Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 червня 2015 року Центрально-Міським районним у місті [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 368. В обґрунтування позову вказав, що сімейне життя між ним не склалося, проживають окремо з 2016 року, від сумісного життя дітей не мають, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, але є громадянкою [PERSON], що спонукало його звернутися до суду із вищевказаним позовом. В судове засідання позивач не зявився, його представник адвокат [PERSON] надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. В судове засідання відповідач\~[PERSON] не зявилася,\~місця перебування на території України [PERSON] не має. Документи відповідачу були надіслані на підставі Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року, а проведення відносно неї окремих процесуальних дій - на підставі Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах 1970 року, документи повернулись без виконання. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 05 червня 2015 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 368, місце реєстрації - Центрально-Міський районний у місті [PERSON] відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зазначена норма національного законодавства відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Згідно приписів статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу.

Outcome: approved