Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON], в якому (позові) просить визначити порядок користування та виділення в натурі земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок під номером [ADDRESS], та належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], з урахуванням встановлених часток в нерухомості, зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що він (позивач), відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 23.06.1990 року [NUMBER] є власником 1/5 частини будинку з надвірними будівлями, розташованого у [ADDRESS], разом з тим, співвласником 1/2 частини зазначеного житлового будинку з надвірними будівлями є відповідач - [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 04.05.1988 року, а іншому співвідповідачу[PERSON] належить 3/10 частини житлового будинку з надвірними будівлями на підставі рішення суду від 20.10.2008 року. Зазначив, що зазначений вище житловий будинок, який належить на праві спільної часткової власності позивачу та відповідачам, - знаходиться на земельній ділянці загальною площею 0,0981 га. Позивач зазначив, що він та відповідачі мають намір розподілити між собою земельну ділянку по [ADDRESS] в натурі, однак, в зв'язку з конфліктною ситуацією стосовно порядку користування вказаною земельною ділянкою, не можливістю фактично розподілити її, вони (позивач та відповідачі) не можуть дійти згоди стосовно самого порядку користування спільною земельною ділянкою, оскільки не визначено конкретно межі і конфігурації цієї спірної ділянки землі по вказаній адресі, в зв'язку з чим між ними (позивачем та відповідачами) наявний спір щодо порядку користування зазначеною земельною ділянкою. Ухвалою від 19.04.2017 року відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та справа призначена до судового розгляду. Ухвалою від 30.10.2017 року до участі у вказаній цивільній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Міську раду міста Кропивницького (Кіровоградську міську раду). Відповідно до п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набрав чинності 15.12.2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, суд продовжив розгляд даної справи за правилами Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року. Позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду зі спільною заявою, зареєстрованою в суді 02.02.2018 року за вх. № 2883, про затвердження наданої суду мирової угоди, укладеної та підписаної сторонами у січні, 2018 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] та відповідач [PERSON] просили суд затвердити укладену між сторонами по справі мирову угоду. Ухвалою від 26.04.2018 року відмовлено у затвердженні мирової угоди, укладеної у січні, 2018 року, між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], поданої до Ленінського районного суду м. Кіровограда 02.02.2018 року, та продовжено судовий розгляд даної цивільної справи. Представник позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні підтримала позицію свого довірителя щодо заявлених позовних вимог та просила їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучи належним чином повідомленими про день, час та місце судового розгляду, що підтверджується підписами останніх від 01.06.2018 року та 26.05.2018 року відповідно у рекомендованих повідомленнях про вручення судових повісток, які містяться в матеріалах справи, в судове засідання не з'явилися та про причини своєї неявки суд не повідомили, заяви від відповідачів про розгляд справи за їх відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходили, причини не явки суду не відомі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Міська рада міста Кропивницького, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду, що підтверджується підписом представника від 24.05.2018 року та печаткою Міської ради міста Кропивницького у розписці про вручення судового виклику, яка містяться в матеріалах справи, - в судове засідання не з'явився та про причини своєї неявки суд не повідомив, заява від третьої особи про розгляд справи за їх відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходили, причини не явки суду не відомі. Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача [PERSON] - [PERSON], яка підтримала пред'явлений позивачем позов, обґрунтовуючи позовні вимоги аналогічно викладеним у позовній заяві, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи та сторонами по справі не заперечується, що сторонам по справі на праві спільної часткової власності належить житловий будинок під номером [ADDRESS], а саме: - позивачу [PERSON] 1/5 частина зазначеного житлового будинку з надвірними будівлями, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 23.06.1990 року [NUMBER]; - відповідачу [PERSON] 1/2 частина зазначеного житлового будинку з надвірними будівлями, що підтверджуєтьсядоговором купівлі-продажу від 04.05.1988 року № 2-1209; - відповідачу [PERSON] 3/10 частини зазначеного житлового будинку з надвірними будівлями, що підтверджується рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.10.2008 року та витягом про державну реєстрацію прав № 30207964 від 06.06.2011 року. Належність сторонам зазначених часток вказаного житлового будинку підтверджується архівною довідкою обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» № 32935 від 10.03.2017 року, в якій також зазначено, що площа земельної ділянки, на якій розташовано вказаний будинок, становить 849,8 кв.м. Разом з тим, в ході розгляду даної справи судом встановлено, що земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: м. Кропивницький, [ADDRESS], знаходиться у комунальній власності Міської ради міста Кропивницького (Кіровоградської міської ради) та надана у користування за зазначеною адресою площею 721,9 кв.м., в той час, як загальна площа, як про це зазначеного в архівній довідці № 32935 від 10.03.2017 року, становить 849,8 кв.м., тобто розмір земельної ділянки збільшено на 127,9 кв.м. (за червону лінію), крім того, за фактичним користуванням площа земельної ділянки становить 981,00 кв.м. (дані попередньої мирової угоди від 31.08.2017 року), що в свою чергу стало підставою для залучення до участі у вказаній цивільній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міську раду міста Кропивницького (Кіровоградську міську раду) ухвалою від 30.10.2017 року. При цьому, з наступної редакціїмирової угоди, укладеної та підписаної сторонами у січні, 2018 року, вбачається, що сторони по справі дійшли згоди щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою домоволодіння з надвірними будівлями, розташованого у [ADDRESS], загальною площею саме 0,0719 га. та виділення в натурі в користування сторонам частин зазначеної земельної ділянки з відхиленнями від ідеальних часток нерухомості. Згідно з ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Таким чином, судом відзначається, що встановлення порядку користування земельною ділянкою, розмір фактичного використання якої перевищує її площу, в межах якої (площі) ця земельна ділянка надавалась у користування, - може призвести до порушення прав та охоронюваних законом інтересів третьої особи Міської ради міста Кропивницького, яка як орган місцевого самоврядування представляє територіальну громаду м. Кропивницького та здійснює від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування. Крім того, відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], виготовленого обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» від 27.02.2017 року (інвентаризаційна справа № 6050) квартири за № 1, № 2, № 3, мають самочинно збудовані площі, зокрема, кв. № 1 - загальна площа збільшена на 48,61 кв.м., складає 71,0 кв.м., житлова площа збільшена на 30,29 кв.м., складає 38,9 кв.м.; кв. № 2 - загальна площа збільшена на 6,65 кв.м., складає 49,7 кв.м., житлова площа - 27,5 кв.м.; кв. № 3 - загальна площа складає - 35,3 кв.м., житлова - 24,1 кв.м.; збудовано самочинно: прибудову літ. А3, А4, А5; прибудовано другий поверх (в стані будівництва) літер на літ. «А1» та «А3» (8,1 х 5,3), щодо яких сторонами не надано документів на підтвердження введення таких приміщень в експлуатацію в установленому законом порядку, як і не надано документів на підтвердження права власності на переобладнані приміщення, зареєстрованого в установленому законом порядку, на підставі чого суд констатує неможливість встановити ідеальні частки нерухомості - домоволодіння, що знаходиться за адресою [ADDRESS] у м. Кропивницькому, виходячи з наступного. Відповідно до положень ч.ч. 1 - 4 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Таким чином, наявність самочинного будівництва, що підтверджується вищевказаним технічним паспортом, та не підтвердження сторонами по справі надання їм спірної земельної ділянки у встановленому порядку під уже збудоване нерухоме майно вказує на наявність права у власника земельної ділянки Міської ради міста Кропивницького заперечувати проти визнання права власності на нерухоме майно за особами, які здійснили самочинне будівництво на його земельній ділянці. Щодо посилання позивача на положення ст. 88 ЗК України, як на норми, які регулюють спірні правовідносини, що склались між ним (позивачем) та відповідачами, судом відзначається, що норми, які містяться в ст. 88 ЗК України регулюють правові питання володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності. При цьому, із змісту спірних правовідносин, які є предметом даного судового розгляду, судом встановлено, що спірна земельна ділянка не перебуває у спільній частковій власності сторін у справі, а є власністю третьої особи Міської ради міста Кропивницького та перебуває у користуванні сторін по справі, що в свою чергу свідчить про безпідставність посилання позивача на положення ст. 88 ЗК України. Крім того, судом відзначається, що позивачем було надано суду в якості додатку до мирової угоди схему поділу між сторонами по справі земельної ділянки спільного часткового користування за адресою:м. Кропивницький, [ADDRESS], засвідчену підписами позивача[PERSON] та відповідачів [PERSON] та [PERSON], при цьому, позивачем не надано суду доказів на підтвердження можливості нормального користування будинками і здійснення догляду за ними, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо, за умови саме такого поділу. Пунктом 18-1постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.03.2010 року передбачено, що при вирішенні вимог про визначення розміру земельної ділянки, необхідної для обслуговування житлового будинку, будівлі або споруди, право власності на які при їх відчуженні перейшло до набувача без визначення в договорі права на земельну ділянку, суд має з'ясовувати, зокрема, чому це питання не було визначено в договорі, можливість укладення між відчужувачем і набувачем додатку до цього договору щодо права набувача на земельну ділянку та чи не свідчить реальна можливість використання всієї земельної ділянки за цільовим призначенням саме про той розмір земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, будівлі або споруди, який існував до їх відчуження. Розмір земельної ділянки, необхідної для обслуговування житлового будинку, будівлі або споруди, визначається шляхом проведення за клопотанням сторін експертизи з врахуванням чинних нормативних документів у галузі будівництва, санітарних норм та правилі правил протипожежної безпеки тощо. На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами, враховуючи, що розмір фактичного використання земельної ділянки,яка знаходиться за адресою: м. Кропивницький, [ADDRESS], перевищує її площу, в межах якої (площі) ця земельна ділянка надавалась у користування, та на вказаній земельній ділянці наявні об'єкти самочинного будівництва, а саме: квартири за № 1, № 2, № 3, зокрема, кв. № 1 - загальна площа збільшена на 48,61 кв.м., складає 71,0 кв.м., житлова площа збільшена на 30,29 кв.м., складає 38,9 кв.м.; кв. № 2 - загальна площа збільшена на 6,65 кв.м., складає 49,7 кв.м., житлова площа - 27,5 кв.м.; кв. № 3 - загальна площа складає - 35,3 кв.м., житлова - 24,1 кв.м.; збудовано самочинно: прибудову літ. А3, А4, А5; прибудовано другий поверх літер на літ. «А1» та «А3» (8,1 х 5,3), суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимоги позивача [PERSON] до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про визначення порядку користування та виділення в натурі земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок під номером [ADDRESS], в зв'язку із не встановленням судом під час розгляду даної справи законних підстав для задоволенні таких вимог, на підставі чого у задоволенні таких вимог позивачу слід відмовити. При цьому, судом також відзначається, що при неодноразовому роз'яснення судом сторонам по справі про право на звернення до суду з клопотання про призначення експертизи, таке(і) клопотання про проведення експертизи(з) сторонами у справі не заявлялось(ись). Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому, враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого позивачем [PERSON] судового збору у розмірі 640,00 грн. (квитанція № 1Р31133 від 31.03.2017 року) слід залишити по фактично понесеним останнім.

Outcome: dismissed