Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні з онуками - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , шляхом визначення таких способів її участі у спілкуванні та вихованні дітей: встановивши дні, по яким забирати онуків до себе за місцем проживання, а саме з 16 години п`ятниці до 12 години суботи кожного тижня з правом залишення дітей на ніч. Організацію передачі дітей визначити в наступному порядку: о 16 годині п`ятниці забирати онуків за місцем їх проживання або за місцем відвідування навчальних закладів та о 12 годині суботи повертати дітей матері у взаємно обумовленому місці, зокрема за адресою: [ADDRESS] , магазин кафе «Добробут» № [NUMBER] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що її син [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , які є її онуками. Шлюб між її сином та [PERSON] розірвано рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04 червня 2015 року. [PERSON] у зв`язку з складною ситуацію в родині та діючи в інтересах дітей звернувся до служби у справах дітей з питанням визначення місця проживання малолітніх дітей з ними за адресою його проживання. Рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 22.05.2014 №153 «Про визначення місця проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] » визначено місце проживання малолітніх дітей разом з матір`ю [PERSON] , 1982 року народження. З часу прийняття рішення про визначення місця проживання дітей з мамою, тобто з травня 2014 року, почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні онуків та їх відвідуванні. Відповідач розпочала створювати штучні перешкоди, які унеможливлювали подальше спілкування з онуками. Всі намагання, нормальним, мирним шляхом врегулювати даний спір призводили лише до конфліктів, оскільки відповідач перешкоджала, не бажала її присутності та штучно створювала такі обставини через які вона як бабуся не могла нормально зустрічатися з онуками. У зв`язку з вищезазначеним, вимушена звернутися до органу опіки та піклування з метою визначення днів побачень з онуками. Рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 19.02.2015 року №113 призначено дні побачень з малолітніми онуками щотижня в неділю з 10 години 00 хвилин до 13 години 00 хвилин. Незважаючи на рішення органу опіки та піклування від 19.02.2015 року відповідач продовжує чинити вплив на онуків і всіляко перешкоджає систематичному спілкуванню з ними, а саме: не відповідає на телефонні дзвінки, неодноразово перебуває поза межами міста в дні побачень з онуками, влаштовує сварки при наближенні до квартири, де проживають онуки. Вважає, що створення перешкод відповідачем у спілкуванню з онуками порушує не тільки її права як бабусі, а в першу чергу порушує права та суперечить інтересам онуків. На даний час позбавлена можливості спілкуватися з онуками,оскільки відповідач почала уникати спілкування з нею , у зв`язку з чим вимушена звернутися до суду. Позивач та її представник адвокат Брагін Д.О. належним чином повідомлені про день та час розгляду справи у судове засідання не з`явились, надавши суду, кожен окремо, письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять суд їх задовольнити. Раніше давали свої пояснення у судовому засіданні, що ідентичні зазначеним у позові. Відповідач про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином у судовому засіданні участі не приймала. В матеріалах справи наявне письмове клопотання представника відповідача адвоката Левченко І.А. про розгляд справи за її відсутності та відсутності її довірителя. У задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі, оскільки заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності. Докази, які містяться в матеріалах справи та висновок третьої особи вказує на те, що відповідач не чинить будь-яких перешкод у спілкуванні онуків з бабусею, а саме онуки не бажають спілкуватися, а тому просить при ухваленні рішення врахувати саме інтереси дітей. Окрім того у наданому раніше відзиві відповідач зазначає, що під час укладеного шлюбу із сином позивача, народилася донька [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO] . Після розірвання шлюбу місцем проживання неповнолітніх згідно рішення виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 22.05.2014 № 153 встановлено з матір`ю. Для уникнення будь-яких конфліктів які б, виникли після розірвання шлюбу, а саме наявністю конфліктної ситуації між сторонами, змушена звернутися до психолога про з`ясування взаємостосунків в родині дітей, їх відношення до всіх членів родини. Згідно висновків практичного психолога ЗЗСО «Перспектива» [PERSON] від 19.01.2018 та від 08.05.2019 з`ясовано відношення дітей до бабусі. Як вбачається з даного висновку діти не виявляють бажання ходити до бабусі, проводити з нею час. Діти згадують позивача не проявляючи жодних емоцій, вона не є авторитетом для дітей про що зазначено у інформації про результати індивідуального обстеження неповнолітніх дітей від 08.05.2019 року.Факт небажання спілкуватися дітей з бабусею також стверджується протоколом Служби у справах дітей Жовтоводської міської ради. Тому, для забезпечення фактору стабільності, який надає дітям можливість нормально розвиватись, враховуючи вік дітей, їх режим дня, стан здоров`я, та необхідність забезпечення психологічно комфортних умов для дітей, звичайного ритму життя дітей та такий що буде сприяти їхньому стабільному та нормальному розвитку, тому якщо діти будуть категорично заперечувати проти побачень з бабусею та проведення з нею певного часу, ніхто не має права їх до цього примушувати. Також відповідач наголошує на тому, що твердження позивача про невиконання рішення виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 19.02.2015 року №113 «Про призначення днів побачень з малолітніми онуками» є безпідставним, необґрунтованим та такими що не підтверджується належними доказами. Матеріали справи не містять доказів перевірки уповноваженою особою виконання відповідачем цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням. Навпаки можна зазначити, що позивач сама не виконує вказане рішення та не з`являється у час та місці побачення, зазначених рішенням. У разі невиконання без поважних причин відповідачем рішення вповноважена особа складає акт про невиконання такого рішення. Посилання позивача на акт від 10.07.2016 про невиконання відповідачем рішення виконавчого комітету Жовтоводської міської ради, як на доказ у перешкоді в спілкуванні з онуками є інформацією, яка на сьогодні носить застарілий характер та на сьогодні є неактуальним. В порушення вищевказаних вимог щодо невиконання рішення уповноваженою особою за адресою мешкання відповідача про вчинення перешкод у спілкування з онуками на сьогодні не отримано, як і не отримано будь-яких інших документів з приводу невиконання цього рішення. У наданій відповіді на відзив позивач зазначає, що її син, [PERSON] та відповідач 28 липня 2007 року зареєстрували шлюб та [INFO] народилася онучка [PERSON] . Протягом першого року життя [PERSON] (з 18 грудня 2007 року по 30 листопада 2008 року) син із сім`єю проживали з нею по [ADDRESS] , перебували на її утриманні. Допомагала невістці доглядати за дитиною, по господарству, у вирішенні різноманітних побутових питань. З грудня 2008 року по серпень 2009 року її син та відповідач із донькою переїхали жити до матері невістки. В цей період в квартиру сватів не відвідувала, стосунки із невісткою не підтримувала, однак з онукою спілкувалась регулярно. Влітку 2009 року спілкування між мною та відповідачем відновилось, наші стосунки налагодились, невістка неодноразово виявляла бажання знову повернутися із сім`єю жити до неї. З другої половини серпня 2009 року по грудень 2010 року включно сім`я сина проживала на орендованій квартирі. За цей час в них народилась друга дитина син [PERSON] , [INFO] . Продовжувала надавати дітям та онукам матеріальну допомогу, допомагала доглядати за дітьми, по господарству, у вирішенні різноманітних побутових питань. В січні 2011 року син, невістка та діти переїхали у власне житло, розташоване за адресою: [ADDRESS] . На придбання даної квартири надала власні кошти у розмірі 9000 тисяч доларів. До вересня 2013 року відповідач не працювала, коштів в сім`ї на потреби не вистачало, тому продовжувала надавати матеріальну допомогу молодій сім`ї. У вересні 2013 року [PERSON] влаштувалась на роботу в ТД «Добробут», працювала за поточним графіком (денні, нічні зміни роботи), син також працював позмінно на шахті в м. Жовті Води. За таких умов діти частіше проживали з нею за її місцем реєстрації, ніж дома, водила їх в дитячий садочок, забезпечувала їм належні умови виховання та розвитку. Згодом відносини у сімї сина погіршились,постійні сварки відбувалися в присутності дітей, у зв`язку з чим в інтересах дітей останні проживали з нею за місцем реєстрації. З лютого по травень 2014 року [PERSON] та [PERSON] постійно проживали з батьком, допомагала йому у вихованні, навчанні та розвитку дітей. Відповідач у цей період проживала в іншому місці, з іншим чоловіком, [PERSON] , з яким вони згодом одружилися. Посилання відповідача про те, що нею не надано жодного доказу на підтвердження того факту, що відповідач з лютого по травень 2014 року пішла з родини , а діти проживали з батьком може бути надати класний керівник [PERSON] , [PERSON] , яка відвідувала дитину за місцем мешкання. Після того, як невістка пішла жити з дітьми до співмешканця, у конфлікти не вступала, однак, спілкування припинилось. Щоб бачитися з онуками, відвідувала дитячий садок № 21 «Сонечко», не відволікаючи дітей від виховного процесу, спілкувалася з ними. Однак, відповідач написала заяву в дитячому садочку про заборону бачитися з онуками. За таких обставин змушена звернутися із листом на ім`я міського голови та до служби у справах дітей Жовтоводської міської ради з питання призначення днів побачень із дітьми. Не уявляла, як зможе жити без онуків, адже вони від народження в силу вище перелічених обставин були на її піклуванні та забезпеченні. Рішенням виконкому Жовтоводської міської ради від 19.02.2015 року № 113 призначено дні побачення з онуками [PERSON] та [PERSON] щотижня в неділю з 10 до 13 години. При цьому, у побаченнях з онуками відповідачем постійно чинилися перепони.10 липня 2016 року комісією у складі начальника Служби у справах дітей Применко Н.О., головним спеціалістом ССД Тригук А.О., методистом відділу освіти з колекційної та психологічної освіти [PERSON] складено Акт про невиконання відповідачем рішення виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 19.02.2015 року № 113 та проведено дієву роз`яснювальну роботу із відповідачем, після чого до вересня 2017 відповідач не чинила перешкод у побаченнях з дітьми. З червня по серпень 2017 року включно [PERSON] та [PERSON] проживали з нею, забезпечувала їм належні умови проживання, виховання та відпочинку. Влітку 2017 року стало відомо, що відповідача поставлено на облік у лікаря- фтізіатра та одержує лікування в протитуберкульозному кабінеті, у зв`язку з чим діти мають пройти профілактичне лікування в спеціалізованому санаторії . У вересні 2017 року відповідач прийшовши за її місцем мешкання за дитячими речами вчинила сварку та нанесла тілесні ушкодження.Вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2018 року у справі № 176/1946/18 відповідача визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Після зазначених обставин між сторонами виник та продовжує існувати міжособистісний конфлікт. Відповідач створює перешкоди у відвідуванні та вихованні онуків, мирним шляхом врегулювати створений конфлікт не вдалося. Наостанок зазначає, що піклується про онуків, любить їх та активно і стабільно проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні з дітьми, має належні житлові умови та позитивні характеристики, вищу педагогічну освіту та вважає, що особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дітей та просить визначити спосіб її участі у вихованні своїх онуків, що не суперечить їх інтересам. Представник третьої особи Шостак Т.О. просить розгляд справи проводити за її відсутності та прийняти у справі рішення в інтересах малолітніх дітей за наявними у справі письмовими доказами. Заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, покази свідків з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі зареєстрованому 28 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №178 (а.с.12). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження останніх (а.с.13,14). Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04 червня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.18) Позивач по справі [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження останнього, серії [NUMBER] , а відповідно є рідною бабусею неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №153 від 22.05.2014 року визначено місце проживання малолітніх дітей разом з матір`ю [PERSON] , 1982 року народження (а.с.15). Як вбачається з рішення виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №113 від 19.02.2015 року позивачу призначено дні побачень з її онуками щотижня в неділю з 10 год.00 хв. по 13 год.00 хв. з покладенням під час днів побачень відповідальності за збереження життя та здоров`я дітей.(а.с.17). Відповідно до Акту від 10.07.2016 року про невиконання рішення виконавчого комітету Жовтоводської міської ради встановлено, що [PERSON] не виконує рішення виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 19.02.2015 року №113 щодо побачень з онуками, про складання даного акту повідомлена в телефонному режимі (а.с.19). В матеріалах справи міститься ряд доказів того, що між матір`ю дітей та бабусею існує конфлікт у особистих відносинах та відносинах з приводу побачень та виховання дітей. Так, позивач неодноразово зверталася до міського голови Абрамова В.В., щодо невиконання рішення виконавчого комітету Жовтоводської міської ради щодо побачень з онуками.(а.с.21,83-85,88,89).Висновками перевірки по заявах встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли відносини, які відносяться до цивільно-правових і вирішуються в судовому порядку. Вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2018 року [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження , що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Потерпілою по даному кримінальному провадженню є [PERSON] (а.с.22-23). Відповідно до характеристики [PERSON] наданою головою будинкового комітету «Дніпро», остання за час проживання зарекомендувала себе як культурна, ввічлива, порядна людина, котра завжди приймає активну участь у вирішенні проблем сусідів і справ будинку. Чуйна, неконфліктна, адекватна людина (а.с.25). Як вбачається з інформації про результати індивідуального обстеження неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] проведених практичним психологом ЗЗСО «Перспектива» [PERSON] від 19.01.2018 року та 08.05.2019 року, діти відкриті, не замкнені комунікабельні, легко ідуть на контакт. Найтісніші зв`язки у обох дітей з мамою, яка є для них най значущою рідною людиною, яка піклується про їх фізичний і духовний розвиток, про їх навчання. В ході бесіди також з`ясовано, що діти нейтрально відносяться до своєї бабусі [PERSON] . Не ходять до неї в гості та бажання це робити не мають. Під час розмови про бабусю [PERSON] діти не проявляли емоцій(ні позитивних, ні негативних). Таким чином на даний час, бабуся [PERSON] не є авторитетом для дітей. Сприймається дітьми як факт того, що у кожної дитини повинні бути дідусі і бабусі, зустрічатися з бабусею та проводити у неї канікули діти бажання не виявили (а.с.38.39) З інформації наданої комунальним закладом освіти навчально-виховний комплекс №6 «Перспектива» щодо виконання батьківських обов`язків батьками учнів НВК №6 «Перспектива» [PERSON] та [PERSON] від 28.11.2018 року вбачається, що сім`я [PERSON] складається з 4 чоловік: мати [PERSON] , тимчасово безробітна,діти [PERSON] , [PERSON] та цивільний чоловік матері [PERSON] . Сім`я проживає у чотирьохкімнатній квартирі за адресою [ADDRESS] разом з майбутнім чоловіком [PERSON] , який утримує родину матеріально, підтримує дружину у вихованні дітей. Санітарний стан приміщення задовільний, діти мають окремі кімнати , в яких є все необхідне для навчання і відпочинку дітей. Взаємостосунки у родині доброзичливі, діти оточені любов`ю та турботою. Біологічний батько зв`язку з дітьми не підтримує, до навчального закладу не з`являється, успіхами дітей не цікавиться.(а.с.70). Як вбачається із пояснень відповідача наданих міському голові Абрамову В.В. від 20.11.2018 року та 07.05.2019 року , позивачу відмовлено у побаченні з дітьми , оскільки останні не виявляють бажання у спілкуванні з бабусею, а змушувати дітей до таких зустрічей відмовляється (а.с.73). Відповідно до протоколу бесіди з дитиною від 07.05.2019 року проведеної головним спеціалістом ССД Тригук А.О. з`ясовано, що [PERSON] не має бажання зустрічатись з бабусею [PERSON] та батьком [PERSON] навіть в телефонному режимі спілкуватись відмовляється.(а.с.118). Згідно з інформації про результати індивідуального обстеження неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] проведених практичним психологом ЗЗСО «Перспектива» [PERSON] від 05.10.2020 року діти відкриті, не замкнені, комунікабельні, легко ідуть на контакт. Емоційно-психологічного дискомфорту і нервово-психічного напруження у дітей не виявлено. Найтісніші зв`язки у обох дітей з мамою. Жінка, на даний час, є для них найзначущою рідною людиною, яка піклується про їх фізичний і духовний розвиток, про їх навчання, спілкується з ними в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення. За результатами методики РенеЖиля , діти включили в склад своєї сімї в першу чергу маму, потім один одного, бабусю [PERSON] та дідуся [PERSON] (мамині батьки), вітчима [PERSON] . За результатами методики « Сімейна соціометрія» діти позначили: значущих для них людей в центрі кола. На прохання психолога, відвести місце бабусі [PERSON] - [PERSON] відвела їй місце окремо від всіх інших родини, а [PERSON] зовсім виніс її за межі кола. Це свідчить про те, що діти емоційно відірвані від [PERSON] і її наполегливість щодо спілкування з ними призведе не до покращення стосунків , а до їх ще більшого розладу В ході проведеної бесіди з`ясовано, що діти спілкуються з рідним батьком коли він приїздить з зони ООС. Що вони з задоволенням їздили з ним море. Але коли розмова переходила на спілкування про бабусю, вони категоричні в своїх висловлюваннях щодо неї. Причина - негативне відношення та некоректні висловлювання [PERSON] про їх маму. Також з`ясовано, що вони не мають бажання ходити до бабусі в гості. Таким чином, на даний час, бабуся [PERSON] сприймається дітьми як факт того, що у кожної дитини повинні бут і бабусі. Зустрічатися з бабусею на вихідних, проводити у нею тощо діти бажання не виявили (а.с.246) За правилами ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. 21 жовтня 2020 року виконавчим комітетом Жовтоводської міської ради затверджено висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради щодо участі у вихованні та спілкуванні бабусі [PERSON] з малолітніми онуками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] відповідно до якого участь у вихованні та спілкуванні [PERSON] з дітьми можливе лише за домовленістю з їх матір`ю [PERSON] та за власним бажанням самих дітей. Примусове спілкування та прийняття участі у вихованні дітей їх бабусею можливо призведе не до покращення стосунків, а до їх ще більшого розладу (а.с.244-245). Свідок [PERSON] у судовому засіданні зазначила, що позивача знає давно, разом працювали, характеризує як відповідальну, добру та активну людину. В 2013 році онуки проживали з батьком та позивачем, яка піклувалася про них водила до школи, музичну школу. Причини припинення спілкування дітей з бабусею зазначити не може,однак вважає, що відповідач заборонила таке спілкування. Свідок [PERSON] повідомила, що онуки [PERSON] та [PERSON] проживали у позивачки до 2017 року , а потім спілкування припинилося. Під час проживання були охайні,нагодовані та здорові. Причиною даної ситуації є сварка сторін, після якої відповідач заборонила спілкування бабусі з дітьми. Свідок [PERSON] вказала, що працювала з позивачем, знає її як відповідальну та виховану людину. Разом з онуками приїздила до неї на море м. Севастополь,дуже позитивно впливала на онуків, піклувалася про них. Аналогічні пояснення надала Свідок [PERSON] вказавши, що онуки декілька років тому проживали у позивача, разом з нею проводили свята, їздили на відпочинок, опікувалася дітьми, водили їх на гуртки, виконувала бажання онуків. Вважає, що таке відношення дітей до бабусі спричинено поведінкою матері. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно із частинами восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Положеннями статті 257 СК України визначено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки та інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. За правилами частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особистої прихильності дитини, її віку, стану здоров`я та інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права. У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§ 54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини. Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поширюються, у тому числі, і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, §108). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ у справі «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, § 82). Приймаючи рішення Суд враховує усталену практику Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів, де мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, але його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (див. рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії»(Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). Судом встановлено, що спілкування бабусі з онуками жодним чином не створюватиме перешкод у нормальному розвитку дітей, а навпаки матиме позитивний вплив, а тому належить зобов`язати відповідача не чинити перешкоди позивачу у спілкуванні з дітьми та визначити спосіб такого спілкування. При визначенні способу участі бабусі у виховання онуків, з метою забезпечення позитивного психоемоційного стану дитини, у відповідності до вимог та норм СК України, суд враховує вік та стан здоров`я дітей, щотижневий розпорядок дня дітей, індивідуальні потреби дітей даного віку, її особисту прихильність, стосунки між родинами (конкретними родичами), а також законодавчо закріплені права батьків та інших родичів брати участь у вихованні дитини. Суд також звертає увагу на те, що до певного часу позивач систематично та тривалий час спілкувалась з онуками, що свідчить про наявність сталих стосунків між ними, а також позитивне ставлення позивача до виконання обов`язків бабусі, проте враховує також наявність складних стосунків між позивачем та відповідачем. Неприязні відносини між відповідачем та позивачем не є підставою для обмеження прав останньої на спілкування з онуками. З урахуванням встановлених судом обставин та дослідивши варіанти можливого спілкування дитини з бабусею, враховуючи баланс інтересів дітей, суд вважає за необхідне визначити наступну участь [PERSON] у спілкуванні та вихованні дітей шляхом встановлення зустрічей з дітьми кожної першої та третьої суботи місяця (за бажанням дітей) з 10.00 до 15.00 години без участі матері - [PERSON] , за місцем проживання дітей або у місцях загального дозвілля у м. Жовті Води Дніпропетровської області, за умови задовільного стану здоров`я дітей, з повідомленням матері дітей про місце перебування, обов`язкового повернення дітей матері в обумовлений час та дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, встановлених для дітей даного віку. При цьому суд вказує, що саме бажання дітей є основним фактором при визначенні часу побачень бабусі з онуками у кожному конкретному випадку, що спрямовано на недопущення дискомфорту та порушення звичайного укладу життя дітей. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial