Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказав, що [INFO] року [PERSON] , який є батьком позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 26.03.1965 року, серія [NUMBER] , було видано Ордер №2116, про те, що йому та проживаючим з ним трьом особам, на підставі рішення №521 виконавчого комітету Білоцерківської міської Ради депутатів від 25.10.1967 року, дозволено вселитись у відомчу квартиру [ADDRESS] . Список осіб, які мають право вселитись у квартиру на підставі даного ордеру, із правом на житлову площу, а саме: [PERSON] - наймач (батько позивача); [PERSON] - дружина (мати позивача); [PERSON] - син (брат позивача); [PERSON] - син (позивач). 08.09.1998 року комунальною службою приватизації державного житлового фонду м. Біла Церква, видано Свідоцтво на право власності на житло № [NUMBER] , згідно якого квартира [ADDRESS] , дійсно належить на праві спільної часткової власності [PERSON] - 1/3 частки, [PERSON] - 1/3 частки, [PERSON] - 1/3 частки. Загальна площа квартири становить 41,4 кв. м. Свідоцтво видано згідно з розпорядженням завідуючого комунальною службою приватизації державного житлового фонду міста Біла Церква від 08.09.1998 року №1-2-12. Квартира [ADDRESS] , зареєстрована у міжрайонному бюро технічної інвентаризації на праві спільної власності на підставі свідоцтва про право власності і записана у реєстрову книгу за №101/ -11164 . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується актовим записом про смерть №1559 від 09.11.1999 року, про що свідчить повторно видане Свідоцтво про смерть, видане Відділом РАЦС Білоцерківського МУЮ Київської області 28.07.2004 року, серія [NUMBER] . Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина на 1/3 частки вищевказаного нерухомого майна, яку успадкувала [PERSON] , дружина померлого, що підтверджується довідкою-характеристикою від 05.11.2001 року №4787, виданою Київським управлінням ЖКГ Білоцерківського міжміського БТІ, після смерті [PERSON] , для оформлення спадщини. Після вказаних дій, частка [PERSON] змінилась, у зв`язку з прийняттям спадщини, та розподіл часток у праві спільної часткової власності, став таким: 2/3 - [PERSON] , 1/3 - [PERSON] .. 15.01.2000 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений Білоцерківською державною нотаріальною конторою за реєстром №4-62, яким вказану частку майна, заповідала своєму сину, позивачу у справі - [PERSON] [INFO] [PERSON] померла, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис №1714 від 23.10.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом РАЦС Білоцерківського МУЮ Київської області 23.10.2002 року серія [NUMBER] . Після її смерті відкрилась спадщина на 2/3 вищевказаної квартири. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивач звернувся до Білоцерківської міської державної нотаріальної контори. 21.09.2004 року державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Білик О.Г, на ім`я [PERSON] видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого спадкове майно, на яке видане це свідоцтво складається з двох третіх (2/3) частин квартири під [ADDRESS] . Квартира має загальну корисну площу 41,4 кв. м, житлову площу 28,6 кв. м, кількість кімнат: дві, поверх: третій. Дане свідоцтво зареєстровано в реєстрі під № [NUMBER] . Після отримання вказаного Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] . Тобто, власниками вищевказаного майна стали [PERSON] , у власності якого 2/3 частки вказаної квартири, та брат позивача - [PERSON] , у власності якого 1/3 частка вказаної квартири. Після смерті батьків, брати остаточно перестали спілкуватись, підтримувати будь- який зв`язок та відвідувати один одного. При цьому, [PERSON] залишився жити у вищевказаній квартирі, в той час як [PERSON] , продовжував проживати в м. Одеса, де працював, та до брата не навідувався й не мав наміру проживати у вказаній квартирі. У 2017 році позивач дізнався, що його брат [PERSON] вже тривалий час знаходиться в психоневрологічному інтернаті в м. Сквира Київської області. Звернувшись до Сквирського психоневрологічного інтернату, позивача письмово повідомили, що [INFO] [PERSON] помер. Позивачу надали Свідоцтво про смерть [PERSON] від 21.07.2015 року, виданого Відділом ДРАЦС PC Сквирського РУЮ у Київській області, серія [NUMBER] , та довідку про причину смерті, до форми №106/0 №13, видану Сквирським психоневрологічним інтернатом 20.07.2015 року. Єдиним родичем [PERSON] є рідний брат померлого, позивач [PERSON] та його племінниця - [PERSON] (відповідач по справі). Інших родичів у померлого нема. Оскільки батьки давно померли, дружини та дітей у померлого немає. 12.04.2018 року на адресу Сквирської районної державної нотаріальної контори, позивачем направлено нотаріально посвідчену заяву про прийняття спадщини, на вищевказане нерухоме майно, після смерті брата [PERSON] 20.10.2018 року Сквирська районна державна нотаріальна контора Київської області повідомила позивача про неможливість видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті його брата, оскільки позивач, не надав жодних документів, що підтверджували б факт смерті, час і місце відкриття спадщини, факт прийняття спадщини спадкоємцем, право на закликання до спадкування, право власності на спадкове майно, в зв`язку з чим порекомендувала звернутися до суду для вирішення питання в судовому порядку. Встановлення юридичного факту та визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини,необхідно позивачу для прийняття спадщини за законом, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсудності позивача, позов підтримує у повному обсязі та просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою, у якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що [INFO] року [PERSON] , який є батьком позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 26.03.1965 року, серія [NUMBER] , було видано Ордер №2116, про те, що йому та проживаючим з ним трьом особам, на підставі рішення №521 виконавчого комітету Білоцерківської міської Ради депутатів від 25.10.1967 року, дозволено вселитись у відомчу квартиру [ADDRESS] . Список осіб, які мають право вселитись у квартиру на підставі даного ордеру, із правом на житлову площу, а саме: [PERSON] - наймач (батько позивача); [PERSON] - дружина (мати позивача); [PERSON] - син (брат позивача); [PERSON] - син (позивач). 08.09.1998 року комунальною службою приватизації державного житлового фонду м. Біла Церква, видано Свідоцтво на право власності на житло № [NUMBER] , згідно якого квартира [ADDRESS] , дійсно належить на праві спільної часткової власності [PERSON] - 1/3 частки, [PERSON] - 1/3 частки, [PERSON] - 1/3 частки. Загальна площа квартири становить 41,4 кв. м. Свідоцтво видано згідно з розпорядженням завідуючого комунальною службою приватизації державного житлового фонду міста Біла Церква від 08.09.1998 року №1-2-12. Квартира [ADDRESS] зареєстрована у міжрайонному бюро технічної інвентаризації на праві спільної власності на підставі свідоцтва про право власності і записана у реєстрову книгу за №101/ -11164 . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується актовим записом про смерть №1559 від 09.11.1999 року, про що свідчить повторно видане Свідоцтво про смерть, видане Відділом РАЦС Білоцерківського МУЮ Київської області 28.07.2004 року, серія [NUMBER] . Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина на 1/3 частки вищевказаного нерухомого майна, яку успадкувала [PERSON] , дружина померлого, що підтверджується довідкою-характеристикою від 05.11.2001 року №4787, виданою Київським управлінням ЖКГ Білоцерківського міжміського БТІ, після смерті [PERSON] , для оформлення спадщини. Після вказаних дій, частка [PERSON] змінилась, у зв`язку з прийняттям спадщини, та розподіл часток у праві спільної часткової власності, став таким: 2/3 - [PERSON] , 1/3 - [PERSON] .. 15.01.2000 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений Білоцерківською державною нотаріальною конторою за реєстром №4-62, яким вказану частку майна, заповідала своєму сину, позивачу у справі - [PERSON] [INFO] [PERSON] померла, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис №1714 від 23.10.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом РАЦС Білоцерківського МУЮ Київської області 23.10.2002 року серія [NUMBER] . Після її смерті відкрилась спадщина на 2/3 вищевказаної квартири. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивач звернувся до Білоцерківської міської державної нотаріальної контори. 21.09.2004 року державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Білик О.Г, на ім`я [PERSON] видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого спадкове майно, на яке видане це свідоцтво складається з двох третіх (2/3) частин квартири під [ADDRESS] . Квартира має загальну корисну площу 41,4 кв. м, житлову площу 28,6 кв. м, кількість кімнат: дві, поверх: третій. Дане свідоцтво зареєстровано в реєстрі під № [NUMBER] . Після отримання вказаного Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] . Тобто, власниками вищевказаного майна стали [PERSON] , у власності якого 2/3 частки вказаної квартири, та брат позивача - [PERSON] , у власності якого 1/3 частка вказаної квартири. Після смерті батьків, брати остаточно перестали спілкуватись, підтримувати будь- який зв`язок та відвідувати один одного. При цьому, [PERSON] залишився жити у вищевказаній квартирі, в той час як [PERSON] , продовжував проживати в м. Одеса, де працював, та до брата не навідувався й не мав наміру проживати у вказаній квартирі. У 2017 році позивач дізнався, що його брат [PERSON] вже тривалий час знаходиться в психоневрологічному інтернаті в м. Сквира Київської області. Звернувшись до Сквирського психоневрологічного інтернату, позивача письмово повідомили, що [INFO] [PERSON] помер. Позивачу надали Свідоцтво про смерть [PERSON] від 21.07.2015 року, виданого Відділом ДРАЦС PC Сквирського РУЮ у Київській області, серія [NUMBER] , та довідку про причину смерті, до форми №106/0 №13, видану Сквирським психоневрологічним інтернатом 20.07.2015 року. Єдиним родичем [PERSON] є рідний брат померлого, позивач [PERSON] та його племінниця - [PERSON] (відповідач по справі). Інших родичів у померлого нема. Оскільки батьки давно померли, дружини та дітей у померлого немає. 12.04.2018 року на адресу Сквирської районної державної нотаріальної контори, позивачем направлено нотаріально посвідчену заяву про прийняття спадщини, на вищевказане нерухоме майно, після смерті брата [PERSON] 20.10.2018 року Сквирська районна державна нотаріальна контора Київської області повідомила позивача про неможливість видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті його брата, оскільки позивач, не надав жодних документів, що підтверджували б факт смерті, час і місце відкриття спадщини, факт прийняття спадщини спадкоємцем, право на закликання до спадкування, право власності на спадкове майно, в зв`язку з чим порекомендувала звернутися до суду для вирішення питання в судовому порядку. Факт, про встановлення якого просить позивач, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на прийняття спадщини за законом. Згідно ч.1, 2 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У відповідності до ч.1 ст.1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ч.1 ст.1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Таким чином, оскільки позивач [PERSON] є рідним братом померлого, являється спадкоємцем другої черги та має першочергове право спадкування перед відповідачкою [PERSON] , яка є спадкоємицею п`ятої черги спадкування. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. У відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладені обставини, [PERSON] не звернувся до нотаріуса із заявою про відкриття спадщини, з поважних причин, пов`язаних з об`єктивними труднощами, та взагалі незнанням факту смерті рідного брата, оскільки позивач не проживав на день смерті спільно з померлим та взагалі мешкав в іншій області України. У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як роз`яснено в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про спадкування» від 30.05.2008 року, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Також, оскільки у позивача відсутнє свідоцтво про народження його брата, що об`єктивно унеможливлює підтвердження позивачем факту родинних відносин з померлим, позивач просить суд встановити факт родинних відносин між ним та померлим. Встановлення факту родинних відносин позивачу необхідно для оформлення спадкових прав на 1/3 частку квартири [ADDRESS] . Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п.2 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Outcome: approved