Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 20 серпня 1983 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований відділом РАЦС виконавчого комітету Подільської районної ради по місту Київ, актовий запис № 648, та відповідно було видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Від спільного подружнього життя у них народилось двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. Вказує, що за час подружнього життя їх відносини поступово погіршувались, зникли взаєморозуміння та повага. Через постійні образи відповідача в них постійно виникали конфліктні ситуації та склались неприязні стосунки. На даний час подружніх стосунків не підтримують, кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, а сам шлюб носить формальний характер. Подальше перебування в шлюбі суперечить її інтересам, а тому просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати, на примирення не згідна. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, суду пояснив, що вони з позивачем не підтримують шлюбних відносин, не спілкуються один з одним, вважає, що збереження шлюбу неможливе. Згідно ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за заявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону не порушує його права, сободи чи інтереси інших осіб, тому суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 серпня 1983 відділом РАЦС виконавчого комітету Подільської районної ради по місту Київ, актовий запис № 648. Дана обставина стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER]. Як вбачається з матеріалів справи, від спільного подружнього життя у сторін є двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушенні їх права, а також права їх дітей. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не спілкуються, їх сім'я розпалась, а шлюб існує формально. Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обгрунованими і подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а підстави для його збереження відсутні. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved