Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції м. Києва про скасування арешту. Мотивує вимоги позову тим, що 30 січня 2017 року він дізнався, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо нього є обтяження - арешт всього нерухомого майна, який накладений згідно постанови АА 879992 від 05.06.2008 року ВДВС Деснянського РУЮ в м. Києві. 22.02.2017 року він звернувся із заявою до відповідача на яку отримав відповідь, що у відділі на виконанні не перебувають виконавчі провадження, боржником в яких виступає він. Оскільки він не є боржником в жодному виконавчому провадженні, тому був вимушений звернутися до суду з даним позовом, просив суд про скасування арешту, що був накладений на все його нерухоме майно згідно постанови державного виконавця відділу ДВС Деснянського РУЮ в м. Києві від 05.06.2008 року. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позовної заяви та просив суд про їх задоволення. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, в своїх письмових пояснення просив проводити судове засідання без його участі. Представники третіх осіб Публічного акціонерного товариства КБ «ПРАВЕКС-БАНК» та П»ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явилися, просили проводити судове засідання без їх участі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, судом було встановлено наступне. Позивач в судовому засіданні зазначив, що 30 січня 2017 року він дізнався, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо нього є обтяження - арешт всього нерухомого майна, який накладений згідно постанови АА 879992 від 05.06.2008 року ВДВС Деснянського РУЮ в м. Києві. 22.02.2017 року він звернувся із заявою до відповідача на яку отримав відповідь, що у відділі на виконанні не перебувають виконавчі провадження, боржником в яких виступає він. Оскільки він не є боржником в жодному виконавчому провадженні, тому був вимушений звернутися до суду з даним позовом, просив суд про скасування арешту, що був накладений на все його нерухоме майно згідно постанови державного виконавця відділу ДВС Деснянського РУЮ в м. Києві від 05.06.2008 року. Відповідно до ст. 41 Конституції України право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Частиною 1 ст. 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до листа Деснянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві від 19.05.2017 року надати інформацію щодо арешту накладеного постановою державного виконавця 05.06.2008 року неможливо у зв»язку із знищенням, виконавчий документ на виконанні у Відділі не перебуває. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 2 ст. 114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред»являються за місцезнаходженням цього майна. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Постанова про арешт та заборону на відчуження всього рухомого та не рухомого майна від 05.06.2008 року, що належить позивачу порушує його право на розпорядження своєю власністю, а тому підлягає захисту судом. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved