Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до Будьоннівського районного суду м. Донецька із позовом до Будьоннівської районної у м. Донецьку ради про визнання права власності на 1/2 частку квартиру в порядку спадкування, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона проживає у даній квартирі з 1979 року. До [INFO] року разом із нею проживав її син [PERSON]. Будучи однією сім'єю вона разом з сином восени 2012 року приватизувала квартиру, що підтверджується свідоцтвом про право власності № 2143 від 30 листопада 2012 року. З невідомої для неї причини відділ приватизації видав їй свідоцтво про право власності лише 15 січня 2013 року, а через три робочих дні, не встигнувши здати документи на реєстрацію приватизованої квартири, [INFO] року в ДТП загинув її син [PERSON] Позивач вказує, що зазначена квартира була спільною частковою власністю, якою вона більше сорока років і по теперішній час володіє, користується та оплачує усі необхідні платежі. Позивач зазначає, що після смерті [PERSON]. відкрилася спадщина у виді 1/2 частки вищевказаної квартири і вона є єдиною спадкоємицею. У встановленому законом порядку позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті сина, однак 17 жовтня 2013 року державний нотаріус дев'ятої державної нотаріальної контори м. Донецька Юрченко І.В. винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] після смерті її сина, померлого [INFO] року, у зв'язку з відсутністю державної реєстрації правовстановлюючого документа на ім'я [PERSON] На підставі вищенаведеного, просить ухвалити рішення, яким позов з урахуванням уточненої позовної заяви від 16 грудня 2013 року задовольнити та визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, та просила позов задовольнити. Представник відповідача Будьоннівської районної у м. Донецьку ради Стрюкова Н.В. у судове засіданні не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечила. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставна та таку слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 57 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. Згідно із ч.ч.1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 61 ч. 1 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] виданого Калінінським РАЦС м. Донецька 16 травня 1966 року, позивач [PERSON] є його матір'ю. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] помер [INFO] року, про що в книзі реєстрації смертей Відділом РАЦС Будьоннівського РУЮ м. Донецька 24 січня 2013 року зроблено відповідний актовий запис № 82 (а.с. 10). Згідно копії свідоцтва про право власності на житло № 2143 від 30 листопада 2012 року, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частці. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 5148360 від 20 червня 2013 року, власником 1/2 частки квартири [ADDRESS] є [PERSON] Згідно копії технічного паспорту Управління комунальних ресурсів Донецької міської ради, власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] та члени її сім'ї, на праві спільної часткової власності. Відповідно до постанови Дев'ятої донецької державної нотаріальної контори від 17 жовтня 2013 року, [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину вищевказаної квартири після смерті її сина [PERSON], оскільки правовстановлюючий документ на квартиру - свідоцтво про право власності на квартиру, що видане Управлінням комунальних ресурсів Донецької міської ради № 2143 від 30 листопада 2012 року, не було своєчасно надано співвласником [PERSON] до Комунального підприємства бюро технічної інвентаризації м. Донецька для здійснення державної реєстрації права власності на іншу 1/2 частину квартири. З відповіді Комунального підприємства Донецької міської ради «Бюро приватизації і обміну житлового фонду» № 343 від 22 жовтня 2013 року вбачається, що 15 січня 2013 року [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] за № 2143 від 30 листопада 2012 року, про що свідчить запис за № 4161 у книзі видачі свідоцтв про право власності. Наведені фактичні обставини справи підтверджені документально та визнані сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Стаття 1216 ЦК України, передбачає, що спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припиняються внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкування нерухомого майна оформлюється свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно, для чого спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса. Під час вирішення питання про видачу свідоцтва про право на спадщину нотаріус з'ясовує ряд обставин, з якими пов'язано виникнення права на спадкування, для чого вимагає відповідні докази. Відповідно до вимог ст. 49 Закону України «Про нотаріат», у разі неподання відомостей (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, нотаріус відмовляє у її вчиненні, про що, на вимогу заінтересованої особи, виносить мотивовану постанову. Відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії з вказаних підстав, згідно п.п. 2, 23 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, надає особі право звернутися до суду із заявою про встановлення фактів, від яких залежить виникнення права на спадкування. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Постановою державного нотаріуса дев'ятої державної нотаріальної контори м. Донецька Юрченко І.В. № 2017/02-31 від 17 жовтня 2013 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] після смерті її сина [PERSON], який помер [INFO] року, оскільки правовстановлюючий документ на квартиру - свідоцтво про право власності на квартиру № 2143 від 30 листопада 2012 року, видане Управлінням комунальних ресурсів Донецької міської ради, не було своєчасно надано власником [PERSON] до Комунального підприємства бюро технічної інвентаризації м. Донецька для здійснення державної реєстрації права власності на 1/2 частину квартири. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на вищенаведене, суд вважає можливим визнати за [PERSON] право власності на ? частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, що відкрилась після смерті [PERSON], який помер [INFO] року.

Outcome: approved