Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду із даним позовом, просить зобов'язати [PERSON] демонтувати та перенести огорожу між переломними точками 2, 3 та 4 по лінії проходження межі між земельними ділянками розташованими по [ADDRESS] та по [ADDRESS] у визначені земельно-кадастровою документацією межі. В обгрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилається на те, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в м. Богуславі, Київської області по [ADDRESS]. Рішенням 63 сесії 5 скликання Богуславської міської ради №978 від 19.10.2010 року йому було передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,1000 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, місце розташування якої м. Богуслав, [ADDRESS], після чого 13 вересня 2011 року він отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №033928, який пройшов державну реєстрацію і земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 3220610100:01:018:0108. Земельна ділянка передавалась йому у власність із визначенням меж, які були закріплені межовими знаками під час виготовлення технічної документації землевпорядною організацією. Згідно опису меж на кадастровому плані земельної ділянки суміжним землекористувачем від точки Б до точки В являється [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS]. Порушуючи правила добросусідства та діючи самовільно без його згоди, [PERSON] звів огорожу між їх земельними ділянками та між переломними точками 2, 3 та 4 по лінії проходження межі поставив огорожу на його (позивача) земельній ділянці. Виявивши це порушення, він звернувся до [PERSON] з проханням прийняти огорожу та встановити її відповідно до межі, яка зазначена на плані меж земельної ділянки в державному акті на право власності на земельну ділянку, але останній відмовився це зробити. Позивач також зазначає, що відповідач, який раніше нього отримав державний акт на право власності на земельну ділянку, не дотримується вимог земельного законодавства та не усуває допущені ним порушення. З метою захисту своїх прав на земельну ділянку, він попередньо звернувся до виконавчого комітету Богуславської міської ради з проханням перевірити правильність встановлення [PERSON] огорожі між їх земельними ділянками. На вказане звернення, листом від 20.08.2014 року виконавчий комітет Богуславської міської ради повідомив, що 14.08.2014 року працівниками ліцензійної землевпорядної організації ПП «Ал-Маз» за участю працівника міськвиконкому [PERSON], в присутності заявника та співвласників присадибної земельної ділянки по вул. 1-го Травня, 34 гр.[PERSON] і гр.[PERSON], були проведені роботи по встановленню (відновленню) на місцевості суміжної межі цими присадибними ділянками відповідно до земельно-кадастрової документації. Переломні точки по лінії проходження межі між земельними ділянками закріплені на місцевості знаками (два дерев'яні стовпчики). В результаті проведених робіт було встановлено, що існуюча між будинковолодіннями огорожа не відповідає земельно-кадастровій документації цих двох присадибних ділянок. Виконавчий комітет міської ради рекомендував власнику огорожі перенести огорожу у визначені межі. На даний час відповідач [PERSON] не усунув порушення земельного законодавства та не прийняв огорожу з його земельної ділянки, що являється підставою для звернення до суду. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON], в якому просить визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК 033928, виданий [PERSON] на підставі рішення 63 сесії 5 скликання Богуславської міської ради № 978 від 19 жовтня 2010 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 3220610100:01:018:0108. Обгрунтовуючи вимоги за зустрічним позовом, [PERSON] зазначає, що 7 квітня 1953 року рішенням виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області № 8 було виділено його покійному батьку [PERSON] земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Вказана земельна ділянка розташовувалася по [ADDRESS]. Після завершення будівництва житлового будинку у 1968 році його батько на межіміж його земельною ділянкою та земельною ділянкою [PERSON] встановив дерев'яний паркан, який стоїть і поданий час. Під час приватизації земельної ділянки його батько звернувся до землевпорядної організації з метою виготовлення земельно - кадастрової документації. При виготовлені земельно - кадастрової документації було допущено помилку, а саме переломну точку № 3 по лінії проходження межі між земельними ділянками батька та [PERSON] було встановлено не на рівні з точками 2 та 4, як це повинно бути відповідно до генерального плану земельної ділянки, а зі зміщенням в середину батьківського двору. Таким чином, виготовлена земельно - кадастрова документація, а в подальшому і державний акт на земельну ділянку були виготовлені з порушення межових точок між господарствами по [ADDRESS] та [ADDRESS]. 