Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради про визнання права власності на самочинно зведений гараж. Позивач просить визнати за ним право власності на капітальний гараж [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що ним у 1994 році за власні кошти в дворі будинку [ADDRESS] було зведено гараж. Даний споруда зведена самочинно без отримання передбачених законодавством дозвільних документів. Даний гараж знаходиться в нормальному технічному стані, основні технічні конструкції гаражу відповідають санітарним та протипожежним нормам, що забезпечують безпечну експлуатацію гаражу. В судове засідання позивач, не з'явився, надав суду заяву в якій просить суд розглядати справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Представник відповідача, за довіреністю Маринушкіна Л. В.., в судове засідання не з'явилась, надала суду письмові заперечення на позовну заяву, в яких просить суд в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечення представник відповідача зазначив, що рішення Харківської міської ради затверджено «Порядок вирішення питань, пов'язаних із самочинним будівництвом» яким врегульовано порядок оформлення права власності на самочинне будівництво. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що у 1994 році позивачем у дворі житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], за власні кошти зведено гараж. Згідно витягу з протоколу № 8 засідання постійно діючої комісії з питань самочинного будівництва від 25.05.2012 року комісія вирішила зберегти самочинно побудований гараж [ADDRESS] та рекомендовано управлінню містобудування та архітектури підготувати документи для внесення на розгляд міської ради. Рішенням № 750/12 від 22.06.2012 року 16 сесії 6 скликання Харківської міської ради, надано дозвіл на збереження самочинно побудованого гаражу [ADDRESS]. Надано [PERSON] дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею, орієнтовно, 0,0042 га для експлуатації об'єкту самочинного будівництва по [ADDRESS]. Технічну інвентаризацію гаражу, на замовлення позивача, виконало Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації». За результатами технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт. Відповідно до технічного паспорту за адресою: [ADDRESS], що складається з приміщення першого поверху та підвалу (приміщення №? 2-1, площею 11,0 кв. м., №? 2-2, площею 12,6 кв. м, 2-3, площею 33,9 кв. м.). Технічний висновок виконаний ТОВ «ТАМ «АРДІ-КОНТУР» (ліцензія серії АВ № 490387 від 04.12.2009 року), згідно якого, капітальних гараж в повному обсязі знаходиться в нормальному технічному стані. При зведенні гаражу було виконані вимоги протипожежних та санітарних норм. Основні несущі, а також огороджувальні конструкції гаражу за своїм технічним, конструктивним та об'ємно-планувальним характеристикам, загальному технічному стану, відповідають санітарним та протипожежним нормативним вимогам та нормативам, що забезпечує подальшу безпечну експлуатацію гаража. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України - право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] є власником гаражу [ADDRESS].. Згідно ст. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Пунктом 5 ст. 319 ЦК України встановлене єдине обмеження щодо здійснення права власності - власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно ч. 3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Під час здійснення будівництва права та законні інтереси інших осіб порушено не було, про що свідчить відсутність будь-яких заяв чи скарг з цього приводу. Згідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні не встановлено обставин, які б свідчили про те, що визнання за [PERSON] права власності на самочинно зведений гараж, суперечить закону чи порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved