Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтовування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 02.03.2016 року він передав у позику [PERSON] грошові кошти у загальній сумі 5000 доларів США.На підтвердження укладення договору позики та його умов, відповідач підписав та видав йому розписку, яка посвідчує передання йому визначеної вище грошової суми 02.03.2016 року.В подальшому, за домовленістю з відповідачем, сторони вирішили укласти та уклали письмовий Договір про надання позики від 02.05.2016 року, в якому додатково до умов позики викладених в розписці від 02.03.2016 року, було визначено терміни повернення позики, сплати процентів з суми позики та інші умови. Зокрема пунктами 1, 6 даного Договору відповідач зобов`язувався повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) до 02.04.2017 року включно.Пунктами 3, 7 Договору про надання позики від 02.05.2016 року було встановлено, що позивач має право на одержання від позичальника процентів від суми позики за процентною ставкою 60 відсотків річних, з розподілом по 5 % відрозміру позики щомісячно. Також, 09.11.2016 року, між [PERSON] та відповідачем було укладено Договір про надання позики від 09.11.2016 року, відповідно до якого позивач передав у власність відповідача грошові кошти у загальній сумі 5000 доларів США.В свою чергу, відповідач за даним Договором зобов`язувався повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) до 09.12.2017 року включно.Суму позики відповідач отримав під час підписання Договору про надання позики від 09.11.2016 року, що підтверджується підписами відповідача в даному Договорі позики та виданою відповідачем розпискою від 09.11.2016 року. Пунктами 3, 8 Договору про надання позики від 09.11.2016 року було встановлено, що позивач має право на одержання від позичальника проценти від суми позики за процентною ставкою 60 відсотків річних, з розподілом по 5 % від розміру позики щомісячно. Також, сторони домовились, що відсотки за даним договором виплачуються шляхом щомісячного платежу, рівними частинами за графіком, який встановлений в п. 8 даного Договору.09.04.2017 року, між позивачем та відповідачем було укладено Договір про надання позики від 09.04.2017 року, відповідно до якого позивач передав у власність відповідача грошові кошти у загальній сумі 5000 доларів США.Суму позики відповідач отримав під час підписання Договору про надання позики від 09.04.2017 року, що підтверджується підписами відповідача в даному Договорі позики та виданою відповідачем розпискою від 09.04.2017 року. Пунктами 3, 8 Договору про надання позики від 09.04.2017 року було встановлено, що позивач має право на одержання від позичальника проценти від суми позики за процентною ставкою 60 відсотків річних, з розподілом по 5 % відрозміру позики щомісячно. Також, сторони домовились, що відсотки за даним договором виплачуються шляхом щомісячного платежу, рівними частинами за графіком, який встановлений в п. 8 даного Договору.Згідно умов пунктів 1, 3, 8 вище зазначених Договорів про надання позики, відповідач зобов`язувався повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) з виплатою мені процентів (відсотків) від суми позики, згідно графіків встановленому у п. 8 даних Договорів, однак, в установлений договорами строк кошти не повернув, свої зобов`язання не виконує. На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договорами позики у розмірі 24000, 00 доларів США; 3% річних розмірі 1580, 70 доларів США; а також витрати по сплаті судового збору. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника позивача, за наявних у справі матеріалів. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача, за наявних у справі матеріалів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що 02.03.2016 року [PERSON] передав у позику [PERSON] грошові кошти у загальній сумі 5000 доларів США.На підтвердження укладення договору позики та його умов, відповідач підписав та видав йому розписку, яка посвідчує передання йому визначеної вище грошової суми 02.03.2016 року (а.с. 10). В подальшому, за домовленістю з відповідачем, сторони вирішили укласти письмовий Договір про надання позики від 02.05.2016 року, в якому додатково до умов позики викладених в розписці від 02.03.2016 року, було визначено терміни повернення позики, сплати процентів з суми позики та інші умови (а.с. 9) Згідно з п. 1, 6 даного Договору відповідач зобов`язувався повернути позику в порядку та на умовах визначених цим Договором до 02.04.2017 року включно. Пунктом 3 Договору про надання позики від 02.05.2016 року було встановлено, що розмір позики складає 130000, 00 грн., що еквівалентно 5000,00 доларів США. Процента ставка 60 відсотків річних, з розподілом по 5 % відрозміру позики щомісячно. Відповідно до п. 8 Договору про надання позики від 02.05.2016 року відсотки за даним договором виплачуються шляхом щомісячного платежу, рівними частинами за графіком, а тіло позики підлягає поверненню в останній місяць дії договору. 09.11.2016 року, між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір про надання позики від 09.11.2016 року, відповідно до якого позивач передав у власність відповідача грошові кошти у загальній сумі 5000 доларів США.Суму позики відповідач отримав під час підписання Договору про надання позики від 09.11.2016 року, що підтверджується підписами відповідача в даному Договорі позики та виданою відповідачем розпискою від 09.11.2016 року (а.с. 11-12). Згідно з п. 1, 6 даного Договору відповідач зобов`язувався повернути позику в порядку та на умовах визначених цим Договором до 09.12.2017 року включно. Пунктом 3 Договору про надання позики від 09.11.2016 року було встановлено, що розмір позики складає 127800, 00 грн., що еквівалентно 5000,00 доларів США. Процента ставка 60 відсотків річних, з розподілом по 5 % відрозміру позики щомісячно. Відповідно до п. 8 Договору про надання позики від 09.11.2016 року відсотки за даним договором виплачуються шляхом щомісячного платежу, рівними частинами за графіком, а тіло позики підлягає поверненню в останній місяць дії договору. 09.04.2017 року, між позивачем та відповідачем було укладено Договір про надання позики від 09.04.2017 року, відповідно до якого позивач передав у власність відповідача грошові кошти у загальній сумі 5000 доларів США.Суму позики відповідач отримав під час підписання Договору про надання позики від 09.04.2017 року, що підтверджується підписами відповідача в даному Договорі позики та виданою відповідачем розпискою від 09.04.2017 року (а.с. 7-8). Згідно з п. 1, 6 даного Договору відповідач зобов`язувався повернути позику в порядку та на умовах визначених цим Договором до 09.04.2018 року включно. Пунктом 3 Договору про надання позики від 09.04.2017 року було встановлено, що розмір позики складає 138850, 00 грн., що еквівалентно 5000,00 доларів США. Процента ставка 60 відсотків річних, з розподілом по 5 % відрозміру позики щомісячно. Відповідно до п. 8 Договору про надання позики від 09.04.2017 року відсотки за даним договором виплачуються шляхом щомісячного платежу, рівними частинами за графіком, а тіло позики підлягає поверненню в останній місяць дії договору. Згідно із ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі , визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визнаних родовими ознаками. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковий до виконання сторонами. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати боргу за договорами позики відповідач порушує покладені на себе зобов`язання. Згідно з положеннями ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Як встановлено при розгляді справи, на даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договорами позики не погашає. Оскільки, відповідач належним чином добровільно не виконав умови договорів позики та всупереч вимогам цивільного законодавства до цього часу не повернув борг за вказаними договорами суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за договором позики від 02.05.2016 року у розмірі 8000 доларів США, що за курсом НБУ станом на момент подачі позову становить 197755, 74 грн., суму боргу за договором позики від 09.11.2016 року у розмірі 8000 доларів США, що за курсом НБУ станом на момент подачі позову становить 197755, 74 грн., суму боргу за договором позики від 09.04.2017 року у розмірі 8000 доларів США, що за курсом НБУ станом на момент подачі позову становить 197755, 74 грн. Щодо стягнення трьох відсотків річних слід зазначити наступне. Відповідно до розрахунку, поданого позивачем, розмір трьох процентів річних від суми боргу за договором позики від 02.05.2016 року за період з 03.05.2016 року по 06.11.2019 року становить 664, 41 доларів США що за курсом НБУ станом на момент подачі позову становить 16423, 86 грн., за договором позики від 09.11.2016 року за період з 10.01.2017 року по 01.11.2019 року становить 496, 41 доларів США що за курсом НБУ станом на момент подачі позову становить 12270, 99 грн., за договором позики від 09.04.2017 року за період з 10.05.2017 року по 06.11.2019 року становить 419, 88 доларів США що за курсом НБУ станом на момент подачі позову становить 10379, 21 грн. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, доведеність факту порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за договорами позики щодо своєчасної, у погоджений сторонами строк, виплати суми позики, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 6307, 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved