Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В позовній заяві посилається на те, що з відповідачем у справі вона перебувала у шлюбі, який згідно рішення Володимир-Волинського міського суду від 11.03.2016 року було розірвано. За час спільного подружнього життя в них народилось двоє дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 29.12.2017 року збільшено розмір аліментів, присуджених рішенням Володимир - Волинського міського суду Волинської області від 01.12.2016 року та стягнуто з відповідача [PERSON], в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 800 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Вказує, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою на утримання дітей, не являється половиною прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що суперечить вимогам закону, у зв'язку із чим вона змушена звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. На даний час вона ніде не працює, не отримує ніяких доходів, а тому коштів на утримання дітей не вистачає. Просить суд збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн щомісячно до повноліття дітей. Ухвалою судді від 19.06.2018 року відкрито провадження у справі та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 19.07.2018 року. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить відповідне повідомлення про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з'явився оскільки відбуває покарання у Маневицькій ВК № 42, відзив не подав, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. В зв'язку з зазначеними обставинами, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Володимир-Волинського міського суду від 11.03.2016 року було розірвано. Судом встановлено, що рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 29.12.2017 року збільшено розмір аліментів, присуджених рішенням Володимир - Волинського міського суду Волинської області від 01.12.2016 року та стягнуто з відповідача [PERSON], в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 800 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Підставою звернення з позовом про зміну розміру аліментів став той факт, що аліменти у вищевказаному розмірі є недостатніми для належного утримання дітей, забезпечення їм належного рівня життя, збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку(ч. 2 ст. 182 СК України). При цьому за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що розмір прожиткового мінімуму складає: для дітей віком до 6 років: з 1 січня 1492 грн.; з 1 липня - 1559 грн.; з 1 грудня - 1626 грн., віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку дитини, збереження її здоров'я, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. При вирішенні справи суд враховує, що після ухвалення вищезгаданого рішення суду від 29.12.2017 року про стягнення аліментів з відповідача, відбулись зміни у житті позивачки, як одержувача аліментів та житті її дітей на користь яких стягнуто аліменти, діти підросли, в зв'язку з чим закономірно, збільшилися витрати на їх утримання, (одяг, харчування - продуктовий кошик, кишенькові витрати, лікування, додаткові заняття), що законодавчо підтверджується прожитковим мінімумом для осіб вказаної категорії. При цьому, суд також виходить з того, що з моменту постановлення судом рішення про стягнення аліментів з відповідача розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку суттєво збільшився, і дохід отримуваний позивачем не дає їй змоги належним чином забезпечити утримання дітей. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що розмір стягуваних з відповідача аліментів не повинен бути нижчим, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а обов'язок батьків щодо утримання дітей є однаковим для обох, а тому вважає за можливе визначити такий на утримання сина [PERSON], в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно, сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1100 грн. щомісячно до повноліття дітей, таким чином задовольнивши позовні вимоги частково. В силу ч. 6 ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Outcome: partial