Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулась до суду з позовом, в якому просить з урахуванням уточнень стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 від усіх доходів відповідача, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму з моменту звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що сторони мають спільну дитину- [PERSON] , [INFO] , розлучені з 2015 року, матеріальну допомогу на утримання сина відповідач надає в невеликому розмірі, позивач самостійно не в змозі утримувати сина. Тому позивач звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій визнав позовні вимоги, проти виплати аліментів у розмірі 1/3 від усіх видів заробітку не заперечував та просив розглядати справу без його участі. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 02.10.2015р.), шлюб було розірвано у 2015 році. Позивач зазначає, що матеріальну допомогу на утримання сина відповідач надає в невеликому розмірі, позивач самостійно не змозі утримувати сина. Дитина проживає з позивачем, що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 09.07.2019 року №03-10/2007, видана виконавчим комітетом Люботинської міської ради Харківської області. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Виходячи з викладеного, а також враховуючи повне визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про наявність обов`язку відповідача приймати участь в утриманні дитини та обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при присудженні аліментів, судом враховуються наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд враховуючи вищевикладене, дійшов висновку про задоволення позову, а саме стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі у розмірі у розмірі 1/3 від усіх доходів відповідача, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму з моменту звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», як позивач у справі про стягнення аліментів. За змістом ч.1, 2, 6 ст.141 ЦПК України, а також враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору,суд дійшов висновку, що він підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved