Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Держземагентства у Тарутинському районі Одеської області, Тарутинської РДА Одеської області про скасування запису про реєстрацію Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, визнання його недійсним та залишення права користування земельною ділянкою. В обгрунтування своїх вимог зазначив, що йому на підставі розпорядження Тарутинської РДА Одеської області від 29 березня 2004 року за №107/А-2004 «Про передачу громадянам в приватну власність земельних часток (паїв) колишнього КСП «Ударний» було передано у приватну власність земельну ділянку площею 5,69 гектарів ріллі в межах згідно з планом, яка розташована на території Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області та 12 серпня 2004 року видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД №085681, яка розташована на території Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області. Під час виготовлення Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку була допущена технічна помилка, яка полягає в тому, що в ньому на титульній сторінці в графі «гектарів або кв. метрів» замість розміру площі земельної ділянки, яка складає 5,69 гектарів вказана земельна ділянка площею 3,52 гектарів. 24 жовтня 2013 року [PERSON] звернувся до відділу Держземагентства у Тарутинському районі Одеської області для внесення виправлень в Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ОД №085681. Однак йому було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду. Це і стало підставою для звернення позивача до суду з вказаним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, на розгляд суду від нього надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність. Позов підтримує. Представники відповідачів у судове засідання не з'явилися. На адресу суду від представників відповідачів надійшли заяви про згоду з позовними вимогами позивача та з проханням розглянути справу без їх участі. Ця обставина відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України. В зв'язку з цим в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачами, оскільки таке визнання відповідає вимогам закону, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 29 березня 2004 року на підставі розпорядження Тарутинської РДА Одеської області №107/А-2004 «Про передачу громадянам в приватну власність земельних часток (паїв) колишнього КСП «Ударний» позивачу було передано у приватну власність земельну ділянку площею 5,69 гектарів ріллі в межах згідно з планом та 12 серпня 2004 року видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД №085681, яка розташована на території Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області. Під час виготовлення Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку була допущена технічна помилка, яка полягає в тому, що в ньому на титульній сторінці в графі «гектарів або кв. метрів» замість розміру площі земельної ділянки, яка складає 5,69 гектарів вказана земельна ділянка площею 3,52 гектарів. Листом відділу Держземагентства у Тарутинському районі Одеської області від 25 жовтня 2013 року № Ж-69 позивачу було відмовлено у внесенні змін до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ОД №085681. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЗК України встановлено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. За змістом «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі», затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04 травня 1999 року №43, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 червня 1999 року за №354/3647, розробку технічної документації зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою здійснюють суб'єкти господарювання, які отримали ліцензії на провадження господарської діяльності щодо проведення землевпорядних робіт, або територіальні органи земельних ресурсів. Також, даною інструкцією не передбачено можливості внесення змін у Державний акт шляхом його виправлення. Отже, для того щоб внести зміни у Державний акт, його слід визнати недійсним та зобов'язати проектну організацію, яка була первісним розробником технічної документації із землеустрою, повторно провести всі обміри та виготовити нову технічну документацію. Порядок ведення книги записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, встановлюється наказом Держкомзему України. Указом Президента України «Про державне агентство земельних ресурсів України» від 08 квітня 2011 року установлено, що Державне агентство земельних ресурсів України є правонаступником Державного комітету України із земельних ресурсів. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус, як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію права власності та інших речових прав на нерухоме майно за місцем розташування такого майна. Для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно одним з необхідних документів є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч.1 ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання оспорюваного державного акту недійсними та скасування їх реєстрації та залишення права коритування земельною ділянкою, оскільки позивач фактично позбавлений можливості в інший спосіб поновити порушене право. На підставі викладеного ст. 158, 79-1 ЗК України,

Outcome: approved