Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська із позовом до [PERSON] про усунення від спадкування. У своєму позові позивач [PERSON] посилається на те, що вона зі своє матір'ю [PERSON] проживала з 21.10.1983 року по 31 серпня 2008 року в будинку [ADDRESS]. Мати померла від хвороби серця. Її мати [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] шляхом укладання шлюбу з [PERSON] та в шлюбі народилась сестра [PERSON], [INFO]. У 1981 році шлюб було розірвано та 06 березня 1982 року уклала шлюб з [PERSON], від якого народилась позивач [PERSON] Починаючи з 1997 року, після смерті бабусі, зловживаючи спиртними напоями, [PERSON] попала в наркологічне відділення 1-ї міської лікарні м.Дніпродзержинська, де перебувала на стаціонарному лікуванні, після виписки стан її здоров'я покращився, однак вона не припинила зловживати алкоголем. Стадія хвороби перейшла у залежність з періодами загострення. В 2007 році мати поламала ногу, що в подальшому погіршило її стан здоров'я. При цьому на фоні такої клінічної картини, мати здобула загострення серцевої хвороби, з чим неодноразово зверталась до лікарських установ і перебувала на обліку, також мала проблеми з ногами - не могла вільно пересуватися, потребувала системного стороннього догляду. За її життя, вона, рідний брат її та його сім'я доглядали за нею. Відповідач - сестра [PERSON] у віці близько 20 років переїхала від них, оскільки вийшла заміж та в подальшому жила окремо, до матері вона не навідувалась, бо вважала її неблагополучною, у зв'язку з тим, що та зловживала алкоголем, при цьому фінансово не допомагала. Вважає, що її сестра не приймала участі у догляді за матір'ю, під час її хвороби, ухилялась від надання їй допомоги та не давала грошей на придбання ліків. [INFO] її мати [PERSON] померла та всі витрати на організацію поховання вона взяла на себе. Після смерті матері відкрилась спадщина на належну їй ? частину житлового будинку [ADDRESS]. Його спадкоємцями першої черги за законом є в рівних частках вона та її зведена сестра [PERSON]. На початку квітня 2015 року вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де дізналася про те, що відповідач також звернулась із заявою про прийняття спадщини. Вважає, що її сестру може бути усунено від права на спадкування, оскільки за життя матері, яка через похилий вік і тяжку хворобу була у безпорадному стані, вона ухилялася від надання їй допомоги та належного догляду. Тому просить суд усунути [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] в м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області; стягнути з [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в сумі 876,16 грн. та витрати на забезпечення доказів в судовому процесі 243,60 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги та просила суд усунути [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] в м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області; стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати по сплаті судового збору в сумі 876,16 грн. та витрати на забезпечення доказів в судовому процесі 243,60 грн. Посилалась в судовому засіданні на обставини викладені в позові. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила суд усунути [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] в м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області; стягнути з [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в сумі 876,16 грн. та витрати на забезпечення доказів в судовому процесі 243,60 грн. Посилалась в судовому засіданні на обставини викладені в позові. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в задоволені позову, посилалась на обставини викладені в запереченні на позов. У 1999 році вона вийшла заміж та почала проживати в м.Дніпропетровську. Працює медсестрою в школі та не має грошей. Зазначила, що її мати в останній рік життя знаходилася в нормальному, дієздатному стані. Допомагати мамі матеріально у неї не було можливості. Тому просить суд відмовити в задоволенні позову. В якості свідка в судовому засіданні [PERSON] суду зазначила, що вона позивачу є сусідкою. Пояснила суду, що позивач постійно доглядала [PERSON], яка була їй сусідкою. Відповідача [PERSON] у [PERSON] бачила в 2004-2005 роках, після того вона до [PERSON] не приходила. Останній час [PERSON] хворіла, говорила, що болить серце, зламана рука була, важко пересувалася. В якості свідка в судовому засіданні [PERSON] суду пояснив, що він є рідним братом померлій [PERSON]. Зазначила, що [PERSON] під час свого життя страждала на алкоголізм. Він її провідував та купував для неї ліки, продукти. Проживала [PERSON] одна. Зазначив суду, що відповідач [PERSON] також потребувала матеріальної допомоги, а тому не мала змоги допомагати своїй матері [PERSON], але могла допомагати їй морально. В якості свідка в судовому засіданні [PERSON] суду пояснила, що вона є дружиною [PERSON] Зазначила суду, що сестра його чоловіка [PERSON] зловживала спиртними напоями. [PERSON] постійно допомагав своїй сестрі, купував їй продукти харчування, ліки. Позивач також постійно допомагала своїй матері, купувала ліки, продукти, а відповідач в свою чергу взагалі не допомагала їй, а ні морально, а ні матеріально. В якості свідка в судовому засіданні [PERSON] суду пояснила, що вона є двоюрідною сестрою сторонам. Зазначила суду, що [PERSON] зловживала спиртними напоями. [PERSON] та позивач [PERSON] постійно допомагали [PERSON], купували їй продукти харчування, ліки, а відповідач взагалі не допомагала їй, а ні морально, а ні матеріально. В якості свідка в судовому засіданні [PERSON] суду пояснила, що вона мати чоловіка [PERSON] Зазначила суду, що позивач [PERSON] та померла [PERSON] не дозволяли [PERSON] приїздити до матері, навідувати її. В 2014 році відповідач разом з онуками навідували [PERSON], але [PERSON] не заходила до будинку, оскільки не хотіла конфліктувати із [PERSON]. Підтвердила те, що відповідач в 2015 року один та два рази на три місяці приїздила до [PERSON]. В якості свідка в судовому засіданні [PERSON] суду пояснила, що вона є хрещена відповідачу. Підтвердила те, що відповідач [PERSON] іноді приїздила до матері, але та не відчиняла їй двері. Зазначила, що вона давала відповідачу кошти для придбання продуктів харчування для матері, оскільки у останньої їх не було. В судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою [PERSON], яка проживала в м.Дніпропетровську довгий час. Підтвердила факт того, що відповідач не мала можливості допомагати матері, оскільки самій не вистачало коштів на життя, чоловік її покинув із хворою дитиною. Вислухавши позивача, відповідача та свідків, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі є дочками [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], актовий запис № 3686, свідоцтвом про смерть, актовий запис № 304, показами свідків, а також визнано сторонами по справі, і згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, ці обставини не підлягають доказуванню у справі. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з ? частину житлового будинку [ADDRESS], що вбачається з витягу про реєстрацію право власності на нерухоме майно від 17.09.2008 року, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 27.12.2004 року. Після смерті [PERSON] сторони звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Судом встановлено, що сторони на момент смерті [PERSON] є повнолітніми доньками спадкодавця та мають право на спадкування по половині частки спадщини. Спадкодавець [PERSON] до своєї смерті хворіла, загостренням серцевої хвороби. Доглядом за [PERSON], яка померла [INFO], та її похованням займалися позивач [PERSON] та [PERSON], купували їй їжу та ліки. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не мала можливості утримувати [PERSON], оскільки у неї на утриманні знаходився син [PERSON] - хворий на порушення психологічного розвитку, а також остання проживала в іншому місті в м.Дніпропетровську. Судом також встановлено, що відповідач не спілкувалася з матір'ю останні перед її смертю роки та не приймала участь в її утриманні та догляді, у зв'язку з тим, що не мала можливості та достатньо коштів. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Так, згідно ч.ч.3, 5, 6 ст. 1224 ЦК України, не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення статті 1224 ЦК України поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. В п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, роз'яснено, що правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Правило частини п'ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до Сімейного кодексу України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. У своїх рекомендаціях Вищій спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування, зазначив, що для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч.5 ст.1224 ЦК України, має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Частиною третьою ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Так, позивачем не надано належних доказів та на їх підтвердження, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги від відповідача, остання мала можливість її надати, проте ухилилась від обов'язку щодо її надання. Позивачкою [PERSON] не доведено умисне ухилення відповідачки [PERSON] від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме відповідачки, а лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Таким чином, посилання позивача [PERSON] на те, що відповідачка навмисно ухилялася від надання допомоги матері, яка через тяжку хворобу була у безпорадному стані, тому вона повинна бути усунута від спадкування є безпідставними, оскільки позивачем на підтвердження свої позовних вимог не надано суду належних доказів, тому суд вважає, що вони є не обґрунтовані та не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача [PERSON] про усунення від права на спадкування не підлягають задоволенню, а також не підлягають задоволенню й вимоги позивача про стягнення судових витрат з відповідача, оскільки відповідно до вимог ст.89 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed