Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що на праві приватної власності на підставі ордеру на житлове приміщення №427, виданого 13.05.1993 року Виконавчим комітетом Заводської ради народних депутатів йому належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідач, який є його сином, у вищевказаній квартирі не мешкає з 2000 року, комунальні послуги не сплачує. Таким чином, порушує право позивача, як власника житлового приміщення та позбавляє можливості в повній мірі реалізувати своє право власності. Позивач та його представник в судовому засіданні підтвердив позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, пояснив, що дійсно не мешкає у квартирі з 2000 року, оскільки батьки розлучились, він з мамою проживав у бабусі, у 2010 році мати померла. У них з батьком була домовленість про користування зазначеною квартирою та сплату комунальних послуг, згідно з якою він не буде сплачувати за комунальні послуги, тому не буде проживати в зазначеній квартирі. На даний час в нього є своя родина, з якою він мешкає у матері дружини, де одночасно зареєстровані три сімї. Батько вчиняв йому перешкоди у проживанні, змінив замки. На даний час у нього не має власного житла. Без місця реєстрації він не зможе влаштуватися на роботу, влаштувати дітей до дитячого садочку чи школу, має намір сплачувати комунальні послуги. Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи без їх участі, просили вирішити питання на розсуд суду. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердив факт того, що відповідач не користується житловим приміщенням. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що позивач користується житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], на підставі ордеру на житлове приміщення №427, виданого 13.05.1993 року Виконавчим комітетом Заводської ради народних депутатів. Відомості про реєстрацію права власності на вищезазначене житло за позивачем [PERSON] в матеріалах справи відсутні. Згідно ордеру, вказане житлове приміщення було надано для проживання сім'ї з трьох осіб: [PERSON] (мати), [PERSON] (батько), [PERSON] (син). [PERSON] померла 10.09.2010 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії I-КИ №373067 від 11.11.2010 року. Згідно акту про не проживання №605 від 06.07.2018 року [PERSON], в квартирі не проживає з 2000 року. Відповідач одружений, шо підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I-ОК №204842 від 20.09.2016 року, та має на утриманні малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно довідки про реєстрацію та склад сім'ї №1/24445 від 20.08.2018 року в квартирі за адресою: м. Кам'янське, вул. Харківська, 9-47, де відповідач мешкає зі cвоєю родиною, зареєстрована тільки його дружина [PERSON] Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1ст. 2 ЦПК України). Згідно частин 1-3статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 76\~ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~ЦПК України, відповідно до\~ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Судом враховує, що відповідач є рідним сином позивача, іншого місця реєстрації на час розгляду справи у нього не має. Відомості про належність йому житла на праві власності в матеріалах справи відсутні. В матеріалах справи в якості доказів не проживання відповідача є акт про не проживання №605 від 06.07.2018 року, що на думку суду не може бути належним доказом відсутності відповідача в приміщенні протягом тривалого часу, а також не може бути доказом, що відповідачу не здійснювались перешкоди у користуванні житловим приміщенням. Стосовно сплати комунальних послуг, то в матеріалах справи відсутні відомості, що позивач звертався до відповідача з вимогою про сплачених ним грошових коштів за комунальні послуги. Згідност. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У відповідності зі\~статтею 64 Житлового кодексу України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до\~статті 47 Конституції України\~кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог за їх недоведеністю. Відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України\~у зв'язку із відмовою у позові судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed