Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Володимир-Волинського міського суду з позовною завою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В позовній заяві посилається на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Володимир-Волинського міського суду від 10.06.2011 року було розірвано. За час подружнього життя в них народилась одна дитина, син [PERSON], [INFO]. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06.07.2012 року стягнуто з [PERSON] аліменти в її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з 11.05.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою на утримання дитини, не являється половиною прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що суперечить вимогам закону, у зв'язку із чим вона змушена звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. На даний час у неї важке матеріальне становище, доходи у неї не значні, ніяких сторонніх доходів не має. Поряд з тим, зазначила, що внаслідок зростання цін на продукти харчування, одяг та взуття, комунальні послуги вона не спроможна самостійно забезпечити належний рівень життя дитини. Розмір аліментів, які стягуються з відповідача є недостатнім і їх не вистачає навіть на найнеобхідніше для щоденних потреб дитини. Просить суд збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно і до досягнення нею повноліття. Ухвалою судді від 07.08.2018 року заочне рішення від 03.07.2018 року в даній справі скасовано. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 07.08.2018 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, вказувала, що визначений рішенням суду розмір аліментів у сумі 400 грн. наразі є замалим, оскільки неповнолітній син потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що не заперечує проти збільшення розміру аліментів та стягнення з нього в користь позивачки аліментів, однак не взмозі сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі в сумі 2000 гривень. Зазначив, що він ніде не працює, не займається підприємницькою діяльністю, його дохід складається виключно із тимчасових заробітків, які є незначними. Також, він вдруге уклав шлюб і зобов'язаний утримувати сім'ю. Заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Володимир-Волинського міського суду від 10.06.2011 року було розірвано. Із свідоцтва про народження серія [NUMBER] вбачається, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06.0.2012 року стягнуто з [PERSON] аліменти в користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з [INFO] і до досягнення дитиною повноліття. Судом встановлено, що неповнолітній син [PERSON], року народження проживає разом з матір'ю (позивачем по справі). Підставою звернення з позовом про зміну розміру аліментів став той факт, що аліменти у вищевказаному розмірі є недостатніми для належного утримання дитини, забезпечення їй належного рівня життя, збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). При цьому за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що розмір прожиткового мінімуму складає: для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. При вирішенні справи суд враховує, що після ухвалення вищезгаданого рішення суду від 06.07.2012 року про стягнення аліментів з відповідача, відбулись зміни у житті позивачки, як одержувача аліментів та житті її дитини на користь якої стягнуто аліменти. Так, з дня стягнення аліментів -06.07.2012 року, минуло 6 років. За цей час син підріс, відвідує школу, в зв'язку з чим закономірно, збільшилися витрати на його утримання, (одяг, харчування - продуктовий кошик, кишенькові витрати, лікування, додаткові заняття), що законодавчо підтверджується прожитковим мінімумом для осіб вказаної категорії (дітей віком від 6 до 18 років), Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку дитини, збереження її здоров'я, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи вимоги розумності та справедливості, ту обставину, що неповнолітня дитина проживає окремо від батька, і перебуває на утриманні матері, стан здоров'я та матеріальне становище сторін, рівний обов'язок обох батьків брати участь в утриманні дитини, а також прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік», суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1200 грн. щомісячно. Даний розмір є достатнім для задоволення розумних потреб дитини та буде відповідати, з врахуванням надання утримання матір'ю, прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Outcome: partial