Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Томаківського району про визнання за нею права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, після смерті діда [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12.07.2016 року він звернувся до Томаківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, який розташований за адресою: с. Веселий Яр (Червоноукраїнка), вул. Перемоги, 4, Томаківського району Дніпропетровської області, що належав [PERSON], який помер 04 вересня 2008 року. Відповідно до вимог чинного законодавства він прийняв спадщину подавши у шестимісячний строк від часу відкриття спадщини в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Державний нотаріус Марганецької ДНК в.о. Томаківської державної нотаріальної контори, постановою від 12.07.2016 року, відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене нерухоме майно, так як у нього відсутній правовстановлюючий документ на будинок і запропонував звернутися до суду для вирішення питання реалізації його спадкових прав. Згідно записів в книгах погосподарського обліку власником домоволодіння та присадибної земельної ділянки, розташованих за адресою: с. Веселий Яр (Червоноукраїнка), вул. Перемоги, 4, Томаківського району Дніпропетровської області, був [PERSON], який помер 04 вересня 2008 року. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Позивач зазначає, що володіння [PERSON] зазначеним житловим будинком не суперечило та не суперечить суспільним інтересам та не порушує прав інших осіб. Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, при цьому зазначив, що підтримують позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, письмових заперечень суду щодо позову не надав. За таких обставин, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження матеріалами справи, що підтверджують вказані факти та викладені правовідносини, а саме: свідоцтвом про смерть [PERSON] серії І КИ № 242627, виданим виконкомом [PERSON] сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, з якого вбачається, що спадкодавець [PERSON] дійсно помер 04.09.2008 р.; заповітом від 20.03.1995 року,посвідченого секретарем виконкому [PERSON] сільської ради, з якого вбачається, що [PERSON] заповідав на випадок своєї смерті позивачу все своє майно, з чого воно б не складалося і де б воно не знаходилося. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, постановленої 12.07.2016 року державним нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори суд вбачає, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], на житловий будинок розташований за адресою: с. Веселий Яр (с.Червоноукраїнка), вул. Перемоги, 4 Томаківського району, так як відсутні правовстановлюючі документи на вказане нерухоме майно. Власником домоволодіння та присадибної земельної ділянки, розташованих за адресою: с. Веселий Яр (Червоноукраїнка), вул. Перемоги, 4, Томаківського району Дніпропетровської області, був [PERSON], який помер 04 вересня 2008 року, що підтверджується довідкою від 10.05.2016 року за № 124, виданою виконкомом [PERSON] сільської ради згідно записів в книгах погосподарського обліку. Відповідно до розяснень, викладених у пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року за вихідним № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. З повідомлення Марганецької державної нотаріальної контори від 15.08.2016 р. за вих.№ 1214/01-16 вбачається, що після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа № 33/2009, копію якої направлено на адресу суду. З даної копії спадкової справи суд вбачає, що до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті \~[PERSON], окрім позивача [PERSON], 05.02.2009 року зверталася також дружина померлого [PERSON] [PERSON], яка згідно ст. 1241 ЦК України відмовилася від отримання обовязкової частки спадщини. Також з копії спадкової справи вбачається, що позивач у справі раніше отримував свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 17.10.2009 р., реєстраційний № 14340, на частку спадкового майна, а саме: земельну ділянку, площею 8,150 га належної померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії Р№ № 137929, виданого 10.02.2002 року, а також свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 17.10.2009 р., реєстраційний № 1438, на частку спадкового майна: земельну ділянку, площею 0,56 га, розташованої: с.Червоноукраїнка вул. Перемоги, 4, Томаківського району Дніпропетровської областіналежної померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ДП ТМ № 003071, виданого 03.07.1995 р. Тобто присадибну земельну ділянку, на якій розташований зазначений житловий будинок і яка належала [PERSON], позивач оформив на себе згідно діючого спадкового законодавства у власність, що підтверджується вищевказаним свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 17.10.2009 року реєстраційний № 1438. Із технічного паспорту на будинок, виготовленого КП «Томаківське БТІ» ДОР» 14.07.2016 року, вбачається, що [PERSON], згідно експлікації до плану житлового будинку, фактично являвся власником житлового будинку «А» загальною площею 57,00 кв. м., житловою площею 32,60 кв.м. Будинок 1935 року побудови не є аварійним та придатний до користування. Згідно з висновком ТОВ «Грандторгстрой» дійсна вартість житлового будинку станом на 22.07.2016 року складає 34 988,00 гривень. Постановою Верховної Ради України № 1353-VІІІ від 12.06.2016 р. с. Червоноукраїнка перейменовано на с. Веселий Яр. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що у позивача відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок. Відповідно до вимог глави 10 пункту 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на зазначене нерухоме майно, так як відсутній правовстановлюючий документ щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Виходячи із наведеного, враховуючи ту обставину, що ніхто, крім позивача не претендує на спадщину після смерті [PERSON], а письмові докази свідчать про те, що саме останній являвся власником зазначеного нерухомого майна, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі. Тобто позивач має право на отримання спадщини за заповітом навіть при тих обставинах, що відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме майно. Частиною 1\~ст. 88 ЦПК України\~передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позивач не просить відшкодувати йому судові витрати, тому суд вважає можливим звільнити відповідача від відшкодування витрат та залишити сплачений судовий збір на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved