Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом, після смерті [INFO] року її матері [PERSON], право власності на житловий будинок № 5 (загальною площею 60,00 кв.м, житловою площею 37,40 кв.м) з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON], яка до дня смерті була зареєстрована та постійно проживала у [ADDRESS]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. Вона є спадкоємцем за законом першої черги, оскільки є дочкою померлої, від прийняття спадщини вона не відмовлялась і прийняла її, оскільки проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, в результаті чого Переяслав-Хмельницькою районною державною нотаріальною конторою Київської області було заведено спадкову справу № 293 за 2015 рік після смерті [INFO] року [PERSON] Інших спадкоємців за законом чи за заповітом, в тому числі й таких, що мають право на обов'язкову частку у спадщині, не має. 16.02.2016 на ім'я позивача державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області Коляденком Я.В. були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало померлій [PERSON] Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок нотаріусом їй було відмовлено, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок на ім'я померлої, яка фактично його успадкувала після смерті [INFO] своєї матері [PERSON], але документи на своє ім'я не оформила. Факт володіння померлою [PERSON] вищезазначеним будинком позивач підтверджує свідоцтвом про народження [PERSON]; свідоцтвом про смерть [PERSON]; довідкою Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 103 від 23.03.2017; випискою з погосподарських книг Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 13 за 1970 - 1973 роки, особовий рахунок № 871, № 3 за 2001 - 2005 роки, особовий рахунок № 195, № 3 за 2011 - 2015 роки, особовий рахунок № 0244-1; копією технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] Київської області; матеріалами спадкової справи № 33 за 2006 рік після смерті 15 липня 2005 року [PERSON]. Право на спадщину позивача підтверджує копією свідоцтва про смерть [PERSON]; копією свідоцтва про народження; довідкою Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 102 від 23.03.2017; матеріалами спадкової справи № 293 за 2015 рік після смерті [INFO] [PERSON]. В судове засідання позивач не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в особі сільського голови в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, наслідки визнання позову роз'яснені та зрозумілі. Відповідно до вимог п. 2 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику в справах про спадкування», особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до правил ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який не здійснив державної реєстрації права на майно. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виникнення права власності на житловий будинок не залежить від державної реєстрації цього права. Державна реєстрація лише підтверджує (закріплює) право власності на нерухоме майно. З врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що не здійснення спадкодавцем [PERSON] державної реєстрації права власності на будинок не позбавляє його спадкоємця [PERSON] права на нього, як частину спадкового майна, та оформлення такого права відповідно до вимог закону. Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 р. № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 328, 1218, 1235 ЦК України,

Outcome: approved