Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем 04.12.1987 року, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними фактично припинені, між ними постійно виникали конфліктні ситуації, що не сприяло зміцненню сім'ї. Також позивач зазначив, що їх сім'я існує формально і шлюб необхідно розірвати, оскільки збереження сім'ї є неможливим та суперечить його інтересу, спільного господарства та спільного бюджету не ведуть, майновий спір відсутній. Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, підтримавши позовні вимоги, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомила. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, яка належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, належних та допустимих доказів поважності причин неявки до суду не надійшло. Дослідивши матеріали справи, а також з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також враховуючи інші обставини життя подружжя, та те що строк на примирення, наданий судом на передодні не дав позитивних результатів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 04.12.1987 року у Палаці реєстрації шлюбів та новонароджених м. Києва (місце реєстрації: г.Киев, Дворец регистрации браков и новорожденных), було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис №6550 (а.с.5). В с/з 11.07.2014 року за клопотанням відповідача, сторонам був наданий строк на примирення терміном на 2 місяці. Як було встановлено судом, примирення не дало позитивних результатів, що також підтверджується фактом неявки відповідача в с/з, та не бажанням вести діалог з позивачем. Позивач у позовній заяві зазначив, що сімейне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними фактично припинені, між ними постійно виникали конфліктні ситуації, що не сприяло зміцненню сім'ї. Також позивач зазначив, що їх сім'я існує формально і шлюб необхідно розірвати, оскільки збереження сім'ї є неможливим та суперечить його інтересу На момент звернення до суду ведення між сторонами ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши всі зібрані по справі докази, суд вважає‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, та суперечило б інтересам позивача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved