Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом і просить розірвати шлюб, зареєстрований із відповідачем [PERSON] 24 травня 2008 року виконкомом Циблівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, актовий запис №1. Посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося внаслідок того, що вони мають різні погляди на життя, світосприйняття, що призводить до певних непорозумінь у відносинах, вони втратили почуття любові та взаємоповаги, їх сім'я фактично розпалась, спільного господарства сторони не ведуть та не пов'язані спільним побутом, шлюб їх носить формальний характер. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просить позов задовольнити . В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнала, заперечує проти його задоволення. При цьому як єдину причину розірвання шлюбу зазначає своє небажання його розривати в даний період, до позивача вже не відчуває почуття любові. Відзиву на позов у встановленому порядку суду не надала. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Як слідує із ст.ст. 3, 24 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частиною 3 статі 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. У відповідності із ст.ст. 104, 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності із ст.ст. 111, 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24 травня 2008 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO], яка проживає із позивачем. Сімейне життя подружжя не склалося через різні погляди на сімейне життя та світосприйняття та обєктивної реальності. Між сторонами зникли почуття взаємної любові та взаємоповаги. Сторони з червня 2017 року шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, сім`ї між ними не існує, а шлюб носить формальний характер. Єдиною причиною не задоволення позову відповідач зазначила своє небажання його розривати в даний період, інших підстав збереження шлюбу не зазначила. За таких обставин, суд прийшов до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 3, 24, 55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved