Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому прохає розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою [PERSON] зареєстрований 03.10.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №1443. Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.10.2007 року і є батьками малолітніх дітей - доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони фактично припинили подружні стосунки з причини втрати сторонами взаєморозуміння, наявності різних поглядів на шлюб, сім`ю, сімейні цінності та взаємовідносини у сім`ї. Шлюб між сторонами існує лише формально, спільне господарство між сторонами не ведеться. Оскільки відновлення подружніх стосунків з відповідачем неможливе, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Не заперечує, щоб їх неповнолітні діти залишились проживати з матір`ю. Сторони будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, попередньо подавши суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримує і прохає задовольнити, а відповідач в свою чергу позовні вимоги визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Факт реєстрації шлюбу між сторонами зареєстрований 03.10.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №1443, доводиться оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Даними свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 22.08.2008 року та серії [NUMBER] від 18.05.2012 року доводиться, що сторони є батьками малолітніх дітей доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік повинен утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Чоловік і жінка зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. У ході розгляду справи встановлено, що шлюб між сторонами існує лише формально. Сторони не підтримують подружні стосунки та остаточно втратили почуття любові та взаємоповаги, обоє настоювали на розірванні шлюбу. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У ході розгляду справи суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Враховуючи ту обставину, що сторони фактично припинили подружні стосунки та обоє наполягають на розірванні шлюбу, а подальше перебування сторін у шлюбі є обтяжливим для позивача, а тому рішення суду про розірвання шлюбу не потягне негативних наслідків. Відповідачка бажає залишити собі прізвище « [PERSON] ». Судові витрати, за бажанням позивача залишити за ним . На підставі ст. ст. 12-13, 19, 141,247,258-259,264, 265 ЦПК України, ст. ст55-56, 110, 112 Сімейного кодексу України,суд -

Outcome: approved