Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Український страховий дім» про стягнення коштів в розмірі 4000,00 грн. суми страхового відшкодування, 23500 грн. матеріальних збитків, пов'язаних із несвоєчасною виплатою страхового відшкодування; 5000,00 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 22.10.2012 року відбулась ДТП за участі [PERSON] та його, позивача у справі. Постановою Московського районного суду від 09.11.2012 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП. Відповідальність [PERSON], була застрахована відповідачем по справі - ПрАТ «Український страховий дім», яке і повинно було відшкодувати позивачу збитки, завдані внаслідок ушкодження його автомобіля. В зв'язку із суттєвим пошкодженням автомобіля позивач не мав можливості працювати, користуватися автомобілем, тощо, що призвело до матеріальних збитків в сумі 23500 грн., яка складається з неотриманого доходу за період понад два роки. Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 5000 грн, оскільки внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань він змушений був вести переписку із органами ДАІ, страховою компанією, звертатися до суду, тощо, що також негативно відобразилось на стані його здоров'я, потребувало додаткових витрат на організацію життя. Позивач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів, на підставі ст. 224 ЦПК України, просив розглядати справу у заочному порядку. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, суду не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. Ознайомившись із заявою позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що постановою Московського районного суду м. Харкова від 09.11.2012 року, копія якої є в матеріалах справи, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Згідно тієї ж постанови, вбачається, що 22.10.2012 року водій [PERSON], керуючи автомобілем марки ВАЗ 2108 д.н. [NUMBER], на пр-ту 50-річчя СРСР в м. Харкові, в районі будинку №205, не обрав безпечну відстань до автомобіля ВАЗ 2106 д.н. [NUMBER], який стояв попереду, внаслідок чого сталося зіткнення. З довідки №7460 від 05.11.2012 року, виданої відділом Державтоінспекції ХМУ ГУМВСУ в Х\\о 22.10.2012 року, копія якої є в матеріалах справи, вбачається, що внаслідок ДТП, що відбулось 22.10.2012 року на пр-ту 50-річчя СРСР в м. Харкові, автомобілю ВАЗ 2106 д.н. [NUMBER], який належить [PERSON] завдано численних механічних пошкоджень. З цієї ж довідки вбачається, що відповідальність [PERSON] застрахована відповідачем по справі - ПрАТ «Український страховий дім», поліс ОСЦПВВНТЗ серія АВ №0044654. Відповідно до ст. 982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 Цивільного кодексу України, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі. Згідно ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до статей 23, 1167 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Враховуючи характер спору, вимоги зазначених вище норм матеріального права,

Outcome: approved