Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15.07.2011 року він з відповідачем уклав шлюб. В шлюбі народився спільний син - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося, внаслідок з різними поглядами на сім`ю та сімейні цінності. Сім`я існує формально, розпочинаючи з літа 2019 року спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомленням (викликом) сторін. Позивач на розгляд справи не з`явився. Надав суду заяву про слухання справи у його відсутність. У наданій заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, строк для примирення подружжю не надавати, оскільки не вбачає сенсу в подальшому збереженні шлюбу. Відповідач на розгляд справи не з`явилася, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність. У наданій заяві зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, строк для примирення подружжю не надавати, оскільки не вбачає сенсу в подальшому збереженні шлюбу. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне життя. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання не будуть порушені їх права, а також права дітей. 15 липня 2011 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 119, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У сторін є спільний син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 18 вересня 2014 року, актовий запис 323. Спільне життя у сторін не склалося у зв`язку з різними поглядами на сім`ю та сімейні цінності. Розпочинаючи з літа 2019 року сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Спору з приводу спільного майна подружжя, місця проживання дитини у сторін немає. В силу ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved