Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувшись з даним позовом до суду, просить визнати за нею як спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , право спільної часткової власності на 74/100 частини житлового будинку що розташований по [ADDRESS] ; право власності на земельну ділянку площею - 0.1500 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером 3110681401:01:005:0097, що розташована по [ADDRESS] ; право власності на земельну ділянку в площею - 0.1783 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером 3220681401:01:005:0096, що розташована на території Дибенецької сільської ради. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що спадкоємцями за законом першої черги після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , є її діти: [PERSON] та [PERSON] . Позивачка зазначає, що спадщину після смерті батька вона прийняла вчасно в передбачений законом термін, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області Полковнікової Т.А., де було заведено спадкову справу №166/2013. Інший спадкоємець першої черги [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на її (позивачки) користь. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить майно яке їй належало на праві власності: - житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] , який належав спадкодавцю на підставі рішення Богуславського народного (районного) суду Київської області №2-171/1982 від 05 серпня 1982 року, що підтверджується витягом про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим 07.08.2009 року комунальним підприємством Київської обласної ради «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації»; - земельна ділянка, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею - 0.1500 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, з кадастровим номером: 3110681401:01:005:0097, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту серії ЯЛ №326906 від 03 серпня 2010 року; - земельна ділянка, яка розташована на території Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області, площею - 0.1783 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером: 3220681401:01:005:0096, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту серії ЯЛ №326905 від 03 серпня 2010 року. При зверненні до державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області Полковнікової Т.А., із заявою про оформлення права на спадкове майно, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, з тих підстав, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що змусило позивачку з метою захисту її прав та законних інтересів звернутись з даним позовом безпосередньо до суду. Представник позивачки [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач - Дибинецька сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] у відповідності до у відповідності до вимог ч. 2 ст. 1223, ст.1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та матеріалами спадкової справи №166/2013. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, що підтверджується відповіддю державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області Полковнікової Т.А. від 09.04.2020 року та матеріалами спадкової справи №166/2013. Постановою державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області Полковнікової Т.А. № 02-31/365 від 09.04.2020 року позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, що належало її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності спадкодавця [PERSON] на спадкове майно підтверджується наступними документами: - на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] , який має такі технічні характеристики: житловий будинок, 1978 року забудови, загальною площею - 99,30 кв.м., житловою площею - 75,40 кв.м., допоміжною площею - 23,90 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: погріб під частиною будівлі, прибудова, сарай, сарай, убиральня, ганок, ганок, колодязь питний, ворота з хвірткою, огорожа, витягом про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим 07.08.2009 року комунальним підприємством Київської обласної ради «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» (підстава рішення Богуславського народного (районного) суду Київської області №2-171/1982 від 05 серпня 1982 року); - на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею - 0.1500 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, з кадастровим номером: 3110681401:01:005:0097, копією державного акту серії ЯЛ №326906 від 03 серпня 2010 року; - на земельну ділянку, яка розташована на території Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області, площею - 0.1783 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером: 3220681401:01:005:0096, копією державного акту серії ЯЛ №326905 від 03 серпня 2010 року. За даними технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] вбачається, що у господарстві спадкодавця [PERSON] є житловий будинок 1978 року забудови, загальною площею - 99,30 кв.м., житловою площею - 75,40 кв.м., допоміжною площею - 23,90 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: погріб під частиною будівлі, прибудова, сарай, сарай, убиральня, ганок, ганок, колодязь питний, ворота з хвірткою, огорожа. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов`язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості. Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року. Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачкою права власності на спадковий будинок, що залишився після смерті спадкодавця [PERSON] під час судового розгляду не встановлено. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення, щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 464 гривні 05 коп. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved