Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу в якій просить суд розірвати шлюбу укладений між ним, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 27 січня 2012 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 5. Позовні вимоги мотивуючи тим, що сторони з 27 січня 2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу подружжя мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось оскільки мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Сторони втратили почуття любові один до одного, шлюбні відносини між ними припиненні понад 2 роки тому. Позивач важчає, що їх з відповідачем шлюб фактично припинив існування, їх сім`я існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні. На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 09 вересня 2021 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку, судові витрати по справі просить покласти на позивача. Крім того, в заяві повідомив, що сімейно - шлюбні відносини між ними припиненні в травні 2019 року, Представник відповідача [PERSON] - адвокат Рябініна К.О. надала до канцелярії суду клопотання про розгляд справи за відсутністю відповідача та його представника, проти позовних вимог не заперечує та просить після розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище набуте у зв`язку з реєстрацією шлюбу « [PERSON] ». Спор щодо місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] після розірвання шлюбу відсутній. Малолітня дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачем по справі - [PERSON] . В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 27 січня 2012 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 5, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , видане 24 червня 2021 року Холодногірським районним у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харкова). В зв`язку з реєстрацією шлюбу дошлюбне прізвище відповідача « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». Від вказаного шлюбу подружжя мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] ( свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актова запис № 214). Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статі 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Судом встановлено та з матеріалів даної справи вбачається, що сторони продовжувати шлюбні відносини не бажають, які між ними припинені, сім`я існує формально, відповідач проти позову не заперечувала, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу, що потягне за собою неприпустиме порушення права одного з подружжя або обох на вільний вибір. У відповідності із положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, згідно чинного законодавства, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, а також те, що з матеріалів справи спору між сторонами щодо місця проживання дитини та спільно набутого майна не вбачається, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України. Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, наполягання сторін на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Крім того, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, таким чином прохання відповідача про те, щоб після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем набутим в зв`язку з реєстрацією шлюбу « [PERSON] » є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Згідно частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною третьою статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи заяву позивача, суд вважає за можливе судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок віднести на рахунок позивача [PERSON] .

Outcome: approved