Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 17.03.2017 р. о 21 год. 00 хв. в м. Києві по пл.. Перемоги, 2 [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись по б-ру Шевченка, наближаючись до площі Перемоги, виїхав на регульоване перехрестя на забороняючий сигнал світлофору, що призвело до зіткнення з автомобілем арки «Нісан» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON], що виїхала на перехрестя пл.. Перемоги з вул. Дмитрівська на зелений сигнал світлофору. В результаті ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.04.2017 р. [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і застосовано до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Рішення суду набрало законної сили. Діями відповідача [PERSON] було спричинено майнову шкоду у розмірі 149 728,19 грн., що підтверджується висновком щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 375/6-17, виконаного ФОП [PERSON] відносно автомобіля позивача. З метою проведення ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля позивач звернулась до ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський» - офіційного дилера марки «Нісан» в Україні. Відповідно до рахунку-фактури ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський» № СЧ-0033916 від 23.03.2017 р., вартість робіт по ремонту автомобіля позивача, з урахуванням вартості запасних частин та податків склала 158 044,61 грн. За результатом проведення ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля [NUMBER], сума фактично понесених витрат на ремонт автомобіля склала 142 240,15 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 28.03.2017 року. Власником джерела підвищеної небезпеки - автомобіля [NUMBER] є відповідач [PERSON] Також позивач зазначає, що на досить тривалий час після ДТП позивачу та її рідним довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато запланованих раніше справ, які потребували пересування автотранспортом, позивачу довелося відкласти, а від деяких взагалі відмовитись, що спричинило проблеми з роботою. Розмір заподіяної позивачу моральної шкоди, остання визначає з урахуванням можливості компенсувати ті емоційні страждання, які їй та її родині довелося перенести та з огляду на витрати, пов»язані з відновленням психічного стану, відпочинком від події, яка трапилась 17.03.2017 р. Зважаючи на викладене, на підставі вимог ст.ст. 22,23,1166,1167,1187,1192 ЦК України просить суд стягнути на її користь: солідарно з [PERSON] та [PERSON] суму матеріального збитку, який складає 142 240,15 грн., суму відшкодування моральної шкоди, яка складає 5 000,00 грн. та судові витрати. В судовому засіданні 23.01.2018 р. у зв»язку із набранням чинності змін до ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) вирішено питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв по суті справи, клопотання в адресу суду від відповідача не надходило. Адвокат [PERSON], в інтересах направив в адресу суду відзив - заперечення, проте, не виконав положення ст. 178 ЦПК України. Докази надіслати (надати) копії такого відзиву та доданих до нього документів позивачу, іншому відповідачу не надано. Також адвокатом було подано клопотання про відкладення розгляду справи з огляду на те, що з неможливістю його явки в судове засідання. Слід зазначити, що відповідно до положень ч. 2 ст. 183 ЦПК України письмова заява, клопотання, заперечення підписується заявником чи його представником. В розумінні положень ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Беручи до уваги, що матеріали відзиву - заперечень, клопотання не містять документів, які в розумінні положень ст. 62 ЦПК України, підтверджують повноваження представника, останні підлягають поверненню заявнику. За таких обставин, відповідно до положень ст.ст. 223,280,281ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних доказів. Вислухавши пояснення [PERSON], дослідивши матеріали справи та надавши їм відповідну оцінку суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Встановлено, що 17.03.2017 року о 21 год. 00 хв. в м. Києві сталась дорожньо - транспортна пригода за участі автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.04.2017 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Рішення суду набрало законної сили. За положеннями ч. 4 ст. 82 ЦПК України Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як свідчать матеріали справи автомобіль [NUMBER] належить на праві власності позивачу, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Позивач зазначає, що розмір матеріального збитку становить 142 240,15 грн., що підтверджується відповідними доказами і має бути стягнутий солідарно, як з власника майна - [PERSON] так і з особи, яка перебувала за кермом автомобіля «Део Ланос». Транспортний засіб «Део Ланос» д.н.з. [NUMBER], як зазначає позивач належить на праві власності [PERSON]. Відповідно до ст. 76 ЦПК України Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Суд, згідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України, не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України. Так матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що автомобіль [NUMBER] належить відповідачу [PERSON], клопотання про витребування доказів не заявлялось. Крім того, слід зазначити наступне. За положеннями ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов»язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов»язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Дана норма матеріального права застосовується до договірних правовідносин. До правовідносин же, які є предметом спору - деліктних правовідносин, мають застосовуватись положення Глави 82 ЦК України. За приписами ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду під час розгляду справи № 344/10730/15-ц роз'яснив, що право потерпілого на відшкодування шкоди її завдавачем є абсолютним і суд не має права відмовити в такому позові на тій підставі, що цивільно-правова відповідальність завдавача шкоди застрахована. Таким чином, майнова шкода має бути стягнута з винуватця дорожньо - транспортної пригоди - [PERSON] Як свідчить висновок вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 375/6-17 від 16.06.2017 р., складеного ФОП [PERSON] на замовлення власника транспортного засобу «Нісан» д.н.з. [NUMBER], вартість матеріального збитку, спричиненого позивачу внаслідок ДТП, що трапилась 17.03.2017 р. становить 149 728,19 грн. В свою чергу за результатами проведення ремонтно - відновлювальних робіт автомобіля [NUMBER], сума фактично понесених витрат склала 142 240,15 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 28.03.2017 р. ТОВ «Автомобільний центр «Голосіївський». Доказів, які б свідчили про те, що розмір збитків, спричинених власнику транспортного засобу складає іншу суму, під час розгляду справи отримано не було. Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 142 240,15 грн. Положеннями ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При цьому відповідно до 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.19995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з відповідними доповненнями та змінами, роз'яснено, що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової шкоди) підлягають: наявність такої шкоди, протиправність дій її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Враховуючи обставини встановлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про наявність моральної шкоди, що її було спричинено позивачу особою, винною у ДТП. Вирішуючи питання про розмір даної шкоди в грошовому еквіваленті, суд виходить з втрат немайнового характеру, що їх зазнав позивач, зміни, які відбулись в житті позивача, витрачений час на відновлення життєвих зв'язків, його душевної рівноваги та морального стану, а тому оцінює моральну шкоду в 1000,00 грн. та вважає за можливе стягнути зазначену суму з [PERSON] За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається а сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Під час розгляду справи не було встановлено та не отримано відповідні докази про здійснення інших витрат, визначених ст. 133 ЦПК України (в редакції від 30.10.2017 р.). Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial