Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про стягнення з [PERSON] на його користь інфляційну складову та 3% річних у сумі 426 321,46 грн. Мотивуючи вимоги тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва 07 травня 2013 року у справі № 755/360/13 було стягнуто з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики в розміру 480 000 (чотириста вісімдесят тисяч) гривень, з урахуванням індексу інфляції в сумі 66 976, 47 грн. та 3% річних за прострочення грошового зобов'язання в сумі 46 511,55 грн., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 219,00 грн., а всього на загальну суму 596 707 (п'ятсот дев'яносто шість тисяч сімсот сім) грн., 02 коп. На підставі вказаного рішення ним було отримано виконавчий лист № 775/360/13 виданий Дніпровським районним судом м. Києва 25 вересня 2013 року. 29 жовтня 2013 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м Києві Шеремет Ю.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 40495989 за зазначеним виконавчим документом. Проте, станом на день звернення з даним позовом до суду, відповідачем не здійснено погашення боргу та не виконано рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07 травня 2013 року у справі № 755/360/13. Посилаючись на ст. 625 ЦК України, позивач вважає, що з відповідача підлягає стягненню індекс інфляції та 3% річних за весь час прострочення зобов»язання, починаючи з моменту відкриття виконавчого провадження, тобто з 29 жовтня 2013 року по день звернення до суду з даним позовом, який складає: 3% річних - 33 534,25 грн. та 392 787,21 грн. - інфляційне збільшення суми боргу. Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач змушений звернутись з даним позовом до суду. У судове засіданні позивач не з»явився, надав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутність, зі змісту заяви вбачається, що [PERSON] позов підтримує та просить суд його задовольнити, виходячи з доводів, якими обґрунтовується позовна заява. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, у розумінні ст.ст. 74-76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності або заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надано. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає можливим розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва 07 травня 2013 року у справі № 755/360/13 стягнуто з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики в розміру 480 000 (чотириста вісімдесят тисяч) гривень, з урахуванням індексу інфляції в сумі 66 976, 47 грн. та 3% річних за прострочення грошового зобов'язання в сумі 46 511,55 грн., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 219,00 грн., а всього на загальну суму 596 707 (п'ятсот дев'яносто шість тисяч сімсот сім) грн., 02 коп. 29 жовтня 2013 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м Києві Шеремет Ю.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 40495989 за виконавчим листом № 755/360/13 виданим 25.09.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва на підставі вказаного рішення суду. Відповідно до даних довідки виданої Відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві № 557/7 від 12.06.2015 року, станом на 11.06.2015 року по виконавчому листу № 755/360/13 виданому 25.09.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва щодо стягнення з [PERSON], на користь [PERSON] боргу у сумі 596 707,02 грн. заборгованість становить 596 707,02 грн. Листом Міністерства юстиції України від 18.03.2016 року за № 4351/20.5 повідомлено, що з 29.10.2013 року по 12.10.2015 року на виконанні Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві перебував виконавчий лист № 755/360/13 виданий 25.09.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва. Постановою від 12.10.2015 року закінчено виконавче провадження та направлено виконавчий документ для організації виконання за місцем знаходження майна боржника. 02.11.2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Великоберезнянського районного управління юстиції у Закарпатській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню вищевказаного виконавчого документу. 17.03.2016 року при відділі утворено виконавчу групу для проведення виконавчих дій. Тобто, за час примусового виконання по виконавчому листу № 755/360/13 виданому 25.09.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості в розмірі 596 707 (п'ятсот дев'яносто шість тисяч сімсот сім) грн., 02 коп., яких заборгованість за договором позики становить 480 000,00 грн., індекс інфляції - 66 976, 47 грн., 3% річних за прострочення грошового зобов'язання в сумі 46 511,55 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 219,00 грн., відповідачем не було здійснено жодної виплати. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що даних того, що відповідачем здійснено погашення заборгованості, у суду не має, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача на корить позивача інфляційної складової та 3% річних починаючи з 29 жовтня 2013 року ( з моменту відкриття виконавчого провадження) по 25.02.2016 року ( в межах заявлених вимог), що нараховані на суму боргу 480 000,00 грн. За даними розрахунку наданого позивачем, правильність якого перевірена судом, за період з 29.10.2013 року по 25.02.2016 року: сума індексу інфляції становить 392 787,21 грн. ( 480 000,00 грн. х 1,818 індекс інфляції - 480 000,00 грн.), сума 3% річних - 33 534,25 грн. ( 480 000,00 грн. х 3% х 850 днів прострочення : 365 днів/рік :100). З огляду на означене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 426 321,46 грн. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 4 263, 21грн.

Outcome: approved