Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Запорізького ДП «Кремнійполімер» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку, мотивуючи свої вимоги тим, що з 14 червня 2011 року по 11 березня 2015 року він працював у відповідача в службі охорони охоронцем 3 розряду. 11 березня 2015 року він звільнився з підприємства відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України, згідно наказу № 60 від 11.03.2015 року. Але, на момент звільнення існувала заборгованість по виплаті йому заробітної плати в сумі 4552,47грн., яку відповідач тривалий час відмовлявся виплатити посилаючись на відсутність коштів для погашення заборгованості. Зазначена сума заборгованості не виплачена по теперішній час і у добровільному порядку відповідач не бажає її виплатити, в зв»язку з чим він вимушений звернутися до суду. Відповідно до положень ст. 117 КЗпП України у випадку невиплати з вини підприємства заборгованості в термін, вказаний в ст. 116 КЗпП України, підприємство повинно виплатити робітнику його середній заробіток по день фактичного розрахунку. Згідно довідки відповідача від 23.06.2015 року, його середньоденна заробітна плата на час звільнення становила 120,99грн.. Отже, підприємство, окрім заборгованості по заробітній платі у сумі 4552,47грн. повинне виплати йому середній заробіток за час затримки розрахунку, який по його підрахунку, на час звернення з позовною заявою до суду, складає 2540,79грн.. Просить суд стягнути з відповідача на його користь зазначені суми. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Пояснення суду, в обґрунтування позовних вимог, надав аналогічні тим, що викладені ним в позовній заяві. В подальшому позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. Суду надав заяви з проханням справу розглянути у його відсутності та стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку по день постановлення судом рішення. Представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково і суду пояснила, що у зв»язку з проведеними виплатами, на теперішній час сума заборгованості по заробітній платі перед позивачем зменшилась та відповідно довідки підприємства складає 3869,96грн.. Позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку в межах заявлених позивачем позовних вимог у розмірі 2540,79грн. визнає. В подальшому представник відповідача в судове засідання не з»явилася. Про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. Суду надала заяву з проханням справу розглянути у її відсутності. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з трудової книжки, заповненої 26.07.1983 року на ім»я [PERSON], позивач перебував у трудових правовідносинах з ЗДП «Кремнійполімер» та на підставі наказу № 57від 10.06.2011 року був прийнятий в службу охорони охоронцем 3 розряду. 11.03.2015 року на підставі наказу № 60 [PERSON] був звільнений за згодою сторін на підставі ст. 36 п.1 КЗпП України(а.с.5) , що також підтверджується копіями наказів про прийняття на роботу та звільнення з роботи [PERSON], наданих відповідачем(а.с.21,23). Згідно ч.1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. З довідки № 129 від 10.04.2015 року, виданої Запорізьким ДП «Кремнійполімер» вбачається, що заборгованість по заробітній платі перед позивачем станом на 17.03.2015 року складала 4552,47грн.(а.с.6). Згідно довідки № 345 від 24.07.2015 року, виданої відповідачем, заборгованість по заробітній платі перед позивачем [PERSON] станом на 15.07.2015 року складає 3869,96грн.(а.с.19). Таким чином, наданими належними письмовими доказами встановлений факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем по виплаті заробітної плати, яка на теперішній час складає 3869,96грн. та підлягає стягненню на користь [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до розяснень, що містяться у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», з наступними змінами та доповненнями,суд встановивши при розгляді справи, що робітнику не були виплачені при звільнені всі належні йому суми, стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведені його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Таким чином, оскільки відповідач не провів виплату позивачу всіх належних йому сум при звільнені, на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 12.03.2015 року по 03.08.2015 року, тобто по день постановлення рішення. Розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку проводиться відповідно до Порядку нарахування середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100, виходячи з середньоденної заробітної плати, розрахованої із заробітної плати за фактично відпрацьований час протягом 2-х місяців перед звільненням. Відповідно до довідки наданої ЗДП «Кремнійполімер» заробітна плата позивача за останні два місяці, що передували його звільненню складає 1693,90грн., а саме січень 2015р.-1437,01грн., відпрацьовано 12 робочих днів, лютий 2015р.-256,89грн., відпрацьовано 2 робочих дня. Таким чином розмір середньоденного заробітку, який згідно п. 8 вище зазначеного Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів, складає 120,99грн., виходячи з такого розрахунку: 1693,90грн.(1437,01грн.+256,89грн.):14 днів(12дн.+2дн.) = 120,99грн.. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді(абз. 2 п. 8 Порядку). Таким чином, оскільки відповідач не провів виплату позивачу всіх належних йому сум при звільнені, на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку заборгованості по заробітній платі за період з 12 березня 2015 року по 03 серпня 2015 року, тобто по день постановлення судом рішення, оскільки на день розгляду справи повний розрахунок з позивачем ще не проведений. Період затримки розрахунку з позивачем [PERSON] складає з 12.03.2015 року по 03.08.2015 року, та з урахуванням інформації, наданої відповідачем щодо середньомісячного числа робочих днів у кожному місяці, цей період становить 36 робочих днів. Отже, розмір середнього заробітку за затримку розрахунку складає 4355,64грн., виходячи з такого розрахунку:(120,99грн.- середньоденний заробіток х 36 робочих днів = 4355,64рн.). Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] середній заробіток за весь період затримки розрахунку у розмірі 4355,64грн.. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60грн., оскільки позивач був звільнений від оплати судового збору при подачі позову до суду.

Outcome: approved