Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики до [PERSON] і в обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 16 лютого 2021 року за усною угодою позики передав позичальнику [PERSON] 17000 гривень, про що позичальником надана розписка від 16.02.2021. відповідач зобов`язалась повернути борг до 30.04.2021. починаючи з 1 квітня 2021 року позивач постійно в усній формі вимагав повернення боргу, але відповідач не виконувала взяті на себе зобов`язання. До теперішнього часу відповідач боргу не повернула, у зв`язку з чим позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь борг за договором позики від 16 лютого 2021 року у сумі 17000 гривень та понесені ним витрати на сплату судового збору у сумі 908 гривень. Позивач та його представник до судового засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином, надали суду заяву з клопотанням розглянути справу за їх відсутності, на позовних вимогах наполягають у повному обсязі, не заперечують проти розгляду справи у заочному порядку. \~ \~ \~ \~Відповідач до судового засідання не з`явилась по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи двічі сповіщена належним чином, відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства за місцем реєстрації та шляхом направлення судових викликів засобами електронного зв`язку, будь-які письмові заяви, клопотання про відкладення розгляду справи або відомості про поважність відсутності в судовому засіданні відповідач суду не подавала. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що відповідач двічі належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи за її участі, позивач не заперечує проти розгляду справи у порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути справу заочно і за відсутності сторін у справі. Судом встановлено, що 16 лютого 2021 року відповідач [PERSON] отримала від [PERSON] у борг грошову суму у розмірі 17000 гривень готівкою. Зобов`язалась повернути борг у повному обсязі у строк до 30 квітня 2021 року. Про отримання коштів [PERSON] склала власноруч розписку, яка надана суду в оригіналі (а.с.13). Згідно зі статтею 1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047\~ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Відповідно до частини першої статті 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Таким чином, враховуючи надану суду розписку на підтвердження укладеного між сторонами договору позики та отримання відповідачем від позивача у борг 17000 гривень, за відсутності доказів про належне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути на його користь з відповідача борг у 17000 гривень за договором позики від 16 лютого 2021 року. На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню на його користь з відповідача (а.с. 1). На підставі ст.ст.1046-1047,1049 ЦК України,

Outcome: approved