Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 11 жовтня 2003 року між ними було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народились син [PERSON] та дочка [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини, на ведення спільного сімейного господарства. Даний шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати. У судове засідання позивач не зявилась, хоча про час та місце судового засідання була належним чином повідомлена. Попередньо позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Щодо надання строку на примирення заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки, відзив на позов не подавав. На підставі вимог ст.ст. 223,280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 11 жовтня 2003 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД № 082711, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, про що зроблено актовий запис за №1693. Від даного шлюбу у сторін народились: син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №187629 від 18 листопада 2013 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №2675 та дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №060824 від 28 листопада 2007 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, про що зроблено актовий запис за №2541 . На протязі одного року сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 111, 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме інтересам сторін та дітей. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 11 жовтня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, про що зроблено актовий запис за №1693. В силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 640 грн., згідно квитанції №3 від 01.12.2017 року.

Outcome: approved