Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом спочатку до відповідача [PERSON], в подальшому під час розгляду справи до відповідачів [PERSON], [PERSON], в обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. На підставі договору купівлі-продажу від 19.02.2007 року вона стала власником трикімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 56,9 кв.м., жилою площею 36,5 кв.м. 20.02.2007 року Маріупольським БТІ за нею зареєстроване право власності на вказану квартиру. Її сусідами є власники квартири №48 - відповідачі по справі. Між їх квартирами знаходиться територія загального користування - коридор, який, перегородкою з дверима, відгороджений від сходової площадки. Відповідачі у коридорі розмістили шафи, внаслідок чого він звузився, сам коридор утримується з порушенням норм санітарної та пожежної безпеки. Внаслідок зазначених обставин порушується її право на безпечне користування своєю власністю. Будь-яких дозвільних документів на встановлення перегородки у відповідачів не має, тому вона підлягає демонтажу. Позивач, та її представник належним чином повідомлені про час, місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про підтримку позовних вимог та про розгляд справи у їх відсутності. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причину своєї неявки суду не повідомили. В наданих суду запереченнях проти позову, відповідач [PERSON] вважає позовні вимоги необґрунтованими з наступних обставин: позивач фактично в квартирі не проживає; він є співвласником коридору загального користування, тому вправі займати його певну площу; коридор та перегородка тамбуру відповідає нормам пожежної безпеки. Представник третьої особи ТОВ «Житло-Плюс» в судове засідання не з'явився, просив суд справу розглянути у його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного - про задоволення позовних вимог. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору купівля-продажу від 19.02.2007 року, посвідченого нотаріусом [PERSON], укладеного між [PERSON] та [PERSON], остання купила трикімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 56,9 кв.м., жилою площею 36,5 кв.м. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 13635988, Маріупольським бюро технічної інвентаризації 20.02.2007 року за позивачем [PERSON] зареєстровано право власності на вказану квартиру. Особистий рахунком за [NUMBER] відносно квартири позивача, ТОВ «Житло-Плюс» відкритий саме на [PERSON] Особистий рахунком за [NUMBER] відносно квартири [ADDRESS], ТОВ «Житло-Плюс» відкритий на відповідачів: [PERSON], [PERSON], [PERSON], які згідно свідоцтва про право власності на житло за №38674, виданого 26.10.1995 року Відділом приватизації виконавчого комітету Маріупольської міської Ради, є власниками вказаної квартири. Наявність перегороди з дверима, що відгороджує територію загального користування - коридор квартир №47, [ADDRESS], від сходової площадки, та розміщення у коридорі шаф, внаслідок чого він звузився підтверджується актом ТОВ «Житло-Плюс» від 6.06.2013 року. За повідомленням ТОВ «Житло-Плюс», та наданої експлікації поетажного плану будинку [ADDRESS] тамбури у будинку, як і перегородки не передбачені проектом. Наявність вказаної перегородки перешкоджає вільній евакуації на сходову площадку, не відповідає вимогам ст.10 Закону України «Про пожежну безпеку», та порушує вимоги п.5.156 ДБН в 1.1-7-2002 «Пожежна безпека об'єктів будівництва». Згідно ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити йог право, або з вимогою про вчинення певних дій по запобіганню такому порушенню. Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч.4 ст.369 ЦК України правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив право чин необхідних повноважень. У відповідності до ч.2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (комори, сараї та інше) передаються у власність квартиронаймачам безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Згідно з п. 8 ст. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України 08.10.1992 року № 572, з внесеними змінами від 24 січня 2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний не захаращувати сходові клітки, позаквартирні коридори, колясочні, ліфтові шахти, горища, підвали та інші допоміжні приміщення будинку, підтримувати чистоту і порядок в ньому. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON], оскільки спірну перегородку було встановлено, без передбаченого законом дозволу. Згоди житлово-експлуатаційної організації на балансі якої знаходиться будинок в якому знаходяться квартири позивача та відповідачів також не було. Крім того, зазначена перегородка була встановлена з порушенням протипожежних норм, створює загрозу і відповідно підлягає знесенню. Відповідно до вимог ч.1 ст. 60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачі належними доказами не спростували наведеного, тому заперечення відповідача [PERSON] стосовно позовних вимог є безпідставними. Згідно наданої заяви позивач [PERSON] не наполягала на стягнені з відповідачів сплаченого нею судового збору, тому застосування вимог ст.88 ЦПК України на думку суду є недоцільним. На підставі ст.ст. 369, 386, 391 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved