Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Київського районного суду м. Харкова з вимогою звільнити іпотечне майно - квартиру № 27, а саме примі\-щення № 2, 4, 6, та № 9 у будинку № 8 по ву\-лиці Мельникова у місті Харкові з-під наступних арештів: зареєстрованого Хар\-ківською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України за реєстровим № 11594298 арешту нерухомого майна за заявою Київського ВДВС Харківського МУЮ на підставі постанови державного виконав\-ця Київського ВДВС Харківського МУЮ [PERSON] про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 27694414 від 20.07.2011 року. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 25.12.2009 року між позивачем [PERSON] та боржником [PERSON] був укладений нотаріально посвідчений договір позики, за яким позивач передав боржнику в позику 24 800 доларів США, а боржник прийняла їх і зо\-бовязалася повертати частинами по 800 доларів США не пізніше 25 числа кожного місяця в період до 25 травня 2010 року і здійснити остаточне повернення позики в сумі 20 800 доларів США не пізніше 25 червня 2010 року. В забезпечення виконання зобовязань боржника за договором позики від 25 грудня 2009 року, боржник [PERSON] передала позивачеві в іпотеку належне їй на праві власності кварти\-ру № 27, а саме приміщення № 2, 4, 6 та № 9 у бу\-динку № 8 по вулиці Мельникова у місті Харкові, про що між ними був укладений іпотечний договір про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за реєстровим № 4170. 08.07.2010 року між сторонами укладено додатковий договір до договору позики, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 2011, за умовами якого, відповідач зобовязалася повернути позивачу додатково позичені у нього кошти на в сумі 8400 доларів США на загальну суму 33 200 доларів США та зобовязалися повертати їх частинами та здійснити перший платіж в розмірі 4 800 доларів США не пізніше 08 липня 2010 року, решту платежів по 700 доларів США - не пізніше 25 числа кожного місяця в період до 25 травня 2011 року і здійснити остаточне повернення позики в сумі 20 700 доларів США не пізніше 25 червня 2011 року. Зазначає, що боржник свій обовязок з повернення позивачеві позичених у нього коштів за договором позики від 25.12.2009 року в редакції відповідно до додаткового договору від 08.07.2010 року належним чином не виконала і повернула лише 7 600 доларів США. Неповернутими залишилися кошти в сумі 25 600 доларів США. Оскільки позивач використав всі можливі визначені законом способи позасудового вре\-гулювання спору, які виявились недієвими, він змушений був звернутися в Київський районний суд м. Харкова з позовом до боржника [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 04.04.2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі бору, еквівалентній 34 944 доларам США, а також неустойку за прострочення виконання відповідачем зобовязань за договором позики з повернення позивачеві боргу в сумі 5 180 000 гри. та судовий збір. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 05.02.2015 року зменшення розмір неустойки з 5 180 000 грн. до 280 000 грн., в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Оскільки боржник [PERSON] вказані вище судові рішення, що набрали законної сили, про стягнення з неї заборгованості не виконав і борг позивачу так і не повернула, [PERSON] змушений був звернутися в Київський районний суд м. Харкова з позовом до [PERSON] Як вказує позивач, згодом за результатами розгляду уточненої позовної заяви рішенням Київського районного суду м. Харкова від 19 травня 2015 року вирішено в рахунок задоволення вимог [PERSON] до [PERSON] відповідно до заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 04.04.2014 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 05.022015 року, а також заборгованості відповідача за Договором позики від 25.12.2009 року в редакції від\-повідно до Додаткового договору до договору позики від 08.07.2010 року у вигляді процен\-тів за користування позиченими у позивача коштами і трьох процентів річних за період з 07.10.2013 року по 17.02.2015 року та неустойки за період з 17.02.2014 року по 17.02.2015 року в сумі 1 944 959 грн. 75 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки - на\-лежну [PERSON] квартиру № 27, а саме приміщення № 2, 4, 6 у будинку № 8 по вулиці Мельникова у місті Харкові - шляхом застосування визначеної ст. 38 Закону України «Про іпотеку» процедури продажу; надано [PERSON] право предявляти правовстановлюючі документи на предмет іпотеки; виселено [PERSON] з іпотечного майна та передано предмет іпотеки в управління [PERSON] на період до його реалізації за визначеною ст. 38 Закону України «Про іпотеку» процедурою продажу. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 15.7.2015 року змінено рішення Київського районного суду м. Харкова від 19.05.2015 року та визначено розмір належної до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості, в іншій частині рішення Київського районного суду м. Харкова від 19.05.2015 року залишено без змін. Проте позивач зазначає, що виконати рішення Київського районного суду м. Харкова від 19.05.2015 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 15.07.2015 року, реалізувати іпотечне майно та частково задовольнити свої грошові вимоги до [PERSON] за договором позики позивач не зміг, оскільки Київським ВДВС Харківського МУЮ на іпотечне майно було накла\-дено обтяження, що перешкоджає і унеможливлює укладення і нотаріальне посвідчення дого\-вору купівлі-продажу предмета іпотеки. За вказаних обставин позивач звернувся до суду з позовною заявою про звільнення майна з-під арешту В судове засідання\~\~позивач не зявився, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, вказавши про підтримання позовних вимог в повному обсязі, просив задовольнити на підставах, викладених в позовній заяві. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, причини неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення судового розгляду до суду не направляв, у звязку з чим суд вважає за можливим розглянути справу за відсутністю відповідача на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів. В судове засідання представник відповідача ВАТ «Електромаш» не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, які не визнав в повному обсязі, просив відмовити в задоволення позовної заяви за необґрунтованістю та безпідставністю. В судове засідання треті особи не зявились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляд, клопотання про відкладення судового розгляду до суду не надходило у звязку з чим суд вважає за можливим розглянути за їх відсутністю на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено та вбачається зі змісту копії договору позики від 25.12.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 4168 що [PERSON] передав у власність [PERSON] валютні цінності у вигулі та натурі на суму 24800 доларів США, на момент укладення договору становить 197656,00 грн., які позичальник зобовязується повернути в порядку та в строки, що передбачені нижче: не пізніше 25.01.2010 року - 800 доларів США, не пізніше 25.02.2010 року - 800 доларів США, не пізніше 25.03.2010 року - 800 доларів США, не пізніше 25.04.2010 року - 800 доларів США, не пізніше 25.05.2010 року - 800 доларів США, не пізніше 25.06.2010 року - 20 800 доларів США (арк. справи 21) Згідно копії додаткового договору до договору позики від 08.07.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 2011 вбачається, що [PERSON] додатково позичив відповідачу [PERSON] кошти в сумі 8 400 доларів США за умовами якого, відповідач зобовязалася повернути позивачу позичені у нього кошти у певному порядку та строки, а саме: не пізніше 08.07.2010 року - 4 800 доларів США; не пізніше 25.07.2010 року - 700 доларів США; не пізніше 25.08.2010 року - 700 доларів США; не пізніше 25.09.2010 року - 700 доларів США; не пізніше 25.10.2010 року - 700 доларів США; не пізніше 25.11.2010 року - 700 доларів США; не пізніше 25.12.2010 року - 700 доларів США (арк. справи 22). Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 04.04.2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі бору, еквівалентній 34 944 доларам США, а також неустойку за прострочення виконання відповідачем зобовязань за договором позики з повернення позивачеві боргу в сумі 5 180 000 гри. та судовий збір (арк. справи 23-25). Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 05.02.2015 року зменшення розмір неустойки з 5 180 000 грн. до 280 000 грн., в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін (арк. справи 26-27). Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 19 травня 2015 року вирішено в рахунок задоволення вимог [PERSON] до [PERSON] відповідно до заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 04.04.2014 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 05.022015 року, а також заборгованості відповідача за Договором позики від 25.12.2009 року в редакції від\-повідно до Додаткового договору до договору позики від 08.07.2010 року у вигляді процен\-тів за користування позиченими у позивача коштами і трьох процентів річних за період з 07.10.2013 року по 17.02.2015 року та неустойки за період з 17.02.2014 року по 17.02.2015 року в сумі 1 944 959 грн. 75 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки - на\-лежну [PERSON] квартиру № 27, а саме приміщення № 2, 4, 6 у будинку № 8 по вулиці Мельникова у місті Харкові - шляхом застосування визначеної ст. 38 Закону України «Про іпотеку» процедури продажу шляхом надання іпотекодержателю [PERSON] права на продаж предмета іпотеки будь-якій третій особі-покупцю на його власний розсуд за ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності або незалежним експер\-том на стадії оцінки майна на момент продажу. Надано [PERSON] право предявляти правовстановлюючі документи на предмет іпотеки, усно та письмово звертатися, подавати, одер\-жувати і підписувати необхідні довідки та документи, заяви (в тому числі стосовно сімейного стану іпотекодавця [PERSON] П.), до Державної міграційної служби України, Державної реєст\-раційної служби України, Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інве\-нтаризації», органів нотаріату і приватних нотаріусів, та інших державних органів, установ, підприємств, організацій, з питань отримання витягів та інших документів, довідок про склад сімї, а також вчиняти всі інші дії, повязані з вирішенням цих питань. Виселено [PERSON] з іпотечного майна та передано предмет іпотеки в управління [PERSON] на період до його реалізації за визначеною ст. 38 Закону України «Про іпотеку» процедурою продажу. Вирішено питання про розподіл судових витрат (арк. справи 24-27). Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 15.7.2015 року змінено рішення Київського районного суду м. Харкова від 19 травня 2015 року та визначено розмір належної до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості до 34 944 доларів США за курсом НБУ на день ухвалення рішення Київського районного суду м. Харкова від 04.04.2014 року в розмірі 1 241 050 грн. 14 коп., 280 000 грн. неустойки, 441 грн. компенсації сплаченого судового збору відповідно до заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 04.04.2014 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 05.02.2015 року, а також, трьох процентів річних за період з 07.10.2013 року по 17.02.2015 року у сумі, еквівалентній 1 049 доларам США у розмірі 25 134 грн.,в іншій частині рішення Київського районного суду м. Харкова від 19.05.2015 року залишено без змін (арк. справи 28-29). Зі змісту копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прв на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта № 48250184 від 24.11.2014 року вбачається, що на обєкт нерухомого майна квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] в м. Харкові РПВП: 29290310, що належить [PERSON] накладено обтяження арешт нерухомого майна, підстав обтяження договір про задоволення вимог іпотекодержателя реєстраційний № 4170 від 25.12.2009 року, заявник [PERSON] (арк. справи 30). Згідно копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 27694414 від 20.07.2011 року вбачається, що державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження з виконання наказу № 5023/2845/11, виданого 15.06.2011 року Господарським судом Харківської області про стягнення заборгованості в розмірі 4177,48 грн., державного мита в сумі 102 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 236 грн., всього 4515,48 грн., борник [PERSON], заявник ВАТ «Електромаш» (арк. справи 93). Відповідно до копії постанови ВП № 27694414 від 20.07.2011 року державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення 4515,48 грн. (арк. справи 94). Відповідно до копії постанови ВП № 27694414 від 05.07.2014 року державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції виконавчий документ повернено стягувачу, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення (арк. справи 95-96). Згідно статті статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувана - заставодержателя. Заставодержатель має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна у разі звернення стягнення на це майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями. При цьому встановлено, що для задоволеная вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: 1) виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнен\-ня з боржника коштів; 2) якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості бо\-ржника заставодержателю (ч. З ст. 54 цього самого закону). Указані норми безпосередньо сто\-суються арешту як складової виконання рішення суду про задоволення вимог стягувачів, які йе є іпотекодержателями. Відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Згідно статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Зі змісту повідомлення ст. державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 29.06.2016 року № 18-30/10749/14 вбачається, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, виконавче провадження ВП № 27694414 по якому боржником є [PERSON] було завершено 07.05.2014 року (арк. справи 97). Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 11.02.2016 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківській області від 26.01.2016 року у кримінальному провадженні № 12012220060000084 від 24.11.2012 року про арешт майна та накладено арешт на зазначені у клопотанні квартири та будівлі, в тому числі за адресою: [ADDRESS], яка згідно інформаційної довідки від 06.01.2016 року належить на праві власності [PERSON] (арк. справи 105-110). Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 29.02.2016 року задоволено заяву прокурора про розяснення ухвали Апеляційного суду Харківської області від 11.02.2016 року, вважати накладеним арешт на зазначені у клопотанні слідчого судді від 26.01.2016 року квартири та будівлі із забороною вчинення будь-яких дій в тому числі в рамках виконавчих проваджень (арк. справи 111-113). Згідно зі статей 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З урахуванням наведеного, на основі повно та всебічно зясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, оскільки як вбачається з матеріалів справи 07.05.2014 року було завершено виконавче провадження Київським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ВП № 27694414 по якому боржником є [PERSON], у звязку з чим постанова ВП № 27694414 від 20.07.2011 року державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, якою було накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення 4515,48 грн. на час судового розгляду не є чинною, а тому є підстави для звільнення іпотечного майна з-під арешту, накладеного вищезазначеною постановою. Разом з тим, за результатами досліджених в судовому засіданні письмових доказів, суд вважає за необхіднім відзначити, що залишається чинними на час ухвалення судового рішення ухвали Апеляційного суду Харківської області від 11.02.2016 року та 29.02.2016 року про арешт квартири за адресою: [ADDRESS], накладений у кримінальному провадженні № 12012220060000084 від 24.11.2012 року. На підставі наведеного,

Outcome: approved