Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідачів про стягнення страхового відшкодування, моральної та матеріальної шкоди. Ухвалою Деснянського районного суму м. Києва від 14.01.2019 відкрито провадження по справі, розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.03.2016 о 19 год. 00 хв. у м. Києві по проспекту Ватутіна біля будинку №17 відбулась дорожньо-транспортна пригода, за участі автомобіля «Лексус», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , автомобілем «Мерседес Віто», державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобілем «ВАЗ 2107», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 29.03.2016 [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та ст. 130 КУпАП. Автомобіль марки «Лексус», державний номер [NUMBER] був застрахований ПрАТ «СК «Страховий Капітал» відповідно до полісу страхування № АІ 2026901. 01.12.2017 ПрАТ «СК «Страховий Капітал» сплатили позивачу в розмірі 25395,52грн страхове відшкодування. Несплаченою залишилась відшкодування у розмірі 24604,48грн. У зв`язку з викладеним вище позивач просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Страховий капітал» на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 53 353,87грн та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 12312,00грн матеріальної шкоди та 5000грн моральної шкоди. Позивач [PERSON] в судових засіданнях підтримав позовні вимоги, посилаючись на докази які містяться в матеріалах справи. 23.08.2019 до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Страхова Компанія «Страховий капітал» в судові засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явився, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, однак судова повістка від відповідача повернулася до суду з відміткою - «за закінченням терміну зберігання». Відповідачем не подано заяви про розгляд справи за його відсутності та не подано відзиву на позовну заяву. Суд вважає за можливим розглянути справу без участі відповідачів, виходячи з вимог ст.128 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та їм правовідносини. 17.03.2016 о 19 год. 00хв. у м. Києві по проспекту Ватутіна біля будинку №17 відбулась дорожньо-транспортна пригода, за участі автомобіля «Лексус», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , автомобілем «Мерседес Віто», державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобілем «ВАЗ 2107», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 29.03.2016 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст.124 КУпАП. У відповідності з ч. 4 та ч.6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 статті 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Лексус», державний номер [NUMBER] була застрахована ПрАТ «СК «Страховий Капітал», відповідно до полісу страхування № АІ 2026901. Ліміт відповідальності становить 50000грн. Згідно звіту № 070-16 від 05.04.2016 вартість відновлювального ремонту автомобіля «ВАЗ 2107», державний номер [NUMBER] складає 30576,57грн, а вартість матеріального збитку на дату оцінки 30.03.2016 року складає 26449,26грн. Позивач звернувся до ПрАТ «СК «Страховий Капітал» з вимогою про відшкодування страхового відшкодування у розмірі 26449,26грн на підставі Звіту № 070-16 від 05.04.2016. ПрАТ «СК «Страховий Капітал» повідомили позивача, що відмовляють в страховому відшкодуванні за звітом № 070-16 від 05.04.2016 та рекомендують повторно провести авто-товарознавче дослідження. Згідно звіту № 0062 від 20.09.2016 вартість відновлювального ремонту автомобіля «ВАЗ 2107», державний номер [NUMBER] складає 83000,29грн, а вартість матеріальних збитків, завданих власнику транспортного засобу, як потерпілому внаслідок ДТП складає 62312,00грн. 04.10.2016 позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 50000грн, тобто у межах ліміту відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб, відповідно до полісу страхування № AI 2026901. ПрАТ «СК «Страховий Капітал» здійснив часткове страхове відшкодування з 28.07.2017, а саме: 5300грн - 28.07.2017; 5000грн 31.07.2017; 5000грн - 01.08.2017 та 10095,52грн - 02.08.2017 року, що разом становить 25295,52грн. Станом на 01.12.2017 ПрАТ «СК «Страховий Капітал» сплатили [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 25395,52грн. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно із проложення ст. 18 Закону України «Про страхування» факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Відповідно до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми визначається договором страхування або чинним законодавством під час укладання договору страхування чи зміни договору страхування. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Згідно із п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved