Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] , в якому просив ухвалити судове рішення про визнання дійсним договору № 179 купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] , зареєстрованого у Вознесенській філії Миколаївської Універсальної товарно-сировинної біржі за №197 від 25 червня 1998 року. Свої вимоги мотивує тим, що він 25 червня 1998 року купив у гр. [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] , уклавши договір купівлі-продажу на Вознесенській товарно-сировинній біржі, який було зареєстровано у Новобузькій філії Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації за № 3114. При зверненні до нотаріальної контори йому стало відомо, що укладений ним договір купівлі-продажу житлового будинку не є дійсним. Тому він звернувся до відповідача [PERSON] із проханням про належне укладення такого договору та нотаріального його посвідчення, однак відповіді від нього так і не отримав, в зв`язку з чим він змушений звернутися до суду із зазначеним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у судовому засіданні без його участі, просить позов задовольнити, посилаючись на викладені в ньому мотиви. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча в завчасно, належним чином повідомлений про слухання справи, у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України. Заяви про розгляд справи без його участі на адресу суду не подав. За таких обставин суд постановив провести, на підставі вимог ст.281 ЦПК України, заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст. 280 ЦПК України. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, тому відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд, за правилами ч.1ст.13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу. Відповідно до договору купівлі-продажу № 197 від 25 червня 1998 року, зареєстрованого Вознесенською Універсальною Товарно-Сировинною біржею в журналі реєстрації біржових угод за № 197 від 25 червня 1998 року, [PERSON] , як власник житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , продав його покупцю [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до ст.227 ЦК України (в редакції закону 1963 року, що діяла на момент укладення сторонами договору) договір купівлі-продажу будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу житлового будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. На виконання вимог ч.2 ст.227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) 25 червня 1998 року договір купівлі-продажу будинку був зареєстрований у Новобузькій філії Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації Миколаївської області, що підтверджене реєстраційним посвідченням від 25 червня 1998 року № 3114 (а.с. 10). Відповідно до вимог ч.2 ст.47 ЦК України в редакції закону 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. За змістом статей 128, 153 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 224 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Реєстрація Новобузьким відділом Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації Миколаївської області за [PERSON] права власності на спірний будинок на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, станом на 2001 рік не суперечила вимогам закону. Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних і фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету України будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року №121, передбачала підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржею (п.9 у додатку 1 до вказаної Інструкції). Відтак, покупець [PERSON] повністю виконав умови договору купівлі-продажу житлового будинку, сплатив за придбане майно грошові кошти, договір відповідно до ч. 2 ст. 227 ЦК УРСР зареєстрований у Новобузькому відділі МБТІ. З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 25 червня 1998 року між сторонами. На стягненні з відповідача судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній не наполягав, а тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами.

Outcome: approved