26 червня 2007 року відповідно до договору дарування земельної ділянки серії ВЕР № 791406 батьківська земельна ділянка перейшла у його ([PERSON].) власність і йому було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 980827 від 27 березня 2008 року. Рішенням 63 сесії 5 скликання Богуславської міської ради № 978 від 19 жовтня 2010 року земельна ділянка, яка після смерті [PERSON] перейшла до позивача [PERSON], була передана останньому у власність площею 0,1000 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, і після того [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 033928. У зв'язку з тим, що межа його земельної ділянки при житті батька [PERSON] була встановлена землевпорядною організацією з помилкою, то при виготовленні земельно - кадастрової документації [PERSON] також було допущено помилку і таким чином його державний акт також не відповідає дійсності. Крім того, при порівнянні викопіровки з генерального плану м. Богуслав Київської області, генерального плану земельної ділянки виділеної для його батька [PERSON] видно, що межа між його земельною ділянкою та земельною ділянкою позивача рівні, а не так як зазначено в Державному акті зі зміщенням переломної точки № 3. При виготовлені документації [PERSON] до нього, як власника сусідньої земельної ділянки, з актом погодження меж не приходив і даний акт він не підписував, а тому вважає, що Державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] виготовлений з суттєвими порушеннями чинного законодавства і тому повинен бути визнаним недійсним. В судовому засіданні позивач [PERSON] і його представник [PERSON] позов підтримали в повному обсязі, посилаючись на вищевикладені факти та докази. Зустрічний позов просили залишити без задоволення з огляду на те, що державний акт на право власності на земельну ділянку позивач отримав у встановленому законом порядку. Відповідач [PERSON], на їх переконання, не довів в судовому засіданні факту незаконності видачі позивачу оскаржуваного державного акту на право власності на земельну ділянку. Відповідач [PERSON] і його представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали. Зустрічний позов просили задовольнити, обґрунтувавши вимоги вищевикладеними фактами. Представник третьої особи - відділу Держземагенства у Богуславському районі Київської області, Мартиненко О.В. в судовому засіданні висловив думку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки при видачі позивачу державного акту на право власності на земельну ділянку було допущено помилку при визначені суміжної межі з земельною ділянкою відповідача [PERSON], а саме не по лінії існуючої огорожі. Також представник третьої особи зазначив, що зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню. Третя особа - Богуславська міська рада свого представника в судове засідання не направила, але надіслала лист про розгляд справи без їх представника. Суд, заслухавши сторони та їх представників, представника третьої особи, свідків та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити, зустрічний позов [PERSON] залишити без задоволення, виходячи із наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням 63 сесії 5 скликання Богуславської міської ради №978 від 19.10.2010 року [PERSON] було передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,1000 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, місце розташування якої м. Богуслав, [ADDRESS]. 13 вересня 2011 року Богуславською міською радою [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №033928, який пройшов державну реєстрацію 17.10.2011 року і земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер 3220610100:01:018:0108, що підтверджується копією вказаного державного акту та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-3203492202014 від 23.10.2014 року. Відповідач [PERSON] на підставі договору дарування земельної ділянки серії ВЕР № 791406 від 26.06.2007 року отримав у власність земельну ділянку площею 0,0802 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, місце розташування якої [ADDRESS]. 27 березня 2008 року [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 980827 на вищевказану земельну ділянку з кадастровим номером 3220610100:01:018:0063, що підтверджується копією даного державного акту. В судовому засіданні встановлено, що існуюча між будинковолодіннями позивача [PERSON] і відповідача [PERSON] огорожа не відповідає земельно-кадастровій документації цих двох присадибних ділянок, що підтверджується листом від 20.08.2014 року виконавчого комітету Богуславської міської ради та актом обстеження суміжної межі між земельними ділянками [PERSON] по [ADDRESS] та [PERSON] по [ADDRESS], складеним 11.09.2014 року комісією за участю депутата Богуславської міської ради [PERSON] та працівників міськвиконкому [PERSON], [PERSON], [PERSON] Зокрема, зі змісту листа виконавчого комітету Богуславської міської ради від 20.08.2014 року вбачається, що 14.08.2014 року працівниками ліцензійної землевпорядної організації ПП «Ал-Маз» за участю працівника міськвиконкому [PERSON], в присутності заявника та співвласників присадибної земельної ділянки по вул. 1-го Травня, 34 гр.[PERSON] і гр.[PERSON], були проведені роботи по встановленню (відновленню) на місцевості суміжної межі цими присадибними ділянками відповідно до земельно-кадастрової документації. Переломні точки по лінії проходження межі між земельними ділянками закріплені на місцевості знаками (два дерев'яні стовпчики). В результаті проведених робіт було встановлено, що існуюча між будинковолодіннями огорожа не відповідає земельно-кадастровій документації цих двох присадибних ділянок. До листа додано викопіювання з плану м. Богуслав із зазначенням місця розташування земельних ділянок, що перебувають у власності [PERSON] та [PERSON], на якому видно, що лінією червоного кольору позначена огорожа, яка не відповідає лінії приватизації земельних ділянок, та стоїть на земельній ділянці [PERSON] Вказані факти підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Відповідач [PERSON] не визнає позов [PERSON] та вважає недійсним державний акт на право на земельну ділянку, що виданий [PERSON], у зв'язку з тим, що межа між їх земельними ділянками за життя батька відповідача [PERSON] була встановлена землевпорядною організацією з помилкою, а саме не по лінії існуючої огорожі. При цьому відповідач порівнює викопіровку з генерального плану м. Богуслав Київської області, генерального плану забудови земельної ділянки виділеної для його батька [PERSON], з яких на його думку видно, що межа між його земельною ділянкою та земельною ділянкою позивача рівна, а не так як зазначено в Державному акті зі зміщенням переломної точки № 3. Але як вбачається із наданих відповідачем документів, земельна ділянка його батьку [PERSON] була надана в користування в розмірі 0,06 га, а приватизував він 0,0802 га, тобто значно більше по фактичному користуванню і як наслідок неможливо з достовірністю прийняти до уваги генеральний план забудови земельної ділянки, який виготовлявся на земельну ділянку площею 0,06 га. Крім того, відповідач стверджує, що [PERSON] при виготовлені документації на земельну ділянку до нього, як власника сусідньої земельної ділянки, з актом погодження меж не приходив і даний акт він не підписував. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Натомість, відповідач [PERSON] не довів в судовому засіданні, що позивач [PERSON] приватизував земельну ділянку, яка була в його користуванні, в порушення вимог чинного земельного законодавства України. Зокрема, технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] третьою особою відділом Держземагенства у Богуславському районі суду не було надано, оскільки в місцевому фонді документації із землеустрою вона відсутня, що підтверджується листом відділу Держземагенства від 26.01.2015 року. А тому суд був позбавлений можливості достовірно встановити факт, чи підписував акт погодження меж відповідач [PERSON] при приватизації позивачем земельної ділянки по [ADDRESS] в м. Богуслав. Перевіряючи законність видачі державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] суд враховує наступні положення чинного законодавства України та встановлені в судовому засіданні факти. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до п. а) ч. 3 ст. 116 Земельного Кодексу України позивач [PERSON] мав право на приватизацію земельної ділянки для обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] в м. Богуславі, яка була у його користуванні. Порядок приватизації земельних ділянок визначений ч.ч. 1, 2 ст. 118 Земельного кодексу України, а саме до відповідного органу місцевого самоврядування має бути подана заява про приватизацію земельної ділянки, після чого приймається рішення у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Згідно пункту 1.13 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 року №43, яка була чинна на час здійснення приватизації земельної ділянки позивачем, складання державного акта на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою при передачі земельної ділянки, що була раніше надана громадянам, підприємствам, установам, організаціям і об'єднанням громадян всіх видів, у постійне користування або при переоформленні правоустановних документів на ці земельні ділянки, проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою відповідною технічною документацією. Згідно п.1.15. вказаної Інструкції розробку технічної документації зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою здійснюють суб'єкти господарювання, які отримали ліцензії на провадження господарської діяльності щодо проведення землевпорядних робіт, або територіальні органи земельних ресурсів. Позивачем надано суду витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-3203492202014 від 23.10.2014 року та копію державного акту на право власності на земельну ділянку, з яких видно, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №033928 був виданий на підставі рішення 63 сесії 5 скликання Богуславської міської ради №978 від 19.10.2010 про безоплатну передачу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1000 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, місце розташування якої м. Богуслав, [ADDRESS], державний акт пройшов державну реєстрацію 17.10.2011 року і земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер 3220610100:01:018:0108, технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) була виготовлена ПП «Мередіан». Тобто із вказаних доказів не вбачається, що державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий позивачу [PERSON] в порушення вимог чинного на той час земельного законодавства України. Також встановлено, що межа між земельними ділянками позивача та відповідача, яка зазначена на плані меж земельних ділянок в державних актах, співпадає. Твердження відповідача [PERSON] про те, що межа між їх земельними ділянками за життя батька відповідача [PERSON] була встановлена землевпорядною організацією з помилкою, а саме не по лінії існуючої огорожі, суд не може прийняти до уваги, оскільки при дослідженні в судовому засіданні технічної документації із землеустрою зі складання державного акту на право власності на земельну ділянку батька відповідача [PERSON], яка була виготовлена ПП «Земляни», встановлено, що технічна документація була виготовлена відповідно до Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 року №43, яка була чинна на час здійснення приватизації земельної ділянки, в тому числі відповідно до п. 1.14. Інструкції, якою було визначено, що довгострокові межові знаки передаються на зберігання власнику або користувачу земельної ділянки, про що складається відповідний акт. Акт складається у трьох примірниках, підписується власником або користувачем земельної ділянки, виконавцем робіт і представником районного (міського) відділу (управління) земельних ресурсів Держкомзему України. В матеріалах технічної документації є наявним акт про встановлення на місцевості та погодження зовнішніх меж земельної ділянки [PERSON], який підписаний батьком відповідача [PERSON] та суміжними землекористувачами, в тому числі матір'ю позивача [PERSON], складений 05.05.2004 року, а також є акт про передачу на зберігання встановлених межових знаків власнику земельної ділянки [PERSON] складений 05.05.2004 року. Тому в даному випадку, суд не може прийняти до уваги показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які стверджували в судовому засіданні, що огорожа встановлена між земельними ділянками позивача та відповідача існує з початку 1970 року і до цього часу не переміщалась, оскільки відповідач [PERSON] та його батько [PERSON] при виготовлені технічної документації зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку погоджувались з відновленими межами, про що свідчать підписані ними акти та про будь-які помилки при визначені межі не вказували на той час. Крім того, відповідач [PERSON] має державний акт на право власності на земельну ділянку, в якому на плані меж земельної ділянки суміжна межа із земельною ділянкою позивача [PERSON] співпадає з межею, яка зазначена в державному акті на право власності на земельну ділянку позивача. Будь-яких дій для виправлення помилки в своєму державному акті він не вчиняв з часу отримання державного акту, і як наслідок його державний акт на земельну ділянку є дійсним та приймається до уваги при визначенні правильності встановлення меж. Статтею 152 ЗК України визначено наступне: 1. Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. 2. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. 3. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобіганню вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ч. 1 ст. 106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістилися, або стали невиразними. З огляду на викладене позивач правомірно пред'явив даний позов та має право вимагати від відповідача усунення порушень закону. Для відновлення порушених прав позивача необхідно зобов'язати [PERSON] демонтувати та перенести огорожу між переломними точками 2, 3 та 4 по лінії проходження межі між земельними ділянками розташованими по [ADDRESS] та по [ADDRESS] у визначені земельно-кадастровою документацією межі, які зазначені на кадастровому плані земельної ділянки, що належить [PERSON] з кадастровим номером 3220610100:01:018:0108. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved