Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, припинення стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з позивачем. За місцем його проживання створені всі належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини. Згідно рішення Селидівського міського суду від 08 серпня 2012 року на користь відповідача позивач щомісячно сплачує аліменти на дитину в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку. Відповідач з січня 2019 року вихованням дитини не займається, не утримує її та не спілкується з нею. Зазначає, що визначення місця проживання дитини з ним надасть можливість в повній мірі виконувати батьківські обов`язки, зокрема, щодо оздоровлення, навчання, лікування тощо. На підставі вищевикладеного, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить суд визначити місце проживання [PERSON] , 2006 року народження, із ним , за адресою: [ADDRESS] , а також припинити стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання дитини. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та про згоду на ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Згідно ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що проти позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини з батьком не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи , приходить до наступних висновків. Згідно із ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У відповідності до ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17 травня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано відповідно до рішення Селидівського міського суду Донецької області від 28 вересня 2010 року, яке набрало законної сили 11 жовтня 2010 року. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько, мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Частиною 1 ст. 161 СК України передбачено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів, зокрема, щодо місця проживання дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч.4). Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч.5). Висновком виконкому Української міської ради № 02-22/4 вих454/1 від 25 вересня 2019 року визнано доцільним визначити місце проживання [PERSON] , 2006 року народження , разом з позивачем. Згідно із зазначеним висновком [PERSON] шкідливих звичок не має, працює. Мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, залишає його без нагляду, зловживає спиртними напоями. [PERSON] приділяє особисту прихильність як до батька, так і до матері. Він бажає визначити місце свого проживання з батьком. За місцем проживання [PERSON] створено належні умови для проживання , виховання та розвитку дитини. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з батьком не суперечитиме інтересам дитини, тому суд приходить до висновку про задоволення вимог щодо визначення місця проживання дитини з позивачем. Крім того, згідно із копією постанови про відкриття виконавчого провадження № 34186469 від 05 вересня 2012 року та копії довідки ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» № 67 від 17 лютого 2020 року, з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на дитину - [PERSON] у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку платника аліментів на підставі виконавчого листа, виданого Селидівським міським судом Донецької області у справі № 2/543/1168/12. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто стягнення аліментів є способом участі у витратах на утримання дитини того з батьків, який проживає окремо від дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Якщо дитина перестала отримувати дохід або її дохід зменшився, заінтересована особа має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Частиною 4 ст. 273 ЦПК України визначено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Таким чином, з урахуванням того, що суд дійшов до висновку про задоволення вимог про визначення місця проживання дитини з позивачем, суд вважає за необхідне звільнити позивача від сплати аліментів, які стягуються на користь відповідача на утримання [PERSON] . Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду із даним позовом судовий збір позивачем не сплачувався у відповідності до ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Згідно з вимогами, визначеними в ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на дату подання позовної заяви становить 768,40 грн. Уточнена позовна заява з вимогою про припинення стягнення аліментів подана позивачем 03 березня 2020 року. Згідно із ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840,80 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (10 510 грн.). Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає сплаті судовий збір в сумі 1 609,20 грн. (768,40 грн. +840,80 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: approved