Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до Київської міської ради про визнання права власності на 1/2 частину квартири у порядку спадкування за законом. Обгрунтовує позовні вимоги тим, що після смерті дрижини, [PERSON], померлої [INFO], відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в Києві, приватизовану ними у власність в рівних частках, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 25.03.1993 р.. Як єдиним спадкоємець за законом, прийняв спадщину після померлої дружини, в установлений законом шестимісячний термін звернувся до Четвертої київської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини. 09.08.2006 р. держаний нотаріус видав свідоцтво про право на спадщину за законом, як з»ясувалось, лише на грошові вклади, на частину квартири [ADDRESS] не видав. Будучи похилого віку, хворою людиною, вважав, що є власником всього майна, фактично прийняв спадщину, отримав грошові вклади, до дня смерті дружини проживав і був зареєстрований разом з нею в їхній квартирі, яку приватизували у рівних частках, де проживає до теперішнього часу, користуюся всіма побутовими речами, майном, тому до нотаріуса для подальшого оформлення спадку не звертався. При певних обставинах втратив документи, вимушений був відновлювати, а саме: отримав повторні свідоцтва про шлюб та смерть (дружини), розпорядження Подільської районної в м. Києві державної адміністрації «Про видачу дублікату приватизаційних документів на квартиру [ADDRESS]» від 04.03.2015 р. №102, свідоцтво про право власності (дублікат), витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, технічний паспорт на квартиру, довідку про показники об'єкта нерухомого майна від 19.02.2015р. №К-1014, інформаційну довідку Київського міського бюро технічної інвентаризації КВ-2015 №5563 від 20.02.2015р. Відповідно до свідоцтва про право власності (дублікату), виданого 25.03.2015 р. за [NUMBER] згідно розпорядження 04.03.2015 р. №102, відділ приватизації житла Подільської районної у м. Києві державної адміністрації посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», загальною площею 61,75 кв. м, відновною вартістю на момент приватизації 30875 крб., дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та члену її сім»ї [PERSON] в рівних частках. 19.03.2015 р. державний нотаріус Першої київської державної нотаріальної контори відмовив у видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири після померлої дружини, оскільки ця частка за спадкодавцем не зареєстрована. Позивач просив визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] після смерті дружини, померлої [INFO]. Представник позивача на підставі довіреності, [PERSON], подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з наведених підстав, просить задовольнити. Представник Київської міської ради за довіреністю, Овчаренко Т.М., просить ухвалити рішення на підставі наявних доказів відповідно до чинного законодавства, справу розглянути за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд установив, що [INFO] померла дружина позивача, [PERSON], [INFO], яка за життя проживала разом з ним у квартирі [ADDRESS] ( а. с. 7, 11). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 25.03.1993 р. відділом приватизації житла Подільської районної держадміністрації квартира [ADDRESS], загальною площею 61,75 кв. м, належала подружжю [PERSON] на праві спільної сумісної власності, та зареєстрована за ними Київським міським бюро державної реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна 29.03.1993 р. за реєстровим № 1663 в реєстровій книзі 16-197 ( а. с. 8, 27). Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Після смерті дружини позивача відкрилась спадщина на 1/2 частину приватизованої ними у власність квартири [ADDRESS] , загальною площею 61,75 кв. м, і грошові вклади, нею за життя заповіт не укладався. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач, як чоловік покійної, з якою перебував у зареєстрованому шлюбі з 09.03.1977 р. по день її смерті, є першої черги спадкоємцем за законом, інших спадкоємців немає. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч. 1 ст. 1270 ЦК ). Відповідно до довідки від 20.02.2015 р. вих. № 295, виданої КП «Куренівське Подільського району міста Києва» позивач дійсно зареєстрований і проживає з 22.08.1989 р. в приватизованій квартирі [ADDRESS], та є власником особового рахунку ( а. с. 23). Позивач після смерті дружини прийняв спадщину, постійно проживав разом з нею на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS], що ввійшла до складу спадкового майна, в установлений законом шестимісячний строк звернувся до Четвертої київської державної нотаріальної контори за оформленням спадщини, але одержав лише свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади ( а. с. 12). Відповідно до свідоцтва про право власності (дублікату), виданого 25.03.2015 р. за [NUMBER] згідно розпорядження 04.03.2015 р. № 102, відділ приватизації житла Подільської районної у м. Києві державної адміністрації посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», загальною площею 61,75 кв. м, відновною вартістю на момент приватизації 30875 крб., дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та члену її сім»ї [PERSON] в рівних частках ( а. с. 13, 14). Як убачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 1/2 частина квартири [ADDRESS] зареєстрована на праві приватної власності (спільної часткової) за [PERSON] ( а. с. 15). 19.03.2015 р. державний нотаріус Першої київської державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири після померлої дружини, оскільки ця частка за спадкодавцем не зареєстрована ( а. с. 24). Як убачається з довідки від 19.02.2015 р. № К-1014 ТОВ «Бюро технічногї інвентаризації» про показники об»єкта нерухомого майна, відповідно до проведеної технічної інвентаризації від 19.02.2015 р. квартира [ADDRESS] має такі показники: загальна площа - 62,5 кв. м, житлова площа - 33, 4 кв. м. До проведення технічної інвентаризації згідно свідоцтва про право власності на житло квартира мала такі показники: загальна площа - 61,75 кв. м. Загальна площа збільшилась на 0,75 кв. м в результаті переобмірів квартири та уточнення лінійних розмірів ( а. с. 21). Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про визнання права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця - дружини, померлої [INFO], доведені та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного, ст. ст. 3, 15, 16, 1216-1218, 1220, 1221, 1222, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved