Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради, [PERSON], [PERSON], третя особа: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на 1/3 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 09.11.2014 року померла спадкодавець [PERSON]. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є синами [PERSON]. 27.06.2014 року помер [PERSON], у якого є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. 18.03.2015 року помер [PERSON], сином якого є позивач. На день смерті батька та бабусі позивач був неповнолітнім. [PERSON] з 2002 року зареєстрований та проживає в [INFO]. Після смерті [PERSON] відповідачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а позивач прийняв спадщину як неповнолітній в порядку ч.2 ст. 1268 ЦК України. У звязку з відсутністю правовстановлюючого документу нотаріус відмовила в оформленні спадщини постановою від 16.10.2015 року. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 01.12.2015 року за [PERSON] та [PERSON] визнано право власності за кожним по 1/2 частині жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: м. Полтава, вул. Нахімова, 5, в порядку спадкування за законом. Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 28.09.2016 року скасовано рішення суду від 01.12.2015 року, та ухвалено нове, яким відмовлено в задоволенні позову, оскільки позивачам достовірно було відомо про існування неповнолітнього [PERSON], якого не було залучено до участі у справі у якості сторони. З наведених підстав просив суд задовольнити позов, визнати за позивачем право власності на 1/3 житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: м. Полтава, вул. Нахімова, 5 (том 1, а.с.2-3). 22.02.2017 року позивачем збільшені позовні вимоги, згідно поданої заяви позивач просив право власності на 1/3 житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: м. Полтава, вул. Нахімова, 5, скасувавши державну реєстрацію за [PERSON] та [PERSON] (том 1, а.с. 88-89). Крім того, в провадженні Ленінського районного суду м. Полтави знаходилась цивільна справа за позовом [PERSON] до Подільської районної у м. Полтаві ради, Полтавської міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що він є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], який помер 18.03.2015 року. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: м. Полтава, вул. Нахімова, 5. 14.11.2016 року він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено, у звязку з тим, що він пропустив передбачений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Послався на те, що пропустив строк для прийняття спадщини, оскільки не знав про смерть батька. Шлюб між батьком та його матірю був розірваний в 1996 році, частих зустрічей та міцних звязків між ними не було. До дванадцятирічного віку він разом з мамою проживав в Російській Федерації, а після повернення бачив батька лише один раз в тринадцятирічному віці. Вважав наведені причини поважними та просив суд задовольнити позов, встановити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 01.08.2017 року (суддя Кононенко С.Д.) обєднано в одне провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до Територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради, [PERSON], [PERSON], третя особа: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу [PERSON], про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом із цивільною справою за позовом [PERSON] до Подільської районної у м. Полтаві ради, Полтавської міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини (том 1, а.с. 159). Окрім цього, 07.09.2017 року відповідачі [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з зустрічним позовом до [PERSON], територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом, згідно якого просили визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: м. Полтава, вул. Нахімова,5, за кожним (том 1, а.с. 166-167). Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 05.09.2017 року позовні вимоги за зустрічним позовом обєднані в одне провадження з цивільною справою за первісним позовом (том 1, а.с. 191). Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 01.11.2017 року справа прийнята до провадження після повторного автоматизованого розподілу (том 1, а.с. 207). В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримала з викладених в позовній заяві підстав. Проти задоволення зустрічного позову [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON] та [PERSON] не заперечувала. Крім того, просила суд відмовити в задоволенні позову [PERSON] у звязку з відсутністю поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини та відсутністю підстав для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (том 2, а.с. 10). Представник відповідача [PERSON], що діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] зустрічний позов [PERSON] та [PERSON] підтримала з викладених в зустрічній позовній заяві підстав. Проти задоволення позовів [PERSON] та [PERSON] не заперечувала. Представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримала з викладених в позовній заяві підстав, а також з підстав, викладених у відповіді на відзив (том 2, а.с. 14-15). Проти задоволення первісного позову [PERSON] та зустрічного позову [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON] та [PERSON] не заперечувала. Просила суд визначити розмір частки позивача [PERSON] з урахуванням заявленого [PERSON] позову. В судові засідання відповідач (позивач за зустрічним позовом) [PERSON], представники Подільської районної у м. Полтаві ради, представник Полтавської міської ради, приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] не зявились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Третьою особою приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] подана до суду заява з проханням про проведення розгляду справи без її участі. Представником Подільської районної у м. Полтаві ради подана до суду заява з проханням про проведення розгляду справи без участі її представника. [PERSON], яка є представником за довіреністю позивача за зустрічним позовом [PERSON] подала до суду заяву з проханням про проведення судового розгляду за участі їх представника, свої позовні вимоги та позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів за участі представників сторін, що прибули в судове засідання. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов [PERSON], зустрічний позов [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON], [PERSON] підлягають задоволенню, а в задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Ленінської районного ради народних депутатів № 505 від 26.09.1978 року [PERSON] виділена земельна ділянка площею 550 кв.м по пров. Нахімова, 5, для будівництва житлового будинку (том 1, а.с. 13), 22.10.1979 року виготовлений та затверджений Технічним бюро управління головного архітектора м. Полтави План земельної ділянки площею 550 кв.м., яка була відведена [PERSON] у безстрокове користування за вищевказаною адресою, 7.04.1980 року на підставі вказаних документів міським житловим управлінням виконкому Полтавської міської ради депутатів трудящих [PERSON] був оформлений договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності (том 1, а.с. 11-12). Крім того згідно копії технічного паспорту житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: м. Полтава, вул. Нахімова, буд. 5, складається із: житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 75,2 кв.м, житловою площею 36,2 кв.м, вбиральні літ. «Б» площею 2,0 кв.м, огорожі №1, огорожі №2, вказане нерухоме майно не належить до самочинного будівництва та не потребує вводу в експлуатацію, що підтверджується відсутністю відповідної відмітки на останньому аркуші технічного паспорту. У звязку з викладеним суд вважає доведеним факт набуття [PERSON] права власності на цей житловий будинок. Також судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла 9 листопада 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (том 1, а.с. 7). [PERSON] мала трьох синів: [PERSON], який помер 27 червня 2014 року (том 1, а.с. 172), [PERSON], який помер 18 березня 2015 року (том 1, а.с. 6), та [PERSON]. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 01.12.2015 року за [PERSON] та [PERSON] визнано право власності за кожним по 1/2 частині жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: м. Полтава, вул. Нахімова, 5, в порядку спадкування за законом (том 1, а.с. 17-18). На підставі заочного рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 01.12.2015 року були внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна про право спільної часткової власності на домоволодіння, розташоване за адресою: м. Полтава, вул. Нахімова, 5, за [PERSON] (номер запису про право власності 12892149) та [PERSON] (номер запису про право власності 12892160) по 1/2 частці за кожним (том 1, а.с. 75-76). Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 28.09.2016 року скасовано рішення суду від 01.12.2015 року, та ухвалено нове, яким відмовлено в задоволенні позову, оскільки позивачам достовірно було відомо про існування неповнолітнього [PERSON], якого не було залучено до участі у справі у якості сторони (том 1, а.с. 19-20). Враховуючи скасування судом апеляційної інстанції заочного рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 01.12.2015 року, суд визнає обґрунтованою заявлену [PERSON] позовну вимогу про скасування державної реєстрації права спільної часткової власності на домоволодіння, розташоване за адресою: м. Полтава, вул. Нахімова, 5, за [PERSON] (номер запису про право власності 12892149) та [PERSON] (номер запису про право власності 12892160) по 1/2 частці за кожним. Серед іншого рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 28.09.2016 року, яке набрало законної сили, встановлено, що 08.04.2015 року [PERSON], як законний представник неповнолітнього [PERSON], і 26.08.2015 року [PERSON] звернулись до приватного нотаріусу Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] з заявами про прийняття спадщини. Постановою від 16.10.2015 року приватний нотаріус відмовила у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом [PERSON] з тих підстав, що спадкоємцем не був наданий правовстановлюючий документ на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: м. Полтава, вул. Нахімова,5 (том 1, а.с. 19 об.). Згідно положень ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є сином померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (том 1, а.с. 174). Між батьками [PERSON] [PERSON] та [PERSON], 30.04.2011 року був укладений шлюб (том 1, а.с. 173). За таких обставин суд вважає, що неповнолітній онук [PERSON], померлої 09.11.2014 року, [PERSON] спадкує ту частку спадщини, яка належала б за законом його батьку, [PERSON], якби він був живим на час відкриття спадщини за померлою [PERSON]. Крім того, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є сином померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (том 1, а.с. 8). Шлюб, укладений між батьками [PERSON] [PERSON] та [PERSON] був розірваний 26.05.2008 року (том 1, а.с. 8-9). За таких обставин суд вважає, що онук [PERSON], померлої 09.11.2014 року, [PERSON] спадкує ту частку спадщини, яка належала б за законом його батьку, [PERSON], якби він був живим на час відкриття спадщини за померлою [PERSON]. Згідно ч.4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Враховуючи те, що позивач [PERSON], [INFO], був неповнолітнім на час відкриття спадщини після померлої 09.11.2014 року бабусі [PERSON], а також після померлого 18.03.2015 року батька [PERSON], який помер через 4 місяці з часу відкриття спадщини після [PERSON], він є таким, що прийняв спадщину, в силу ч.4 ст. 1268 ЦК України, у звязку з чим позов [PERSON] в частині визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на частину домоволодіння є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про обґрунтованість позову [PERSON] суд виходить з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є сином померлого 18.03.2015 року [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (справа № 553/807/17, а.с. 10). Постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] від 14.11.2016 року відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилось після померлого 18.03.2015 року [PERSON], в звязку з тим, що пропущений встановлений законом строк для прийняття спадщини (справа № 553/807/17, а.с. 7). Статтею 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON], який досяг повноліття на час відкриття спадщини після померлого 18.03.2015 року батька [PERSON], у якості поважної причини пропуску строку для прийняття спадщини послався на те, що приблизно до дванадцятирічного віку він проживав за межами України, а після повернення до України бачив батька лише один раз коли йому було тринадцять років тобто у 2007 році, та не підтримував з ним стосунки. Будь-яких інших доводів та доказів в обґрунтування заявленого позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивачем [PERSON] суду не надано. Суд враховує вимоги ч.4 ст. 263 ЦПК України, згідно якої при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18.01.2018 року у справі № 198/476/16-ц, згідно якої поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. За таких обставин, враховуючи, що позивач [PERSON] не навів поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини та наявність об'єктивних, непереборних, істотних труднощів для своєчасного подання заяви про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON], а наведені в позові причини не можуть бути визнані судом поважними, зокрема з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 18.01.2018 року у справі № 198/476/16-ц, суд визнає заявлені позовні вимоги про встановлення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Таким чином, враховуючи те, що на підставі наданих суду сторонами доказів, судом встановлено, що спадкоємцями після померлої 09.11.2014 року [PERSON], які прийняли спадщину в межах шестимісячного строку є [PERSON], та неповнолітні [PERSON], в інтересах якого діє [PERSON], та [PERSON], які мають право на спадкування тієї частки спадщини, яка належала б за законом їх батькам: [PERSON] та [PERSON] відповідно, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, у зв'язку з чим суд вважає обґрунтованими позовні вимоги [PERSON], [PERSON], та [PERSON], в інтересах якого діє [PERSON], в частині визнання права власності в порядку спадкування за законом за кожним з позивачів по 1/3 частині спадкового майна. На підставі викладеного ч.1 ст. 1266, ст.ст. 1267, 1268, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved