overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у Канівський міськрайонний суд з позовом до територіальної громади м. Канева в особі Канівської міської ради Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно, в якому зазначив, що [INFO] померла його мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на незавершене будівництво житлового будинку по [ADDRESS] Позивач являється єдиним спадкоємцем після смерті матері. Канівське відділення Черкаського об'єднаного бюро технічної інвентаризації підготувало висновок на незавершене будівництво житлового будинку, але у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру, не може оформити спадщину належним чином. Просить суд визнати за ним право власності на незавершене будівництво житлового будинку, яке розміщене по [ADDRESS] після смерті [PERSON] у порядку спадкування за законом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та пояснив, що позивач є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] У зв'язку з тим, що у спадкодавця був відсутній правовстановлюючий документ на незавершене будівництво житлового будинку, просить суд визнати за ним право власності на незавершене будівництво житлового будинку, яке розміщене по [ADDRESS] після смерті [PERSON] у порядку спадкування за законом. Представник відповідача - Танана Г.П., діючий за довіреністю, у судовому засіданні позов визнав та не заперечує проти визнання права власності за позивачем на незавершене будівництво житлового будинку, яке розміщене по [ADDRESS] після смерті [PERSON] у порядку спадкування за законом, оскільки це підтверджується матеріалами справи. Суд, вивчивши матеріали справи та вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позовних вимог суд за наявності для того законних підстав задовольняє їх (ст.174 ЦПК України). З урахуванням зібраних у справі доказів суд дійшов висновку про те, що позивач дійсно являється спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], а тому є підстави визнати за ним право власності на зазначене спадкове майно у порядку спадкування за законом. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у квітні 2014 року до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 08 березня 1986 перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Бирлівської сільської ради Драбівського району Черкаської області. Від шлюбу спільних малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося з різних причин (втрата взаємних почуттів, постійні непорозуміння, сварки). З 21.09.2013 подружжя проживає окремо, підтримувати сімейні відносини позивач надалі, не бажає, вважає, що збереження шлюбу з відповідачем, неможливе. Просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, пояснив, що 08.03.1986 зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу спільних повнолітніх дітей не мають. Зазначив, що причиною розлучення є постійні конфлікти та сварки з відповідачем, у зв'язку з втратою взаємних почуттів любові, поваги та взаємодопомоги, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час спільне господарство сторонами не ведеться, подружжя не проживає разом з 21.09.2013. Вважає, що примирення між ними неможливе, просить шлюб розірвати. Відповідач у судовому засіданні позов визнала, проти його задоволення не заперечує. Судом установлено: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 08.03.1986, зареєстрованому виконавчим комітетом Бирлівської сільської ради Драбівського району Черкаської області, актовий запис № 7 (а.с.5). Від шлюбу сторони повнолітніх дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалось через непорозуміння одне одного. Постійні сварки та втрата взаємних почуттів призвели до припинення шлюбних відносин між сторонами. Спільне господарство не ведеться. Підтримувати сімейні відносини надалі подружжя не бажає, сторони проживають окремо. Міри, прийняті судом для примирення сторін, результатів не дали. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що примирення між подружжям неможливе, подальше збереження сім'ї суперечитиме інтересам обох сторін. За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у квітні до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що на протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явилася, проти позову не заперечувала. Таким чином, дослідивши матеріали справи‚ суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31.10.2007 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Атмосфера в сім'ї склалася така, що призвела до повного відчуження, внаслідок чого шлюбно-сімейні відносини припинилися. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім'ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між сторонами втрачено. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у лютому 2015 року до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 26.08.2006 року перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції м. Севастополя. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через протилежні погляди на життя та постійні непорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів. З 2011 року подружжя проживає окремо, підтримувати сімейні відносини позивач надалі, не бажає, вважає, що збереження шлюбу з відповідачем неможливе. Просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явився, надіслав до суду заяву, у якій просив справу слухати у його відсутність, свої позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву у якій, просить справу слухати у її відсутність, проти розірвання шлюбу та розгляду справи за місцем розгляду позивача не заперечує. Судом установлено: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 26.08.2006, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції м. Севастополя, актовий запис № 570 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.5). Спільне життя між сторонами не склалось через непорозуміння одне одного. Постійні сварки та втрата взаємних почуттів призвели до припинення шлюбних відносин між сторонами. Спільне господарство не ведеться. Підтримувати сімейні відносини надалі подружжя не бажає, сторони проживають окремо. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб. З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що примирення між подружжям неможливе, подальше збереження сім'ї суперечитиме інтересам обох сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у лютому до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що на протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явилася, проти позову не заперечувала. Таким чином, дослідивши матеріали справи‚ суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.03.1997 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Атмосфера в сім'ї склалася така, що призвела до повного відчуження, внаслідок чого шлюбно-сімейні відносини припинилися. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім'ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між сторонами втрачено. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у Придніпровський районний суд м.\~Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики 14/06/2015 від 14.06.2015 року. Свої вимоги мотивує тим, що 14.06.2015 він, [PERSON] , надав у борг відповідачу грошові кошти в сумі 62000,00 доларів США, що є еквівалентним на день надання позики за офіційним курсом НБУ (за 1 долар США-21грн.44коп.) - 1329280грн. 00коп., що підтверджується п.2.1 Договору позики 14/06/2015 від 14.06.2015 року. Зазначає, що відповідно до п.1.1. Договору позики, від передав відповідачу грошові кошти в порядку та на умовах, встановлених договором позики, а відповідач прийняв дані кошти, про надав йому розписку від 14.06.2015 року, відповідно до п.3.4 договору позики. Зазначає, що відповідно до п.4.1.,4.2 договору позики, строк користування позикою складає 36 місяців, до 14.06.2018 року включно. Зауважує, що відповідно до п.5.2 договору позики, позика підлягає поверненню в порядку, передбаченому для її надання, по курсу НБУ, який буде існувати на дату повернення. Втім, позивач вважає, що відповідач свої грошові зобов`язання за договором позики виконав не належним чином, а всі зусилля позивача врегулювати спір у досудовому порядку виявилися марними. Зауважує, що відповідачем за увесь час користування позикою в рахунок виконання грошових зобов`язань за договором позики на його користь було сплачено лише 5050,00доларів США, а саме: 1200,00 доларів США 13.07.2015 року; 1000,00 доларів США 14.08.2015 року; 1650,00 доларів США 02.10.2015 року; 700 доларів США 22.12.2015 року; 500 доларів США 28.01.2016 року, що підтверджується відповідними розписками. Тож, позивач вважає, що у зв`язку з цим, залишок заборгованості відповідача по тілу позики за договором позики на даний момент становить 56950,00 доларів США. Крім того, вказує, що відповідно до п.6.1 договору позики, у разі прострочення повернення позики (її частини), позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю штраф у розмірі 20% від суми неповернутої позики (її частини), що в розрахунку становить 11390,00 доларів США (56950 дол. США х 20% = 11390,00 дол. США). Таким чином, зазначає, що станом на момент звернення з даною позовною заявою, заборгованість відповідача за договором позики становить 68340 доларів США, що є еквівалентним за офіційним курсом НБУ (за 1 долар США 28грн.00коп.) 1913520грн.00 коп. (56950,00 дол. США + 11390 дол. США=68340.00 дол. США). Підсумовуючи викладене вище, позивач зауважив, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором позики виконав не належним чином, а саме, не повернув суми позики у строк, вказаний у договорі позики, знехтував всі спроби позивача врегулювати спір в добровільному (позасудовому) порядку, чим порушив умови договору позики 14/06/2015 від 14.06.2015 року та норми ЦК України. Тож,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у Рівненський районний суд Рівненської області з позовом до [PERSON], про виключення відомостей про батька дитини з актового запису про народження. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 19.03.1993 року між ним та [PERSON], було укладено шлюб. За час перебування у шлюбі у [PERSON] народилася дочка [PERSON], [INFO], батьком якої було записано позивача [PERSON], однак він з цим не погоджується, оскільки на час зачаття дитини він не проживав із своєю дружиною. Враховуючи, що [PERSON] померла [INFO] позивач звертається з відповідним позовом до відповідача, опікуна неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю, просить розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Судом встановлено, що 19.03.1993 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції (актовий запис №358) зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану №00013481078 від 18.02.2014 року. [INFO] [PERSON] народила дочку - [PERSON], про що 21.09.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції зроблено запис в книзі записів актів громадянського стану про народження за №1966. Згідно вимог ст.122 СК України батьком дитини записано позивача [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.09.2004 року. Відповідно до ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до ст.61 СК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] не заперечує той факт, що позивач [PERSON] дійсно не являється батьком дитини [PERSON], [INFO], позов підлягає до задоволення. На підставі ст.136 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у Рівненський районний суд Рівненської області з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та вселення. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що є власником 1/9 частини двокімнатної квартири [ADDRESS]. Відповідач встановив новий замок у вхідних дверях вказаної квартири та не дає йому можливості користуватися даним житлом, чим порушує його право власності. За вказаних обставин, позивач звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права власності. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник не з`явилися. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, в якій просить суд ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору і понесені ним витрати на правову допомогу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву відповідно до якої просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Третя особа [PERSON] та його представник, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явились. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №1-446, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №21746489 від 02.02.2009р., та свідоцтвом про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №2-1818. Відповідач визнав, а відповідно в силу вимог ст. 61 ЦПК України, не підлягає доказуванню та обставина, що він встановив новий замок у вхідні двері квартири [ADDRESS] та не дає позивачу користуватися даним житлом, чим порушує його право власності. Стаття 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи, що [PERSON] своїми діями чинить перешкоду для [PERSON] у користуванні його власністю, суд вважає позовні вимоги останнього обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Згідно вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у січні 2015 року до суду з позовом [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 07 вересня 2013 року перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На протязі сумісного проживання сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, виникали сварки, що спричинило моральні страждання позивачеві, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Наразі відповідачка переїхала до іншого місця проживання з іншим чоловіком. На даний момент спільне господарство не ведеться. Просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, свої позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, проти задоволення позовної заяви не заперечує. За таких обставин, суд вважає можливим слухати справу у відсутність сторін. Судом установлено: Сторони знаходяться у шлюбі з 07 вересня 2013 року, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 285 (а.с.5). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалось через непорозуміння одне одного. Втрата взаємних почуттів призвели до припинення шлюбних відносин між сторонами. Спільне господарство не ведеться. Підтримувати сімейні відносини надалі подружжя не бажає, сторони проживають окремо. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб. З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що примирення між подружжям неможливе, подальше збереження сім'ї суперечитиме інтересам обох сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved