Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, до відповідачів, у якому просив визнати недійсними прилюдні торги, що були проведені 07 червня 2013 року по реалізації арештованого нерухомого майна квартири [ADDRESS], визнати недійсним протокол № 21-0420/13 від 07 червня 2013 року по проведенню прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна квартири [ADDRESS], що належить позивачу на праві власності. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 23.06.2004 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 4036. 13.08.2008 року між [PERSON], та третьою особою - Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» було укладено Договір кредиту № 830/27/14-4/12/8-258 (далі - Договір кредиту), предметом якого було надання банком позивачу грошових коштів в кредит у розмірі 20000 (двадцять тисяч) доларів США строком до 10.08.2023 року на споживчі потреби, у відповідності із п. 1.2 ст. 1 зазначеного Договору. 13.08.2008 року між позивачем та банком було укладено Іпотечний договір № 830/27/14-4/48/8-215, згідно умов п. 1.1. ст. 1 якого позивачем для забезпечення виконання зобов'язання за Договором кредиту № 830/27/14-4/12/8-258 було передано банку в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] (надалі - Предмет іпотеки). У відповідності до вимог передбачених ст. 73 Закону України «Про нотаріат» приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] було накладено за зазначеним вище Іпотечним договором від 13.08.2008 року заборону на відчуження предмету іпотеки, що зареєстровано в реєстрі за № 3223. 22.11.2011 року Дніпровським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 6-4194 про стягнення з позивача на користь банку згідно рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків заборгованості на суму 191369,09 грн. (сто дев'яносто одна тисяча триста шістдесят дев'ять гривень 09 копійок). 01 червня 2012 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Близнюковим Ю.В. на підставі виконавчого листа виданого Дніпровським районним судом м. Києва за № 6-4194 від 22.11.2011 року було відкрито виконавче провадження ВП № 32859258. 16 квітня 2013 року між Ленінським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції та Харківською філією Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг Групп», було укладено Договір № 21-0420/13 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, предметом якого є здійснення дій пов'язаних з наданням послуг по реалізації арештованого нерухомого майна, шляхом його продажу на прилюдних торгах, на яке звернено стягнення державним виконавцем при примусовому виконанні рішень судів та інших органів (посадових осіб). 07 червня 2013 року Харківською філією Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг Групп» були проведені прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна квартири [ADDRESS] оформлені протоколом 21-0420/13 від 07 червня 2013 року по проведенню прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна квартири [ADDRESS], яка належить на праві власності позивачу [PERSON] На думку позивача під час підготовки та проведення прилюдних торгів відповідачем було порушено встановлений порядок,а саме порушено вимоги пунктів Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5. Відповідно до п. 2.2.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року № 74/5 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.12.1999 року за № 865/4158, копія постанови державного виконавця про призначення у виконавчому провадженні експерта або спеціаліста та суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання в 3-денний строк з дня її винесення надсилається сторонам. Однак, в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції про проведення виконавчих дій постанова державного виконавця Ленінського ВДВС Харківського МУЮ Близнюкова Ю.В. про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні позивачу направлена не була. Відповідно до п. 2.2.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року № 74/5 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.12.1999 року за № 865/4158, для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають при здійсненні виконавчого провадження й потребують спеціальних знань, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста та суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, а при потребі - кількох спеціалістів або експертів. Експерт має бути віднесеним до Реєстру атестованих судових експертів державних і підприємницьких структур та громадян. Згідно п. 1 резолютивної частини постанови державного виконавця Ленінського ВДВС Харківського МУЮ Близнюкова Ю.В. про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні [PERSON], який має Кваліфікаційне свідоцтво оцінювача видане Фондом державного майна України призначено експертом та доручено надати письмовий висновок з питання визначення початкової вартості арештованого нерухомого майна боржника. Однак, як вбачається зі змісту постанови державного виконавця Ленінського ВДВС Харківського МУЮ Близнюкова Ю.