Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] з участю третьої особи Першої Тернопільської державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно за законом. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05 травня 2013 року помер його батько, [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ИД № 150540, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції у Тернопільській області 06 травня 2013 року. На момент смерті його батька, як і задовго до вказаної події він постійно проживав із ним, однак зареєстрований за адресою спадкодавця, а саме: вул. Князя Острозького 45/87, м. Тернопіль не був. Перед смертю батько дуже хворів, а з січня 2013 року взагалі знаходився у лежачому, безпорадному стані та не міг навіть вставати, тому він здійснював за ним догляд. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із ? частини квартири, що розташована за адресою вул. Князя Острозького 45/87, м. Тернопіль, в якій він, позивач, проживав на момент смерті батька. Звернувшись у нотаріальну контору для написання заяви про прийняття спадщини, [PERSON] було роз'яснено, що він пропустив строки для прийняття спадщини. Позивач вказав, що протягом шести місяців з часу відкриття спадщини він не заявляв про свою відмову від спадщини, а отже, як спадкоємець першої черги за законом вважається таким, що прийняв спадщину. На підставі вказаного позивач просить визнати його право власності на спадкове майно після смерті його батька, [PERSON], а саме на ? частину квартири, що розташована за адресою: вул. Князя Острозького, 45/87, м. Тернопіль. Позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити. Відповідач та його представник проти задоволення позову заперечили, вказавши, що позивач не проживав постійно за адресою вул. Князя Острозького, 45/87, м. Тернопіль, разом зі своїм батьком до смерті [PERSON], а тому пропустив, визначений законом, строк для прийняття спадщини. Представник третьої особи - Першої Тернопільської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідача та його представника, покази свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 травня 2013 року помер батько [PERSON] [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-ИД №150540, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції у Тернопільській області 06 травня 2013 року; свідоцтво про народження серії І-ЯК №543744, видане Тернопільським бюро ЗАГСу 09 липня 1971 року). Згідно листів першої Тернопільської державної нотаріальної контори № 2267/01-16 від 04 серпня 2016 року та №456/01-16 від 03 лютого 2017 року, 10 жовтня 2013 року заведена спадкова справа № 722/2013 до майна померлого 05 травня 2013 року [PERSON], який був зареєстрований та проживав в [INFO]. Відповідно до матеріалів спадкової справи дружина спадкодавця [PERSON], 10 жовтня 2013 року подала заяву про прийняття спадщини за законом. Інші спадкоємці із заявами про прийняття чи про відмову від прийняття спадщини не звертались. 18 листопада 2013 року Першою тернопільською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? часку квартири [ADDRESS], на ім'я дружини спадкодавця [PERSON]. Інших свідоцтв по даній спадковій справі станом на 04 серпня 2016 року не видавалось. Заповітів від імені [PERSON] не посвідчувалось. Вказана інформація також підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину № 44662497 від 03 серпня 2016 року). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 жовтня 2013 року [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON], який помер 05 травня 2013 року, а саме: ? частки квартири № 87, що знаходиться за адресою м. Тернопіль, вул. Кн. Острозького, 45. Частиною 1 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За правилами частини 3 цієї статті спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до паспорта серії МС № 194389, виданого Тернопільським МУ УМВС України в Тернопільській області 14 серпня 1997 року [PERSON] виписаний за адресою вул. Князя Острозького, 45/87, м. Тернопіль 17 вересня 1997 року. Згідно акту від 15 березня 2016 року комісія в складі заступника директора ДП «Комунальник-1» ГТОВ «Мрія» [PERSON], паспортиста ДП «Комунальник-1» ГТОВ «Мрія» [PERSON] в присутності мешканця [INFO] [PERSON], мешканця [INFO] [PERSON] [PERSON] проживав без реєстрації за адресою: [ADDRESS] до 01 лютого 2016 року про що підтверджують свідки: сусіди [PERSON], [PERSON] Згідно акту від 30 січня 2017 року, комісія в складі заступника директора ДП «Комунальник -1» ГТОВ «Мрія» [PERSON], паспортиста ДП «Комунальник -1» ГТОВ «Мрія» [PERSON], в присутності мешканки квартири №87 [PERSON], яка проживає за адресою [INFO], в присутності свідків сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON], засвідчили, що [PERSON] з 2010 року не проживав за адресою [INFO]. Відповідно до висновку про результати розгляду повідомлення громадянки [PERSON] від 31 січня 2016 року її пасинок [PERSON] по місцю проживання, за адресою: м. Тернопіль, вул. Кн. Острозького, 45/87 вчиняє скандали. Згідно довідки № 29 від 17 серпня 2016 року, виданої Першою церквою християн віри євангельської, [PERSON] був членом цієї церкви з 1993 року до моменту смерті. Навідуючи [PERSON] по місцю його проживання в [INFO] в період його хвороби представники цієї церкви бачили, що його син [PERSON] доглядав свого батька і був присутній на похороні. Відповідно до листа № 344 від 09 березня 2017 року Тернопільської міської комунальної лікарні швидкої допомоги, хворий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у ВНТС лікарні з 15 лютого 2012 року по 02 березня 2012 року. Впродовж лікування хворого доглядом та забезпеченням медикаментами займалась дружина хворого [PERSON] Відповідно до висновку про результати розгляду звернення громадянки [PERSON] від 27 лютого 2017 року, було опитано [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які вказали, що [PERSON] за адресою м. Тернопіль, вул. Кн. Острозького, 45/87 не проживає а проживає за адресою [INFO] з 2010 року. Згідно квитанцій про оплату комунальних послуг за адресо. вул. Кн. Острозького, 45/87 в м.Тернополі, оплату послуг здійснювали [PERSON] та [PERSON] Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він працював разом із батьком позивача, який йому говорив, що проживає разом із сином. Також, він бачив, як батько позивача і позивач, повертаючись з роботи, виходили на одній зупинці по вул. Острозького в м. Тернополі. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що близько 5 років назад він був у гостях в батька позивача і бачив там його сина позивача. Також, він бачив, як позивач, повертаючись з роботи, виходив на зупинці по вул. Острозького в м. Тернополі, на тій же зупинці позивач сідав у автобус, який віз людей н роботу. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона являється сестрою позивача. Вона не проживає з батьком з 19 років. Зі слів сусідів та родичів позивач з батьком не проживав. Також вона не бачила брата біля батька в лікарні. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що він дуже рідко бачив позивача за адресою м. Тернопіль, вул. Кн. Острозького, 45/87. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він є сусідом відповідача. З позивачем дружив з дитинства. З 1992 року раз на три місяці приїжджає за адресою вул. Острозького, 45 в м. Тернополі та заходить в гості до відповідача, однак позивача там не бачив. Зі слів відповідача знає, що позивач проживає окремо разом із сімєю. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він є сусідом відповідача та знає, що позивач за адресою: м. Тернопіль, вул. Кн. Острозького, 45/87 не проживає, а лише деколи приходив. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є сусідкою відповідача, однак з позивачем вона зустрічалася дуже рідко. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є сусідкою відповідача та часто заходить до неї в гості, проте з позивачем там не зустрічалася. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він знає позивача з дитинства. Вони дружили. Він часто бачив позивача на кухні та балконі в квартирі його батька. Коли позивач працював на маршрутному таксі, то він часто бачив у дворі будинку його автобус. Також він знає, що позивач доглядав батька. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він проживає за адресою: [INFO]. Позивач за адресою вул. Сімовича, 9 в м. Тернополі не проживає. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що [PERSON] станом на 2013 рік по вул. Сімовича, 9 в м. Тернополі не проживав, а лише прибирав прибудинкову територію, оскільки в цьому будинку відсутні умови для проживання. Зі слів знайомих знає, що [PERSON] пів року не працював, оскільки повинен був доглядати батька. Позивача з батьком вона часто бачила разом. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він знає позивача з дитинства. Він знає, що позивач проживав разом з батьком. Суд вважає, що позивачем не надано достатніх та переконливих доказів факту проживання [PERSON] за адресою м. Тернопіль, вул. Кн. Острозького, 45/87 на час смерті його батька [PERSON], тобто на час відкриття спадщини. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] вказали, що бачили позивача за місцем проживання його батька в м. Тернополі по вул. Кн. Острозького, 45/87, з чого зробили висновки, що позивач там проживає. Однак вказані твердження піддаються судом сумніву, оскільки зазначені свідки бачили [PERSON] в квартирі батька декілька разів, а не повсякденно, тому зробити висновок про постійне проживання позивача разом із батьком на підставі вказаних показів суд не може. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] вказали, що бачили, як [PERSON] повертався з роботи та виходив на одній із зупинок по вул. Острозького в м. Тернополі. Проте подальшого руху позивача вони не бачили, а тому ствердити однозначно що [PERSON] в подальшому прямував на вул. Кн. Острозького, 45/87 в м. Тернополі з метою постійного проживання за вказаною адресою суд не може. Надані позивачем докази, а саме: акт від 15 березня 2016 року, довідка № 29 від 17 серпня 2016 року, видана Першою церквою християн віри євангельської та висновок про результати розгляду повідомлення громадянки [PERSON] від 31 січня 2016 року, також судом не беруться до уваги, оскільки вони складені на підставі показів свідків, які допитані в судовому засіданні та яким суд дав оцінку, а також вказують лише на те, що позивач час від часу зявлявся по місцю проживання свого батька за адресою м. Тернопіль, вул. Кн. Острозького, 45/87. Однак зробити висновок, що позивач проживав за вказаною адресою постійно, на підставі зазначених доказів, суд не може. На підставі викладеного, суд не бере до уваги покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та акт від 15 березня 2016 року, довідка № 29 від 17 серпня 2016 року, видана Першою церквою християн віри євангельської та висновок про результати розгляду повідомлення громадянки [PERSON] від 31 січня 2016 року, які складені на підставі показів цих свідків, оскільки ці докази ґрунтуються на припущеннях, а тому в силу ч. 4 ст. 60 ЦПК не можуть братися до уваги під час прийняття рішення. За вказаних обставин справи суд вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити за їх недоведеністю.

Outcome: dismissed