Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до Київської міської Ради про визнання права власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі [PERSON] та дідуся [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що [INFO] померла його бабуся [PERSON], [INFO] помер його дідусь [PERSON] [PERSON] та [PERSON] було складені заповіти, відповідно до яких квартира [ADDRESS], яка належала їм на праві спільної сумісної власності, заповідалась Позивачу. Після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла зазначена квартира. Позивач у визначеній законодавством процедурі, звернулась до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину, однак, постановами про відмову у вчиненні нотаріальних дій, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва, у зв'язку з відсутністю у встановленому законом порядку державної реєстрації права власності на квартиру. Тому позивач звернувся з позовом до суду, просив визнати право власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник Відповідача Київської міської Ради у судове засідання не з'явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та прийняти законне та обґрунтоване рішення. Суд дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON], про що Відділом реєстрації смерті у м. Києві зроблено відповідний актовий запис за №9866 від 07.06.2014р [INFO] помер [PERSON], про що Відділом реєстрації смерті у м. Києві зроблено відповідний актовий запис за №14691від 29.08.2014р 24.09.2013 року [PERSON] було складено заповіт, відповідно до якого належну їй частину [ADDRESS], заповідалось Позивачу. 24.09.2013 року [PERSON] було складено заповіт, відповідно до якого належну йому частину [ADDRESS], заповідалось Позивачу. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами ст. 1235 ЦК України, Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб. Згідно ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. З матеріалів спадкових справ як до майна померлої [PERSON] так і до майна померлого [PERSON] вбачається, що позивач прийняв спадщину шляхом подання до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у строк, встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України . ч. 1 ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. [PERSON] звернувся до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], однак постановою державного нотаріуса Одинадцятої київської міської державної нотаріальної контори Тютюн І.М. позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, що підтверджується відповідними постановами нотаріуса від 03.03.2015р. №1371/02-31 та №1372/02-31 з посиланням на норми пункту 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, позаяк спадкоємцем не було надано нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності спадкового нерухомого майна спадкодавцям. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України ). Матеріалами справи встановлено, що квартира [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Фондом комунального майна Мінського району м. Києва від 29.03.1993 року, згідно з розпорядженням №118, дублікат якого виданий органом приватизації державного житлового фонду - управлянням житлово - комунального господарства Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації на підставі розпорядження від 15.08.2014 року №183-Д, на праві спільної сумісної власності належала [PERSON] та [PERSON]. Але зазначений дублікат при житті спадкодавця не був зареєстрований належним чином. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved