Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрований Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції 13.09.2003, актовий запис №2533. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 13.09.2003 між ним та відповідачем зареєстровано шлюб. У шлюбі в них народилось двоє дітей - [PERSON] , 2006р.н. та [PERSON] , 2008р.н. Спільне життя в них не склалося. Останнім часом шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство вони не ведуть. Між ними не має взаєморозуміння і взаємоповаги, втрачено почуття любові один до одного. Збереження шлюбу стало неможливим та суперечить інтересам обох з подружжя. Просить позов задоволити. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 28.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив задоволити. Крім того зазначив, що протягом останніх п`яти місяців вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть та не підтримують подружніх відносин, діти проживають з відповідачем. Відповідач в судовому засіданні позов визнала повністю. Зазначила, що вона втратила почуття любові до позивача, близько п`яти місяців вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть та не підтримують подружніх відносин, діти проживають з нею. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 13 вересня 2003 року у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №2533. У шлюбі у них народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сторони тривалий час спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнала, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, а відтак, шлюб слід розірвати. Розподіл витрат по розгляду справи підлягає вирішенню в порядку ст.ст.141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved