Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до виконавчого комітету Кулажинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 7 лютого 2014 року померла його тітка, [PERSON], яка на час смерті мала у власності земельну ділянку площею 5,770 га в межах згідно з планом для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Кулажинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, кадастровий номер 5320882100:00:001:0173, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 504598, виданого 15.12.2003 року на підставі розпорядження голови Гребінківської районної державної адміністрації № 205 від 19.06.2003 року, реєстровий № 296. Зазначає, що за час свого життя його тітка заповіту не склала. З метою переоформлення спадщини позивач звернувся до державного нотаріуса Гребінківської державної нотаріальної контори, втім, у видачі свідоцтва про право на спадщину по закону нотаріус відмовила у звязку з тим, що спадкоємцем не надано оригінал правовстановлюючого документу ( Державного акту на земельну ділянку). На підставі викладеного, позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 5,770 га в межах згідно з планом для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Кулажинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 504598. В судове засідання позивач та його представник не зявились, згідно заяви просили розглядати справу за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 7 лютого 2014 року в с.Кулажинці Гребінківського району Полтавської області померла тітка позивача, [PERSON], що підтверджується відповідним Свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 264367, виданим 18.02.2014 року Виконавчим комітетом Кулажинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, актовий запис № 01 (а.с. 10). На день смерті [PERSON] мала у власності земельну ділянку площею 5,770 га в межах згідно з планом для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Кулажинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, кадастровий номер 5320882100:00:001:0173, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 504598, виданим 15.12.2003 року на підставі розпорядження голови Гребінківської районної державної адміністрації № 205 від 19.06.2003 року, реєстровий № 296 (а.с. 14). За час свого життя [PERSON] заповіту не склала. У відповідності до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. З метою переоформлення спадщини позивач звернувся до державного нотаріуса Гребінківської державної нотаріальної контори, втім, у видачі свідоцтва про право на спадщину по закону, приватний нотаріус відмовила, мотивуючи свою відмову тим, що спадкоємцем не надано оригінал правовстановлюючого документу ( Державного акту на земельну ділянку) (а.с. 29). Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Як вбачається з матеріалів справи право спадкодавця на спірну земельну ділянку підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 504598, виданим 15.12.2003 року на підставі розпорядження голови Гребінківської районної державної адміністрації № 205 від 19.06.2003 року, реєстровий № 296 (а.с. 14), Витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с. 15), довідкою відділу держземагенства України у Гребінківському районі Полтавської області від 16.01.2015р. № 01-19/9 (а.с. 13), довідкою виконкому Кулажинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області (а.с. 19). Те, що позивач є племінником спадкодавця, підтверджується копією його свідоцтва про народження серії ЯФ № 325321, виданого 30.03.1949 року Майорщинською сільською радою Пирятинського району Полтавської області (а.с. 7), копіями військового квитка серії НУ № 0749794 (а.с. 16), посвідчення серії Г № 484776 (а.с. 17), копіями актових записів про народження (а.с. 27-28). Інші спадкоємці за законом відсутні (а.с. 11, 18, 20). Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі викладеного,

Outcome: approved