В. про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні [PERSON] не є особою, що віднесена до Реєстру атестованих судових експертів державних і підприємницьких структур та громадян, а із змісту постанови є незрозумілим коли і за яким номером [PERSON] було видане Кваліфікаційне свідоцтво оцінювача та до якого строку воно діє. Крім того, виконаний суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання [PERSON] звіт про оцінку майна квартири [ADDRESS] є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Відповідно до п. 28 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1440 від 10.09.2003 року, у разі продажу майна у строк, який є значно коротшим від строку експозиції подібного майна, переважно визначається його ліквідаційна вартість, якщо інше не передбачено законодавством. Для використання ліквідаційної вартості як бази оцінки необхідно проводити додаткове дослідження відповідності умов продажу об'єкта оцінки, для якого проводиться оцінка, типовим для ринку умовам продажу подібного майна. Визначення ліквідаційної вартості здійснюється на основі інформації щодо подібних угод з подібним майном. Так, суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання [PERSON] було долучено до Звіту про оцінку майна квартири [ADDRESS] оголошення у друкованих виданнях щодо пропозицій з продажу нерухомого майна, але вимогами вказаного вище Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» передбачено визначення ліквідаційної вартості тільки на підставі подібних угод з подібним майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 43 Закону України «Про іпотеку», прилюдні торги проводяться в двомісячний строк з дня одержання організатором прилюдних торгів заявки державного виконавця на їх проведення. Початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки. Таким чином, Законом України «Про іпотеку» передбачено такі особливості реалізації предмета іпотеки, як наявність заявки державного виконавця на проведення прилюдних торгів, встановлення початкової ціни продажу за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, можливістю використання оцінки майна виключно у випадку відсутності такої згоди. Але в даному випадку відсутні будь-які належні та допустимі докази щодо дотримання відповідачем особливостей реалізації предмету іпотеки. За таких обставин, вбачається наявність всіх підстав щодо висновку про порушення органом стягнення перерахованих вище вимог Закону України «Про іпотеку», що є в повному обсязі достатньо для неможливості використання Звіту про оцінку майна квартири [ADDRESS] від 01.03.201 З року. Крім того, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Таким чином, звернувши стягнення не на грошові кошти (як було зазначено в рішенні суду), а на іпотечну квартиру боржника - без відповідного рішення суду, державний виконавець перевищив свої повноваження та порушив Закони України «Про державну виконавчу службу» та «Про виконавче провадження». Отже, відсутність юридичних підстав для реалізації предмета іпотеки є свідченням незаконності проведення прилюдних торгів. У судове засідання представники позивача [PERSON] та [PERSON] не з»явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд позов задовольнити. Представники відповідачів Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг Групп» в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг Групп» в судове засідання не з»явилися. Представник третьої особи ПАТ «Укрсоцбанк» та третя особа, [PERSON], її представник в судове засідання не з»явилися. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених частинами першою - третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема, у зв'язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства. Умови та порядок виконання рішень судів і інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку на час вчинення виконавчих дій, визначено Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 5122/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802 (далі - Інструкція № від 02.04.2012 № 512/5). Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції від 02.04.2012 року № 512/5 свідчить про те, що ці законодавчі акти не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і стаття 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах, і відсилають до інших нормативно-правових актів, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (стаття 62 Закону України «Про виконавче провадження» та пункт 4.5 Інструкції від 02.04.2012 року № 512/5). Правила проведення прилюдних торгів визначені Тимчасовим положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.99 N 68/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 листопада 1999 року за № 745/4038 (підпункт 4.5.3 пункту 4.5 Інструкції від 02.04.2012 року № 512/5) (далі - Тимчасове положення). Правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином. Такий висновок узгоджується з нормами статей 650, 655 та частиною четвертою статті 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (пункт 6.4 Тимчасового положення, стаття 34 Закону України «Про нотаріат»). Отже, відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу і така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами першою - третьою, шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 цього Кодексу). Виходячи зі змісту частини першої статті 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними можуть бути порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених вищевказаним Тимчасовим положенням. При цьому, згідно висновків Верховного Суду України, наведених у постанові 24 жовтня 2012 року № 6-116цс12 підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням. Судом встановлено, що в Ленінському відділі державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на примусовому виконанні знаходився виконавчий лист Дніпровського районного суду м. Києва від 22.11.2011 року по справі № 6-4194 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 189078, 31 грн. Виконавче провадження щодо стягнення з [PERSON] грошових коштів відкрито постановою від 01 червня 2012 року, винесеною державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Близнюковим Ю.В. Постановою державного виконавця Близнюкова Ю.В. від 01.06.2012 року, тобто в день відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва від 22.11.2011 року, накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] Постановою державного виконавця Біляк Ю.І. від 25.01.2013 року накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках, відкритих н ім»я боржника [PERSON] в АТ «УкрСиббанк». Постановою ДВС у Ленінському районі м.Харкова від 17.07.2012 року призначено експерта експерта, суб'єкта оціночної діяльності - [PERSON], для визначення вартості квартири [ADDRESS] 04.03.2013 року суб'єктом оціночної діяльності [PERSON] складено висновок про вартість квартири [ADDRESS], яка складає 286 900 грн. 16 квітня 2013 року між Ленінським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції та Харківською філією Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг Групп» укладено Договір № 21-0420/13 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, предметом якого є здійснення дій пов'язаних з наданням послуг по реалізації арештованого нерухомого майна, шляхом його продажу на прилюдних торгах, на яке звернено стягнення державним виконавцем при примусовому виконанні рішень судів та інших органів (посадових осіб). З матеріалів справи вбачається, що прилюдні торги з реалізації квартири [ADDRESS] призначалися на 13 травня 2013 року, однак не відбулися у зв»язку з відсутністю зареєстрованих учасників-покупців на прилюдних торгах. Відповідно до акту уцінки майна від 16 травня 2013 року, на підставі ст.62 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем Ленінського ВДВС Вдович С.В. здійснено переоцінку вищевказаної квартири на 25% від вартості , визначеної експертами. Повторні прилюдні торги з реалізації нерухомого майна, належного [PERSON].- квартири [ADDRESS] були призначені на 07.06.2013 року, про що 23.05.2013 року ДВС, боржнику, стягувачеві направлено листа. 07 червня 2013 року Харківською філією Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг Групп» були проведені прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна квартири [ADDRESS] оформлені протоколом № 21-0420/13 від 07 червня 2013 року по проведенню прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна квартири [ADDRESS], яка належить на праві власності позивачу [PERSON] Згідно з протоколом проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна від 07 червня 2013 року , належного [PERSON].- квартири [ADDRESS] за початковою ціною 215175 грн., у торгах брала участь [PERSON], яка є переможцем прилюдних торгів. 20.06.2013 року старшим державним виконавцем Ленінського ВДВС Вдович С.В. складено звіт про реалізацію предмету іпотеки , а саме 07 червня 2013 року з прилюдних торгів квартири [ADDRESS], який є підставою для видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів. Однак, з матеріалів справи вбачається, що на час розгляду справи рішення щодо звернення стягнення на предмет іпотеки судом не приймалось. Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 03 лютого 2014 року, що набрала чинності, скаргу [PERSON] на дії державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Близнюкова Ю.В. задоволено; визнано неправомірними дії державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Близнюкова Ю.В. при винесенні постанови про призначення експерта, суб»єкта оціночної діяльності - суб»єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 07.07.2012 року; визнано незаконними дії державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Близнюкова Ю.В. щодо звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] в межах виконавчого документу про стягнення з [PERSON] грошової заборгованості. Відповідно до ч.3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, відсутність юридичних підстав для реалізації предмета іпотеки вже по собі є свідченням незаконності проведення прилюдних торгів. Крім того, пунктом 4.6 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5, передбачено проведення повторних прилюдних торгів не раніше ніж через місяць з часу проведення перших прилюдних торгів. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи проведення перших прилюдних торгів 13.05.2013 року, а повторних торгів - 07.06.2013 року, що не відповідає терміну місячної перерви. Тимчасовим положенням та пунктом 4.5 Інструкції від 02.04.2012 № 512/5 не передбачено проведення прилюдних торгів за умови присутності одного учасника та продажу майна за стартову ціну лота, а тому проведенні 07 червня 2013 року Харківською філією Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг Групп» торги не відповідають закону, через що підлягають визнанню недійсними на підставі частини першої статті 215 ЦК України та частини першої статті 203 цього Кодексу. Таким чином, аналізуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] є законним, обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved