Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що з 02.09.2005 року по 12.01.2007 року, вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області шлюб між сторонами було розірвано. За час подружнього життя у сторін народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З вересня 2006 року позивач з дітьми проживають окремо. Спорів стосовно місця проживання дітей не було, чоловік не заперечував, що діти будуть проживати із позивачем. З того часу батько життям дочок не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дітьми та приймати участь у їх вихованні, не бере участі у їхньому шкільному та позашкільному житті, не відвідав жодних батьківських зборів під час навчання дітей, не слідкував за їхніми творчими успіхами та не дбав про їхній духовний розвиток. Діти знаходиться на повному утриманні позивача. Додатково діти займаються в гуртках. Відповідач ніяким чином не піклується про дочок, не проявляє зацікавленості в його подальшій долі, не цікавиться їх успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей. Тому позивач просила позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні доньки [PERSON], [INFO], та відносно доньки [PERSON], [INFO]. Представник позивача направила до суду письмову заяву, згідно якої просила розгляд справи провести у її відсутності, вимоги позову підтримала, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день. Час та місце розгляд справи повідомлявся належним чином. Причин неявки суду не повідомив, письмових заперечень до суду не направляв. Третя особа направила до суду лист, в якому вони свій висновок підтримали та просили рішення прийняти в інтересах дітей. За письмовою згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно до ст. 165 Сімейного кодекс України (далі - СК України) право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як встановлено у судовому засіданні, [INFO] народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. [INFO] народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. 12 січня 2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції.. Неповнолітні [PERSON], та [PERSON] залишилися проживати з матір'ю [PERSON] З того часу батько [PERSON] з дочками не зустрічається та не спілкується, не цікавиться життям, здоров'ям, духовним та моральним розвитком дітей, не бере участі в утриманні дочок. За інформацією адміністрації ліцею «ЕКО» №198, який відвідують неповнолітні [PERSON] та [PERSON] протягом тривалого часу батько не бере участі у вихованні дітей, не відвідує батьківські шкільні збори, не цікавиться навчально-виховним процесом. Згідно Висновку від 14.03.2018 року № М137405.248.2, орган опіки та піклування на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області від 06 березня 2018 року вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] щодо неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], та малолітньої [PERSON], [INFO]. Статтею 141 СК України встановлено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, і розірвання шлюбу між ними не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Стаття 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27.09.1991 року, проголошує, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд приходить до висновку, що відповідач по справі [PERSON] підлягає позбавленню батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] та неповнолітньої [PERSON], оскільки він ухиляється від виховання дочок, та свідомо нехтує щодо своїх обов'язків по вихованню дітей, що підтверджується відповідним висновком про доцільність позбавлення батьківських прав Органу опіки та піклування та іншими доказами по справі. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку що вимоги позивача обґрунтовані, доведені та підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст. 141, 164, 167 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved