Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» про відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що він у період з липня 2007 року працював гірником очисного забою на підприємстві відповідача, 27 лютого 2021 року наказом №36-к від 01 березня 2021 року його було звільнено за станом здоров`я на підставі п. 2 ст. 40 Кодексу законів про працю України. Під час виконання трудових обов`язків 12 жовтня 2017 року з позивачем стався нещасний випадок на виробництві, а саме: під час прибирання лопатою гірничої маси, з породного виступу відшарувалася породна глиба розміром 1,5м х 0,8м х 0,6м, яка впала та придавила йому праву ногу до подошви виробки, у результаті чого [PERSON] отримав травму закритий подвійний відламковий перелом правої великогомілкової кістки в середні- нижній третині зі зміщенням відламків, перелом нижньої третини малогомілкової кістки, закритий перелом нижньої третини діафізів 2, 3, 4 плесневих кісток без зміщення відламків. Після отриманої травми позивач досить тривалий час з 12 жовтня 2020 року по 04 лютого 2021 року, перебував на лікуванні, 04 лютого 2021 року висновком Обласного центру медико-соціальних експертиз м. Краматорськ позивачу було первинно встановлено 50% втрати професійної працездатності за зазначеною травмою. У зв`язку із отриманими травмами за медичним висновком [PERSON] було рекомендовано у подальшому лікування у невролога та травматолога. Згідно з консультаційним висновком спеціаліста позивачеві було встановлено супутній діагноз тромбоз глибоких вен, варикозна хвороба. Внаслідок отриманої травми завдано шкоду здоров`ю [PERSON] , що спричинило моральну шкоду, яка обумовлена моральними та фізичними стражданнями щодо пошкодження здоров`я, погіршення життєвих умов, що потребує від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Травма [PERSON] спричиняє йомутяжкі фізичні і моральні страждання, порушує нормальні життєві зв`язки, його життєдіяльність обмежена. На теперішній час у [PERSON] змінився звичайний спосіб життя, його постійно переслідує біль, він вимушений значний час витрачати на лікування в різних медичних установах, намагаючись відновити здоров`я. Тому, враховуючи вимоги розумності, справедливості, з огляду на важкі безстрокові наслідки захворювання, постійний характер негативних наслідків, обмеження життєдіяльності, порушення та зміну звичайного укладу життя і особистих зав`язків, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 90000,00 гривень. Ухвалою Вугледарського міського суду Донецької області від 31 березня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін, призначено судове засідання з розгляду справи на 21 травня 2021 року (а.с. 24). Від відповідача на адресу суду 22 квітня 2021 року, в межах строків, визначених ухвалою Вугледарського міського суду Донецької області від 31 березня 2021 року, надійшов відзив на позов, а тому, суд вважає необхідним та доцільним прийняти відзив державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» до розгляду в межах цієї цивільної справи. Згідно з відзивом на позов відповідач просить суд розглянути справу без участі його представника відповідно до норм чинного законодавства. Зауважив, що згідно з узагальненого аналізу судової практики у справах про відшкодування моральної шкоди завданої робітнику роботодавцем у зв`язку з ушкодженням здоров`я під час виконання трудових обов`язків розмір моральної шкоди визначається відповідно до відсотків втрати працездатності, так сума стягнення за кожні 10% втрати працездатності складає по 3000,00 гривень (а.с. 27-27). Від відповідача не надходило клопотань про розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, передбачених ч. ч. 5, 7 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, від сторін не надходило. Суд, відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, дослідивши які вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 24 липня 2007 року по 27 лютого 2021 року працював на підприємстві відповідача та був звільнений 27 лютого 2021 року наказом №36-к від 01 березня 2021 року його було звільнено за станом здоров`я на підставі п. 2 ст. 40 Кодексу законів про працю України, що підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] від 24 червня 1998 року (а.с. 7-8). Відповідно до акту розслідування нещасного випадку від 19 листопада 2020 року, затвердженого т.в.о. директора ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» від 20 листопада 2020 року, з [PERSON] 12 жовтня 2020 року стався нещасний випадок під час виконання трудових обов`язків на підприємстві відповідача, у результаті чого останній отримав травму правої ноги. Комісією з розслідування нещасного випадку було встановлено, що нещасний випадок, який стався з позивачем, пов`язаний з виробництвом, стався через порушення технологічного процесу ведення робіт з виймання вугілля (а.с. 9-13). Згідно з довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №092158 від 04 лютого 2021 року та довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №851955 від 04 лютого 2021 року позивачу було встановлено стійку втрату професійної працездатності на 50% з 01 лютого 2021 року через трудове каліцтво та встановлено третю групу інвалідності. Визначена потреба позивача у медикаментозному, санітарно-курортному лікуванні, користуванні тростиною, ортопедичному взутті (а.с. 17-18). Відповідно до виписки з історії хвороби №1317, консультаційного висновку спеціаліста від 19 січня 2021 року, ультразвукового дуплексного сканування вен нижніх кінцівок від 19 січня 2021 року (а.с. 14-16, 19-21) позивач перебував на лікуванні у різних медичних закладах, де йому було діагностовано: закритий подвійний відламковий перелом правої великогомілкової кістки в середні- нижній третині зі зміщенням відламків, перелом нижньої третини малогомілкової кістки, закритий перелом нижньої третини діафізів 2, 3, 4 плесневих кісток без зміщення відламків, тромбоз глибоких вен, варикозна хвороба (а.с. 13, 16-26). Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням здоров`я. Відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до ч. 1 ст. 1168 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до ч. 2 ст. 153 Кодексу законів про працю України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно зі ст. 237-1 Кодексу законів про працю України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно з п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до ст. 237-1 КЗпП (набрала чинності 13 січня 2000 р.) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Згідно з п.4.1 Рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 р. №1-9 рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров`я тощо. У випадку втрати потерпілим працездатності він зазнає значно більше моральної шкоди, ніж яка заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. В судовому засіданні встановлено, що внаслідок недосконалості умов праці на виробництві, пошкоджено здоров`я позивача, чим завдано моральну шкоду, яка обумовлена моральними та фізичними стражданнями з приводу пошкодження здоров`я, погіршення життєвих умов, що потребує від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Викладене є підставою для відшкодування позивачеві моральної шкоди відповідачем у відповідності зі ст. 237-1 Кодексу законів про працю України. Також, встановлено, що відповідач не спростовує того, що позивач отримав втрату професійної працездатності під час роботи на державному підприємстві «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1». Вирішуючи питання щодо суми відшкодування матеріальної шкоди суд, враховує вимоги розумності та справедливості, постійний характер негативних наслідків. При цьому, суд звертає увагу, що позивач в обґрунтуванні свого позову зазначає, що моральна шкода обумовлена погіршенням життєвих умов, життєдіяльність позивача обмежена, у останнього змінився звичайний спосіб життя, однак [PERSON] не конкретизує в чому саме виразились погіршення його життєвих умов та способу життя. З огляду на викладене, суд вважає за можливе та необхідне стягнути з відповідача державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» на користь позивача [PERSON] в порядку відшкодування моральної шкоди 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок, що буде цілком еквівалентним завданим моральним стражданням. Згідно зі ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави. З огляду\~на викладене,\~приймаючи до\~уваги,\~що суд\~дійшов висновку\~про доцільність\~часткового задоволення\~позовних вимог\~ [PERSON] щодо\~стягнення моральної\~шкоди,\~а останній\~відповідно до\~вимог п.\~2\~ч.\~1\~ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» звільнений\~від сплати\~судового збору,\~суд вважає\~необхідним,\~на виконання\~вимог ч.\~6\~ст.\~141\~Цивільного процесуального\~кодексу України,\~стягнути з\~відповідача на\~користь держави\~в особі\~Державної судової\~адміністрації України\~витрати зі\~сплати судового\~збору пропорційно\~до задоволеної\~частини вимог\~у розмірі\~252,23\~грн (25000,00\~грн.\~*\~908,00\~/\~90000,00\~=\~252,23\~грн). Оскільки, відповідно до вимог статті 279 Цивільного процесуального кодексу України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, тому, відповідно до вимог частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного,

Outcome: partial