Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, відповідно до якого просить: позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; збільшити встановлений раніше судовим рішенням Київським районним судом м.Харкова від 04.07.2019 розмір аліментів та стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що [PERSON] перебувала у шлюбі з відповідачем, [PERSON] . Під час шлюбу, у сторін народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . Після народження дитини, почали виникати конфлікти та сварки у сім`ї, відповідач вів себе відсторонено по відношенню до позивачки, а до своєї доньки, він був абсолютно байдужим, не проявляв турботи та не піклувався про дитину, не забезпечував в цілому сім`ю, все це зрештою і призвело до припинення сімейних відносин. З березня 2016 року, сторони припинили свої сімейні відносини, а вже з 26.09.2017 шлюб між сторонами було офіційно розірвано у судовому порядку. Після розірвання шлюбу і на сьогоднішній час, дитина, [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , та знаходиться на повному утриманні матері. З моменту припинення сімейних відносин, відповідач не бере жодної участі у вихованні, розвитку, оздоровленні та лікуванні дитини. Не переймається духовним та культурним розвитком дитини. Батькові чудово відомо місце проживання доньки та колишньої дружини. Також йому відомий і мобільний номер позивачки, а також її родичів. Тобто, при великому бажанні, він би міг прийти до доньки і трохи прийняти участь у її житті. Позивачка не чинить та не чинила ніяких перепон щодо спілкування відповідача з дитиною. Після розірвання шлюбних відносин відповідач не приймає жодної участі у вихованні дитини, не цікавиться станом здоров`я, інтересами та розвитком доньки та не бере жодної участі в утриманні дитини. Увесь час, позивачка піклувалася розвитком спільної доньки, піклувалась про неї, займалась її здоров`ям, вихованням, у цьому їй також допомагала її родина.За цей весь час,відповідач жодної участі не брав у житті дитини, у її розумовому та емоційному встановленні, розвитку доньки. Також, позивачка була вимушена звернутись до суду із позовною заявою про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання доньки. Київським районним судом м. Харкова 04.07.2019 було винесено рішення, в якому було зазначено, що відповідач, боржник, повинен сплачувати аліменти на утримання доньки в сумі 1013 грн. 50 коп. але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Звичайно, що сума аліментів у розмірі 1013 грн. 50 коп. є дуже малою, проте і її відповідач не сплачує на утримання дитини, тим самим повністю ігноруючи потреби доньки і вимоги закону. Також, відповідач не цікався навчанням доньки. Відповідно до відповіді на адвокатський запит від «Харківського технологічного ліцею 9» Харківської міської ради Харківської області від 22.06.2020 року, дитина, [PERSON] , навчається в ХТЛ №9 з 31.08.2016 року по теперішній час, мати [PERSON] , відповідально ставиться до своїх обов`язків, приділяє належну увагу вихованню доньки, цікавиться її навчанням, бере активну участь у житті класу та ліцею, регулярно відвідує батьківські збори, батько ж відвідував батьківські збори, коли дитина навчалась у Іму класі, в подальшому, батько [PERSON] не відвідував батьківські збори, засобами телефонного зв`язку щодо навчання своєї доньки в ліцеї не спілкувався ні з адміністрацією закладу ні з класним керівником. Так само і станом здоров`я батько не цікавився. Відповідно до відповіді на адвокатський запит, від КНП «Міська дитяча поліклініка №23» Харківської міської ради від 18.06.2020 року, дитина, [PERSON] перебуває під наглядом фахівців поліклініки з народження, за інформацією лікаря-педіатра, вихованням дитини та забезпеченням їй належного догляду займається мати - [PERSON] , амбулаторні прийоми лікаря [PERSON] відвідує також у супроводі матері, батько дитини - [PERSON] , на прийомах в поліклініці з дитиною не був присутній, станом здоров`я доньки не цікавився ні особисто ні засобами зв`язку. З наведеного вище, можна зробити висновок, що тільки мати дитини, займається вихованням, забезпеченням, розвитком дитини, як фізичним, так і розумовим. Відповідач абсолютно ніяким чином, не приймає участі в житті донечки, він свідомо самоусунувся від своїх батьківських обов`язків. Нехтування батьківськими обов`язками з боку відповідача, принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має право батька, але залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору. Враховуючи те, що відповідач по справі жодним чином не був позбавлений можливості спілкуватися з донькою, а з боку позивача ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з батьком, та у відповідача була можливість приймати участь у вихованні доньки, все ие доводить, що відповідач має вольове бажання не виконувати свої батьківські обов`язки, покладені на нього законом, та враховуючи все вище зазначене його необхідно позбавити батьківських прав. Щодо несплати відповідачем аліментів на утримання дитини. Відповідач зобов`язаний сплачувати мінімально присуджені аліменти, однак їх не платить, не надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки. Забезпеченням спільної дитини займається матір, Відповідач не виконує свій обов`язок по сплаті аліментів у відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України обов`язку утримувати свою дитину. Це, зокрема, виявляється у тому, що відповідач абсолютно не сплачує аліменти на спільну дитину, [PERSON] , кошти необхідні на утримання доньки, а саме: на здобуття освіти, відвідування дитячих гуртків, придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів, заняттям дозвілля тощо. Відповідач являється здоровим та працездатним чоловіком, на утриманні нікого не має, але аліменти на утримання власної доньки не платить. Щодо збільшення розміру аліментів на утримання дитини. Підставою для звернення до суду з вимогою збільшення раніше встановленого розміру аліментів рішенням суду є: зміна матеріального становища позивача, яке зумовлене подорожчанням засобів, товарів та послуг у всіх сферах життєдіяльності, в т.ч. що стосується догляду за дитиною, до яких зокрема входять витрати на харчування, навчання, купівлі одягу та взуття, тощо. Погіршення матеріального становища позивача, мами дитини, яка самотужки її утримує, в свою чергу погіршує і матеріальне становище дитини. Крім того, слід звернути увагу на те, що прожитковий мінімуми для різних категорій населення на 2020 рік в Україні також змінився на підставі Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік». Розмір аліментів, який визначений у рішенні Київського районного суду м. Харкова від 04.07.2019, є надзвичайно малим, бо аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі у розмірі 1013 грн. 50 коп. але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, на даний момент є критично мізерними і таким чином погіршує матеріальне становище дитини та не відповідає інтересам дитини. Щомісячні мінімальні витрати на дитину мінімально складають в середньому від 8000 - 10 000 грн. Всі зазначені обставини відбуваються на фоні стрімкого подорожчання цін на продукти харчування, одяг та взуття та комунальні послуги та інші товари та послуги, і звичайно з економічною ситуацією у нашій країні. Отже, позивачка вже не спроможна задовольняти потреби дитини за свій рахунок, тому вона змушена звертатися до суду з вимогою про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Таким чином, задля забезпечення інтересів дитини та у зв`язку з тим, що важка економічна ситуація у країні збільшила вартість витрат на дитину, що прожитковий мінімум на дитину збільшився, що матеріальна ситуація позивачки є вкрай критичною, то вона вимушена звернутися до суду з позовом про збільшення аліментів для того, щоб мати можливість створювати достатній життєвий рівень для своєї дитини. На підставі викладеного позивач звернулась до суд з даним позовом про позбавлення батьківських прав та збільшеня розміру аліментів. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2020 справу передано для розгляду судді Колесник С.А. Ухвалою суду від 26.06.2020 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 12.10.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, до суду представником позивача подано заяву про проведення судового засідання без участі позивача та її представника, позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення судового розгляду повідомлявся належним чином, шляхом направлення повідомлення про виклик на судове засідання та ухвали про відкриття провадження разом із примірником позовної заяви та доданих до неї документів за місцем реєстрації, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, до суду 09.10.2020 подано письмові пояснення, у яких, зорема, представник Департаменту служб у справах дітей просить розглядати справу без участі представника органу опіки та піклування. Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Відповідно до ухвали суду від 28.10.2020, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Судом встановлені наступні фактичні обставини. [INFO] народилась [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень 21.09.2010 зроблено відповідний актовий запис за №4441 у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.11). Батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 26.09.2017 розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 04.07.2019 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] в сумі 1013 грн. 50 коп. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 05.04.2019 до досягнення дитини повноліття (а.с.14-15). 04.10.2019 державним виконавцем Шевченківського ВДВС м.Харків ГТУЮ у Харківській області Грар Ю.В. відкрито виконавче провадження ВП №60226969 на виконання виконавчого листа №640/7154/19 виданого 03.10.2019 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліментів на утримання доньки (а.с.17). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] станом на травень 2020 року має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 14989,50 грн. (а.с.18). 03.06.2020 [PERSON] звернулась до Шевченківського РВ ХМУ ГУНП в Харківській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.164 КК України [PERSON] (а.с.19). Згідно відповіді на адвокатський запит від «Харківського технологічного ліцею №9» Харківської міської ради Харківської області від 22.06.2020 року, [PERSON] , навчається в ХТЛ №9 з 31.08.2016 року по теперішній час. Мати [PERSON] , відповідально ставиться до своїх обов`язків, приділяє належну увагу вихованню доньки, цікавиться її навчанням, бере активну участь у житті класу та ліцею, регулярно відвідує батьківські збори, батько ж відвідував батьківські збори. Класні батьківські збори [PERSON] відвідував, коли [PERSON] навчалась у 1 класі. Упродовж подальшого навчання батько [PERSON] не відвідував батьківські збори, засобами телефонного зв`язку щодо навчання своєї доньки в ліцеї батько не користувався ні з адміністрацією навчального закладу, ні з класним керівником [PERSON] (а.с.20). Згідно наданої інформації КНП «Міська дитяча поліклініка №23» Харківської міської ради від 18.06.2020 року, дитина, [PERSON] , перебуває під наглядом фахівців поліклініки з народження, за інформацією лікаря-педіатра, вихованням дитини та забезпеченням їй належного догляду займається мати - [PERSON] , амбулаторні прийоми лікаря [PERSON] відвідує також у супроводі матері, батько дитини - [PERSON] , на прийомах в поліклініці з дитиною не був присутній, станом здоров`я доньки не цікавився ні особисто ні засобами зв`язку (а.с.22). Частиною 4 ст.19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до ч.5 ст.19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст.19 СК України). Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради розглянуто питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] та надано висновок №433 від 25.08.2020, в якому Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] . Так, у Висновку зазначено, що Малолітня [PERSON] , [INFO] , мешкає разом з матір`ю, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , де для дитини створені необхідні умови для всебічного розвитку. [PERSON] був запрошений та з`явився до Департаменту служб на співбесіду, за результатами якої йому було запропоновано до 18.08.2020 надати докази належного виконання батьківських обов`язків відносно малолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] . Будь-яких доказів належного виконання батьківських обов`язків відносно малолітньої дочки [PERSON] не надав. Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] , було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Враховуючи вищезазначене, інтереси дитини та рекомендації Комісії,

Outcome: approved