Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін», в якому просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича від 02 вересня 2020 року зареєстрований в реєстрі за №24251 про стягнення з [PERSON] в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» заборгованості у сумі 67177,36 грн. таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №24251, щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «Веллфін» грошових коштів у сумі 67177,36 грн. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження № 63099990, яке відкрито на підставі цього напису, приватним виконавцем Пиць А.А., вважає, що виданий нотаріусом виконавчий напис має бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, як з підстав порушення процедури вчинення виконавчого напису так і підстав неправомірності вимог стягувача. Зокрема, такий вчинено на підставі документів, які не передбачені «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою КМ України від 29.06.1999 року № 1172, в редакції, яка діяла на час його вчинення. Просить позов задоволити. Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 09.03.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач відзиву на позов не надав. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, представник позивача надіслав суду заяву про розгляд позовної заяви в його відсутність та просив позов задоволити. Треті особи в судове засідання не зявилися, клопотань на адресу суду не направляли. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча згідно з\~ст.130 ЦПК України\~належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до\~ст.280 ЦПК України\~суд вважає за можливе розглядати справу заочно у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін та з врахуванням поданої заяви, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України. З`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. 02.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем видано виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №24251 про стягнення з [PERSON] боргу за кредитним договором №234346 від 31 липня 2017 року, укладеним з ТОВ «Веллфін» у сумі 66277,36 грн за період з 31 липня 2017 року по 07 серпня 2020 року. 22.09.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] 67177, 36 грн. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, беручи до уваги матеріали позовної заяви та відсутність відзиву на позов, суд встановив наступне. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених\~законом. Так, статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. При цьому, у відповідності до положень ст. 88 цього Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. \~Перелік документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Згідно п.2 вказаної Постанови стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, здійснюється на підставі кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. При цьому для одержання\~виконавчого напису\~додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. При цьому, п. 2 Постанови набув чинності в редакції Постанови КМУ №662 від 26.11.2014. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року залишена без змін та яка набрала законної сили, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172, розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. У зв`язку із цим, перелік документів, необхідний для стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затверджений Постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 в редакції від 29.11.2001, оскільки зміни, що внесені до Постанови 27.05.2015 кредитних відносин не стосуються. Відповідно до\~ст. 229 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті, показаннями свідків оглянути речові докази. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~ЦПК України, відповідно до\~ст. 81 ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1\~статті 76 ЦПК України\~встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 2\~ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. При досліджені доказів, судом встановлено наступне. Згідно копії постанови про відкриття виконавчого провадження № 63099990 від 22.09.2020 вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 24251 від 02.09.2020 про стягнення із [PERSON] на користь ТзОВ «Веллфін» 67177,36 грн. (а.с.7) З копії заяви представника ТОВ «Веллфін» встановлено, що 21.09.2020 до приватного виконавця Пиць А.А. надійшла заява щодо відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса № 24251 від 02.09.2020 (а.с.6). Згідно копії договору позики № 234346 від 31.07.2017 встановлено що договір укладено між ТзОВ «ВЕЛЛФІН» та [PERSON] щодо позики 1600 грн. Вказаний договір підписаний електронними підписами сторін, однак нотаріально не посвідчений (а.с. 8-13) З копії виписки з особового рахунку за кредитним договором вбачається, що [PERSON] станом на 07.08.2020 допусти заборгованість на суму 66277,36 грн. , з яких 1600 грн. прострочена заборгованість (а.с.14) Згідно копії виконавчого напису № 24251 від 02.09.2020 встановлено, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №24251, щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «Веллфін» грошових коштів у сумі 67177,36 грн. на підставі п.2 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затвердженого поставою КМУ від 29.06.1999 № 1172. (а.с.15) Суд, дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позовної заяви, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, взявши до уваги відсутність заперечень зі сторони відповідача, третіх осіб, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. З тексту виконавчого напису вбачається, що нотаріус керувався ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172 в редакції від 10.12.2014 року, котра передбачала, що для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості», однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року залишена без змін та яка набрала законної сили, в цій частині визнана незаконною та нечинною. З цього слідує, що на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису №24251 від 02.09.2020 нотаріус керувався положеннями нормативно-правового акту, котрий в частині, що застосована до спірних правовідносин є нечинною. Крім того, як вбачається, виконавчий напис здійснено 02.09.2020, тоді як з дня виникнення права вимоги, що є 30.08.2017 минуло більше трьох років. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України. Зокрема, у судові витрати, понесені позивачем, суд відносить до витрат по сплаті судового збору в розмірі 908 грн. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, з урахуванням вимог\~ст. 141 ЦПК України, тому слід стягнути на користь позивача з відповідача 908 грн. понесених позивачем судових витрат, зокрема на сплату судового збору. На підставі ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та

Outcome: approved