Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачкою протягом останнього часу однією сім?єю не проживають, оскільки втратили почуття один до одного, у них постійно виникають сварки, непорозуміння, шлюб існує формально. На підставі викладеного позивач просить шлюб розірвати. Відповідачка [PERSON] подала до суду зустрічний позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач на даний час не надає їй матеріальну допомогу на утримання дитини. На підставі викладеного позивачка звертається до суду з даним зустрічним позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина у розмірі 3500, 00 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12.10.2018 року зустрічну позовну заяву прийнято до розгляду в одному провадженні з основним позовом. 15.11.2018 року до суду надійшов Відзив відповідача [PERSON] на зустрічний позов, в якому він просить задовольнити позов частково, з урахуванням його доходу та викладених у відзиві обставин. У судовому засіданні позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав, а також частково визнав зустрічний позов. Пояснив, що не заперечує проти стягнення аліментів у судовому порядку, але у меншому розмірі, ніж зазначений у позові. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала, а також повністю підтримала зустрічний позов про стягнення аліментів. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13 серпня 2003 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1057. У період перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з?ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення . З урахуванням вищевикладеного та встановлених обставин справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки збереження сім?ї та поновлення шлюбних відносин неможливо. Що стосується зустрічних позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, то судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов?язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На даний час малолітня дитина знаходиться на утриманні матері, яка працює, отримує заробітну плату, середній розмір якої становить 3200, 00 грн., що підтверджується відповідною довідкою. Як встановлено при розгляді справи, відповідач за зустрічним позовом працює, отримує заробітну плату, середній розмір якої становить 3700, 00 грн., що підтверджується відповідною довідкою. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров?я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров?я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що малолітній [PERSON] знаходиться на утриманні своєї матері, у добровільному порядку батько дитини не надає матеріальну допомогу, тому, враховуючи матеріальний стан матері, на утриманні якої перебуває дитина, а також батька, матеріальний стан якого дозволяє надавати матеріальну допомогу, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Що стосується визначення розміру аліментів, то судом встановлено наступне. Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Під час розгляду справи не було достовірно встановлено, чи має відповідач постійний дохід, працює, є працездатною особою, яка може забезпечити себе доходом, а тому суд приходить до висновку, що аліменти повинні бути стягнуті у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 2027, 00 грн. (розмір прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку з 01.12.2018 року) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial