Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

Позивач\~ [PERSON]\~ звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, обґрунтовуючи його тим, що 19 липня 2010 року помер [PERSON] Після його смерті залишилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 2,0000 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області. Позивач звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, у результаті чого він отримали відмову в оформленні спадкового майна, оскільки останній не надав належного документу, необхідного для вчинення нотаріальної дії, а саме: в заповіті померлого, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Шкарівської сільської ради 18.10.2009 року прізвище спадкодавця вказане «Никоненко», замість вірного «Ніконенко». Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд встановити факт, що заповіт, який був посвідчений секретарем Виконавчого комітету Шкарівської сільської ради 18.10.2009 року від імені [PERSON] належить померлому 19.07.2010 року [PERSON] та визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку, розміром 2,0000 га, яка розташована на території Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3220489500:02:021:0337, що належала [PERSON], який помер 19.07.2010 року. Позивач в судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Відповідно до ч. 1, 4\~ ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 19 липня 2010 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК №191243. Після його смерті залишилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, яка розташовані на території Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області. Померлому [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 2,0000 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, що підтверджується копією державного акта серії ЯЖ №208614. Спадкоємцем першої черги за законом є відповідач [PERSON], однак подала заяву про те, що вона не є непрацездатною за віком та станом здоровя (не є інвалід), та відповідно до ст.. 1241 ЦК України не має права на одержання обовязкової частки у спадщині після померлого\~ 19.07.2010 року [PERSON] Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся до Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадкове майно на підставі дубліката заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Шкарівської сільської ради Білоцерківського району [PERSON] 18.10.2009 року, однак отримав відмову нотаріуса, оскільки не було подано належного документа, необхідного для вчинення нотаріальної дії, а саме: відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №52319900 від 18.06.2018 року заповіт посвідчений від імені [PERSON], а спадкодавець [PERSON], що підтверджується постановою №1366/02-31 від 18.06.2018 року. З матеріалів спадкової справи вбачається, що в дублікаті заповіту, посвідченого\~ [PERSON] секретарем виконавчого комітету Шкарівської сільської ради Білоцерківського району, прізвище заповідача зазначено з технічною помилкою. Крім того, факт належності заповіту [PERSON] не заперечує і відповідачка по справі донька спадкодавця, яка в своїй заяві про те, що вона не є непрацездатною за віком та станом здоровя (не є інвалід), та відповідно до ст.. 1241 ЦК України не має права на одержання обовязкової частки у спадщині після померлого\~ 19.07.2010 року [PERSON], зазначає, що її батько [PERSON], [INFO] залишив заповіт на спірну земельну ділянку на імя позивача [PERSON] Вирішуючи по суті даний спір, суд виходить з наступного. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до п.6 ч.1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ст.1218 ЦК України до\~ складу\~ спадщини\~ входять\~ усі права та обов'язки,\~ що належали\~ спадкодавцеві\~ на\~ момент\~ відкриття\~\~ спадщини\~\~ і\~\~ не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, право власності на спадкове майно визнається в судовому порядку. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2010 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, право власності на спадкове майно визнається в судовому порядку. Після смерті [PERSON], який померл 19 липня 2010 року, позивач [PERSON], як спадкоємець за заповітом, спадщину у встановленому законом порядку прийняв, спадкові права позивача ніким не оспорюються, він є єдиним спадкоємцем, та встановлений законом строк для прийняття спадщини закінчився. А тому, враховуючи, що через наявність помилки в дублікаті заповіту, позивач позбавлений можливості оформити через органи нотаріату право на спадкове майно, суд вважає, що право позивача на спадкове майно підлягає судовому захисту, і тому позов слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved