Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому в обґрунтування вимог вказував, що він є власником земельної ділянки площею 3,39 га, яка розташована на території Бобрицької сільської ради Любашівського району. 01 березня 2011 року він уклав договір оренди зазначеної земельної ділянки із Фермерським господарством «Рута», строком на 5 років. Оскільки договір оренди землі закінчився 01 березня 2016 року він звернувся до голови ФГ «Рута» із заявою про те, що він не має наміру продовжувати строк дії договіру оренди та із проханням повернути земельну ділянку, і не обробляти її. Однак, відповідач відмовив посилаючись на те, що договір оренди був зареєстрований 23 лютого 2012 року, тому ФГ «Рута» має право користуватися земельною ділянкою протягом 2017 року. Позивач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні голова ФГ «Рута» [PERSON] позов не визнав, обґрунтовуючи тим, що договір оренди землі із [PERSON] укладено 01 березня 2011 р., але договір було зареєстровано 23 лютого 2012 р., тому строк дії договору необхідно рахувати із 23 лютого 2012 р., а також пояснив, що після закінчення договору він ще пів року має право користуватися землею, тобто до осені 2017 р. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із слідуючого. В судовому засіданні безспірно встановлено, що [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 3.39 гектарів у межах згідно планом, яка розташована на території Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області, масив № 11, ділянка № 83 /за межами населеного пункту/ цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер № 5123380600:01:004:0216, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку /а.с.12/. 01 березня 2011 року між [PERSON] та ФГ «Рута» було укладено Договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований у відділі Держкомзему в Любашівському районі, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 23 лютого і 2012 року, що підтверджується договором. Згідно п. 1 , 2 зазначеного Договору, Орендодавець [PERSON].В передає, а Орендар , ФГ «Рута» приймає в строкове користування земельну ділянку площею 3,39 га для товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області в масиві № 11, ділянка 83 згідно державного акту та плану серії ЯК № 131208 Пунктом 8 Договору передбачено, що договір укладено терміном на 5 років. 01.03.2011 року, до моменту державної реєстрації договору, [PERSON] передав земельну ділянку ФГ «Рута» на підставі [PERSON] приймання-передачі земельної ділянки, що підтверджується відповідним актом. Дія Договору оренди припиняється: у разі закінчення строку, на який його було укладено (п.37 Договору). Відповідно до частини другої статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов»язані з орендою землі, є Закон України Про оренду землі. За змістом статей 18, 20 Закону України Про оренду землі (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності. Пунктом 43 договору оренди землі передбачено, що договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За таких умов, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми. Разом із тим, цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні спірних договорів, набуваються після відповідної державної реєстрації. У момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 19 лютого 2014 року у справі № 6-162ц13, яка є обов'язковою для судів при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин (ч. 2ст. 214, ст. 360-7 ЦПК України). Оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що сторони дійшли згоди щодо істотних умов договору оренди землі, підписавши даний договір 01.03.2011 року, що є моментом укладення договору. А тому, договір оренди землі припинив свою дію після закінчення 5-річного строку, який розпочинається з моменту його укладення, а не з моменту його державної реєстрації, оскільки державна реєстрація вказує на чинність договору (набрання юридичної сили) і не може здійснювати момент його укладення. З огляду на зазначене, суд не приймає до уваги заперечення відповідача про те, що строк дії договору необхідно рахувати із дня його реєстрації, тобто із 23 лютого 2012 р. Статтею 34 Закону України «Про оренду землі» визначено - у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Як встановлено судом, відповідач відмовився повернути позивачу спірну земельну ділянку, хоча відповідна вимога була направлена /а.с.10/, тому суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню. Крім того, в силу вимог ст. 88 ЦПК України з ФГ «Рута» на користь [PERSON] слід стягнути понесені при зверненні до суду судові витрати у вигляді судового збору в сумі 978 грн. 44 коп. (а.с.1, 32).

Outcome: approved