Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Апеляційного суду м. Києва з позовною заявою до відповідача [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01.12.2015 року визначено підсудність даної позовної заяви Деснянському районному суду м. Києва. Позивач в своїй позовні заяві посилалася на те, що відповідач не бере участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання, не спілкується з дитиною. Позивач не має змоги отримати від відповідача дозвіл на виїзд дитини за кордон, оскільки після розірвання шлюбу вони не спілкуються, тому вона була вимушена звернутися з позовною заявою до суду, просила суд надати їй дозвіл на виїзд доньки за кордон без дозволу (згоди) батька дитини, а саме до Турецької Республіки та Італії строком до 30.03.2018 року та дозволити їй без згоди батька дитини оформлювати документи для її тимчасового виїзду з України до Італії у супроводі матері строком до 30.03.2018 року. В судове засідання позивач не з»явилася, в своїй письмовій заяві просила проводити розгляд справи без її участі, а також просила суд про задоволення її позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом розміщення оголошення про його виклик на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення відповідно до положень ст.224-227 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, повідомлений належним чином про день та час розгляду справи, в своїй письмовій заяві просив суд про задоволення позову в повному обсязі та розгляд справи без його участі. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] - відповідач по справі, та [PERSON] - позивачка по справі, відповідно до свідоцтва про її народження (а.с.8). Відповідно до рішення Залізничного районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим шлюб між сторонами по справі було розірвано 18.10.2010 року (а.с.9). Як встановлено судом, дитина постійно проживає з позивачем, яка піклується про доньку, повністю матеріально та морально утримує, доглядає за нею, займається її вихованням. В судовому засіданні судом було встановлено, що неповнолітня донька сторін у справі є членом клубу спортивного танцю «Оскар-Денс» і на травень 2016 року заплановані міжнародні змагання у Італії. На даний час дитина не має змоги приймати участь в міжнародних змаганнях, що негативно впливає на її моральний стан та професійний розвиток. Відповідач дитиною не цікавиться, не зустрічається з нею, не надає матеріальну допомогу, не піклується про неї. Відповідно до заочного рішення суду від 23.01.2015 року було задоволено позовні вимоги [PERSON], надано їй дозвіл на виготовлення проїзних документів на ім»я дитини [PERSON] без нотаріально засвідченої згоди її батька. Надано дозвіл на тимчасовий виїзд з України дитині [PERSON] без згоди та супроводу її батька у супроводі матері до Турецької Республіки строком на 1 рік. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов′язані піклуватися про здоров′я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 180 Сімейного Кодексу України передбачений обов′язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На даний час у позивача виникло питання стосовно виїзду дитини за межі України, оскільки донька є членом клубу спортивного танцю «Оскар-Денс» і на травень 2016 року заплановані міжнародні змагання у Італії. Крім того, вона бажає вивозити дитину за кордон для відпочинку та оздоровлення. Оскільки вона не має можливості отримати дозвіл батька у передбаченому законом порядку через те, що він проживає в Автономній Республіці Крим, добровільно не бажає надавати такий дозвіл, а для виїзду доньки за межі України потрібна нотаріально посвідчена згода батька, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994р. (зі змінами та доповненнями), оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянами України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до підпункту 3 п.2.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМУ від 27.01.1995р.(зі змінами та доповненнями), виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України №789 від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справах доказів. У відповідності до положень ст.ст. 7, 155 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснитися всупереч інтересам дитини. З огляду на викладені обставини, суд вважає за необхідне надати дозвіл позивачу на виїзд неповнолітньої [PERSON], [INFO] за кордон без дозволу та супроводу її батька. На підставі викладеного та

Outcome: approved