Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Димитровської міської ради про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності, в обґрунтування якого вказав, що [INFO] померла його мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS], яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло № 2/29-872, виданого 29.06.1994 року ВО «Красноармійськвугілля». [PERSON] заповіт на своє майно не складала, позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері, дану спадщину він прийняв, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом з матір'ю. При зверненні до нотаріуса, з'ясувалося, що за життя [PERSON] не зареєструвала своє право власності на квартиру в БТІ м.Димитров. На теперішній час неможливо в позасудовому порядку встановити право власності на спірну квартиру, тому позивач просив суд встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем з липня 2004 року до часу відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] та визнати за ним право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Позивач до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав. Представник відповідача Димитровської міської ради до судового засідання не з'явився, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача, наполягав на задоволенні вимог позовної заяви. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з'явилися до суду. Судом встановлено, що квартира 37 в будинку 3 на м-ні «Світлий» в місті Димитров Донецької області, належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло № 2/29-872, виданого ВО «Красноармійськвугілля» (а.с. 9). [INFO] [PERSON] померла. Чоловік [PERSON] - [PERSON] помер до відкриття спадщини - [INFO] (а.с. 6, 7). Позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5). [PERSON] у період з липня 2004 року по [INFO] проживав разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується актом, складеним комісією у складі працівників ПП « ПЖФ Гарант-Сервіс» та сусідів (а.с. 13). За даними держаного нотаріуса Димитровської державної нотаріальної контори, наданими станом на 23 лютого 2015 року, на майно, яке залишилось після смерті [PERSON], померлої [INFO], спадкова справа не відкривалась, заповіти від імені [PERSON] не посвідчувались (а.с. 49, 50. 51). Згідно з інформацією, наданою КП «БТІ» Димитровської міської ради, за реєстраційними даними відомостей про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] немає (а.с. 8). На звернення позивача до реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції в Донецькій області для надання роз'яснень щодо проведення державної реєстрації права власності йому роз'яснено, що право власності на нерухоме майно не може бути зареєстроване за особою, яка померла, оскільки з її смертю її право та дієздатність припиняються (а.с. 10). Факт постійного проживання позивача зі спадкодавцем підтверджений в судовому засіданні також поясненнями свідків. Свідок [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] померла у 2005 р., у неї було дуже погане здоров'я та позивач останній рік постійно мешкав з матір'ю. Дружина позивача інколи приходила до них, варила їжу, а сам [PERSON] постійно мешкав з матір'ю по день смерті за адресою: [ADDRESS]. Вона сама мешкає у цьому ж під'їзді з 1981 р. Свідок [PERSON] пояснив суду, що позивача знає давно, це його друг. Позивач мешкав з матір'ю трохи більше року до її смерті. Постійно їй викликав лікаря. Дружина позивача варила їсти, а він сам відносив їжу [PERSON] та його матері. На день смерті позивач мешкав з матір'ю та поховав за свій рахунок. Навіть у виконкомі ніяких грошей ще не отримав. Він також знав матір позивача, вона померла у 2005 р., мешкала за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси осіб, які звернулися до суду у спосіб, визначений законами України. Якщо право власності на майно оспорюється або не визнається іншою особою, власник майна,

Outcome: approved