Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача державного підприємства «Красноармійськвугілля» (далі ДП «Красноармійськвугілля») про стягнення середнього заробітку за затримку виплати заробітної плати при звільненні, в обгрунтування якого вказав, що з 04.12.2006 року по 12.05.2016 року він перебував у трудових відносинах з відповідачем, працюючи у відокремленому підрозділі «Шахта «Стаханова», та був звільнений за ч.1 ст.38 КЗпП України за власним бажанням. В день звільнення 12.05.2016 року відповідач з ним не розрахувався. Заборгованість із заробітної плати була йому виплачена відповідачем у повному обсязі лише 04.08.2016 року. Тому, він вважає, що відповідач повинен йому сплатити середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 23584 грн 89 коп., із розрахунку його середньоденного заробітку 413 грн 77 коп. х 57 робочих днів прострочення розрахунку при звільнені за період з 13.05.2016 року по 03.08.2016 року. Тому позивач просить суд стягнути на свою користь з відповідача вказану суму. Сторони до суду не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач вказав, що він наполягає на позові, а представник відповідача ДП «Красноармійськвугілля» зазначив про визнання позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], знаходився у трудових відносинах з відокремленим підрозділом відповідача - «Шахта «Стаханова», звідки 12.05.2016 року був звільнений за ч.1 ст.38 КЗпП України за власним бажанням, що підтверджується записами з трудової книжки позивача (а.с.7-9). Відповідно до довідки ДП «Красноармійськвугілля» від 12.09.2016 року повний розрахунок при звільненн [PERSON] було здійснено 04.08.2016 року. Згідно за ст.116 КЗпП України при звільненні робітника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться у день звільнення. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити неоспорювану ним суму. Судом встановлено, що остаточний розрахунок з позивачем у звязку зі звільненням було проведено 04.08.2016 року. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Так як підприємством у день звільнення розрахунок з позивачем не проведено, воно має відповідати перед позивачем згідно за ст.117 КЗпП України. Позивач просить суд стягнути його середній заробіток за період з 13.05.2016 року по 03.08.2016 року в сумі 23584 грн 89 коп., із розрахунку: 57 робочих днів х 413 грн 77 коп. Згідно за довідкою шахти від 14.06.2016 року заробіток позивача у березні 2016 року за 12 робочих днів склав 4816 грн 33 коп., у квітні 2016 року за 9 робочих днів 3872 грн 79 коп., отже середньоденна заробітна плата позивача дорівнюєє 413 грн 77 коп. ((4816,33 грн + 3872,79 грн) : (12 день + 9 днів)) (а.с.14) і відповідає вимогам Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95 № 100. Кількість робочих днів за період з 13.05.2016 року по 03.08.2016 року з урахуванням додатку до листа Міністерства праці та соціальної політики України від 20.07.2015 року № 10846/0/14-15/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік» дорівнює: за травень 2016 року 13 днів; за червень 2016 року 20 днів; за липень 2016 року 21 днів, за серпень 2016 року 3 дні, а всього 57 робочих днів. Ьаким чином, середній заробіток позивача за час затримки розрахунку при звільненні за період з 13.05.2016 року по 03.08.2016 року складе 23584 грн 89 коп., із розрахунку: 57 робочих днів х 413 грн 77 коп. Тому суд вважає, що саме ця сума підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст.43 Конституції України, ст.ст.47, 116, 117 КЗпП України, Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: approved