Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась в Монастириський районний суд Тернопільської області до Дубенківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на: - земельну ділянку площею 1,0718 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Дубенківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]; - земельну ділянку площею 0,3672 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Дубенківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]; - земельну ділянку площею 0,5075 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Дубенківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що [INFO] померла її бабуся - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з вищевказаного майна. Позивач вважає, що саме вона повинна успадковувати за померлою спадкодавцем, оскільки є спадкоємцем за законом п'ятої черги, як внучка спадкодавця, вказану спадщину прийняла так як на час смерті проживала із спадкодавцем. Позивач [PERSON] після смерті [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте оформити спадщину нотаріус не зміг, оскільки виявилось, що відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, представником позивача - адвокатом Андрусенком І.Я. через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача. Відповідач - представник Дубенківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, суду подав заяву про розгляд справи у відсутності їхнього представника, проти позову заперечень не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Статтею 346 ЦК України передбачено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Судом встановлено, що [INFO] у віці 82 років в с.Дубенка Монастириського району Тернопільської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 25.05.2015 року, актовий запис №03. Ще за життя померлій належали: - земельну ділянку площею 1,0718 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Дубенківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], що підтверджується інформацією про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 29.11.2016 року №29-1912-0.9-1004/2-16, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку серії НВ №6102579412016 сформованого 02.08.2016 року; - земельну ділянку площею 0,3672 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Дубенківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], що підтверджується інформацією про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 29.11.2016 року №29-1912-0.9-1004/2-16, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку серії НВ №6102579542016 сформованого 02.08.2016 року; - земельну ділянку площею 0,5075 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Дубенківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], що підтверджується інформацією про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 29.11.2016 року №29-1912-0.9-1004/2-16, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку серії НВ №6102579702016 сформованого 02.08.2016 року. Згідно ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Родинні відносини між позивачем [PERSON] та померлою [INFO] [PERSON], підтверджуються: - свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 17.01.1988 року, згідно якого [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]; - свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 04.05.2008 року, згідно якого [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». З аналізу вищевказаних документів вбачається, що позивач - [PERSON] є внучкою [PERSON] з боку батька. Беручи до уваги вищевказане суд приходить до переконання, що [PERSON], згідно ч. 1 ст. 1265 ЦК України має право на прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] яка померла [INFO], як спадкоємець за законом п'ятої черги з боку батька - [PERSON]. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, через відсутність правовстановлюючих документів [PERSON]. не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, так як згідно ч. 3 ст. 47 Закону України «Про нотаріат» нотаріусом не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства, що підтверджується відмовою Монастириської Державної нотаріальної контори від 29.11.2016 року №29-1912-0.9-1004/2-16 в оформленні свідоцтва про право на спадщину. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. Як слідує з матеріалів справи оригінал Державного акту був втрачений про що свідчить повідомлення в засобах масової інформації, а саме, в газеті «Вісті Придністров'я» від 08.07.2016 року. Згідно даного повідомлення вбачається, що Державний акт на право приватної власності на землю серій [NUMBER] виданий Дубенківською сільською радою 11.03.2003 року [PERSON], загублений. На даний час виготовити (отримати) правовстановлюючі документи на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як фізичної особи, припинена у момент його смерті, а отримати дублікат державного акта на право власності на земельну ділянку може лише її власник. Окрім цього, з 01.01.2013 року, на виконання законів України «Про Державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» правовстановлюючим документом, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно є не державний акт на право власності на земельну ділянку, а свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а тому Державні акти на право власності на земельну ділянку з 01.01.2013 року не видаються, а право власності посвідчується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, що підлягають обов'язковій державній реєстрації. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При цьому в положенні п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз'яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відсутність оригіналів правовстановлюючих документів стала причиною неможливості оформлення спадкових документів на земельні ділянки згідно закону після смерті [PERSON]. в нотаріальній конторі. Як вже було встановлено з матеріалів справи, позивач перебуває в родинних відносинах з померлою [PERSON], а саме, є її внучкою. А тому, беручи до уваги вищевказане суд приходить до переконання, що [PERSON] має право на прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON]. яка померла [INFO], як внучка померлої та спадкоємець п'ятої черги. Відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно та неможливість з даних причин оформити спадщину в установленому законом порядку доведена матеріалами справи. Спадкове майно [PERSON] фактично прийняла оскільки на час смерті та відкриття спадщини проживала з померлою, що підтверджується довідкою від 18.11.2016 року №635 виданою виконавчим комітетом Дубенківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно якої вбачається, що на день смерті [PERSON], яка померла [INFO] з нею проживала без реєстрації онука [PERSON]. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Суд не бере до уваги заяву [PERSON], засвідчену секретарем виконавчого комітету Дубенківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області від 18.11.2016 року та зареєстрованої в реєстрі за №34, яка б мала право на спадкове майно за законом, яке залишилось після смерті [PERSON], згідно якої вона відмовилась від своєї частки у спадщині, так як, згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, а саме протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини (в редакції чинній на час відкриття спадщини). Натомість, вищевказана заява [PERSON] свідчить про те, що вона вказаної в позовній заяві спадщини не приймала, їй відомо про заявлені вимоги [PERSON] та щодо них не заперечує, так як протягом розгляду справи в суді заперечень проти позову не подавала і ніяких дій, які б могли помішати позивачу у задоволенні її заявлених вимогах не вчиняла. За таких обставин, суд вважає, що позивачем доведено обставини викладені нею у позовній заяві, а отже, вона, як спадкоємець за законом має право на спадкове майно. Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що за час відкриття спадщини та розгляду справи в суді будь-які інші можливі спадкоємці заяв про прийняття спадщини в нотаріальну контору не подавали і жодних правовстановлюючих документів на вищезгадане майно чи право його успадкування суду не було пред'явлено, а [PERSON]. фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON], тому є підстави визнати за нею право власності на зазначене майно. В судовому засіданні не встановлено підстав, що перешкоджали б в набутті права власності позивачем на спадкове майно, яким являються земельні ділянки. В зв'язку з наведеним та враховуючи наявність перешкод для оформлення в нотаріальному порядку прав позивача на спадкове майно, суд приходить до висновку про необхідність захистити права позивача, як спадкоємця, шляхом визнання права власності останнього на земельні ділянки. На підставі викладеного

Outcome: approved