overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась в суд з позовом до Тернівської сільської ради Козятинського району про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову вказала, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований в [ADDRESS] . Після його смерті залишилось спадкове майно. Вона є єдиним спадкоємцем майна померлого згідно заповіту, однак, в шестимісячний строк не подала до нотконтори заяву про прийняття спадщини, оскільки вона проживає в іншій області і не мала можливості приїздити в м. Козятин. Вважає свої спадкові права порушеними і просить їх захистити за судовим рішенням. В підготовче судове засідання позивач не з`явилась, однак, її представник подала на адресу суду письмову заяву про слухання справи у її відсутність, позов підтримує. Представник відповідача - Тернівської сільської ради Козятинського району в підготовче судове засідання, також, не з`явилась, однак, подала на адресу суду письмову заяву про слухання справи без її участі та визнання позову. Давши оцінку письмовим доказам, суд вважає, що можливо прийняти визнання позову відповідачем, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та свобод чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до Шумлянської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом, вказуючи, що після смерті її матері - [PERSON], пропустила з поважних причин строк на прийняття спадкового майна, у вигляді земельної ділянки площею 1,22 га., що належала останній на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 03 липня 2006 року та житлового будинку з надвірними будівлями, що в [ADDRESS] У попереднє судове засідання позивач не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Крім цього, підтримання нею позову та прохання про розгляд справи у її відсутності, викладено в адресованій суду письмовій заяві, що приєднана до матеріалів справи, що узгоджується з приписами ч.2 ст.158 ЦПК України. Представник відповідача - Шумлянської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області у попереднє судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Крім цього, визнання ним позову та прохання про розгляд справи у його відсутності, викладено в адресованій суду письмовій заяві, що приєднана до матеріалів справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважаючи причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 03 липня 2006 року, належала земельна ділянка площею 1,22 га., яка розташована на території Шумлянської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області та житловий будинок з надвірними будівлями, що в [ADDRESS] 20 січня 2009 року [PERSON] у Драганівській сільській раді Тернопільського району Тернопільської області було складено заповіт, яким вона вищевказане належне їй майно заповіла позивачу. [PERSON] [INFO] року померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20 листопада 2015 року, виданого Драганівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Із довідки виданої виконкомом Драганівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області за №812 від 07 вересня 2016 року, вбачається, що [PERSON] на момент смерті проживала з дочкою [PERSON] в с. Драганівка Тернопільського району. Позивачка протягом тривалого часу до, а також після смерті своєї матері, доглядала за хворою дочкою, що підтверджується копіями виписок з медичної карти та інформацією центру екстренної медичної допомоги та медицини катастроф, тобто з поважних причин пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підставний, а тому підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом (з урахуванням зменшених позовних вимог) до відповідача про стягнення аліментів, вказуючи на те, що з відповідачем проживали у цивільному шлюбі з 2012р. по 2015р. Мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], на яку він матеріальну допомогу добровільно не надає. В судовому засіданні позивачка просила задовольнити зменшені позовні вимоги, а саме: стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до набуття сином повноліття, починаючи з дати ухвалення рішення по справі. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог про стягнення з нього 1/3частики усіх його доходів не заперечував, просив задовольнити та розпочати стягнення з дати ухвалення рішення по справі. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до слідуючого. Сторони проживали у цивільному шлюбі з 2012року по червень 2015року, мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що син [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю. Позивачка одна несе витрати по утриманню сина, тому не має достатніх коштів для забезпечення першочергових витрат по задоволенню потреб дитини, а саме: матеріальних витрат на оздоровлення, відпочинок, витрат на забезпечення життєдіяльності. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, судом враховуються обставини відповідно до ст. 182, 80 СК України, добровільна згода відповідача та вважає необхідним встановити розмір аліментів в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 487,20грн. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом (з урахуванням зменшених позовних вимог) про стягнення аліментів, вказуючи на те, що відповідач є її батько, який матеріальну допомогу в добровільному порядку не надає. На сьогоднішній час позивачка являється повнолітньою та навчається на 1курсі денного відділення архітектурного факультету Київського національного університету будівництва та архітектури, у зв'язку з чим постійно виникають витрати пов'язання з навчанням, однак не має можливості забезпечувати себе самостійно. В судовому засіданні позивачка зменшені позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на своє утримання до закінчення навчання в розмірі 1/4частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не більше як до досягнення нею 23 років. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся за останнім відомим місцем проживання, надіслав заперечення в яких зазначив, що визнає позовні вимоги в частині сплати аліментів в розмірі 300грн. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до слідуючого. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, Серія [NUMBER], виданого 20.12.2005р. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є студенткою 1курсу денного відділення архітектурного факультету Київського національного університету будівництва та архітектури, термін закінчення навчання 01.07.2018року. При визначенні розміру аліментів, судом враховуються обставини відповідно до ст. 182, 80 СК України та вважає необхідним встановити розмір аліментів в розмірі 1/4частини будь-яких доходів відповідача, щомісячно до закінчення навчання дитини, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243,60грн. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом (з урахуванням зменшених позовних вимог) про стягнення аліментів, вказуючи на те, що з відповідачем перебували у шлюбі з 01.08.2009р. по 25.11.2013р. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], на якого відповідач матеріальну допомогу добровільно не надає. В судовому засіданні позивачка [PERSON] зменшені позовні вимоги просила задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі 2000грн щомісячно до набуття дитиною повноліття, зазначила, що відповідач визнає сплату аліментів саме в такому розмірі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог в розмірі стягнення аліментів в сумі 2000грн не заперечував, просив задовольнити. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до слідуючого. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 01.08.2009р. по 25.11.2013р. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, судом враховуються обставини, відповідно до ст.ст.182, 184, 80 СК України, добровільна згода відповідача та вважає необхідним встановити розмір аліментів на дитину в сумі 2000грн з відповідача, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що 24.05.1995року був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Відповідач своєчасно звільнила відчужену квартиру, але з реєстрації місця проживання не знялась та продовжує бути зареєстрованою в квартирі і до теперішнього часу, чим створює суттєві перешкоди для позивача в користуванні квартирою. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судові засідання двічі не з'явилась, повідомлена належним чином за адресою реєстрації, однак, судові повістки не має можливості вручити відповідачу, у зв'язку з її відсутністю за місцем реєстрації. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ч.4 ст.169 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючого. Встановлено, що 24.05.1995року був укладений договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], між [PERSON] та [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.11.2003р., власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] є [PERSON]. Згідно довідки Ф-3 від 19.12.2013року, та довідки Ф-16 від 21.02.2014р., які видані ОСББ «Арсеналець-21», відповідач [PERSON] прописана без права власності в квартирі [ADDRESS]. Відповідно до ст. 321 ч. 1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов'язані з позбавленням його володінням майном. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідач порушує право власності позивача, позбавляє можливості розпорядитись своїм майном на власний розсуд, тобто позивач обмежений у здійсненні свого права власності. Факт реєстрації в квартирі відповідача завдає додаткових матеріальних витрат на оплату комунальних послуг, що завдає позивачу матеріальної шкоди. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і вони підлягають задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмір 229,40грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що 24.09.2009року Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва була затверджена мирова угода, якою визнано право власності на квартири [ADDRESS] за позивачем [PERSON] Відповідач у 2009р. добровільно звільнив спірну квартиру, але з реєстрації місця проживання не знявся та продовжує бути зареєстрованою в квартирі і до теперішнього часу, чим створює суттєві перешкоди для позивача в користуванні квартирою. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з викладених обставин у позові та просив задовольнити. Відповідач в судові засідання не з'явився, повідомлений належним чином за адресою реєстрації, однак, судові повістки не має можливості вручити відповідачу, у зв'язку з його відсутністю за місцем реєстрації. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ч.4 ст.169ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючого. Встановлено, що 24.09.2009року Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва була затверджена мирова угода, якою визнано право власності на квартиру [ADDRESS] та зареєстровано в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації право власності на об'єкти нерухомого майна, за реєстром №1019 від 23.11.2009р. за [PERSON] Згідно довідки Ф-3 від 23.10.2013року, відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] зареєстровані в квартирі [ADDRESS]. Відповідач за адресою реєстрації не проживає з 2009р., добровільно виїхав з квартири, що підтверджується актами складеними комісією від 14.09.2013року, 17.03.201року, 12.09.2011року, довідкою ЖБК «Шовковик-13» від 14.09.2013р., поясненнями мешканців дому [ADDRESS] та рапортом Деснянського РУ ГУ МВС України м.Києва. Відповідно до ст. 321 ч. 1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов'язані з позбавленням його володінням майном. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідач порушує право власності позивача, позбавляє можливості розпорядитись своїм майном на власний розсуд, тобто позивач обмежений у здійсненні свого права власності. Факт реєстрації в квартирі відповідача завдає додаткових матеріальних витрат на оплату комунальних послуг, що завдає позивачу матеріальної шкоди. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і вони підлягають задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмір 229,40грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що є власником квартири [ADDRESS], відповідно до договору купівлі-продажу від 04.11.2005року. Відповідач був зареєстрований в квартирі за згодою власника, але ніколи не проживав в [ADDRESS]. Реєстрація відповідача в квартирі створює суттєві перешкоди для позивача в користуванні квартирою. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, посилаючись на обставини зазначені в позовні заяві. Відповідач в судові засідання не з'явився, повідомлений належним чином за адресою реєстрації, однак, судові повістки не має можливості вручити відповідачу, у зв'язку з його відсутністю за місцем реєстрації, також був повідомлений через засоби масової інформації. Представник Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-9» в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ч.4 ст.169 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючого. Встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 04.11.2005року. Згідно довідки Ф-3 від 14.01.2014року, яка видана ЖБК «Академічний-9», відповідач [PERSON] прописана без права власності в квартирі [ADDRESS], але з 2007р. по сьогоднішній час не проживає в спірній квартирі, що підтверджується актам ЖБК «Академічний-9» від 01.04.2014р. Відповідно до ст. 321 ч. 1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов'язані з позбавленням його володінням майном. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідач порушує право власності позивача, позбавляє можливості розпорядитись своїм майном на власний розсуд, тобто позивач обмежений у здійсненні свого права власності. Факт реєстрації в квартирі відповідача завдає додаткових матеріальних витрат на оплату комунальних послуг, що завдає позивачу матеріальної шкоди. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і вони підлягають задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмір 243,60грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. Заяву мотивувала тим, що за життя [PERSON] заповіла їй все своє майно. Після смерті заповідача залишилась спадщина. Однак через відрядження в м. Київ позивачка не змогла вчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини. В судове засідання позивачка не з'явилась, суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, в письмовій заяві просила розглядати дану справу без участі Івано-Франківської міської ради. При винесенні рішення покладалась на розсуд суду, за умови доведення обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08 листопада 2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції (а.с. 6), [PERSON] померла [INFO] року. Нотаріально посвідченим заповітом від 12.11.1994 року [PERSON] все належне їй майно, з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось, заповіла [PERSON]. Після смерті заповідача відкрилась спадщина на майно, що належало їй за життя, а саме на земельну ділянку площею 0,0569 га, яка розташована на території Павлівської сільської ради в садовому товаристві «Машинобудівник» та на квартиру [ADDRESS] Строк на подачу заяви у нотконтору позивачка пропустила по причині перебування в м. Києві, у зв'язку із відрядженням, що підтверджується копією наказу №15 від 28.03.2014 року, виданого ТзОВ «Станіславська торгова компанія». Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом шестимісячного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Однак, положенням ч. 3 цієї ж статті визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для визначення [PERSON] додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 1217, 1220, 1223, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи тим, що 06 липня 2007 року померла її мати - [PERSON], мешканка с с.Міцівці вул.Дзержинського, 12 Дунаєвецького району Хмельницької області, після смерті якої відкрилась спадщина на майно, зокрема земельну частку (пай), на яке вона являється спадкоємцем за законом, однак, в установлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки хворіла і знаходилась на лікуванні. На даний час приватний нотаріус Дунаєвецького районного нотаріального округу відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з пропуском шестимісячного строку, тому і звертається до суду. Позивач [PERSON] до підготовчого засідання подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача -\~Дунаєвецької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області у визначений судом строк відзиву на позов до суду не подав, однак подав заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення, а розгляд справи просив проводити за його відсутності. Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Враховуючи те, що відповідачем було визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved