Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на його утримання на період навчання. В обґрунтування позову посилався на те, що він будучи повнолітнім навчається у Донецькому юридичному інституті на неповному державному забезпеченні, самостійного джерела доходу не має у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батька. Матері [PERSON] самостійно важко утримувати позивача, оскільки на її утриманні перебуває малолітній [PERSON] , [INFO] . Просив суд стягнути з [PERSON] аліменти на своє утримання на період навчання в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, до закінчення навчання. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 07.05.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено її розгляд. Копію ухвали направлено сторонам, відповідачу, окрім копії ухвали, копію позовної заяви з додатками Позивач та його представник адвокат Некрасов Ю.П., який діє на підставі ордеру, в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про визнання позову частково, посилався на наявність на утриманні неповнолітнього сина та нестабільний дохід, погодився на стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої сина [PERSON] , який продовжує навчання, в розмірі 30% від прожиткового мінімуму для працездатної особи. У зв`язку з неявкою до судового засідання сторін по справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується, свідоцтвом про народження, виданим 06.10.2001 року виконкомом Боївської сільської ради Володарського р-ну Донецької області, актовий запис №18 від 06.10.2001 року. Позивач [PERSON] навчається, як курсант, на 2 курсі денної форми навчання Донецького юридичного інституту МВС України за державним замовленням не неповному державному забезпеченні. Термін навчання з 15.08.2018 року по 01.07.2022 року. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжує навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Підставою для звернення позивача [PERSON] з позовом про стягнення аліментів стала потреба у матеріальній допомозі з боку батька, у зв`язку з продовженням навчання на денній формі, відсутності самостійного доходу. За змістом ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У п.20 постанови пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Тобто на відміну від аліментів на неповнолітню дитину, при стягненні аліментів на дитину, яка досягла повноліття, необхідно враховувати, чи має, зокрема, батько можливість надання такого утримання. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 01.09.2016 року виконкомом Комишуватської сільської ради Мангушського району Донецької області, відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , актовий запис №6, та зобов`язаний утримувати сина до досягнення ним повноліття (ст.180 СК України). В своїй заяві відповідач [PERSON] зазначив, що має нестабільний дохід, довідку про доходи не надав. Враховуючи, обов`язок надавати матеріальну допомогу (за можливістю) повнолітнім доньці, синові, які продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги, з боку обох батьків, суд при прийнятті рішення зважає на те, що матір позивача [PERSON] також несе обов`язок по утриманню неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . За таких обставин, встановивши, що позивач, будучи повнолітнім, продовжує навчання та за відсутності самостійного доходу потребує матеріальної допомоги з боку батьків, враховуючи обов`язок батьків позивача [PERSON] та [PERSON] надавати матеріальну допомогу повнолітньому синові, який продовжує навчання, та спроможність останніх її надавати, але з урахуванням наявності на їх утриманні неповнолітніх осіб [PERSON] , 2016 року народження, та [PERSON] , 2013 року народження, відповідно, враховуючи часткове визнання відповідачем [PERSON] позову, що також, на думку суду, свідчить про можливість батька утримувати повнолітнього сина, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] та стягнення на його користь з [PERSON] аліментів в розмірі 1/8 частини доходів останнього щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом, до закінчення навчання, але не пізніше досягнення позивачем 23-річного віку. При цьому, суд переконаний, що саме в такому розмірі аліменти будуть достатніми та відповідатимуть як інтересам позивача, який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, так і інтересам відповідача, який, окрім позивача, несе обов`язок по утриманню неповнолітнього сина [PERSON] , 2016 року народження. Крім цього, слід зазначити, що при визначені розміру аліментів у частці від доходу відповідача, а не у відсотках по відношенню до прожиткового мінімуму, про що зазначав відповідач у своїй заяві, суд виходив з положень ст.200 СК України, проте вважає його співмірним розміру, визнаному відповідачем. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень ст.141 ЦПК України, та стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн, від сплати якого позивача було звільнено при зверненні до суду позовом. На підставі викладеного,

Outcome: partial