Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідачки [PERSON] про усунення перешкод у користуванні спільними допоміжними приміщеннями загального користування . В обґрунтування поданої заяви позивач зазначила, що вона та її дочка [PERSON] є співвласником кімнати № 3 в гуртожитку , який знаходиться за адресою : [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 09.06.2010 року нею приватизована житлова кімната площею 15,6 кв.м. . У кімнаті № 4 проживає відповідач, яку остання приватизувала на підставі рішення Ратнівської селищної ради № 32/33 від 26.05.2010 року . Зазначає, що згідно Відомості прийомів робочого проекту гуртожитку на 10 місць в [ADDRESS] вбачається, що гуртожиток містить 4 кімнати , кухню і допоміжні приміщення: коридор, кладову, приміщення ванни та туалету. Зазначає, що відповідачем здійснено самовільне переобладнання та перепланування допоміжних приміщень, шляхом забудови дверного пройму, який розміщений між коридором жилих приміщень та коридору , що веде до кухні, туалету та вхідних дверей. Закладений дверний пройм позначено на Відомості приймів робочого проекту. Стверджує, що дане переобладнання відповідачем здійснено без будь-яких погоджень та наявності проектної документації. Враховуючи викладене, вважає себе співвласником допоміжних приміщень гуртожитку, а саме : кухні, туалету, ванни та коридорів , які із ними межують та не в змозі належним чином користуватися останніми. Ухвалою Ратнівського районного суду від 12 лютого 2015 року до участі справі залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - малолітню [PERSON], інтереси якої представляє позивачка, орган опіки та піклування Ратнівської районної державної адміністрації та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON], [PERSON], [PERSON] Леонідовища , Ратнівську селищну раду Волинської області. В судовому засіданні позивачка, яка представляє свої інтереси та інтереси малолітньої дочки, її представник позовні вимоги підтримала повністю, просять їх задовольнити. Додатково пояснивши, що в гуртожитку, який приватизувала кімнату № 3 придбала ще дві кімнати № 1 у [PERSON] та кімнату № 2 у [PERSON]. Ствердила, що допоміжними приміщеннями загального користування у гуртожитку, де приватизували кімнати відповідно до робочого проекту гуртожитку були: кухня, кладова, 2 коридори. Пояснила, що на час приватизації в гуртожитку туалету не було, але по робочому проекту він зазначений. Підтвердила, що прилади щодо газопостачання знаходилися в кухні загального користування, а прилади електропостачання знаходилися у коридорі. Водопостачання провели окремо кожен. При приватизації не вирішили питання користування допоміжними приміщеннями загального користування . Загальна площа кімнат , які знаходяться у її власності складають 15,6 кв.м., 17,32 кв.м., 17,76 кв.м. . На даний час вона має окрему квартиру, яка складається із 3 кімнат і коридора загального користування, має окремий вхід. Зазначила, що квартира відповідачки складається із однієї кімнати та допоміжних приміщень загального користування. Відповідачка заклала двері другого коридору , чим вчинили перешкоди у користуванні допоміжними приміщеннями загального користування у гуртожитку: кухнею, коридором, кладовою. Ствердили , що вказаними допоміжними приміщеннями не користується, з літа 2013 року , близько 01 року 06 місяців. До будь-яких органів з приводу порушеного свого права не зверталася , бачила , що закладаються пройми дверей. Представник органу опіки та піклування Ратнівської райдержадміністрації підтримав позовні вимоги позивачки. Ствердив, що у малолітньої дочки позивачки [PERSON] нормальні умови для проживання. Ніяких рішень орган опіки та піклування райдержадміністрації за зверненнями сторін не приймалось. Відповідач, її представник позовні вимоги не визнали, просять відмовити у їх задоволенні повністю. Додатково пояснили, що позивачка придбала три кімнати і неодноразово зверталася до неї по питанню поділу допоміжних приміщень загального користування у гуртожитку , а саме : кухні, 2 коридори, кладовки, яка в робочому проекті позначена як туалет, ванна. По усній домовленості вирішили, що позивачка користується великим коридором, а вона кухнею, коридором, кладовкою. При цьому, вона сплатила позивачці 3400 гривень вартість проведення окремого на її квартиру газовідведення, електропостачання. Ніякого спору до звернення до суду між позивачкою та нею не було. Переобладнання та перепланування проводилося нею з усного дозволу позивачки та в її присутності. Позивачка першою відключила опалення у всьому гуртожитку і вона змушена була проводити окреме газопостачання, електровідведення. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON], [PERSON], [PERSON] в позові просять відмовити, повністю підтримали пояснення відповідачки. Представник Ратнівської селищної ради , як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача просить задовольнити позовні вимоги позивачки . Пояснив, що до селищної ради не надходили звернення щодо спору про користування допоміжними приміщеннями загального користування . Не володіє інформацією про створення комісій з питань інвентаризації гуртожитків , які підлягають приватизації , визначення приміщень загального користування допоміжними приміщення загального користування у приватизованих гуртожитках. Свідок [PERSON] підтримав пояснення відповідачки повністю. Додатково показав, що позивачка перша створила умови, за яких заклали пройм дверей у гуртожитку, оскільки встановила вхідні двері навпроти їх кімнати, відключила опалення , газопостачання, електропостачання, так як проводила переобладнання трьох кімнат гуртожитку на одну квартиру. Ніяких перешкод не створювали, оскільки вона має окремий вхід і цими допоміжними приміщення не користувалася. Спеціаліст інспектор Управління ДАБІ у Волинській області Дубель Андрій Іванович пояснив суду, що переобладнання, перепланування гуртожитку, який належить до комунальної власності - Ратнівській селищній раді , повинно бути проведено відповідно до ст. 34 Закону України « Про регулювання містобудівної документації», а саме : необхідно дозвіл селищної ради на перебудову, переобладнання, погодження із співвласниками приміщення, замовник повинен виготовити проектну документацію, отримати декларацію про початок будівельних робіт . В даному випадку позивач та відповідач самовільно перепланували гуртожиток,в якому приватизовані ними кімнати. Суд, заслухавши сторони,їх представників, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, відповідача, свідка, спеціаліста, дослідивши надані сторонами докази, приходить до висновку відмовити в задоволенні позовних вимог. Судом встановлено, що не заперечили сторони, що вони самовільно переобладнали і перепланували житлові кімнати на дві окремі квартири та усно узгодили про порядок користування допоміжними приміщення загального користування у приватизованому гуртожитку за адресою [ADDRESS]. При цьому, також сторони самі визначили, що допоміжними приміщення загального користування є : великий коридор, коридор, кухня, кладова, що вбачається також із матеріалів робочого проекту гуртожитку на 10 місць. За усним поділом між ними позивачка займає три кімнати і великий коридор , має окремий вхід. Відповідачка займає одну кімнату, коридор, кухню, кладову. Даний розподіл зроблено один рік і шість місяців тому і є таким на даний час, що також ствердив це свідок [PERSON]. Сторони користуються кожен своєю квартирою та окремо кожна сторона сплачує за газ, електроенергію, інші комунальні послуги. Факт належності сторонам кімнат у гуртожитку стверджується витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 27433277 від 24.09.2010 року , № 33475597 від 11.02.2015 року, № 33478434 від 11.02.2015 року ,№ 27433558 від 24.09.2010 року. Відповідно до ст. 10 Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Пунктом 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків визначено, що переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, гуртожитку, з дозволу власника будинку, власника гуртожитку та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку. У Рішенні Конституційного Суду України ( № 4-рп\\2004 від 02.03.2004 (справа про права співвласників на допоміжне приміщення багатоквартирного будинку) зазначено, що допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т. ін..) передаються безоплатно в спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. Власником гуртожитку є Ратнівська селищна рада відповідно до рішення сесії ради від 11.12.2009 року № 30/4 « Про прийом- передачу житлового фонду в комунальну власність» . Статтею 60 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи місцевого самоврядування від імені та і інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати , використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Як встановлено у судовому засіданні, технічна документація - інвентаризаційна справа на цей гуртожиток відсутня. Власник - селищна рада, на час приватизації, не визначила, які самі приміщення відносяться до допоміжних приміщень гуртожитку, передані у спільну сумісну власність власникам житлових приміщень у ньому безоплатно відповідно до Закону України « Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», не визначили їх розміри. Таким чином, сторони у справі є власниками кімнат, як квартир , які добровільно по усній домовленості визначили кількість допоміжних приміщень у гуртожитку , поділили їх, перепланували, перебудували і використовують їх на протязі тривалого часу - понад один рік шість місяців. При цьому, також за усною домовленістю відповідач повинна сплати позивачу за коридор, кладову, приміщення ванни та туалету, власниками яких є Ратнівська селищна рада. Відповідач заклала дверний пройм, що позивачку влаштовувало. Як позивач так і відповідач на свій розсуд по взаємній згоді використовують допоміжні приміщення, власником яких є селищна рада.. Як ствердила відповідачка, так як вона не сплатила кошти позивачці за допоміжні приміщення, то остання звернулася до суду з даними позовними вимогами. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном... Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Відповідно до положень ст. 41 Конституції України та ч. 1ст. 319 ЦК Украни лише власник наділений правом на свій розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що право позивача [PERSON] на володіння, користування і розпоряджання майном, яке належить їй на праві приватної власності не порушено. Разом з тим, суд вважає, що як позивач так і відповідач за взаємною домовленістю переобладнали і перепланували приватизовані кімнати в гуртожитку та допоміжні приміщення загального користування : великий коридор, коридор, кухня, кладова, якими користуються на свій розсуд по взаємній згоді . Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення , невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення. З урахуванням наведеного суд вважає, що надані сторонами докази дають підстави для висновку, що позивачку один рік і шість місяців влаштовувало переобладнання гуртожитку за взаємною згодою без дозволу власника селищної ради в порушення вимог Закону України «« Про регулювання містобудівної документації» . Отже, враховуючи те, що сторони незаконно здійснили перепланування і перепланування гуртожитку, в якому приватизовані кімнати, а тому суд не може незаконні дії сторін узаконити і усунути перешкоди позивачці у користуванні спільними допоміжними приміщеннями загального користування, які не визначені власником на час приватизації та незаконно переобладнані сторонами по справі без технічної документації, власником яких позивачка не являється. При винесенні рішення, суд також керується ст. 11 ЦПК України щодо розгляду судом справ в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів , наданих сторонами. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за безпідставністю, оскільки позивач не надала докази, що власник визначив допоміжні приміщення у гуртожитку, передав їх у спільну сумісну власність сторонам по справі і на даний час кухня, ванна, туалет та коридор відносяться до допоміжних приміщень у гуртожитку, є спільною сумісною власністю і є перешкоди у користуванні ними, які на даний час переобладнані, переплановані за згодою сторін. В свою чергу позивачем не подано жодних належних доказів на підтвердження фактів передачі власником допоміжних приміщень будь-яким особам, а отже вимоги про усунення перешкод у користуванні спільними допоміжними приміщеннями загального користування не є доведеними і є передчасними. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати не підлягають стягненню з відповідача, оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed