Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом, в якому просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою за адресою: м.Львів, вул. Драгана, 30/89. В обґрунтування позову покликається на те, що вона проживає та зареєстрована за адресою: [INFO]. Разом з нею у вказаній квартирі також зареєстровані відповідач [PERSON], донька [PERSON] та онука [PERSON] Відповідач не проживає у спірній квартирі з 20.01.2000 року, жодних витрат по утриманні квартири не несе, у звязку з чим змушена нести додаткові безпідставні витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. Також виникли проблеми при оформленні субсидії. Жодних перешкод в користуванні вказаною квартирою відповідачу не чиниться, місце його проживання такого не відоме. У звязку з тим, що відповідач без поважної причини не проживає у квартирі, що стверджується відповідними актами, просить визнати його таким, що втратив право користування квартирою за адресою: м.Львів, вул. Драгана, 30/89. В судове засідання позивач не зявилась, представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, причин своєї неявки не повідомив, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом поміщення оголошення про виклик до суду в пресу, а саме газети «Львівська пошта» та «Високий Замок». Згідно із ч. 9 ст. 74 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, а тому у звязку з неявкою в судове засідання учасників процесу, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а разі спору судом. Згідно ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], відповідач [PERSON], [INFO], їх донька [PERSON], [INFO] та онука [PERSON], [INFO] зареєстровані за адресою: [INFO]. Квартира належить Львівській міській раді, складається з трьох кімнат загальною площею 71,9 кв.м (а.с.4 довідка з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію). З актів комісії ОСББ «Сихівчани-30» від 06.10.2015 року (а.с.5) та від 10.02.2016 р. (а.с.59), вбачається, що за наявною в ОСББ «Сихівчани-30» інформацією, яку підтверджують сусіди, [PERSON], [INFO], не проживає в квартирі №89 в будинку №30 на вул. Драгана в м. Львові з 20.01.2000 року. Інформація про наявність перешкод в доступі [PERSON] до вказаної квартири відсутня. Жодних заяв чи претензій від [PERSON] з 2002 року по даний час не поступало. Адреса місця проживання останнього невідома. Крім того, Сихівським районним відділом ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області, на адвокатський запис [PERSON], надано відповідь про те, що [PERSON] із заявами відносно чинення йому перешкод у доступі до квартири [ADDRESS] не звертався (а.с.27). Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі понад встановлений законом строк збереження права користування ним, поважних причин непроживання чи перешкод йому у користуванні таким, судом не встановлено. Таким чином, позовні вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, є підставними та обґрунтованими, і суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved