Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив усунути перешкоди у здійсненні його права власності на квартиру №128 у житловому будинку №22-В по вул. Достоєвського у місті Харкові та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловою площею у зазначеній квартирі. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на те, що йому за правом приватної власності належить однокімнатна квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS], де він постійно проживає та постійно зареєстрований. Крім нього у квартирі зареєстрований, але не проживає відповідач за позовом та колишній власник квартири - [PERSON], який у добровільному порядку залишив квартиру та мешкає за іншою адресою. У квартирі нема майна відповідача, спального місця, особистих речей, він не приймає участь в утриманні квартири, сплаті обовязкових платежів. У добровільному порядку припинити реєстрацію у спірній квартирі відповідач не бажає, своє місце проживання приховує. Позивач вважає, що реєстрація відповідача у квартирі порушує його право власника, він не має можливості в повній мірі реалізувати своє право на житло, а тому має право вимагати усунення перешкод у здійсненні цих прав. У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та надав пояснення відповідні вищенаведеному, у межах позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлений належним чином через засоби масової інформації, а саме оголошення у пресі, про причини неявки до судового засідання не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що однокімнатна, ізольована квартира, житловою площею 18,8 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS], належить позивачеві [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 13.10.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] та належним чином зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №4212959 / а. с. 7-8/. Як вбачається з довідок з місця мешкання, виданих дільницею № 61 КП «Жилкомсервіс» 26 травня 2015 року та 21 грудня 2015 року, в спірній квартирі, окрім позивача [PERSON]Ш.о. зареєстровані наступні особи: близькі родичі позивача [PERSON], [PERSON]Б.о., [PERSON]А.к., [PERSON]А.к. та відповідач за позовом [PERSON], [INFO] / а. с. 12-13/. Всі ці особи у квартирі мешкають постійно, окрім відповідача [PERSON] що вбачається з актів, складених мешканцями будинку № 22-В по вул. Достоєвського в м. Харкові від 22.12.2015 року, відповідно до яких у жовтні 2009 року [PERSON] добровільно залишив спірну квартиру, вивіз меблі та побутову техніку. При візуальному огляді квартири сусідами наявність особистих речей та документів відповідача не встановлено / а. с. 9-11/. Факт того, що відповідач не проживає у спірній квартирі з 2009 р. у судовому засіданні підтвердив свідок [PERSON], який пояснив, що [PERSON] добровільно покинув квартиру зразу після продажу квартири позивачеві. Свідок стверджує, що в квартирі мешкає лише позивач та його близькі родичі, осіб іншої національної належності він не бачив. Реєстрація відповідача у спірній квартирі перешкоджає позивачу належним чином користуватися своєю власністю. Крім того, позивач вимушений нести витрати по сплаті комунальних послуг за відповідача, який в цій квартирі не проживає, але у добровільному порядку відповідач не припиняє свою реєстрацію у квартирі. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач, як власник квартири не може в повній мірі реалізувати своє право власності, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, тому що в ній до теперішнього часу зареєстрований відповідач, який з 2009 року фактично у квартирі не проживає, його речей у квартирі не має, спірне житло відповідач залишив добровільно, права відповідача на проживання у квартирі позивачем не порушувалися. Свою реєстрацію в спірній квартирі відповідач своєчасно не припинив, але за сім років не зробив ніяких дій по вселенню та відновленню своїх житлових прав у спірній квартирі. Тому суд вважає необхідним усунути перешкоди в користуванні позивачем належною власністю та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловою площею в спірній квартирі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved