Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до свого сина [PERSON] про стягнення аліментів на утримання батька. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 07 липня 1977 року він уклав шлюб з [PERSON], який на теперішній час розірваний з 1992 року. Але після розірвання шлюбу вони проживали однією сім'єю з дружиною та дітьми до березня 2014р. Від шлюбу з нею він має двох дітей - дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу він захворів і йому була встановлена І група інвалідності, довічно. В даний час йому важко самостійно пересуватися, він є повністю непрацездатним і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Він отримую пенсію, тяжко хворіє, потребує стаціонарного лікування 2 рази на рік, а також постійно приймає ліки (від гіпертонії та серцево-судинні препарати). Кожен місяць на придбання ліків він витрачає суму близько 300-00 грн. Інших джерел доходів, окрім пенсії, не має, тому його матеріальне становище є вкрай нужденним. Він потребує стороннього догляду, у зв'язку з тим, що його діти не надають допомоги, він вимушений час від часу наймати сторонніх людей для допомоги і витрачати на це додаткові кошти. Це також ставить його у тяжке матеріальне становище. Позовних вимог до дочки він не заявляю з тих підстав, що вона не працює та має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Син також офіційно не працює, але займається підприємницькою діяльністю, має постійний доход, будує великий будинок. Утриманців не має і тому має можливість надавати йому матеріальну допомогу. У зв'язку з зазначеним просить стягувати з [PERSON]. [INFO], який народився в м. Синельникове Дніпропетровської області, аліменти на його користь у розмірі 600.00 грн. щомісяця до його смерті. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, пояснив, що батько все життя зловживав алкогольними напоями, ображав його з сестрою та їх матір, матеріально ніколи їм не допомагав, вважає, що батько не має права претендувати на аліменти. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог, вважає, що підстав у позивача вимагати аліменти на своє утримання немає, так як він все життя витрачав кошти на себе, матеріальним станом сім'ї та успіхами дітей у школі ніколи не цікавився. Отримувати аліменти з дітей він просто не має морального права. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що 07 липня 1977 року вона уклала шлюб з [PERSON] який був розірваний в 1992 року. Від шлюбу вона з позивачем має двоє дітей: сина [PERSON] та доньку [PERSON]. Крім їх спільних дітей у позивача є ще троє дітей від першого шлюбу. Після розірвання шлюбу, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей ніколи не надав, на аліменти вона не подавала, так як знала, що він все одно не буде їх платити. Матеріально допомагала лише мати позивача. Позивач вигнав її з дітьми з квартири. Через нестачу коштів їх діти не змогли здобути освіту після закінчення школи, були завжди погано одіті. Все їх з позивачем спільне життя позивач зловживав алкогольні напої, через що в нього зараз «цероз печінки». Під час спільного проживання позивач її бив, приводив в їх квартиру чужих жінок. Вважає, що позивач не має права вимагати від дітей аліменти. - Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що позивач її батько. Батьки розірвали шлюб у 1992 році. Батько матеріальної допомоги на їх з братом утримання ніколи не надав, все життя пив, ображав маму, виганяв їх з квартири. Через нестачу коштів вона була вимушена на 2-му курсі технікуму йти працювати, щоб оплатити собі навчання. На даний час вона з батьком зовсім не спілкується. Вважає, що батько не має права вимагати від її брата аліменти. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона сестра дружини позивача. Вони розведені з 1992 року. Її сестра завжди матеріально тягнула всю сім'ю на собі. Після розлучення вони проживали разом, так як сестрі нікуди було йти. Позивач бив її сестру, вона його боялася, через це не подавала на аліменти. Суд, заслухавши пояснення сторін, представників, свідків, дослідивши матеріали справи, та оцінивши все у сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач є рідним батьком позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], відповідно до якого позивач зазначений його батьком (а.с.64); згідно копії пенсійного посвідчення [PERSON], вид пенсії: по інвалідності 1 групи, довічно (а.с.З); як вбачається є довідки №1081, виданої Управлінням Пенсійного Фонду України, розмір пенсії позивача [PERSON] на час звернення з позовом складає 1427 грн.29 коп. (а.с.4); Судом також досліджені документи, які долучені до матеріалів справи: квитанції про витрати на ліки (а.с. 15-38, 51-61); копія трудової книжки [PERSON] (а.с.65); архівна довідка №558 від 06.11.2007 року про нарахування заробітної плати [PERSON] з 1986 по 1990 роки (а.с.66); копія виписки з рішення Синельниківського міського народного суду Дніпропетровської області від 30.01.1991 року про розірвання шлюбі між [PERSON] та [PERSON] (а.с.67); копії квитанцій про оплату комунальних послуг (а.с.68-69); копія договору про надання послуг між [PERSON] та [PERSON] (а.с.71); довідки з Синельниківської ЦРЛ про стан здоров'я [PERSON] (а.с.72-73), довідки квартального комітету. Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], позивач продав свою частку в квартирі разом з відповідачем в 2012 році, загальна вартість якої склала 81542 грн. (а.с.74). Відповідно до ст.ст.202 Сімейного Кодексу України - повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Дочка, син зобов'язані утримувати своїх матір, батька незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Цей обов'язок обумовлений лише фактом походження, зареєстрованим відповідно до статей 122,125 СК України. Та обставина, що мати дитини не пред'явила у свій час позову до її батька про стягнення аліментів або після задоволення позову не подала виконавчого листа для примусового стягнення аліментів, не є перешкодою до виникнення згодом у батька права на утримання від повнолітніх дітей. Право на утримання від дочки, сина батьки мають за умови, що є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом 1, II, чи III групп. Якщо є кілька дочок, синів, то їхній обов'язок щодо утримання матері, батькане є солідарним. У зв'язку з цим аліментимають бути присуджені з кожногоз них окремо. Згідно зі ст.205 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Виходячи з вищенаведеного, дослідивши позовні вимоги та долучені до позову письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання батька [PERSON], в розмірі 600 грн. щомісячно, підлягають задоволенню частково в розмірі 400 грн., так як позовні вимоги про стягнення аліментів розмірі 600 грн. не обґрунтовані в позовній заяві та не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні будь-якими доказами. Так, суду не надано доказів про фактичні витрати на придбання ліків. З наданих чеків на придбання ліків не вбачається, що вони були придбані безпосередньо позивачем та на підставі відповідного лікарського призначення. Суд також критично відноситься до договору, долученого до матеріалів справи, укладеного між позивачем [PERSON] та [PERSON] на виконання відповідних послуг та робіт, оціненого в 300 грн., так як договір не має будь-якого юридичного обґрунтування. Задовольняючи позовні вимоги частково, суд також виходив з того, що відповідач має свою сім'ю, престарілу матір, постійного заробітку не має. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави, тому суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial