державної нотаріальної контори за вих.№99/01-16 від 15 лютого 2018 року. Мати позивача [PERSON] 15 квітня 2013 року померла, що вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ИД №149712 від 15 квітня 2013 року, виданого виконавчим комітетом Мозолівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області. Із довідки виданої виконкомом Мозолівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області від 06 грудня 2017 року за вих.№149 видно, що [PERSON], яка померла 15 квітня 2013 року, на день смерті була зареєстрована та проживала разом з своєю донькою [PERSON], [INFO], за адресою: с. Мозолівка вул. Лесі Українки, 49 Підгаєцького району Тернопільської області. Позивач [PERSON] вступила в управління спадковим майном, прийняла спадщину після смерті своїх батьків, що виразилось у своєчасному зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а також у постійному проживанні разом із спадкодавцем аж до дня її смерті. Позивач зверталась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй в цьому було відмовлено у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, що вбачається із письмової відмови в.о. державного нотаріуса Підгаєцької державної нотаріальної контори за вих.№941/01-16 від 07 грудня 2017 року. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підставний, а тому підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved