Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт належності [PERSON], яка померла [INFO] правовстановлюючих документів - договору дарування від 06.01.1975 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 2-71 та свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя від 06.01.1975 року, виданого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 2-73 та визнати за нею, як спадкоємицею за заповітом, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], мотивуючи тим, що приватним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ на ім'я померлої (прізвище спадкодавця, яке вказане у правовстановлюючому документі не відповідає прізвищу, яке вказане у свідоцтві про смерть). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги визнали та не заперечують проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 06.01.1975 року, посвідченого державним нотаріусом Вовк Т.А., зареєстрованого в реєстрі за № 2-71, [PERSON] подарував [PERSON] 1/2 частину незавершеного будівництвом житлового будинку з виконанням робіт на 87 % в [ADDRESS]. Також, згідно свідоцтва на право власності на частку в спільному майні подружжя від 06.01.1975 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Вовк Т.А., зареєстрованого за № 2-73, [PERSON] належить 1/2 частина незавершеного будівництвом житлового будинку з виконанням робіт на 87 % в [ADDRESS]. Відповідно до технічної документації на житловий будинок [ADDRESS], житловий будинок [ADDRESS] був перенумерований на [ADDRESS]. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.05.2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] померла [INFO]. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 21.11.2007 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 4770, [PERSON] заповіла все її майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, на що за законом на день смерті буде їй належати в тому числі належний їй житловий будинок з надвірними спорудами і присадибною земельною ділянкою, що розташований за адресою: [ADDRESS] - [PERSON], [INFO]. Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини мешкала разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено будинковою книгою на будинок [ADDRESS], тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] за № 75/02-14 від 21.03.2014 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ на ім'я померлої (прізвище спадкодавця, яке вказане у правовстановлюючому документі не відповідає прізвищу, яке вказане у свідоцтві про смерть). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved