Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТДВ «Світловодське кар'єроуправління» про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди. 13.02.2017 року до суду надав заяву про збільшення позовних вимог та просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 20988 грн., та 3400 грн. у відшкодування моральної шкоди. Мотивуючи свою вимогу тим, що 23.09.2008 року позивач був прийнятий по переведенню з ЗАТ «ОДЕБП» СЗКШБ до ЗАТ «Світловодське кар'єроуправління» на роботу у гірничий цех за спеціальністю електрослюсар де працює по теперішній час. За час роботи підприємство не проводить повний розрахунок по заробітній платі, тому станом 01.02.2017 року виникла заборгованість в розмірі 20988 грн. Крім цього вказує, що тривалою затримкою розрахунку йому спричинена моральна шкода, яку він оцінює у 3400 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, перевіривши докази, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що з 23.09.2008 року позивач працює по переведенню з «ОДЕБП» СЗКШБ у гірничому цеху електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування (а.с.6). Відповідно до розрахункового листа, станом на січень 2017 року загальна заборгованість підприємства по заробітній платі становить 20988 грн. ( а.с.17). Статтею 115 КЗпП України передбачено, що Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Доказів того, що вказана сума була сплачена позивачу відповідач не надав, тому суд вважає доведеним факт існування заборгованості по заробітній платі, яка належить до виплати [PERSON], а позовні вимоги в цій частині, такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Із змісту ст. 237-1 КЗпП України вбачається, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Судом встановлено, що у зв'язку із затримкою виплати заробітної плати позивач зазнав моральних страждань, що супроводжувалось почуттям приниженості, несправедливості, в зв'язку з чим суд приходить до висновку, що підлягає задоволенню встановлена моральна шкода в розмірі 3400 грн. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України та у зв'язку із задоволенням позовних вимог судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного та ст.ст. 115, 237-1 КЗпП України,

Outcome: approved