Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача борг у розмірі 160 000 грн. 00 коп., посилаючись на те, що 15.01.2019 між нею та відповідачем був укладений договір позики, згідно з яким відповідач отримала від неї в борг грошові кошти в сумі 160 000 грн. 00 коп. На підтвердження факту отримання грошових коштів відповідач написала власноруч розписку, згідно з якою вона зобов`язувалась повернути кошти до 01.06.2019. До теперішнього часу грошові кошти відповідачем не повернуті. А тому, позивач звернулась до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання позивач не з`явилась, від представника позивача надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, на позові наполягає, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як вбачається з тексту розписки від 15 січня 2019 року відповідач [PERSON] отримала у борг у [PERSON] грошові кошти в розмірі 160 000 грн 00 коп. 15.01.2019, зобов`язалась повернути їх у повному обсязі до 01.06.2019. Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У даному випадку суд приймає письмову розписку [PERSON] як підтвердження укладення між сторонами договору позики на вказаних в ній умовах. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. По теперішній час відповідач гроші позивачці не повернула. Крім того, відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргових документів у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Отже факт знаходження боргових документів - оригіналу розписки та договору позики грошових коштів у позивачки, свідчить про невиконання зі сторони відповідача своїх боргових зобов`язань. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути суму боргу у розмірі 160 000 грн. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача витрати на сплату судового збору у розмірі 1600 грн. 00 коп. та 384 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved