Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 20 листопада 2010 року вони уклали з відповідачкою шлюб, який був зареєстрований у відділі РАЦС Томаківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 66. Від шлюбних відносин вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з відповідачкою . З 10 лютого 2013 року вони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, тому що за час спільного проживання вони переконалися, що у них немає спільних інтересів. Відповідачка проживає у цивільному шлюбі з іншим чоловіком і їх окрім дитини нічого не пов'язує. Позивач зазначає, що вони не мають бажання бути разом, кожен з них живе своїм життям і не намагається перейнятися проблемами іншого. Відносно місця проживання і виховання дочки вони з відповідачкою досягли усної домовленості, щодо його участі у вихованні дитини. Також ними досягнуто домовленості про розмір аліментів, які він буде сплачувати на утримання дочки, оскільки вона залишається проживати з відповідачкою. Сторони подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, при цьому позивач наполягає на позовних вимогах, а відповідачка проти позову не заперечує. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 листопада 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом РАЦС Томаківського РУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 66. Як вбачається з матеріалів справи сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Окрім того, частиною 8 ст. 235 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається Тому суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, позивач наполягає на розірванні шлюбу та відповідач не заперечує, при цьому відповідач не зазначила у заяві про бажання змінити прізвище «[PERSON]» на дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Статтею 115 Сімейного Кодексу України передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судові витрати по справі позивач бере на себе. Згідно Закону України «Про судовий збір» сума судового збору з 01.01.2014 року становить 243 грн.60 коп., позивачем сплачено при зверненні до суду 229 грн. 70 коп., а тому суд вважає за можливе стягнути з позивача на користь держави недоплачений судовий збір в сумі 13 грн. 90 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved