Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], як фізичної особи, про усунення перешкод у користуванні переданою йому в оренду земельною ділянкою. У ході судового розгляду уточнив позовні вимоги, предявивши позов про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою до [PERSON], як приватного підприємця, треті особи: Доманівська районна державна адміністрація Миколаївської області, Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28 жовтня 2014 р між [PERSON] та Головним управлінням Держземагенства у Миколаївській області укладений договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 4822783200:12:000:0011 строком на 10 років. Договір зареєстрований Реєстраційною службою Доманівського районного управління юстиції Миколаївської області 4 листопада 2014 р. До укладення з ним договору оренди зазначена ділянка перебувала на підставі договору оренди від 17.11.2004 р., укладеного між Доманівською РДА та приватним підприємцем [PERSON], в користуванні останнього. Строк зазначеного договору сплинув 17.12.2011 р. Після закінчення дії договору оренди від 17.11.2004 р., укладеного між Доманівською РДА та відповідачем приватним підприємцем [PERSON], останній, не маючи, на думку позивача, законних підстав продовжує користуватися земельною ділянкою кадастровий номер 4822783200:12:000:0011, порушуючи тим самим його право оренди. Посилаючись на вимоги ст.412 ЦК України, ст.31 Закону України Про оренду землі, позивач вважає припиненим договір оренди, укладений між Доманівською РДА та відповідачем приватним підприємцем [PERSON] Також у відповідності до положень ст.ст.125, 126 ЗК України, ст.6 Закону України Про оренду землі, п.1, п.3 ст.3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень позивач вважає безпідставним користування спірною земельною ділянкою відповідачем, так як угода між Доманівською РДА та [PERSON] не зареєстрована відповідно до чинного законодавства, а тому є недійсною. З зазначених підстав позивач просив зобов'язати відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, кадастровий номер 4822783200:12:000:0011 шляхом заборони здійснювати будь-які види сільськогосподарських робіт на зазначеній земельній ділянці. Відповідач фізична особа підприємець (далі - ФОП) [PERSON] особистої участі у розгляді справи не приймав. Його представник [PERSON], що діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 18.03.2015 р. та наділена усіма правами позивача, відповідача, в інтересах ФОП [PERSON] пред'явила зустрічний позов до [PERSON], зазначивши третіми особами Доманівську районну державну адміністрацію, Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, в якому просила визнати недійсним договір оренди землі кадастровий номер 4822783200:12:000:0011, укладений між Головним управлінням Держземагенства у Миколаївській області та [PERSON]. Зустрічний позов мотивований тим, що 17.12.2004 р. між ФОП [PERSON] та Доманівською РДА укладений договір оренди земельної ділянки, за яким ФОП [PERSON] передано в оренду строком на 7 років земельну ділянку кадастровий номер 4822783200:12:000:0011 розміром 10,52 га в межах території Маринівської сільської ради Доманівського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 17 грудня 2011 р. строк дії вказаного договору закінчувався, користуючись своїм переважним правом на укладення нового договору оренди як орендар, що належним чином виконував обов'язки за договором оренди, [PERSON] повідомив Доманівську РДА про свій намір продовжувати орендні відносини. Орендодавець Доманівська РДА прийняла пропозицію відповідача та розпорядженням за №656 від 28.12.2011 р. поновила термін дії договору оренди земельної ділянки, укладений 17.12.2004 р. на строк 49 років. 03 січня 2012 р. на підставі вказаного розпорядження між Доманівською РДА та ФОП [PERSON] укладена додаткова угода про продовження дії договору оренди земельної ділянки від 17.12.2004 р. строком на 49 років. Додаткова угода не зареєстрована відповідно до чинного законодавства через перешкоди створені колишнім начальником відділу Держземагенства у Доманівському районі [PERSON], які підтверджені вироком суду відносно неї. Реєстрації додаткової угоди на даний час перешкоджає реєстрація 04.11.2014 р. договору оренди, укладеного між [PERSON] та Головним управлінням Держземагенства у Миколаївській області. Договір між [PERSON] та Головним управлінням Держземагенства у Миколаївській області, зареєстрований 04.11.2014 р., на думку представника [PERSON] є недійсним, оскільки укладений з порушенням, серед іншого ст.ст.15, 33 Закону України Про оренду землі, ст.777 ЦК України та порушенням переважного права на продовження договірних відносин [PERSON] Порушене переважне право ФОП [PERSON] відповідно до вимог ст.3 ЦК України його представник [PERSON] просить поновити шляхом визнання недійсним договору оренди землі, укладеного між Головним управлінням Держземагенства у Миколаївській області та [PERSON] Первісний та зустрічний позов об'єднані в одне провадження ухвалою суду від 26.05.2016 р. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] первісний позов підтримали в повному обсязі та просили задовольнити його, зустрічний позов не визнали, заперечували проти його задоволення. Свої вимоги та заперечення пояснювали тим, що [PERSON], на відміну від ФОП [PERSON], має законне право на користування спірною земельною ділянкою, яке підтверджене укладеним та зареєстрованим відповідно до чинного законодавства договором оренди оренди землі, укладеним між Головним управлінням Держземагенства у Миколаївській області та позивачем 28.10.2014 р., зареєстрованим 04.11.2014 р. Відповідач ФОП [PERSON], не маючи законних підстав для користування земельною ділянкою, продовжує нею користуватися, тим самим створюючи перешкоди [PERSON] На думку позивача та його представника, незаконність використання спірної ділянки відповідачем підтверджена тим, що договір від 17.12.2004 р. припинив свою дію, додаткова угода між ФОП [PERSON] та Доманівською РДА не може вважатися дійсною, оскільки до теперішнього часу не зареєстрована відповідно до чинного законодавства. На момент укладення договору оренди з позивачем від укладання додаткової угоди з відповідачем минуло майже 2 роки, тобто відповідач мав досить часу для реєстрації угоди, але її не зареєстрував. Відсутність реєстрації додаткової угоди свідчить про ненабрання нею чинності, що є підставою для відмови в задоволенні зустрічного позову та задоволення первісного позову. Крім цього, представник позивача [PERSON] звертала увагу суду на те, що відповідач не надав доказів того, що він скористався своїм переважним правом на продовження договірних відносин, а саме: не надав доказів на підтвердження звернення з заявою за місяць до закінчення строку дії договору до Доманівської РДА, доказів на підтвердження належної сплати орендної плати за користування земельною ділянкою протягом 2012-2014 років. Не надання таких доказів, на її думку, свідчить про відсутність у відповідача переважного права на користування земельною ділянкою. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] первісний позов не визнали, заперечували проти його задоволення, зустрічний позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити. Заперечуючи проти вимог позивача та підтримуючи вимоги зустрічного позову, посилалися на безпідставність позовних вимог первісного позову та обґрунтованість зустрічного. Зокрема, представник [PERSON] у ході судового розгляду посилалася на те, що її довіритель [PERSON] з 17.12.2004 р. з дотриманням обов'язків орендаря належним чином та на законних підставах користується земельною ділянкою. Законність користування ділянкою підтверджена укладеним між відповідачем та Доманівською РДА договором від 17.12.2004 р. , який діяв до 17.12.2011 р. До закінчення дії договору, точна дата їй невідома, він звернувся з заявою до Доманівської РДА про намір продовжувати орендні відносини. Розпорядженням голови Доманівської РДА від 28.12.2011 р. за №656 за його заявою прийняте позитивне рішення: поновлено договірні відносини на 49 років. На виконання цього розпорядження між відповідачем та Доманівською РДА укладена 03 січня 2012 р. додаткова угода. Представник [PERSON] звертала увагу суду на те, що законодавством не визначений строк, в який підлягає реєстрації договір оренди. З приводу реєстрації даної угоди відповідно до чинного законодавства [PERSON] звернувся до начальника відділу Держземагенства у Доманівському районі [PERSON], яка почала чинити йому перешкоди, вимагаючи при цьому хабар. На підтвердження цих обставин представник посилалася на вирок Доманівського районного суду Миколаївської області від 20.11.2014 р., залишений без змін апеляційною інстанцією, за яким [PERSON] засуджена за вчинення злочину, потерпілим від якого є [PERSON] На її думку, до винесення вироку, тобто до 20.11.2014 р., відповідач [PERSON] не зареєстрував угоду через перешкоди створені [PERSON] Після ухвалення вироку він не зміг цього зробити, оскільки 04.11.2014 р. зареєстрований договір, укладений між позивачем та Держземагенством у Миколаївській області. На думку представника [PERSON], не проходження реєстрації додаткової угоди з урахуванням практики Верховного Суду України у подібних правовідносинах не може свідчити про незаконність використання земельної ділянки [PERSON], оскільки саме при підписанні додаткової угоди сторони погодили усі істотні умови, [PERSON] продовжує користування земельною ділянкою, сплачує орендну плату, орендодавець не надсилав відповідачу повідомлення про відмову у поновленні договірних відносин. Крім цього, представник [PERSON] посилалася на те, що об'єкт оренди фактично не був переданий [PERSON], оскільки земельною ділянкою постійно користується [PERSON] Також не передавалися межові знаки позивачеві, акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, підписаний [PERSON] не може слугувати як доказ такої передачі, оскільки виконаний на бланку Маринівської сільської ради, яка відношення до цього акту не має, підписаний виконавцем робіт та позивачем, власниками/користувачами суміжних ділянок він не підписаний. З урахуванням наданих пояснень та викладеного у зустрічному позові представник [PERSON] просила відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов. Представник [PERSON] по суті підтримала пояснення [PERSON] Представник Доманівської РДА [PERSON] первісний позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, зустрічний визнав, просив задовольнити заявлені в ньому вимоги. У судовому засіданні пояснив, що Доманівською РДА з відповідачем приватним підприємцем [PERSON] у 2004 р. строком на 7 років укладений договір оренди земельної ділянки розміром 10,52 га. До закінчення дії вказаного договору, наприкінці 2011 р., точної дати він не пам'ятає, [PERSON] звернувся до Доманівської РДА з заявою про намір продовжувати договірні відносини. Його заява була розглянута, так як відповідач добросовісно виконував договірні зобов'язання, розпорядженням голови Доманівської РДА від 28.12.2011 р. поновлено термін дії раніше укладеного договору строком на 49 років. На виконання даного розпорядження була укладена 03.01.2012 р. додаткова угода. Безпосередньо Доманівською РДА ця угода не зареєстрована відповідно до чинного законодавства, оскільки такий обов'язок РДА на себе не брала, чинним законодавством не визначений строк, у межах якого має бути проведена реєстрація, на сьогодні до повноважень РДА не входить укладання договорів оренди земель. Представник Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області у судове засідання не з'явився, у письмових заявах в.о.начальника [PERSON] просила справу розглянути за відсутності представника. По суті первісного позову просила задовольнити його, підтвердила укладення Головним управлінням Держземагенства у Миколаївській області 28.10.2014 р. та [PERSON] договору оренди на строк 10 років земельної ділянки площею 10,52 га для городництва в межах Маринівської сільської ради. Позиція щодо зустрічного позову третьою особою не висловлена. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], представників [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що первісний позов не підлягає задоволенню, зустрічний позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Між сторонами мають місце правовідносини, що повязані з орендою землі, які регулюються спеціальним законом - Законом України «Про оренду землі» (далі - [PERSON]) від 6 жовтня 1998 р. (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), ЗК України, ЦК України. [PERSON] є спеціальним, а тому має пріоритетне перед іншими законами застосовування щодо виниклих спірних правовідносин. У судовому засіданні встановлено, що Розпорядженням Доманівської РДА за №149 від 28.05.2002 р. серед інших осіб [PERSON] надано дозвіл на розробку Проекту відведення (технічної документації) земельної ділянки в оренду розміром 10 га в межах території Маринівської сільської ради для товарного сільськогосподарського виробництва. 17 листопада 2004 р. між Доманівською РДА та приватним підприємцем [PERSON] був укладений договір оренди земельної ділянки площею 10,52 га ріллі в межах території Маринівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на сім років. Строк дії договору розпочався після його реєстрації 17 грудня 2004 р. у Доманівському районному відділі Миколаївської регіональної філії Центр ДЗК за №040401300029. П.3.1 цього договору передбачено, що після закінчення строку договору оренди орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. З заявою про поновлення договору, як вбачається з відповіді голови РДА за №920-6-03 від 15.09.2015 р., [PERSON] звернувся 29.11.2011 р. Розпорядженням голови Доманівської РДА за №656 від 28.12.2011 р. за заявою [PERSON] щодо поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки поновлено терміном на 49 років дію договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого в Державному реєстрі земель 17.12.2004 р. за № 040401300029. 03 січня 2012 р. між Доманівською РДА та приватним підприємцем [PERSON] укладена угода про продовження дії договору оренди земельної ділянки від 17.12.2004 р. (далі - додаткова угода), за якою поновлено терміном на 49 років дію договору оренди від 17.12.2004 р., зареєстрованого у Державному реєстрі земель 17.12.2004 р. за № 040401300029. Дослідивши зазначені письмові докази суд прийшов до наступних висновків. Законом визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Відповідно до ст.13 Закону під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Таким чином, об'єктом оренди є земельна ділянка. Відповідно до ст.33 Закону (в редакції на момент поновлення орендних відносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. З аналізу положень ст.33 Закону вбачається, що вирішення питань щодо поновлення орендних відносин та відповідність такого поновлення вимогам закону покладене на орендодавця, яким на час поновлення орендних відносин з [PERSON] була Доманівська РДА. За такого саме Доманівською РДА підлягало вирішення питань дотримання орендарем [PERSON] обов'язків за договором оренди, наявності у нього переважного права на поновлення договірних відносин та прийняття рішення про поновлення договору. З відповіді голови Доманівської РДА за №920-6-03 від 15.09.2015 р. на адвокатський запит представника [PERSON] вбачається, що [PERSON] з заявою про поновлення договору звернувся 29.11.2011 р. З вищезазначеного розпорядження голови Доманівської РДА за №656 від 28.12.2011 р. вбачається, що договірні відносини з [PERSON] поновлені на 49 років. Зазначене розпорядження прийняте в межах компетенції голови Доманівської РДА і на час судового розгляду є чинним, що підтвердив представник Доманівської РДА та представники відповідача [PERSON] Доказів протилежного позивач [PERSON] та його представник [PERSON] суду не надали. Відповідно до ч.2 ст.6 Закону України Про місцеві державні адміністрації розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов'язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами. На момент вирішення питання поновлення орендних відносин, прийняття розпорядження №656 від 28.12.2011 р. та укладання додаткової угоди 03.01.2012 р. на спірну земельну ділянку позивач [PERSON] не претендував, а тому його права не порушені. Ст.33 Закону та п.3.1 договору між Доманівською РДА та [PERSON], визначений строк для подачі заяви про намір поновлення договору, однак недотримання цього строку не визначене як самостійна та беззаперечна підстава для відмови у поновленні строку дії договору. Недотримання [PERSON] строку для подачі заяви з урахуванням зазначеного могло впливати на вирішення питання поновлення договору за наявності інших претендентів на земельну ділянку. Проте, у ході судового розгляду не встановлено, що, крім [PERSON], на час вирішення питання про поновлення договору з ним будь-хто претендував на земельну ділянку, за такого недотримання 30-денного строку для подачі заяви не має суттєвого значення. З урахуванням зазначеного посилання представника позивача [PERSON] про недотримання [PERSON] тридцятиденного строку до закінчення договору оренди подачі заяви про поновлення договірних відносин, а відтак відсутності у нього переважного права на поновлення договірних відносин, не заслуговують на увагу, оскільки недотримання цього строку не порушувало прав позивача [PERSON] За наявності чинного розпорядження голови Доманівської РДА за №656 від 28.12.2011 р. та з урахуванням вимог ч.2 ст.6 Закону України Про місцеві державні адміністрації у суду відсутні підстави ставити під сумнів законність прийняття розпорядження. Також не заслуговують на увагу посилання представника [PERSON] щодо непідтвердження [PERSON] дотримання обов'язку сплати орендної плати до 2013 р., виходячи з наступного. За умовами п.4.3 договору оренди між Доманівською РДА та [PERSON] орендна плата вноситься на розрахунковий рахунок Маринівської сільської ради. Згідно довідки Маринівської сільської ради за №498 від 04.04.2016 р. ФОП [PERSON] з 2004 р. по 01.03.2016 р. не має заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою розміром 10,52 га, що є належним підтвердженням виконання обов'язку зі сплати орендної плати. Ненадання [PERSON] квитанцій на підтвердження сплати оренди за всі роки за наявності підтвердження відсутності заборгованості отримувачем коштів не має значення при вирішенні справи. У ході судового розгляду позивач [PERSON] та його представник посилалися на те, що [PERSON] незаконно користується. спірною земельною ділянкою, оскільки укладена між Доманівською РДА та [PERSON] додаткова угода від 03.01.2012 р. не зареєстрована відповідно до чинного законодавства, а тому не є чинною. Нечинність додаткової угоди, на їхню думку, є підставою для задоволення позову позивача та зобов'язання відповідача [PERSON] усунути перешкоди в користуванні позивачем [PERSON] земельною ділянкою. З такими доводами позивача та його представника суд не погоджується, виходячи з наступного. З аналізу ст.33 Закону України Про оренду землі вбачається, що нею передбачені два випадки пролонгації договору. З досліджених письмових доказів, пояснень представника Доманівської РДА та представників відповідача [PERSON] судом встановлено, що пролонгація договірних відносин з [PERSON] відбувалася відповідно до положень ч.ч.1-5 ст.33 Закону. За такого для поновлення договору його сторонами мали бути вчинені наступні дії: - орендар до закінчення строку дії договору повинен подати заяву про поновлення дії договору; - орендодавець у місячний термін повинен розглянути заяву орендаря і за відсутності заперечень, прийняти рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності); - сторони мали укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. Як встановлено у ході судового розгляду з пояснень представника [PERSON], пояснень [PERSON], [PERSON], та вищезазначених письмових доказів відповідач [PERSON] звернувся з заявою до Доманівської РДА про поновлення дії договору, за результатами розгляду заяви орендодавцем прийняте розпорядження за №656 від 28.11.2011 р. про поновлення дії договору, 03.01.2012 р. сторони уклали додаткову угоду. Зазначене свідчить про дотримання Доманівською РДА та [PERSON] процедури пролонгації договору у відповідності до ч.ч.1-5 ст.33 Закону. Таким чином, дія договору оренди від 17.11.2004 р., укладеного між Доманівською РДА та [PERSON], зареєстрованого у Доманівському районному відділі Миколаївської регіональної філії Центру ДЗК за № 040401300029, продовжена на 49 років. Крім зазначеного, на підтвердження дії вказаного договору свідчить витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-4800332972013, згідно з яким станом на 09.08.2013 р. земельна ділянка розміром 10,5262 га кадастровий номер 4822783200:12:000:0011, розташована в межах території Маринівської сільської ради, перебуває в оренді [PERSON] Також підтвердженням цьому є лист начальника відділу Держземагенства у Доманівському районі [PERSON] за №2-1338-13 від 04.06.2013 р., в якому у розпорядженні РДА про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок під №28 зазначені відомості про [PERSON], як орендаря відповідно до розпорядження №65 від 28.12.2011 р. земельної ділянки розміром 10,52 га в межах території Маринівської сільської ради. Статтями 18, 20 Закону, які були чинними до 01.01.2013 р. передбачалося, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Частина 5 ст.6 Закону визначає, що право оренди підлягає державній реєстрації. Ст.125 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Пунктом 3 додаткової угоди визначено, що вона є невід'ємною частиною договору і набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації. З урахуванням зазначених законодавчих норм та положень додаткової угоди, суд погоджується з доводами позивача [PERSON] та його представника [PERSON] про ненабрання чинності додатковою угодою, укладеною між Доманівською РДА та [PERSON] 03.01.2012 р., так як вона не зареєстрована відповідно до чинного законодавства. Ненабрання чинності додатковою угодою не оспорювалося представником РДА та представниками відповідача. Проте відсутність державної реєстрації додаткової угоди від 03.01.2012 р. не впливає на висновок суду про наявність підстав для задоволення зустрічного позову та відсутність підстав для задоволення первісного, виходячи з наступного. Чинне як на момент укладення додаткової угоди, так і на теперішній час законодавство не визначає строку проведення державної реєстрації права оренди. У судовому засіданні представники [PERSON] пояснювали суду, що відповідач не здійснив реєстрацію додаткової угоди з об'єктивних причин: через перешкоди, створені тодішнім начальником відділу Держземагенства у Доманівському районі [PERSON], а після винесення вироку відносно неї, через реєстрацію 04.11.2014 р. договору оренди між Головним управлінням Держземагенства та [PERSON] Їхні пояснення підтверджені письмовими матеріалами. Так, вироком Доманівського районного суду Миколаївської області від 20.11.2014 р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 23.03.2015 р., начальник відділу Держземагенства у Доманівському районі [PERSON] засуджена за ч.4 ст.368 КК України. При ухваленні вироку суд встановив, що на початку червня 2013 р. потерпілий [PERSON] з метою отримання витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку для подальшої реєстрації права оренди у Реєстраційній службі звернувся до [PERSON] Остання за видачу витягу почала вимагати неправомірну вигоду, за отримання якої і була засуджена 20.11.2014 р. Відповідно до вимог ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок. Зазначеним вироком підтверджені свідчення представників [PERSON] про створення перешкод для реєстрації додаткової угоди [PERSON] Також суд погоджується з їхніми доводами в частині неможливості реєстрації додаткової угоди через реєстрацію 04.11.2014 р. договору між Головним управлінням Держземагенства та [PERSON] Задовольняючи зустрічний позов, суд виходить з того, що договір між [PERSON] та Доманівською РДА від 17.11.2004 р., зареєстрований відповідно до чинного на той час законодавства 17.12.2004 р. у Доманівському районному відділі Миколаївської регіональної філії Центру ДЗК за № 040401300029, наразі є чинним. Дія вказаного договору поновлена на строк 49 років 28.12.2011 р. розпорядженням голови Доманівської РДА, прийнятим у відповідності до чинного на момент його прийняття законодавства та в межах повноважень голови РДА, розпорядження є чинним. Згідно п.1 ч.3 ст.3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними, якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. З урахуванням вказаної норми закону та встановленого у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що з 28.12.2011 р. поновлена дія строком на 49 років договору оренди між Доманівською РДА та [PERSON], він у силу п.1 ч.3 ст.3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є чинним. З урахуванням ненабрання чинності додатковою угодою, яка не є самостійним договором, а лише невід'ємною його частиною, на сьогоднішній день на умовах та в редакції станом на 17.12.2004 р., за винятком строку дії договору, який поновлений на 49 років, діє договір, укладений між Доманівською РДА та [PERSON] і зареєстрований 17.12.2004 р. у Доманівському районному відділі Миколаївської регіональної філії Центру ДЗК за № 040401300029. Оцінивши вищезазначені докази у відповідності до ст.212 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що відповідач [PERSON] на законних підставах, що випливають з договору оренди, користується спірною земельною ділянкою. Законність використання земельної ділянки [PERSON] вказує на необґрунтованість позовних вимог позивача [PERSON] до нього, як наслідок відсутність підстав для задоволення первісного позову. У ході судового розгляду знайшло своє підтвердження порушення права орендаря [PERSON], яке відповідно до ст.3 ЦК України підлягає захисту. Статтею 25 Закону передбачене право орендаря самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі. Аналогічна норма закріплена в п. а ч.1 ст.95 ЗК України. Орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону, що визначено ст.27 Закону. Частиною 2 ст.95 ЗК України передбачено, що порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. 28 жовтня 2014 р. між Головним управлінням Держземагенства у Миколаївській області та [PERSON] укладений договір оренди спірної ділянки, який зареєстрований 04.11.2014 р. Укладання цього договору в період чинності договору між Доманівською РДА та [PERSON], порушує захищене ст.25 Закону та п. а ч.1 ст.95 ЗК України право [PERSON] на самостійне господарювання на землі. Порушене право підлягає захисту шляхом задоволення зустрічного позову та визнання недійсним договору між Головним управлінням Держземагенства у Миколаївській області та [PERSON] від 4.11.2014 р. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України на користь відповідача ФОП [PERSON] з позивача [PERSON] підлягають стягненню понесені судові витрати на суму 1 378 грн., понесені позивачем витрати на суму 487,20 грн. відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved