Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те , що 06.09.2013 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції в Полтавській області , актовий запис № 755. Від шлюбу є малолітня донька [PERSON] [INFO] . Шлюбні відносини між ними припинено майже рік тому , вони разом не проживають , спільне господарство не ведеться . Матеріальної допомоги відповідач на утримання доньки не надає. Стан здоров»я та матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати доньку. Інших дітей у відповідача немає , стягнення за виконавчими листами з нього не проводяться . Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто . Відповідач , як батько дитини не надає коштів на її утримання , хоч працює і має можливість сплачувати аліменти . Тому вона змушена звернутись до суду із вказаною позовною заявою. Прохає стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1\\4 частини від всіх видів заробітку ( доходу ) щомісячно до досягнення нею повноліття ,починаючи з дня подання позову до суду . В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та прохала задовольнити . Відповідач проти позову не заперечує. Інших стягнень він немає. Суд , заслухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи , вважає , що позов підлягає до задоволення з наступних підстав . Встановлено , що сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] , яка проживає з позивачкою , відповідач добровільно не надає кошти на її утримання . Доказів про те, що між позивачем та відповідачем досягнуто домовленість про сплату відповідачем аліментів на дитину сторони не надали. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в судовому порядку. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч.3 ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що [PERSON]працює, як фізична особа - підприємець не зареєстрований, пенсію не отримує, є працездатним, а тому має можливість працювати та заробляти собі на життя та надавати матеріальну допомогу на утримання дитини - аліменти в розмірі 1\\4 частини . Також суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, що знаходиться на утриманні матері, враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який офіційно працює, є працездатним, інші діти у нього відсутні, аліментів нікому не сплачує, він має можливість надавати дитині матеріальну допомогу . З урахуванням всіх цих обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову, у зв'язку з чим вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку на утримання доньки [PERSON] , [INFO] щомісячно до досягнення нею повноліття , що відповідає вимогам закону, потребам дитини та не порушуватимуть прав відповідача. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини з дня пред'явлення позову - 01.12.2015 року . На підставі викладеного, ст. ст. 180, 181, 191 СК України,

Outcome: approved