Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась до Монастириського районного суду Тернопільської області з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно за законом, а саме земельну ділянку загальною площею 0,71 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Коропецької селищної ради Монастириського району Тернопільської області і яка належала померлій [PERSON] В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що [INFO] року померла її мати [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку загальною площею 0,71 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Коропецької селищної ради Монастириського району Тернопільської області. Позивач вважає що саме вона повинна успадковувати за померлим спадкодавцем, оскільки являється спадкоємцем першої черги за законом і фактично прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном. Позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте оформити спадщину нотаріус не зміг, оскільки виявилося, що відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, суду подала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач - представник Коропецької селищної ради Монастириського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, суду подав заяву про розгляд справи у відсутності їхнього представника, позов підтримує повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Статтею 346 ЦК України передбачено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 26 липня 2007 року. Ще за життя померлій належала земельна ділянка загальною площею 0,71 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва яка розташована на території Коропецької селищної ради, що підтверджується довідкою Коропецької селищної ради Монастириського району Тернопільської області №2957/2-22 від 18 листопада 2013 року, згідно якої право власності на дану земельну ділянку підтверджується Державним Актом на право приватної власності на землю серії Р1 №672108 виданим 29 грудня 2002 року. Як зазначено в рішенні Монастириського районного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2013 року було встановлено факт родинних відносин між померлою [INFO] року [PERSON] та [PERSON], а саме, що [PERSON] є дочкою померлої [INFO] року [PERSON] Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, через відсутність правовстановлюючих документів позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, що підтверджується відмовою державної нотаріальної контори №14/01-16 від 17 січня 2014 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину. Як слідує з матеріалів справи оригінал Державного акту був втрачений про що свідчить повідомлення в засобах масової інформації, а саме, в газеті «Вісті Придністров'я» від 20 грудня 2013 року. Згідно даного повідомлення вбачається, що державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №672108, виданий Коропецькою селищною радою 29 грудня 2002 року [PERSON], загублений. На даний час виготовити правовстановлюючі документи на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як фізичної особи, припинена у момент його смерті. Відсутність оригінала правовстановлюючого документа стала причиною неможливості оформлення спадкових документів на земельну ділянку згідно закону після смерті [PERSON] в державній нотаріальній конторі. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки - як спадкоємці першої черги. Як вже було встановлено з матеріалів справи, позивач перебуває в родинних відносинах з померлою [PERSON], а саме, є її дочкою. А тому, беручи до уваги вищевказане суд приходить до переконання, що [PERSON] має право на прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] яка померла [INFO] року, як дочка померлої та спадкоємиця першої черги.. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкове майно [PERSON] фактично прийняла так як у визначений рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 29 жовтня 2013 року строк звернулась до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно та неможливість з даних причин оформити спадщину в установленому законом порядку доведена матеріалами справи. За таких обставин, суд вважає, що позивачем доведено обставини викладені ним у позовній заяві, а отже, вона, як спадкоємець за законом має право на земельну ділянку. Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що за час відкриття спадщини та розгляду справи в суді будь-які інші можливі спадкоємці заяв про прийняття спадщини в нотаріальну контору не подавали і жодних правовстановлюючих документів на вищезгадане майно чи право його успадкування суду не було пред'явлено, а позивач фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON], тому є підстави визнати за нею право власності на зазначене майно. В судовому засіданні не встановлено підстав, що перешкоджали б в набутті права власності позивачем на спадкове майно, яким являється земельна ділянка. Крім того, відповідач позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності на те законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд приймає таке визнання і виносить рішення про задоволення позову повністю. На підставі викладеного

Outcome: approved