Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, який в подальшому уточнив, до Товариства з додатковою відповідальністю «Донбасатоменергомонтаж» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди, посилаючись на те, що з 01.08.2012 року його було прийнято на роботу сторожем - Товариства з додатковою відповідальністю «Донбасатоменергомонтаж», де він пропрацював до 31.01.2014 року. На день звільнення з роботи відповідачем йому нарахована, але не виплачена заробітна плата за період з 01.05.2013 року по 01.01.2014 року у загальній сумі 9378 грн. 00 коп. Станом на день звернення до суду зазначена заборгованість не погашена. Враховуючи, що станом на 05.02.2015 року час затримки розрахунку при звільненні 12 місяців, та сума середнього заробітку, який відповідач зобов'язаний сплатити на мою користь за час затримки розрахунку, становить 13886 грн. 36 коп. (1155 грн. 53 коп. - середньо місячна заробітна плата, а час затримки становить 12 місяців (1155,53 х 12 = 13886,36 грн)). Також позивач просив стягнути на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн., оскільки він з вини відповідача не має змоги забезпечити собі навіть мінімальні потреби як для свого існування, так і для існування своєї родини, що призвело до вимушених змін у його життєвих та професійних стосунках та нормальних життєвих стосунках. Справу розглянуто згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України у відсутності позивача, який надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Справу розглянуто заочно відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності представника відповідача, який не з'явився в судове засідання не повідомивши причин неявки. Про час слухання справи в суді був повідомлений належним чином. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 21 Закону України «Про оплату праці» визначено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Як вбачається з копії трудової книжки [PERSON] від 15.10.1962 року, позивача 01.08.2012 року було прийнято на роботу на посаду сторожа та звільнено 31.01.2014 року за власним бажанням, /а.с. 5/. З копії довідки № 166 від 18.11.2014 року, виданої директором Товариства з додатковою відповідальністю «Донбасатоменергомонтаж» слідує, що заборгованість перед [PERSON] по заробітній платі за період з травня 2013 року по січень 2014 року включно становить 9378 грн. 00 коп. /а.с. 3/. В порушення вимог ст. 116 КЗпП України, відповідач в день звільнення не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі за період з травня 2013 року по січень 2014 року включно. Відповідно до ч. 2 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Позивач надав суду письмові докази, що підтверджують факт звернення до відповідача з вимогою про виплату заборгованості по заробітній платі /а.с. 4/. За частиною 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України підприємство, установа, організація згідно з частиною 1 ст. 117 КЗпП України повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як встановлено вище, в порушення вимог ст. 116 КЗпП України, відповідач не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі, за період з з травня 2013 року по січень 2014 року включно, яка складає в розмірі 9378,00 грн. Також, на підставі статті 117 КЗпП України, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за весь час затримки, а саме з 31.01.2014 року по день фактичного розрахунку, що станом на 05.02.2015 року становить 12 місяців і дорівнює 13886 грн. 36 коп. (1155 грн. 53 коп. - середньо місячна заробітна плата, 1155,53 х 12 = 13886,36 грн). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Донбасатоменергомонтаж» на користь позивача заборгованості по заробітній платі за період з 01.05.2013 року по 31.01.2014 року в розмірі 9378,00 грн., середній заробіток за час затримки з 31.01.2014 року по 05.02.2015 року в розмірі 13886,36 грн. Також підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди, оскільки суд вважає, що позивачу така шкода завдана протиправними діями відповідача. Згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих і професійних зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Рішення в частині стягнення заробітної плати підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць . Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору 332,65 грн.

Outcome: approved