Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувшись до суду з позовом, просила визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS], посилаючись на те, що вона у відповідності до свідоцтва про право на спадщину являється власником вищевказаного будинку. Відповідач зареєстрований в даному будинку і проживав в ньому до 08.09.2010 року, тобто до дня поки не було з ним розірвано шлюб. Після розірвання шлюбу, відповідач зібрав свої речі та майно і залишив її будинок виїхавши до іншого населеного пункту. Де на даний час проживає відповідач їй не відомо. В зв'язку з тим, що відповідач тривалий час не проживає за місцем реєстрації, це порушує її право розпоряджатися належним їй будинком на свій розсуд. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої вимоги, обґрунтовуючи їх вищевказаними обставинами. Просила позов задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем проживання, шляхом направлення судових повісток та через оголошення надруковане в газеті «Час Київщини» від 24.01.2014 року. Про причини неявки відповідач не повідомив, не звертався до суду з клопотанням про розгляд справи без його участі, тому відсутні поважні причини неявки в судове засідання. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом достовірно встановлено, що позивач [PERSON] являється власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом ( а.с.4,5). У вказаному будинку зареєстрований відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою Богуславського ЖЕК та копією будинкової книги ( а.с.6-10). Факт не проживання відповідача у будинку понад шість місяців стверджується актами від 15.02.2013 року (а.с.11); від 24.07.2013 року (а.с.12), від 11.10.2013 року (а.с.13) та довідкою виданою Миронівським РВ ГУ МВС України в Київській області, з якої вбачається, що [PERSON] в період з 27.08.2010 року по 30.10.2012 року перебував в розшуку (а.с.28). Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Враховуючи те, що відповідач в спірному будинку не проживає більше шести місяців без поважних причин, перешкод для нього у користуванні даним будинком не встановлено, він не являється членом сім'ї позивача, не несе обов'язків по сплаті комунальних послуг, не укладав договір найму жилого приміщення, його особисті речі в спірному будинку відсутні, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved