Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з названим позовом в суд і просив визнати незаконним та скасувати наказ генерального директора Національного історико-етнографічного заповіднику „Переяслав від 22.04.2015 року №1-ДС; стягнути з Національного історико-етнографічного заповіднику „Переяслав на свою користь моральну шкоду в розмірі 10000,00 гривень. Зобовязати Національний історико-етнографічний заповідник „Переяслав письмово довести до відома всіх працівників Національного історико-етнографічного заповіднику „Переяслав рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду в даній справі, яким визнано незаконним та скасовано наказ генерального директора Національного історико-етнографічного заповіднику „Переяслав від 22.04.2015 року №1-ДС та стягнути судові витрати. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що зазначений наказ вважає незаконним, оскільки до застосування дисциплінарного стягнення відповідач не відібрав у нього письмові пояснення, порушив порядок притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обраного до профспілкового органу. Не враховано при обранні стягнення ступінь тяжкості вчиненого проступку, заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, викладених в його письмових поясненнях. Йому заподіяна моральна шкода, що виражає глибину внутрішніх психологічних переживань, яку він оцінює в 10000,00 гривень. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON], яка діє за довіреністю від 26.05.2015 року, посвідченої приватним нотаріусом Переяслав-Хмельницького міського нотаріального округу Київської області [PERSON] і зареєстрованої в реєстрі за №724, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просять задовольнити їх. Представник відповідача НІЕЗ „Переяслав [PERSON], який діє за довіреністю №498 від 24.11.2014 року, посвідченої генеральним директором [PERSON], в судовому засіданні позов не визнав, вважає наказ генерального директора Національного історико-етнографічного заповіднику „Переяслав від 22.04.2015 року №1-ДС законним і підстав для скасування його не має. Разом з тим зазначає, що у випадку згоди позивача закінчити справу мировою угодою, спірний наказ керівника підприємства може бути скасований. Заслухавши позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Позивач, працюючи в Національному історико-етнографічному заповіднику «Переяслав» з 01.06.2014 року був переведений на посаду заступника генерального директора з наукової роботи (наказ НІЕЗ „Переяслав №44-ОС від 08.05.2014 року). Наказом генерального директора НІЕЗ „Переяслав від 07.04.2015 року №41-ОД „Про надання річного плану роботи Заповідника на 2015 рік, контроль за виконанням наведеного наказу покладено на позивача, який ознайомлений з ним 08.04.2015 року. Згідно наказу від 22.04.2015 року №1-ДС про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON], позивачу оголошено догану за те, що він порушив пункти 3.1, 3.2 Розділу 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку НІЕЗ „Переяслав та пункти 2.1 2.4 Розділу 2 „Завдання та обовязки Посадової інструкції заступника генерального директора з наукової роботи, що несе за собою відповідальність, передбачену пунктами 5.1, 5.2 Розділу 5 „Відповідальність цієї Інструкції. Відповідно до вимог ст. 147 КЗпПУ за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. В силу ст. 148 КЗпПУ дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Зі змісту оскаржуваного наказу вбачається, що у вказаний строк річний план роботи Заповідника на 2015 рік не був наданий для затвердження генеральному директору та [PERSON] не надав виправдних документів стосовно своєї бездіяльності. Відповідач при накладенні стягнення не врахував, що процедура складання, розгляду, погодження, затвердження Річного плану роботи Заповідника, яка регулюється Методичними рекомендаціями, потребує тривалого часу, зважаючи, що планування здійснюється по всім напрямках музею, далі підлягає всесторонньому обговоренню у всіх відділах музею та обговоренню на розширеному засіданні науково-методичної ради музею і затвердженню директором. Також план погоджується Міністерством культури України. Зазначені обставини підтверджуються звітом про роботу НІЕЗ „Переяслав за 2014 рік, за І квартал 2015 року. Позивач разом з вченим секретарем Кузьменко А.В., здійснюючи контроль за виконанням наказу від 07.04.2015 року №41-ОД, повідомив генерального директора про надання [PERSON] річного плану роботи Заповідника на 2015 рік та наголосив з приводу не надання плану ремонтно-реставраційних робіт обєктів по [PERSON] народної архітектури та побуту Середньої Наддніпрянщини, плану заготівель, плану проведення робіт з благоустрою території [PERSON] народної архітектури та побуту Середньої Наддніпрянщини, перелік робіт з ремонту і фарбування покрівель обєктів [PERSON] народної архітектури та побуту Середньої Наддніпрянщини, плану проведення реставраційних робіт (службова записка №427 від 08.04.2015 року). Позивач, після засідання Науково-методичної ради 08.04.2015 року, повідомляв генерального директора про недоліки наукових співробітників Заповідника та звертався з проханням узгодити питання планування завідувачем науково-дослідного сектору „Археологічна експедиція, наголошував про створення перешкоди науковцями у роботі над планом, про що свідчать службові записки від 09.04.2015 року №437, від 14.04.2015 року №453, №450, від 17.04.2015 року №476.. Дані обставини свідчать про відповідальне та сумлінне ставлення позивача за виконання наказу щодо Річного плану. Зважаючи на ці обставини, перед застосуванням дисциплінарного стягнення відповідач мав б відібрати пояснення у позивача та звернутися до профспілки з метою погодження притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності, який є членом виборного органу профспілки і про що було відомо генеральному директору 13.03.2015 року (лист ППО НІЕЗ №14). В силу вимог ч.2 ст. 252 КЗпПУ зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є. Відповідач при обранні виду стягнення не врахував ступінь тяжкості вчиненого проступку, заподіяну шкоду та обставини, за яких вчинено проступок, попередню роботу позивача. Відповідач не надав оцінку обєктивній ситуації і притягнув позивача до відповідальності за дії, які не містять ознак дисциплінарного проступку. Не врахував відповідач пояснення позивача, його сумлінне ставлення до праці, про що свідчать почесні грамоти Міністерства культури України та Центрального комітету профспілки працівників культури України та грамотами НІЕЗ „Переяслав. Позивач раніш не вчиняв жодних порушень трудової дисципліни, добросовісно виконуючи покладені на нього обовязки. Заслуговує уваги рішення первинної профспілкової організації НІЕЗ „Переяслав від 27.07.2015 року, згідно якого відмовлено у наданні згоди для притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності. З врахуванням вищевстановлених обставин, суд прийшов до висновку, що наказ генерального директора Національного історико-етнографічного заповіднику „Переяслав від 22.04.2015 року №1-ДС про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності, згідно якого йому оголошено догану є незаконним і його слід скасувати. Позивач, в звязку з притягненням його до дисциплінарної відповідальності у виді догани, вважаючи його незаконним, відчув зневагу, пригніченість, що в силу ч.ч.2, 3 ст. 23 ЦК України є моральною шкодою. Враховуючи глибину душевних страждань, докази, надані позивачем на підтвердження розміру моральної шкоди, вимоги розумності та справедливості, суд вважає, що позов про відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково, на суму 1500,00 гривень. Вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь 3500,00 гривень в рахунок оплати витрат на правову допомогу, не підлягають задоволенню, оскільки матеріали справи не місять склад, розмір та розрахунок виплат, повязаних з оплатою правової допомоги. Крім того, з платіжного доручення вбачається, що отримувачем коштів є адвокат [PERSON] На підтвердження достовірних доказів щодо особи, яка є адвокатом, суду не надано. А представником позивача [PERSON] в судовому засіданні є [PERSON], яка діє за довіреністю від 26.05.2015 року, посвідченої приватним нотаріусом Переяслав-Хмельницького міського нотаріального округу Київської області [PERSON] і зареєстрованої в реєстрі за №724. В силу ст. 88 ЦПК України витрати на користь держави, зважаючи, що позивач за подання даного позову відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 5 Закону України „Про судовий збір №3674-VI від 08.07.2011 року звільнений від сплати судового збору, слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial