Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» , третя особа без самостійних вимог державна організація «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» про визнання припиненими кредитного договору, договору застави та припинення обтяження, накладеного на підставі договору застави майнових прав. Свої доводи позивач мотивує тим , що 19 квітня 2013 року між ним та ПАТ «Брокбізнесбанк» було укладено договір банківського строкового вкладу \\ депозиту \\ №D 070398869 на підставі якого він передав, а банк прийняв на зберігання грошові кошти на вкладний \\ депозитний \\ рахунок в сумі 535000 грн. зі сплатою 21% річних та кінцевим терміном повернення вкладу до 22.04.2014 року. 24 січня 2014 року між ним т відповідачем було укладено кредитний договір №1п-2014 на підставі якого банк надав йому кредит в сумі 90000,0 грн. зі сплатою 25% річних та кінцевим терміном повернення до 17 квітня 2014 року. В той же день між сторонами було укладено договір застави майнових прав № Дз 1-1п-2014 за яким він передав банку в заставу майнові права вимоги на отримання грошових коштів в сумі 535000,0 грн. за вищевказаним кредитним договором своїх зобовязань. Відповідно до ст..601 ЦК України зобовязання припиняються зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. 17.04.2014 року настав строк виконання його зобовязань за кредитним договором. На наступний день \\ 18.04.2014 року \\ він звернувся до відповідача із заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог та погашення кредиту та відсотків за рахунок його банківського вкладу. 22.04.2014 року настав строк виконання зобовязань відповідача з повернення банківського вкладу. В цей момент всі обставини \\ дії умови \\ , які за законом необхідні для зарахування зустрічних однорідних вимог були вже виконані, а саме, сторони мали зустрічні однорідні вимоги \\ сплати одне одному грошових коштів в гривнях \\, строк виконання цих вимог настав, одна із сторін \\ позичальник \\ вкладник \\ заявила про зарахування цих вимог. Тобто, 22.04.2014 року відбулося зарахування зустрічних однорідних вимог позивача по поверненню вкладу в сумі 535000,0 грн. та вимог відповідача по поверненню кредиту та сплаті відсотків в сумі 94930,66 грн. \\ розрахунок додається \\ . Внаслідок зарахування цих вимог зобовязання позивача перед відповідачем за кредитним договором припинилися повністю, а зобовязання відповідача перед позивачем по поверненню вкладу зменшилися на 94930,66 грн. та склали 440069,34 грн. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про заставу» застава має похідний характер від забезпеченого нею зобовязання. Застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобовязання \\ ст..28 Закону , п.1 ч.1 ст.593 ЦК України \\ . В даному випадку зобовязання по кредитному договору забезпечене заставою за договором застави майнових прав, припинилося 22.04.2014 року, і , відповідно, в цей же день припинилася застава. За таких обставин та з урахуванням положень п.22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», вважає, що його вимоги є законним та обґрунтованими про визнання кредитного договору та договору застави припиненими з 22.04.2014 року. 16.12.2014 року він звернувся до Черкаської філії державного підприємства «Інформаційний центр» та отримав витяг з державного реєстру обтяжень рухомого майна, в якому міститься запис №14141320 про обтяження його майнових прав на банківський вклад за вказаним договором застави. Крім цього , 28.10.2014 року він отримав лист відповідача , яким його повідомлено , що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №226\\14 від 16.10.2014 року щодо затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Брокбізнесбанк», згідно якого його грошові вимоги до банку акцептовані в сумі 16090,36 грн. 16.12.2014 року він в письмовій формі звернувся до третьої особи за розясненням з чого складається вказана сума і чому вона значно менша, ніж сума його вкладу в банку, проте відповіді не отримав. Разом з тим , в банку в усній формі його повідомили , що його вимоги за банківським вкладом не враховані фондом через перебування їх в заставі за вищевказаним договором застави майнових прав. Збереження в реєстрі запису про обтяження / № 14141320\\ вкладу заставою, яке міститься в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, протиправно обмежує його право власності та не дає можливості задовольнити його вимогу, як споживача, про повернення цих коштів. З урахуванням положень п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вважає законною та обґрунтованою вимогу про припинення обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Відповідно до абз.2 п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» , оскільки Закон «Про захист прав споживачів» не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать , зокрема, ті , що виникають із договорів про надання фінансово кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян \\ у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг \\ . Просив суд визнати припиненими з 22.04.2014 року кредитний договір №1п-2014, укладений між ним та відповідачем 24.01.2014 року. Визнати припиненим з 22.04.2014 року договір застави майнових прав № Дз 1-1п-2014, укладений 24.01.2014 року між ним та відповідачем, припинити обтяження, накладене на підставі договору застави майнових прав №Дз 1-1п-2014, укладеного 24.01.2014 року між ним та відповідачем та зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за №14141320. 28.04.2015 року представником позивача до суду адресовано заяву про уточнення позовних вимог. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав. Представник ПАТ «Брокбізнесбанк» [PERSON] позов не визнав. Представник третьої особи державної організації «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» в судове засідання не зявився , надавши письмові пояснення на позов. Заслухавши пояснення сторін , дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до задоволення не підлягають , виходячи з наступних підстав. За обставинами справи , встановлено , що 19 квітня 2013 року між позивачем [PERSON] та ПАТ «Брокбізнесбанк» було укладено договір банківського строкового вкладу \\ депозиту \\ №D 070398869 на підставі якого [PERSON] передав, а банк прийняв на зберігання грошові кошти на вкладний \\ депозитний \\ рахунок в сумі 535000 грн. зі сплатою 21% річних та кінцевим терміном повернення вкладу до 22.04.2014 року. 24 січня 2014 року між позивачем [PERSON] та відповідачем було укладено кредитний договір №1п-2014 на підставі якого банк надав позивачу кредит в сумі 90000,0 грн. зі сплатою 25% річних та кінцевим терміном повернення до 17 квітня 2014 року. В той же день між сторонами було укладено договір застави майнових прав № Дз 1-1п-2014 за яким [PERSON] передав банку в заставу майнові права вимоги на отримання грошових коштів в сумі 535000,0 грн. за вищевказаним кредитним договором своїх зобовязань. Також, встановлено , що на підставі постанови Правління Національного банку України від 28 лютого 2014 року №107 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 28.02.2014 року було прийнято рішення №9 щодо запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Брокбізнесбанк». Процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: - складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду - передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду - складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального реєстру - затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру. Згідно встановлених обставин та усних та письмових пояснень представника відповідача , вбачається , що оскільки банківський вклад [PERSON] виступає як засіб забезпечення виконання позивачем кредитного договору, тому , позивач [PERSON] не включений до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування \\ ч.4 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а включений до переліку вкладників кошти яких не підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду гарантування \\ ч.6 ст.27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»\\. Після запровадження у банку тимчасової адміністрації \\ з метою виведення цього банку з ринку \\ та переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів відбувається у особливому, передбаченому зазначеним спеціальним Законом порядку з дотриманням принципів черговості, передбаченої ст..52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та виходячи з того , що найвищий пріоритет мають зобовязання банку за вкладами фізичних осіб, гарантованих Фондом. Відповідно до ч.1,2,5 ст.45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб \\ скорочено ФГВФО / не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет . Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи ФГВФО у газетах «Урядовий курєр» та «Голос України» не пізніше , ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії і ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи ФГВФО кредитори мають право заявлять уповноваженій особі ФГВФО про свої вимоги до банку. 14.06.2014 року у вищевказаних газетах «Голос України» №113 та «Урядовий курєр» №106 оприлюднена інформація щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. 16 жовтня 2014 року виконавча дирекція ФГВФО прийняла рішення про затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Брокбізнесбанк». Сума по банківському вкладу у розмірі 535000,0 грн. не ввійшла до реєстру кредиторів АТ «Брокбізнесбанк» у звязку із забезпечення виконання [PERSON] кредитного договору. Позивачем [PERSON] не доведено наявність правових підстав для включення його до переліку вкладників АТ «Брокбізнесбанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду в розмірі 104908,50 грн. станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, а також включення до реєстру кредиторів банку в розмірі 335000,0 грн. станом на день затвердження реєстру кредиторів. Відповідно до даних письмових заперечень відповідача , вбачається, що станом на 10.08.2015 року позивач свої зобовязання перед банком по кредитному договору №1п-2014 від 24.01.2014 року - не виконав, існує заборгованість в загальній сумі 198881,76 грн., яка складається із : -заборгованості по кредиту - 89999,15 грн. -заборгованості по процентах 34212,01 грн. -сума індексації простроченої заборгованості 70444,24 грн. -3% річних у відповідності до ст.625 ЦК України 4226,36 грн. У звязку із наявністю заборгованості відповідач подав до суду позовну заяву до [PERSON] про стягнення з нього заборгованості за вказаним кредитним договором. Узагальнюючи вищенаведене відсутні підстави для припинення кредитного договору, договору застави майнових прав та обтяження в державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено особливий порядок задоволення вимог кредиторів згідно встановленої черговості та неприпустимість задоволення кредиторських вимог поза межами ліквідаційної процедури. Відповідно до ч.4 ст.52 Закону України про систему гарантування вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від реалізації майна банку після повного задоволення вимог попередньої черги. Відповідно до ст.602 ЦК України зарахування не допускається щодо зустрічних вимог: -про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом , іншим ушкодженням здоровя або смертю -про стягнення аліментів -щодо довічного утримання \\ догляду \\ -у разі спливу позовної давності -в інших випадках встановлених договором або законом. Відповідно до ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» \\ із змінами та доповненнями \\ під час тимчасової адміністрації не здійснюються зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобовязань за домовленість \\ угодою \\ сторін , в тому числі шляхом договірного списання, поєднання боржника і кредитора в одній особі. Таким чином, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачено способу задоволення вимог кредиторів до банку шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог. В процесі ліквідаційної процедури банку визначається заборгованість кожному кредитору банку та встановлюється черговість погашення вимог кредиторів, що унеможливлює індивідуальне задоволення вимог окремого кредитора позачергово, зокрема, шляхом проведення зарахування вимог. На підставі ст. ст. 11,60, 213-215, 88 , 158-1 ЦПК України ,

Outcome: dismissed