Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Державної казначейської служби України, треті особи Криворізький відділ поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області,Прокуратура Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органу досудового слідства , прокуратури та суду, мотивуючи свою заяву тим, що 03 січня 2013 року слідчим відділом Жовтневого РВ Криворізького міського управління ГУ МВС України в Дніпропетровській області було почато кримінальне провадження за № 12013040730000020 за ч.3 ст. 185 КК України. 25.01.2013 року по кримінальному провадженню № 12013040730000020 йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України , 28.01.2013 року вищевказане кримінальне провадження було направлено до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу. 02.04.2013 року згідно з вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу він був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та засуджений до штрафу в розмірі 1000 грн. 11 червня 2013 року ухвалою колегії суддів судової плати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14.02.2013 року було скасовано та призначено новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції. 13.02.2014 року згідно з вироком Жовтневого районного він був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.185 КК України і був засуджений до ста годин громадських робіт. 15.07.2014 року ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13.02.2014 року було скасовано і кримінальне провадження відносно нього було закрито на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України за не встановленням достатніх доказів для доведеності його винуватості в суді і вичерпанням можливості їх отримання. Також вважає, що йому була спричинена моральна шкода, внаслідок вищевказаних подій у нього погіршилися відносини у сімї, втратив роботу, тривалий час перебував на грані виживання. З 27.01.2011 року по 29.03.2013 року він працював машиністом екскаватора на виробничій дільниці № 4 Петрівського карєру і таким чином мав постійне місце роботи. У звязку з притягненням його до кримінальної відповідальності він змушений був звільнитися тому, що керівництво карєру дізнавшись від працівників карного розшуку Жовтневого РВ МВС про притягнення його до кримінальної відповідальності за крадіжку командоконтроллерів з екскаватора, не пояснюючи причин, запропонувало йому написати заяву за власним бажанням , що він і був вимушений зробити. Після звільнення він намагався знайти роботу самостійно, але не зміг і в серпні 2013 року звернувся до криворізького міського центру зайнятості , де з 26.08.2013 року почав отримувати допомогу по безробіттю. Намагався працевлаштуватися , але після спец перевірки отримував відмову. Розмір заподіяної йому моральної шкоди оцінює 18 місяців х 1218 ( мінімальна заробітна плата 2014 рік) = 21924 +650 ( за 16 днів) = 22574 грн. , та додаткова моральна шкода в розмірі 50\~000 грн., загальна сума моральної шкоди становить 72\~574 грн., яку він просить стягнути. Позивач та його представник в судовому засіданні позовну заяву підтримали в повному обсязі, просили задовольнити, проти заочного рішення не заперечували. Відповідач - Державна казначейська служба України до суду не зявилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили. Представник третьої особи - Криворізький відділ поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області до суду 19.12.2016 року не зявилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили. Раніше надано було клопотання в якому вказали, що не можуть бути стороною по справі. Представник третьої особи - Прокуратури Дніпропетровської області [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, посилався на письмові заперечення. Зокрема вказали, що відшкодування моральної шкоди не може бути більше 28800 грн. (18 місяців *1600) відповідно до законодавства. Дослідивши письмові докази по справі заслухавши сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2014 року вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13.02.2014 року було скасовано і кримінальне провадження відносно нього було закрито на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України за не встановленням достатніх доказів для доведеності його винуватості в суді і вичерпанням можливості їх отримання. ( а.с.5-10). Відповідно до копії Диплому серії НР № 23070396 - [PERSON], [INFO], закінчив у 2003 році Гірничий технікум Криворізького технічного університету за спеціальністю «Технологія відкритої розробки корисних копалин» і здобув кваліфікацію гірничого техніка технолога. ( а.с.12) Згідно записів в трудовій книжці [PERSON] з 28.01.2011 року працював машиністом екскаватора на виробничій дільниці № 4 Петрівського карєру , 29.03.2013 року звільнився за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України. З 26.08. 2013 року [PERSON] розпочату виплату допомоги по безробіттю Криворізьким міським центром зайнятості, 22.05.2014 року припинено виплату допомоги по безробіттю. ( а.с. 14). Порядок відшкодування моральної шкоди визначений у\~Законі України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» від 01 грудня 1994 року. Відповідно до ст. 1\~Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 2 вищевказаного закону, право на відшкодування шкоди виникає у випадках закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати. Як визначено ч. 3\~ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Відповідно до пункту 9\~Постанови Пленуму ВСУ № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховують стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Моральна шкода заявлена позивачем у сумі 72 574 грн., суд вважає її завищеною. На думку суду [PERSON] внаслідок незаконного притягнення його як обвинуваченого дійсно переніс психологічний стрес. Проте, посилання позивача, що він втратив роботу, йому відмовляють у працевлаштування, погіршилися відносини з батьками є припущенням не підтвердженим належними та допустимими доказами. Судове рішення, як результат доказування, не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, позивач вказує, що його було звільнено через кримінальне переслідування, проте не заперечував в судовому засіданні, що подав заяву про звільнення за власним бажанням та звільнення не оскаржував. З огляду на вищевикладене, [PERSON] має право на відшкодування моральної шкоди за рахунок держави із врахуванням засад розумності, виваженості та справедливості в розмірі 30 000 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial