Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Арбузинського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини: доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення нею повноліття. Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що з 04 листопада 2006 р. перебувала з відповідачем у шлюбі. Заочним рішенням від 30.05.2016 року шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Батько дитини не приймає участі у вихованні та утриманні доньки, не надає добровільно матеріальну допомогу, в зв`язку з чим остання просить стягнути аліменти в судовому порядку. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та слухання справи за її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`являвся, про місце і час судового розгляду повідомлявся судом належним чином, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за місцем його проживання, про причини неявки в судове засідання не повідомив, не скористався своїм правом, передбаченим ст.178 ЦПК України, відзив у встановлені судом строки не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 04 листопада 2006 р. позивач перебувала з відповідачем у шлюбі. Заочним рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 30 травня 2016 року шлюб було розірвано. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] . На час розгляду судом справи дитина проживає з матір`ю та навчається в 4-Б класі Миколаївської загальноосвітньої школи I-III №20 Миколаївської міської ради Миколаївської області, що підтверджується довідкою №68 від 27 березня 2020 року, наданою директором Миколаївської загальноосвітньої школи I-III ступенів №20. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно положень ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] він законом зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання, тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини його доходів не порушує інтереси дитини, її право на достатній життєвий рівень та забезпечення гармонійного розвитку дитини та є достатнім для її утримання, тому позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню повністю. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави, оскільки позивачка згідно законодавства звільнена від його сплати.

Outcome: approved