Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначає, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 122239873 від 27.04.2018. В будинку зареєстрована відповідач - [PERSON], хоча фактично не проживає. Речі відповідачки у будинку відсутні, участі у проведенні ремонтних робіт у будинку та утриманні домоволодіння в належному стані відповідачка не приймає, комунальні платежі за побутово-комунальні послуги жодного разу не сплачувала. Відповідачка з самого дитинства ще з 80-х років переїхала разом з матір'ю (колишньою дружиною позивача) до м. Запоріжжя. Реєстрація відповідачки у належному йому будинку чинить перешкоди у праві оформлення субсидії, тому позивач був вимушений звернутись до суду. Позивач [PERSON] до суду не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача [PERSON] до суду не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі та без фіксування процесу технічними засобами. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, відзиву на позов не подала. У зв'язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 122239873 від 27.04.2018, власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON], номер запису про право власності: 25923189, що також підтверджено Технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовлений станом на 25.11.2016 ФОП «[PERSON]». З довідки № 07-75/15-10 від 12.06.2018, виданої виконавчим комітетом Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області вбачається, що [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS]. Разом з ним зареєстровані: син - [PERSON], донька - [PERSON] (зареєстрована, але не проживає). Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування власністю, що є адекватним змісту порушеного права. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням у обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виходячи з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів наявності будь-яких договорів з приводу користування житловим будинком [ADDRESS], відсутності об'єктивної можливості користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод з боку позивача, поважних причин для відсутності у спірному житловому приміщенні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved