Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 01.08.2008 року по 10.04.2014 року. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина: донька - [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що з відповідачем проживають окремо, донька перебуває на повному її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку по утриманню дитини, не бере участі в матеріальному забезпеченні та вихованні. Можливості самостійно забезпечувати доньку усім необхідним в неї немає. Дитина періодично перебуває на стаціонарному лікуванні і потребує постійного оздоровлення, що потребує більше коштів. Відповідач офіційно не працевлаштований, стабільного доходу немає. Просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання донька [PERSON], в твердій грошовій сумі в розмірі -1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у ньому, просила його задовольнити. Крім того представник позивача суду, пояснила, що на теперішній час дитина проживає разом з бабусею, оскільки [PERSON] перебуває на заробітках у Польщі. Зазначила, що відповідач надавав допомогу для дитини у розмірі 1000 грн. на місяць, однак, вважає, що даний коштів не достатньо для утримання дитини, оскільки вона постійно хворіє та потребує медичного догляду. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково, а саме в розмірі 888,50 грн., що буде відповідати половині прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначила, що відповідач в добровільному порядку регулярно надає кошти на утримання доньки в розмірі 1000 грн. на місяць. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 квітня 2014 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 2) Під час перебування у шлюбі у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] Відповідач [PERSON] вказаний батьком [PERSON] у виданому свідоцтві про народження. Судом також встановлено, що сторони проживають окремо, малолітня донька проживає разом родиною матері - позивачкою [PERSON] та перебуває на її утриманні. Крім того, судом встановлено, що відповідач регулярно в добровільному порядку сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1000 грн., що підтверджується відповідними квитанціями про перерахунок коштів на ім'я позивача [PERSON] (а.с. 22-33). Малолітня [PERSON] в період з 17.02.2017 року по 24.02.2017 року та з 02.03.2017 року по 09.03.2017 року перебувала на стаціонарному лікуванні з діагнозом гострий гастроентероколіт та функціональні розлади травлення. Рекомендації - режим харчування, дотримання правил особистої гігієни (а.с.12-13). Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК України передбачено, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов'язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Із матеріалів справи, вбачається, що відповідач [PERSON] працює на посаді логіста у ТзОВ «Алюмотрейд» на отримує заробітну плату у розмірі 3200 грн. на місяць (а.с. 21). Доказів іншого представником позивача суду не надано. Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є здоровим, на обліку у лікарів не перебуває, є працездатним, на його утриманні інших осіб не має. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, ту обставину, що дитина потребує періодичного лікування, а також те, що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а саме для дітей віком від 6 до 18 років розмір прожиткового мінімуму з 01.05.2017 року становить 1777 грн. Враховуючи зазначені обставини, а також те, що обов'язок утримувати дітей покладається рівною мірою на матір і батька, суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання доньки в розмірі - 900 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі - 640 грн. На підставі ст.ст.179-184, 191 СК України,

Outcome: partial