Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельні ділянки загальною площею 0,59 га, з них: земельну ділянку площею 0,4400 га, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: вул. Лесі Українки, 48, смт Котельва Котелевського району Полтавської області та земельну ділянку площею 0,15 га, яка надана для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: вул. Лесі Українки, смт Котельва Котелевського району Полтавської області та до дня смерті належали [PERSON], яка померла 28 березня 2011 року, на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії II-ПЛ № 027333, виданого Котелевською селищною радою Полтавської області 01 жовтня 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 608 та право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 4,62 га, яка надана для сільськогосподарського використання (ведення товарного сільськогосподарського виробництва) та розташована на території Котелевської селищної ради Полтавської області й до дня смерті належала матері [PERSON], яка померла 28 березня 2011 року, на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії I-ПЛ № 021181, виданого Котелевською селищною радою Полтавської області 12 січня 2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 782. Обґрунтовуючи свій позов тим, що він став спадкоємцем за законом на майно померлої матері [PERSON]. В теперішній час він бажає оформити спадкове майно, яке складається із земельних ділянок загальною площею 0,59 га. яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства , та площею 4,62 га, яка надана для сільськогосподарського використання (ведення товарного сільськогосподарського виробництва), і до дня смерті належали [PERSON]. Але нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене майно, оскільки відсутній витяг з Державного земельного кадастру та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 22, 26) У відкрите судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. [PERSON] надав до суду заяву від 05.08.2016 року та 15.08.2016 року , в яких просить розгляд справи провести без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує повністю (а.с. 52, 67). Представник відповідача Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області у відкрите судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Котелевська селищна рада Котелевського району Полтавської області надала до суду листа від 08.08.2016 року, в якому просить розгляд справи провести без участі їх представника, зазначивши що позовні вимоги [PERSON] визнають в повному обсязі (а.с. 54). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений в установленому законом порядку. Приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу [PERSON] надіслав до суду листа № 552/01-16 від 09.08.2016 року, в якому просить розглядати справу без участі приватного нотаріуса, зазначивши що проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує (а.с. 55). Представник третьої особи відділу Держземагенства у Котелевському районі Полтавської області у відкрите судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Відділ Держземагенства у Котелевському районі Полтавської області надіслав до суду листа від 04.08.2016 року, в якому просить розглядати справу без участі представника, у вирішенні даного питання покладається на розсуд суду (а.с. 47). Треті особи [PERSON] та [PERSON] у відкрите судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином , але надали заяви, в яких просять розгляд справи провести розгляд справи провести без їхньої участі, зазначивши що проти задоволення позовних вимог не заперечує . У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, системно дослідивши матеріали даної цивільної справи (а.с.1-67), приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини [PERSON] являється сином [PERSON] про що свідчить копія свідоцтва про народження серії УР № 1261878 від 29.01.1968 року (а.с.15). [PERSON] померла 28 березня 2011 року про що свідчить свідоцтво про смерть серії I-КЕ № 180181, видане відділом ДРАЦС Котелевського районного управління юстиції Полтавської області 30.03.2011 року (а.с. 20). Відповідно до довідки за № 1989, виданої виконавчим комітетом Котелевської селищної ради Полтавської області 27.04.2016 року вбачається, що [PERSON], яка померла 28.03.2011 року, проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO]. При цьому на час відкриття спадщини (28.03.2011 року) за вищевказаною адресою проживала разом з сином [PERSON] та його сімєю (а.с. 21). Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом 6-ти місячного строку він не заявив про відмову від неї. За свого життя у [PERSON] було двоє дітей [PERSON] та [PERSON], який помер 26 травня 1995 року (а.с. 19). Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Внуки спадкодавця [PERSON] та [PERSON] (діти [PERSON], який помер 26 травня 1995 року) подали заяви про відмову від прийняття спадщини на частку майна, яка б за законом належала їхньому батькові [PERSON] (а..с 55). Спадкове майно складається із: земельної ділянки площею 4,62 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Котелевської селищної ради Полтавської області й належала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії I-ПЛ № 021181, виданого Котелевською селищною радою Полтавської області 12 січня 2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 782 та земельних ділянок загальною площею 0,59 га, з них: земельної ділянки площею 0,4400 га, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: вул. Лесі Українки, 48, смт Котельва Котелевського району Полтавської області та земельної ділянки площею 0,15 га, яка надана для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: вул. Лесі Українки, смт Котельва Котелевського району Полтавської області й належали спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії II-ПЛ № 027333, виданого Котелевською селищною радою Полтавської області 01.10.1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 608. При цьому, з вказаного державного акту ( а.с. 27) вбачається, що земельна ділянка була надана [PERSON] з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, тоді як на сьогодні це суперечить п. г ч.3 ст. 22 ЗК України, де вказано що земельні ділянки для ведення підсобного сільського господарства надаються несільськогосподарським підприємствам, установам чи організаціям, а не громадянам України (фізичним особам). В свою чергу відповідно до вимог п. а ч.3 ст. 22 ЗК України ( в редакції що діє на сьогодні) землі сільськогосподарського призначення передаються у власність на надаються у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства. Крім цього , виходячи з положень ст. 5 ЗУ « Про особисте селянське господарство» від 15.05.2003 року, законодавцем було прирівняно (ототожнено) значення цільового призначення земельної ділянки, яка раніше надавалася громадянам для ведення підсобного господарства, тоді як з прийняттям ЗК України від 25.01.2001 року, який набрав чинності 01.01. 2002 року, земельна ділянка надається громадянам для ведення особистого селянського господарства. А з вказаного державного акту ( а.с. 23) вбачається, що земельна ділянка загальною площею 4, 62 га. була надана [PERSON] з цільовим призначенням для сільськогосподарського використання, тоді як на сьогодні це суперечить ст. 22 ЗК України. В свою чергу відповідно до вимог п. а ч.3 ст. 22 ЗК України ( в редакції що діє на момент розгляду справи) землі сільськогосподарського призначення передаються у власність на надаються у користування громадянам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Проте приватний нотаріус був позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 4,62 га, оскільки на запит нотаріуса за № 298/02-14 від 04.05.2016 року Відділом Держгеокадастру в Котелевському районі Полтавської області не наданий витяг із Державного земельного кадастру на вищевказану земельну ділянку (а.с. 22).. Також приватний нотаріус був позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки загальною площею 0,59 га, оскільки на запит нотаріуса за № 297/02-14 від 04.05.2016 року Відділом Держгеокадастру в Котелевському районі Полтавської області, не наданий витяг із Державного земельного кадастру на вищевказану земельну ділянку (а.с.26). Це знайшло своє підтвердження у листах Відділу Держземагентства у Котелевському районі Полтавської області від 08.06.2016 року відповідно якого, до автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру земельні ділянки [PERSON] не занесені, кадастровий номер не визначався. ( а.с. 24-25, 28-29). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Відповідно до п.115 постанови КМУ « Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 року державна реєстрація земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації за заявою власників. Так, як власник спірної земельної ділянки [PERSON] померла 28.03.2011 року, а самі земельні ділянки не занесені до автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру, кадастровий номер не визначений, то позивач [PERSON] позбавлений можливості як спадкоємець за законом на майно померлої матері отримати свідоцтво про право власності на спадщину за законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Відповідно до змісту повідомлення приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу [PERSON] № 552/01-16 від 09.08.2016 року, в провадженні знаходиться спадкова справа № 49/2016 на майно [PERSON], померлої 28.03.2011 року. В спадковій справі знаходяться: заява про прийняття спадщини за законом, що надійшла 04.05.2016 року від [PERSON], сина померлої ; заяви про відмову від прийняття спадщини, що надійшли 04.05.2016 року від [PERSON] та [PERSON] , внучок померлої, які є спадкоємцями за правом представлення, оскільки їх батько [PERSON] , син [PERSON], помер 26.05.1995 року; При цьому, приватним нотаріусом 11.07.2016 року за реєстровим № 550 було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на імя [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: вул. Лесі Українки, 48 смт Котельва Полтавської області. (а.с. 55). Ч.1 ст. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Задовольняючи позовну заяву [PERSON] до Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON], [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу [PERSON], відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України. Підсумовуючи все вище викладене суд, вважає, що [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом на майно померлої матері [PERSON], дійсно має законне право на земельні ділянки. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати позивачу присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved