Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з 04 лютого 2016 року фактично сімейні відносини припинили своє існуванн через непорозуміння та різні погляди на життя. 28 жовтня 2016 року до суду з зустрічним позовом звернулася [PERSON] до [PERSON] про визнання за нею 1/2 частини паєнакопичення (пайового внеску) в обслуговуючому кооперативі «Житлово-будівельний кооператив «Приозерний» за 1-кімнатну квартиру №32 загальною проектною площею 38.71 м.кв. на шостому поверсі будинку по вул. Озерній, 4А, 4Б, 4В у м. Хмельницькому згідно Договору №20 пайової участі у будівництві (про сплату пайових внесків) від 14.05.2015 року, укладеного між ЖБК «Приозерний» та [PERSON] так, як зазначені внески сплачено під час перебування у шлюбі та є спільною сумісною власністю подружжя та позивач відмовляється в добровільному порядку поділити майнові права на квартиру тому вимушена звернутися до суду за захистом порушеного права. Ухвалою суду від 28.10.2016 року обєднано в одному провадженні зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання майнового внеску з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання зявився, підтримав вимоги про розірвання шлюбу, заперечив стосовно визнання за [PERSON] ? чатини майнових прав на спірну квартиру так, як за квартиру сплачував власні кошти, отримані у позику. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання зявився, визнав первісний позов про розірвання шлюбу та підтримав зустрічні позовні вимоги про визнання майнового права на ? частину квартири квартиру №32 загальною проектною площею 38.71 м.кв. на шостому поверсі будинку по вул. Озерній, 4А, 4Б, 4В у м. Хмельницькому. Преставник третьої особи обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Приозерний» у судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що первісний та зустрічний позови підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 26 травня 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі актовий запис №629, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданого 09 вересня 2016 року відділом реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Зважаючи на викладене, беручи до уваги, що перспектив для збереження сімї не має, сторони не наполягають у наданні строку на примирення, дітей від шлюбу не має, проживання в шлюбі буде суперечити інтересам подружжя суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] необхідно розірвати. Під час проживання у шлюбі за інвестиційним договором №20 від 14 травня 2015 року на дольову участь у будівництві укладеного між [PERSON] та обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Приозерний» подружжям придбано квартиру №32 загальною проектною площею 38.71 м.кв. на шостому поверсі будинку по вул. Озерній, 4А, 4Б, 4В у м. Хмельницькому. Загальна вартість квартири відповідно до договору складає 241937 грн., яка згідно умов додаткової угоди від 07 вересня 2016 року збільшена до 242062,50 грн. Зазначена вартість сплачена повністю, що визнається сторонами у судовому засіданні та підтверджується даними платіжних документів. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України. Згідно з нормою статті 319 цього Кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved