Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] 28 квітня 2011 року вона та її чоловік [PERSON] придбали домоволодіння, яке розташоване за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, с .Воєводівка, вул. Кооперативна, 27, однак, як вона дізналась пізніше, власником домоволодіння в договорі купівлі-продажу зазначено лише її чоловіка [PERSON], хоча домоволодіння було придбано у шлюбі за їх спільні кошти. Коли вона запитала у чоловіка, чому лише він зазначений у договорі купівлі-продажу в якості власника, то отримала відповідь, що, начебто, це домоволодіння придбано ним за власні кошти, а не кошти подружжя, а тому домоволодіння належить саме йому на праві приватної власності і не є обєктом спільної сумісної власності подружжя і тому не підлягає поділу, і вона не має на нього ніякого права. Але вважає, що у відповідача немає підстав для визначення придбаного у шлюбі домоволодіння особистим майном, так як підстави, передбачені діючим законодавством, згідно яких придбане нерухоме майно може бути особистим майном одного ж подружжя у даному випадку відсутні, у відповідача також відсутні докази та документи, що підтверджують придбання домоволодіння саме за належні йому особисті кошти, тому просить визнати домоволодіння, яке розташоване за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, с. Воєводівка, вул. Кооперативна, 27, спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], шляхом визнання права власності за [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частці домоволодіння, яке розташоване за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, с. Воєводівка, вул. Кооперативна, 27. Позивач [PERSON] про день, місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, але у судове засідання не зявилась, про причини неявки не повідомила, згідно заяви просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Позивач [PERSON] про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, але у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, згідно заяви просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків та встановив відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕД № 269049, виданого Попаснянським відділом ЗАЦС Ворошиловградської (у теперішній час Луганської області 29 червня 1974 року, 29 червня 1974 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], яка під час укладення шлюбу узяла прізвище чоловіка [PERSON], актой запис № 151. Відповідно до копії договору купівлі-продажу домоволодіння, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON] 08.04.2011 року, витягу з державного реєстру правочинів № 9767426 від 08.04.2011 року, а також копії домової книги та технічних паспортів, виготовлених КП «Сєвєродонецьке БТІ» 07.04.2011 року та 20.02.2014 року, відповідач [PERSON] є власником домоволодіння, яке розташоване за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, с. Воєводівка, вул. Кооперативна, 27, яке складається згідно технічного паспорту з двоповерхового житлового будинку загальною площею 179,9 кв.м. та житловою площею 76,5 кв.м., літери «Ж-2; ж; ж`», лазні літера «Е», гаражу літери «З; з», колонки питної № 8, огорожі № 9,10, зливної ями № 11. Як видно з позовної заяви позивач та відповідач придбали домоволодіння, яке розташоване за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, с. Воєводівка, вул. Кооперативна, 27, однак, власником домоволодіння в договорі купівлі-продажу зазначено лише відповідача, хоча домоволодіння було придбано позивачем та відповідачем у шлюбі за їх спільні кошти, але відповідач заперечує даний факт, вважаючи, що дане домоволодіння належить лише йому на праві особистої власності, з чим позивач не згодна. Згідно ст. 61 СК України обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Обєктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сімї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»; земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Особистою приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є премії, нагороди, які вона, він одержали за особисті заслуги. Суд може визнати за другим з подружжя право на частку цієї премії, нагороди, якщо буде встановлено, що він своїми діями (ведення домашнього господарства, виховання дітей тощо) сприяв її одержанню. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, яка їй, йому належала, а також як відшкодування завданої їй, йому моральної шкоди. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є страхові суми, одержані нею, ним за обовязковим особистим страхуванням, а також за добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою приватною власністю кожного з них. Суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у звязку з фактичним припиненням шлюбних відносин. Якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю. Як встановлено у судовому засіданні, підстав, передбачених ст. 57 СК України, за яких придбане відповідачем [PERSON] домоволодіння є його особистою власністю не встановлено, а останнім будь-яких доказів суду в підтвердження цих обставин не надано, а тому відповідно до ст. 61 СК України суд вважає, що домоволодіння, яке розташоване за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, с. Воєводівка, вул. Кооперативна, 27, яке складається згідно технічного паспорту з двоповерхового житлового будинку літери «Ж-2; ж; ж`», лазні літера «Е», гаражу літери «З; з», колонки питної № 8, огорожі № 9,10, зливної ями № 11, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved