Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що вироком Глухівського міськрайонного суду від 09 березня 2017 року було встановлено, що внаслідок вчинення [PERSON] злочину йому (позивачу) завдано майнову шкоду за викрадені барсетку в сумі 100 грн. та гроші в сумі 300 грн., а також не відшкодовано вартість поновлення викраденого водійського посвідчення та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Крім того посилається на те, що даним злочином йому було заподіяно й моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у звязку з протиправною поведінкою щодо нього, а саме, позбавленням його права керувати своїм транспортним засобом, внаслідок викрадення документів на право керування, знищенням його майна та позбавленням права власності на барсетку, гроші, водійське посвідчення та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, тому він був вимушений істотно змінити свій спосіб життя, приймати участь у досудовому розслідуванні та судовому процесі, витрачати час на відновлення викрадених документів, вживати додаткових зусиль для забезпечення свого життя, заробітку грошей, які були викрадені, відчував приниження внаслідок прострочення [PERSON] узгодженого терміну відшкодування завданої йому шкоди. Також посилається на те, що розмір збитків від завданої йому матеріальної шкоди складає 1382,99 грн., з яких, вартість викраденої барсетки 100 грн., викрадені гроші - 300 грн., медичний огляд водія 204 грн., фото на посвідчення 15 грн., медичний огляд у лікаря психіатра 36,4 грн., перереєстрація автомобіля з комісією банку 360,63 грн., за експертні платні послуги з комісією банку 158,96 грн., за видачу посвідчення водія з комісією банку 208 грн. Також посилається на те, що 27 січня 2017 року [PERSON] надав йому розписку, за умовами якої зобовязався до 06.02.2017 р. відшкодувати йому 2500 грн. заподіяної шкоди, тому розмір моральної шкоди, узгоджений ним та [PERSON], станом на 27.01.2017 р. становив 1117,01 грн. Однак, у звязку із простроченням її відшкодування та додатковими маральними стражданнями від продовжуваної протиправної поведінки [PERSON] вважає справедливим збільшити розмір відшкодування моральної шкоди на 500 грн., тобто, до 1617 грн., тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 3000 грн. заподіяної майнової та моральної шкоди. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві, а також просив розглядати дану справу в заочному порядку та стягнути з відповідача понесені його довірителем витрати, а саме, 200 грн. за опублікування в газеті оголошення про виклик відповідача в судове засідання та 990 грн. за надання правової допомоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом опублікування у пресі оголошення про його виклик в судове засідання, тому відповідно до ст. 224 ЦПК України суд розглядає дану справу в заочному порядку на підставі наявних у ній письмових доказів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Так, відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені вироком у кримінальній справі, що набрав законної сили, обовязків для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. А з вироку Глухівського міськрайонного суду від 09 березня 2017 року, який набрав законної сили 11.04.2017 р., вбачається, що [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначенойому покарання у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., речовий доказ у справі, а саме, таксометр «[PERSON] EL», №07013153, повернуто потерпілому [PERSON] Також згідно мотивувальної частини вироку судом було встановлено, що 06 січня 2017 року близько 05 год. 30 хв. обвинувачений [PERSON], перебуваючи поблизу бару «Водолій», розташованого на вул. Пивоварова, 40, у м. Глухів, шляхом вільного доступу таємно викрав з автомобіля ВАЗ-21114, який належить [PERSON], таксометр «[PERSON] EL» вартістю 1000 грн., барсетку «Wallabi 2663-4» вартістю 100 грн., в якій знаходилися 300 грн. та водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та банківські картки, то цим підтверджується факт викрадення цього майна позивача, а також вчинення цих дій відповідачем у справі [PERSON], тому з нього підлягає стягненню на користь позивача заподіяна злочином майнова шкода. Також ч.1 ст. 60 цього Кодексу передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. А згідно положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Також за змістом ст. 1166 цього Кодексу майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Однак, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення майнової шкоди підлягають частковому задоволенню з огляду на таке. Так, з довідки територіального сервісного центру №5941 Регіонального сервісного центру МВС в Сумській області МВС України за вих. № 31/18/5941-327 від 20.04.2017 р. вбачається, що дійсно на підставі звернень [PERSON] з приводу викрадення документів, а саме, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія СХО №840373 від 13.12.2016 р.; посвідчень водія серія СІА №035895 від 10.06.1997 р. категорії «ВС» та серія АГЕ №043242 від 25.11.1994 р. категорія «А» було видано нове свідоцтво про реєстрацію серія СХО №893058 від 25.01.2017 р. та нове посвідчення водія серії ВХТ №839460 від 17.01.2017 р. категорія « А1АВ1ВС1С». З урахуванням цього заподіяна відповідачем майнова шкода складається з вартості викраденої барсетки (100 грн.) та викрадених грошей (300 грн.), а також витратах, понесених [PERSON], які підтверджуються дослідженими судом квитанціями (а.с. 5-7), зокрема, на виготовлення фото на посвідчення (15 грн.); медичний огляд у лікаря психіатра (36,4 грн.); перереєстрацію автомобіля з комісією банку (360,63 грн.); експертні платні послуги з комісією банку (153,96 грн., а не 158,96 грн. як зазначено в позові); видачу посвідчення водія з комісією банку (208 грн.), а всього 1178,99 грн., тому вказану суму й слід стягнути в рахунок відшкодування заподіяної злочином майнової шкоди. В той же час, позивачем не надано суду доказів понесення витрат за проведення медичного огляду в сумі 204 грн., тому ці витрати відшкодуванню не підлягають. Згідно положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Також ст. 23 ЦК України\~передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у звязку із пошкодженням її майна; відшкодовується грішми, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не повязана з розміром цього відшкодування. Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Суд вважає, що внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу була заподіяна й моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких той зазнав у звязку з протиправною поведінкою відповідача, пошкодженням його майна, так як він був вимушений суттєво змінити свій спосіб життя, приймаючи участь у досудовому розслідуванні та розгляді справи в суді, витрачати час на відновлення документів, вживати додаткових зусиль для забезпечення свого життя у звязку з викраденням грошей та речей, тому виходячи з глибини й обсягу цих страждань, та принципу розумності і справедливості, а також зважаючи на те, що відповідачем не подано жодних заперечень проти позову, суд оцінює таку шкоду в 1617 грн., яку необхідно стягнути з [PERSON] у відповідності до ч.1 ст. 1167 ЦК України. Також зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено частково (93 %), а саме, стягнуто в рахунок відшкодування заподіяної майнової та моральної шкоди 2795,99 грн. (1178,99 + 1617 = 2795,99), то відповідно до положень ст.ст. 79,83, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати за надання правової допомоги та за опублікування оголошення у пресі пропорційно до задоволених вимог. Так, в суді встановлено, що за надання правової допомоги позивачем сплачено 990 грн. (а.с. 18), тому з відповідача підлягає стягненню на його користь 921 грн. таких витрат (990 х 93 : 100 = 921). Також за опублікування в газеті «Сумщина» (№23, 08.06.2017 р.) оголошення про виклик [PERSON] в судове засідання позивачем було сплачено 200 грн., що підтверджується квитанцією від 01.06.2017 р. (а.с. 31), тому з відповідача підлягає стягненню на його користь 186 грн. таких витрат (200 х 93 : 100 = 186). Оскільки згідно п.6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, позивачі звільняються від сплати судового збору, а рішення у справі ухвалено на користь позивача, то відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1280 грн., з яких, за позовні вимоги майнового характеру 640 грн. та за позовні вимоги немайнового характеру (стягнення моральної шкоди) 640 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial