Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Скалатської міської об'єднаної територіальної громади Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно - земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER], площею 1,4553 га, та земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER], площею 0,0336 га які знаходяться на території Новосілківської сільської ради Підволочиського району, в поряду спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у відповідності до заповіту він є спадкоємцем щодо належного спадкодавцю права на земельну частку (пай) на підставі сертифіката серії [NUMBER], взамін якого 27 жовтня 2005 року згідно розпорядження Підволочиської [NUMBER] від 18 квітня 2005 року на ім'я [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Позивач у визначений законом строк звернувся до нотаріуса із завою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте у зв'язку з невідповідністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, зазначеного у заповіті, до пред'явленого ним документу йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, чим порушено його права, а тому просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у його відсутності. Представник відповідача - Скалатської міської об'єднаної територіальної громади Підволочиського району Тернопільської області у судове засідання не з'явився, однак подали до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнають, просять справу розглянути без їх участі. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв'язку з визнанням відповідачем позову суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому провадженні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконкому Новосілківської сільської 10 жовтня 2000 року № 82 [PERSON] заповіла належний їй земельний пай, що підтверджує сертифікат серії [NUMBER], виданий на підставі рішення Підволочиської РДА 14 лютого 1997 року № 54 - своєму онуку [PERSON], 1985 року народження, жителю с.Новосілка Підволочиського району Тернопільської області. На підставі розпорядження № 251 від 18 квітня 2005 року видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 27 жовтня 2005 року, згідно якого [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,49 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новосілківської сільської ради Підволочиського району, що складається із двох земельних ділянок: кадастровий номер [NUMBER], площею 1,4553 га, та земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER], площею 0,0336 га, що також стверджується витягами про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Як убачається із довідки № 505/112-18 від 31 жовтня 2018 року, виданої відділом у Підволочиському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, відповідно до земельно-облікових документів взамін сертифіката на право на земельну часку (пай) серії [NUMBER] на ім'я [PERSON], видано Державний акт серії [NUMBER] від 27 жовтня 2005 року на право власності на земельну ділянку загальною площею 1,49 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новосілківської сільської ради Підволочиського району. [PERSON] померла [INFO] року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Новосілківською сільською радою Підволочиського району, актовий запис №23. Як убачається з постанови державного нотаріуса Підволочиської державної нотаріальної контори № 353/02-31 від 12 червня 2018 року після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, заведено спадкову справу № 35/2018 від 12 червня 2018 року. Відповідно до матеріалів спадкової справи єдиним спадкоємцем з заповітом є онук спадкодавці [PERSON], проте у зв'язку з невідповідністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, зазначеного у заповіті, до пред'явленого спадкоємцем документу йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, площею 1,4553 га, та 0,0336 га, які знаходяться на території Новосілківської сільської ради Підволочиського району, в поряду спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Таким чином судом встановлено, що на час складання заповіту, посвідченого секретарем виконкому Новосілківської сільської 10 жовтня 2000 року № 82, спадкодавцю [PERSON] належало право на земельну частку (пай) згідно сертифіката серії [NUMBER] від 14 лютого 1992 року, взамін якого 27 жовтня 2005 року на підставі розпорядження № 251 від 18 квітня 2005 року видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], однак змін у заповіт не внесено. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.ст. 1233,1234,1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про визнання права власності на спадщину, у зв'язку з чим право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved