Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки про збільшення розміру аліментів, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог зазначив, що перебував у шлюбі із [PERSON] , від якого мають двох спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , який вже досяг повноліття та [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 жовтня 2018 року у цивільній справі № 233/3633/18 з відповідачки на його користь на утримання двох дітей було стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частки її заробітку (доходу). Після досягнення сином - [PERSON] повноліття розмір аліментів стягуваних на утримання доньки зменшився. 15 вересня 2017 року він уклав шлюб із [PERSON] . Від шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON] , що суттєво вплинуло на його матеріальне становище. Дружина [PERSON] не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років. Утримувати трьох дітей фінансово дуже важко. Доньці [PERSON] повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального розвитку, який у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Такий рівень він один не спроможний забезпечити доньці, тому мати, яка є здоровою, працездатною особою, може сплачувати аліменти на її утримання в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходів). Позивач [PERSON] просить стягувати з [PERSON] на його користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позову і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат Максимчук С.П. підтримали заявлені позовні вимоги, посилаючись на те, що у позивача по справі змінився сімейний та матеріальний стан, народилась дитина у другому шлюбі - [PERSON] . Оскільки дружина [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною, весь тягар з утримання сім`ї, в тому числі трьох дітей, один з яких досяг повноліття та продовжує навчання, лежить на ньому. З огляду на вказане позивач неспроможний забезпечити доньці - [PERSON] , яка потребує планового оперативного лікування, належний рівень забезпечення. Відповідачка працює в Російській Федерації, має дохід і відповідно можливість сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частки від її доходів. Представник відповідачки - адвокат Волобуєв А.В. заперечував проти задоволення позовних вимог, пославшись на те, що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 квітня 2021 року, яке [PERSON] не оскаржувалось, з неї на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON] в розмірі ј частини всіх видів доходів до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. За рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 18 жовтня 2018 року на користь [PERSON] стягуються аліменти на доньку [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів. Отже, після стягнення аліментів на утримання сина, який досяг повноліття та продовжує навчання, фактично загальна сума аліментів, яка стягується із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина та доньки збільшилась, а не зменшилась, як зазначає позивач. [PERSON] перешкоджає їй у спілкуванні з дітьми. В теперішній час відповідачка по справі мешкає в м.Москва, втратила роботу у зв`язку із карантином та не може працевлаштуватись через відсутність щеплення. Заборгованості по сплаті аліментів ані на утримання сина, який досяг повноліття, ані на утримання доньки, [PERSON] не має. Заслухавши пояснення учасників справі, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі, який розірвано на підставі рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 червня 2017 року (а.с.7-8, 87-88). Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.10,90). Відповідно до довідок від 12 січня 2021 та від 06 липня 2021 року спільні діти сторін по справі року мешкають разом із батьком - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.6,91). Заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 жовтня 2018 року із [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї третини її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 липня 2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.9,89). Оскільки [PERSON] , [INFO] досяг повноліття [INFO] , розмір аліментів на утримання [PERSON] відповідно до вказаного вище судового рішення становить 1/6 частина заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 квітня 2021 року по цивільній справі № 233/5565/20,яке набрало законної сили, позовні вимоги [PERSON] задоволено частково - стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 10 грудня 2020 року до закінчення навчання в Костянтинівському професійному будівельному ліцеї - по 15 лютого 2022 року, але не більше ніж до досягнення ним 23 років (а.с.96-97). Як пояснив в судовому засіданні представник відповідачки [PERSON] адвокат Волобуєв А.В., остання не оскаржувала рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 квітня 2021 року по цивільній справі № 233/5565/20, оскільки не заперечує свого обов`язку з матеріального утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. 15 вересня 2017 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.24,81). Від шлюбу [INFO] народилась дитина - [PERSON] (а.с.25,80), який потребує домашнього догляду, що підтверджується довідкою № 346 від 16 липня 2021 року (а.с.100). З відомостей Головного управління ДПС у Донецькій області вбачається, що позивач [PERSON] за період часу з 01 січня 2020 року по 30 червня 2021 року отримав доходи у вигляді заробітної плати в загальному розмірі 108467грн 18коп та у вигляді соціальних виплат в загальному розмірі 39879 грн 33 коп. Відомості про суми отриманих доходів [PERSON] за період часу з 01 січня 2020 року по 30 червня 2021 року відсутні (а.с.54). З інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України вбачається, що в період часу з 15 червня 2018 року по 14 січня 2020 року [PERSON] декілька разів перетинала державний кордон України у пункті пропуску Гоптівка (а.с.69,71-72). Як встановлено в судовому засідання з пояснень позивача [PERSON] , відповідачка [PERSON] не має заборгованості по сплаті аліментів ані на утримання повнолітнього сина, ані на утримання неповнолітньої доньки, що визнано представником відповідачки [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частиною 1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки з досліджених доказів суд дійшов висновку про те, що у позивача по справі змінився сімейний стан, у другому шлюбі народилась дитина, яка за станом здоров`я потребує домашнього догляду і яку він також зобов`язаний утримувати, що свідчить про зміну його матеріального стану, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та збільшення розміру аліментів, стягуваних із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] з 1/6 частини до 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу). На переконання суду, збільшення аліментів в даному випадку відповідає найкращим інтересам дитини, що мають пріоритетне значення для батьків. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року N 3 передбачено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Стосовно позовних вимог про збільшення розміру стягуваних на утримання [PERSON] аліментів до 1/3 частки всіх видів доходів відповідачки, суд вважає за доцільне зазначити, що позивачем не доведено шляхом надання належних та допустимих доказів обґрунтованість збільшення розміру аліментів саме до цього розміру. Суд відхиляє як неспроможні доводи представника відповідачки адвоката Волобуєва А.В. стосовно того, що після стягнення аліментів на утримання сина, який досяг повноліття та продовжує навчання, фактично загальна сума аліментів, яка стягується із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина та доньки збільшилась, оскільки відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призна-ченням в інтересах дитини. Як встановлено в судовому засіданні з пояснень представника відповідачки, [PERSON] погодилась із заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 квітня 2021 року по цивільній справі № 233/5565/20 та із заявою про його перегляд не зверталась. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд зауважує, що ані відповідачкою, ані її представником [PERSON] не надано доказів на підтвердження обставин, на які останній посилався в судовому засіданні, заперечуючи проти задоволення позовних вимог. З консультативних висновків лікаря-стоматолога від 28 вересня 2021 року та лікаря отоларинголога від 30 вересня 2021 року вбачається, що [PERSON] рекомендоване планове оперативне втручання (а.с.78-79). Проте, суд не бере до уваги ці докази як належні в рамках предмету доказування по даній цивільній справі, оскільки потреба в плановому оперативному лікуванні не є обставиною, з якою законодавством пов`язується збільшення розміру аліментів. До того, ж, позивач по справі не позбавлений можливості звернутися до суду із позовом до відповідачки про стягнення додаткових витрат на дитину відповідно до ст. 185 СК України. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідачку [PERSON] ,

Outcome: partial