Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Сватівського районного суду з позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 07 червня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Сватівського районного управління юстиції, актовий запис № 39. В позові позивач вказала, що від шлюбних відносин вона та відповідач мають дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинено з 10 грудня 2010 року, ні вона ні відповідач не бажають продовжувати жити у шлюбі. Діти проживають з нею, спільне господарство з відповідачем не ведеться. Позивач у судове засідання не прибула, але надала суду заяву у якій просить розглядати справу за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання повторно не прибув, не зважаючи на належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи у його відсутність не надходило. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності з ч. 1 ст. 225 ЦПК України суд на місці постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, беручи до уваги письмову заяву позивача про розгляд справи за її відсутності та наполяганні на позовних вимогах, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] Виходячи з положень ст. 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи положення ч.1 ст. 61 ЦПК України, якою передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, а відповідач повідомлений належним чином повторно не прибув у судове засідання, не повідомивши суд про причини неявки, суд розцінює це як визнання ним позову та обставин, вказаних позивачем у позовній заяві. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі вищевикладених фактів суд дійшов висновку, що збереження сім'ї неможливе і що союз між сторонами фактично розпався. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved