Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом, просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього згідно рішення Богуславського районного суду Київської області від 21 жовтня 2011 року на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], з 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, на 1/6 частину його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього згідно рішення Богуславського районного суду Київської області від 04 листопада 2013 року на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], з 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, на 1/6 частину його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що на час постановлення судового рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дочки [PERSON] в жовтні 2011 року він працював та мав стабільний дохід, а також на той час у нього не було інших утриманців, в зв'язку з чим він визнав позовні вимоги [PERSON] та погодився, щоб з нього стягувалися аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку. 25 грудня 2012 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб і від цього шлюбу в них [INFO] народився син [PERSON]. На час постановлення рішення про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] в листопаді 2013 року він також працював та мав постійний заробіток, а тому з урахуванням того, що [PERSON] відмовилася від стягнення аліментів на її особисте утримання він погодився, щоб з нього були стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку. Позивач також зазначає, що починаючи з моменту присудження аліментів на користь [PERSON], а саме з жовтня 2011 року по січень 2014 року він сплачував аліменти на утримання своєї дочки [PERSON] постійно та в повному обсязі, за виключенням декількох місяців, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах, проведеним старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Богуславського районного управління юстиції Київської області Храбуст О.С., з якого вбачається, що станом на 01 лютого 2014 року заборгованість зі сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] в нього була відсутня. В лютому 2014 року він втратив роботу, а потім з [PERSON] було досягнуто усної домовленості про те, що він укладе з нею згідно вимог ст.190 СК України нотаріально посвідчений договір про припинення права на аліменти для дочки [PERSON] у зв'язку з передачею права власності на частку нерухомого майна, а саме належної йому 1/3 частки житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] і відповідно весь цей період, поки документи будуть підготовлюватись для укладення вказаного правочину він не буде сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON]. Але дану домовленість [PERSON] не виконала. Тому на переконання позивача та з огляду на те, що змінився його сімейний та матеріальний стан після постановлення рішення про стягнення аліментів на користь [PERSON], а також, що змінився його матеріальний стан після постановлення рішення про стягнення аліментів на користь [PERSON], є підстави для застосування ч. 1 ст. 192 СК України та зменшення розміру аліментів до 1/6 частини його заробітку. В судовому засіданні позивач [PERSON] і його представник [PERSON] позов підтримали, посилаючись на вищевказані факти та докази. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоч належним чином була повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи. Представник відповідачки [PERSON] подав заперечення на позов, в яких зазначив, що позивач [PERSON] не надав суду доказів, які б підтверджували зміну його сімейного та матеріального стану після постановлення рішення 04.11.2013 року про стягнення аліментів на користь [PERSON] Крім того, відсутні докази, які б підтверджували факт, що позивач з лютого 2014 року не міг найти собі підходящу роботу в межах м. Богуслава та Богуславського району. З метою працевлаштування позивач з лютого 2014 року не звертався до Богуславського центру зайнятості, хоч вакансії тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва були зареєстровані в центрі зайнятості. Наслідком умисного ухилення [PERSON] від сплати аліментів та фактичної їх несплати протягом останнього року, є значна заборгованість по аліментах перед стягувачами. Крім того, представник відповідачки зазначив, що жодної домовленості між [PERSON] і [PERSON] про припинення останнім обов'язку сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] не було і не могло бути. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася і не повідомила суд про причини неявки, хоч належним чином була повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Заслухавши пояснення позивача і його представника, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] і [PERSON] є батьками дитини: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції Київської області 06 травня 2009 року. [PERSON] і [PERSON] є батьками дитини: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Богуславського районного управління юстиції у Київській області 23 серпня 2013 року. Відповідно до рішення Богуславського районного суду Київської області від 21 жовтня 2011 року із [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до рішення Богуславського районного суду Київської області від 04 листопада 2013 року із [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до положень ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно роз'яснень викладених в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються на користь [PERSON], позивачем заявлено зміну сімейного та матеріального стану. При судовому розгляді даної справи по суті безспірно встановлено, що з часу стягнення аліментів на користь стягувачки [PERSON] у позивача змінився сімейний стан у зв'язку з народженням [INFO] сина [PERSON]. Також суд приймає до уваги пояснення позивача [PERSON], який за його згодою згідно положень ст. 62 ЦПК України був допитаний як свідок, та пояснив суду, що до лютого 2014 року він працював в м. Києві на будівництві об'єктів та мав постійний заробіток, з якого міг сплачувати аліменти на утримання дітей. Втративши роботу, він не зміг найти роботу в м. Богуславі та на території Богуславського району, має лише випадкові заробітки, яких не вистачає на сплату аліментів. Пояснення позивача узгоджуються із відомостями зазначеними в розрахунку заборгованості по аліментах від 08.08.2016 року, складеному старшим державним виконавцем Богуславського районного відділу ГТУЮ у Київській області Ульваком О.О., з якого видно, що до березня 2014 року [PERSON] сплачував аліменти в повному обсязі та не мав заборгованості. Відповідачами не надано суду доказів, які б свідчили, що матеріальний стан позивача [PERSON] після постановлення рішень про стягнення аліментів залишався на достатньому рівні та який би давав йому можливість сплачувати аліменти в розмірі визначеному судом. Отже, у зв'язку із зміною сімейного та матеріального стану позивача після постановлення рішення про стягнення аліментів на користь [PERSON] та у зв'язку із зміною матеріального стану позивача після постановлення рішення про стягнення аліментів на користь [PERSON], у суду є підстави для задоволення позову про зменшення розміру аліментів, які стягуються на користь відповідачів до 1/6 частини його заробітку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України позивач має право на відшкодування судових витрат понесених в зв'язку із розглядом справи, а саме витрат понесених на оплату судового збору та витрат на правову допомогу. Судовий збір сплачений позивачем становить 551 гривня 20 коп., що підтверджується квитанцією №23 ТВБВ 10025/638 ГУ Ощадбанку по м. Києву та Київській області від 12.04.2016 року. З квитанції наданої представником позивача, вбачається, що позивач поніс витрати на оплату правової допомоги адвоката в розмірі 4000 гривень. Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Представник позивачки згідно розрахунку витрат на правову допомогу поніс витрати: на підготовку і складання позовної заяви 6 годин - 3306 гривень, представництво інтересів позивача в судових засіданнях 2 години - 1102 гривні, всього витрати становлять 4408 гривень. Суд не погоджується з таким розрахунком витрат на правову допомогу, оскільки виходячи зі змісту позовних вимог та суті спірних правовідносин, позовна заява про зменшення розміру стягуваних аліментів не потребує досить значого часу для її виготовлення, а тому суд вважає, що на підготовку і складання позовної заяви в даній справі достатньо часу 2 години. Представництво інтересів позивача в судових засіданнях згідно журналів судових засідань становить 1 година 45 хвилин. Тому позивач має право на відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 2063 гривні ( 3 год. 45 хв. х 551,20 гривень = 2063 гривні). Всього судові витрати становлять 551 гривня 20 коп. + 2063 гривні = 2614 гривень 20 коп., які підлягають стягненню із відповідачів на користь позивача в рівних частках по 1307 гривень 10 коп. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved