Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 20 вересня 2003 року. Від шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Фактично сімя розпалась внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Крім того, відповідач зловживає алкогольними напоями, в стані спяніння вчиняє сварки, скандали, погрожує фізичною розправою, вчиняв психологічне насильство відносно неї та дітей. Вважає, що збереження шлюбу та примирення з відповідачем є неможливим, а тому, просить суд шлюб між ними розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Проте, подала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Крім того, просила суд судові витрати стягнути з відповідача на її користь та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень. Причини неявки суду не повідомив, заяви, клопотання про відкладення розгляду справи не надав. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.ч.3,4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. \~ Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно\~ст.113 СК України,\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як встановлено в суді, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 20 вересня 2003 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 291. Прізвище після одруження чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про одруження серії 1-БВ № 082677, виданого 20.09.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Шепетівського міськуправління юстиції Хмельницької області. Від спільного проживання у сторін є двоє неповнолітніх дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується даними копій свідоцтв про їх народження. Крім того, судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Таким чином, факт окремого проживання позивача та відповідача та відсутність спільного побуту є свідченням розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їхніх дітей, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення. Аналізуючи вищевказане, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.\~\~ Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтвердженні судові витрати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ А тому, судові витрати, понесені позивачем та документально підтверджені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на її користь.

Outcome: approved