Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся у березні 2020 року до суду з позовною заявою про визнання права власності за законом на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 34,09 кв.м, житловою площею 19,2 кв.м., що залишилась після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Позов мотивовано тим, що позивач будучи спадкоємцем за законом, звернувся з відповідною заявою до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сотник Наталії Леонідівни, щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на квартиру [ADDRESS] , але отримав відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній документ, що посвідчує право власності померлого на вищевказане майно, так як договір купівлі-продажу вищевказаної квартири не було посвідчено нотаріально. У зв`язку з чим, позивач просить суд визнати за ним право власності за законом на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 13.04.2020 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження (а.с. 15-17). За клопотанням представника позивача, ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 06 серпня 2020 року, замінено первісного відповідача Управління комунальної власності Міської ради міста Кропивницького належним відповідачем - Міською радою міста Кропивницького та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління комунальної власності Міської ради міста Кропивницького. Підготовче засідання відкладено. (а.с. 130-131). Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 26 жовтня 2020 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 142) Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, представником позивача подано до суду заяву (вх. № 40388 від 03.12.2020 року) про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с. 149). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву (вх. № 40243 від 03.12.2020 року), в якій просить розгляд справи провести за його відсутності (а.с. 150-151). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління комунальної власності Міської ради міста Кропивницького в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 122, 135, 147 ), причини неявки суду не відомі, заяв та клопотань до суду не подавав. Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.09.1966 року, [PERSON] є матір`ю [PERSON] [INFO] (а.с. 5, 68). Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 12 квітня 1969 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження 12 квітня 1969 року зроблено відповідний актовий запис № 562, прізвище чоловіка після одруження: [PERSON] , прізвище жінки після одруження [PERSON] (а.с.5, 75). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10 грудня 2018 року, актовий запис за № 3147 (а.с. 4, 60). На товарній біржі «Інкопмарк-Контракт» 15 грудня 1997 року між [PERSON] в особі представника брокера брокерської контори Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенство нерухомості -Інкопмарк» Кучинського Віктора Болеславовича, та [PERSON], в особі представника брокера брокерської контори Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенство нерухомості - Інкопмарк» Пухкої Лариси Василівни було укладено договір купівлі-продажу № 244 нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] . Відповідно до пункту 15 договору, цей договір підлягає реєстрації в Кіровоградському обласному бюро технічної інвентарізації (а.с. 8, 114). Однак договір нотаріально не посвідчений. Водночас постановою приватного нотарісуа Кропивницького міського нотаріального округу Південно-Східного міжрегоінального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сотник Наталії Леонідівни від 19 березня 2020 року вімовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії. В постанові вказано, що за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за законом була заведена спадкова справа № 23/2019 до майна [PERSON] , померлої [INFO] . Проте наданий для оформлення спадщини договір купівлі-продажу квартири, укладений 15 грудня 1997 року між [PERSON] , в особі представника брокера брокерської контори Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенство нерухомості -Інкопмарк» Кучинського Віктора Болеславовича та [PERSON] , в особі представника брокера брокерської контори Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенство нерухомості - Інкопмарк» Пухкої Лариси Василівни ареєстрований на Управлінні товарної біржі «Інокпмарк-контракт», реєстраційний № 244 без додержання вимог закону щодо його нотаріального посвідчення. Крім цього заначений договір не містить дати його реєстрації на біржі, що не відповідає статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (а.с. 7, 115). Крім позивача спадкоємцем за законом першої черги є чоловіком померлої, [PERSON] . Ним було подано приватному нотаріусу 30 травня 2019 року заяву про те, що на отримання свідоцтва про право власності на ? частку в спільному майні подружжя не претендує, оскільки квартира під номером [ADDRESS] , є особистою власністю спадкодавц, так як набута нею самостійно за особисті кошти, є особистою приватною власністю спадкодавця та набута нею в результаті реалізації її права на безоплатну приватизацію. Шлюбних договорів та договорів поділу спільного майна подружжя укладено не було (а.с. 72). В свою чергу сином померлої [PERSON] , [PERSON] 19 березня 2020 року подано до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сотник Наталії Леонідівни, заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, а саме квартиру [ADDRESS] , що залишилась після смерті його матері, [PERSON] , померлої [INFO] (а.с.110). Відповідно до статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти будь-які угоди щодо свого майна, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Відповідно до частини першої статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено що, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За положеннями статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Статтею 3 цього Закону визначено що, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України, закони, та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з частиною першою та частиною другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Нормами частини другої статті 12 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року, чинного на час набуття права власності померлим, передбачалися підстави виникнення права приватної власності, зокрема: громадянин набував право власності на майно, одержане внаслідок укладання угод, не заборонених законом. За змістом частини першої статті 334 Цивільного кодексу України, визначено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із частиною першою статті 227 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року), визначено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. При цьому, статтею 15 Закону України «Про товарну біржу», угода зареєстрована на біржі, не підлягає нотаріальному посвідченню і вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Біржовий договір з моменту його реєстрації на біржі є вчиненим правочином. Реєстрація за померлою [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, станом на грудень 1997 року не суперечила чинному законодавству. Відповідно до пункту 5 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року за № 1952-1, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. За правилами статтей 1216, 1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено статтею 1217 Цивільного кодексу України. Статтею 1297 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. За встановлених обставин, зважаючи на те, що [PERSON] за життя на законних підставах набула права власності на квартиру [ADDRESS] , оскільки умови договору купівлі-продажу його сторонами виконані в повному обсязі, договір у відповідності з вимогами частини другої статті 227 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) зареєстрований в Кіровоградському обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації, у передбаченому законом порядку даний договір з підстав недотримання нотаріальної форми не визнавався судом недійсним, враховуючи, що [PERSON] на данний час є єдиним спадкоємцем за законом після [PERSON] , померлої [INFO] , у передбачений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але отримати свідоцтво про право на спадщину не зміг через те, що укладений спадкодавцем договір не було посвідчено нотаріально, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved