Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувшись до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача [PERSON] грошові кошти в сумі 69903 (шістдесят дев`ять тисяч дев`ятсот три) гривні 00 коп. за заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоду, а саме: витрати вартості робіт судового експерта - 2300 (дві тисячі триста) гривень 00 коп., фактичну різницю між виплаченими коштами та витратами по відновлюваному ремонту автомобіля - 52 603 (п`ятдесят дві тисячі шістсот три) гривні 00 коп., відшкодування моральної шкоди в сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 коп. та судові витрати по справі. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 09.03.2019 о 12 год. 00 хв. в м. Біла Церква, Київської області водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Ford Sierra» д.н.з. [NUMBER] , виїжджаючи з паркувального місця по вул. Сквирське шосе 230 рухаючись заднім ходом, створив перешкоду автомобілю «Mercedes Benz» д.н.з. [NUMBER] , не впевнився, що це було безпечним для інших учасників руху, також не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, в результаті чого допустив зіткнення з даним автомобілем, який рухався позаду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.п. 2.3 б, 10.9 Правил дорожнього руху України. Білоцерківським міськрайонним судом у справі №357/2874/ 19 (3/357/1205/19) [PERSON] визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Станом на 08.04.2019 зазначена постанова Білоцерківського міськрайонного суду набрала законної сили. 01.04.2019 з метою визначення збитків, судовим експертом Петрушанком Вадимом Федоровичем (свідоцтво №996 від 09.06.2006 видане на підставі рішення Центральної експертно - кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України) в присутності власника автомобіля [PERSON] та представника СК «Оранта» Крастокіна М.Ю. проведено автотоварознавче дослідження, за результатами якого складено висновок експертного дослідження № 49, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mercedes Benz S350» д.н.з. [NUMBER] складає 69 644, 11 грн. (шістдесят дев`ять тисяч шістсот сорок чотири грн.). Відповідно до протоколу огляду колісного транспортного засобу від 13.03.2019 судовим експертом засвідчено наступні пошкодження транспортного засобу позивача: передній бампер, переднє праве крило, права фара, капот, звуковий сигнал, підкрилок правий передній, форсунки омивача, кронштейни кріплення, компресор підвіски та інших деталей. Вартість робіт судового експерта по здійсненню дослідження складає 2300 (дві тисячі триста) гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 15 від 25.02.2019 та актом виконаних робіт № 36 від 25.02.2019. Для проведення ремонтних робіт по відновленню належного на праві власності автомобіля «Mercedes Benz» д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] звернувся до ФОП « [PERSON] » ІПН [NUMBER] , який виконав ремонтно-малярні роботи на загальну суму 81520 грн. (вісімдесят одна тисяча п`ятсот двадцять гривень ), що підтверджується рахунком - фактурою № 1093 від 03.04.2019 на суму 81520 грн., товарним чеком № 1093 від 26.04.2019 на закупівлю запчастин [PERSON] на суму 65 370 грн., актом виконаних робіт відповідно до заказу - наряду №1093 від 26.04.2019 на суму 16 150 грн., накладною №1093 від 26.04.2019 на суму 65 370 грн., квитанцією до заказ - наряду №1093 від 26.04.2019 на суму 16150 грн. У подальшому, від HACK «ОРАНТА» на адресу власника «Mercedes Benz» д.н.з [NUMBER] [PERSON] надійшов лист №09-02-16/4471 від 15.05.2019 відповідно до якого, останньому здійснено виплату в розмірі 28 917, 86 грн. (29 917, 86 грн. - 1000 грн. франшиза). Таким чином, розмір майнової шкоди (реальних матеріальних збитків) завданої позивачу, внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху та як наслідок вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яка підлягає відшкодуванню, становить 52 603 грн. Обгрунтовуючи зазначені вимоги про відшкодування майнової шкоди, позивач зазначає, що потерпілому належить право вимоги, він вільно на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування, або шляхом звернення до страховика, в якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст. 1194 ЦК України підстав. Тобто, потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, незалежного від того, чи застрахована цивільна - правова відповідальність особи, яка її завдала. На обгрунтування спричиненої моральної шкоди позивач вказав на те, що він пережив сильний психологічний стрес, оскільки перебуваючи за кермом свого автомобіля та дотримуючись Правил дорожнього руху, із за неуважності та самовпевненості відповідача потрапив у ДТП, внаслідок чо автомобіль «Mercedes Benz» д.н.з. [NUMBER] , суттєво пошкоджений і потребував значного ремонту, на який йому довелося самостійно вишукувати значну суму грошових коштів для ремонту, через що він тривалий час не міг спокійно спати вночі, а також йому та його сім`ї довелося користуватися громадським транспортом, що викликало суттєві незручності у пересуванні, а також він не міг належним чином здійснювати вирішення робочих питань, що призвело до зменшення отриманих грошей. Як наслідок був порушений звичний ритм його життя, для відновлення якого йому необхідно були застосовувати додаткові зусилля. Тривалий час після зазначеної дорожньо-транспортної пригоди позивач не зміг сісти за кермо та їздити по шляхам вулиць міста, боячись настання аналогічної події. З урахуванням зазначених обставин позивачем визначено розмір моральної шкоди у сумі 15000 гривень, який він просить стягнути з відповідача на його користь. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, посилаючись на вищевказані факти та докази. Відповідач [PERSON] в установлений судом строк подав відзив на позов, в якому зазначив, що відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AM 7505656 від 16.06.2018 року, а також страхового полісу № AM/75Q5656 страховиком відповідача зі страховим лімітом за шкоду заподіяну майну (на одного потерпілого) 100 000 грн. франшиза 1000 грн. на момент вчинення ДТП було Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (далі HACK «ОРАНТА»). З урахуванням ліміту, встановленого у страховому полісі зі страховим лімітом (100 000 грн. на одного потерпілого за майнову шкоду) страховик відповідача - НАСК «ОРАНТА» має можливість і зобов`язана відшкодувати позивачу витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стадій 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідач також звернув увагу суду на те, що вказаний висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18), а тому він вважає, що різницю у розмірі між завданою позивачу внаслідок ДТП матеріальної шкоди та виплаченим страховим відшкодуванням не повинен нести страхувальник, оскільки у відповідності з вимогами закону, таке зобов`язання лежить саме на страховику, тобто на ПАТ Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА». В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов про відшкодування майнової шкоди не визнав та висловив заперечення, аналогічні тим, що зазначені у відзиві на позов. Щодо відшкодування моральної шкоди просив врахувати засади розумності та справедливості при визначенні її розміру. Представник третьої особи Негрич С.Ю. в судовому засіданні висловила заперечення щодо заявленої суми страхового відшкодування стороною позивача та звернула увагу суду на те, що при розрахунку розміру страхового відшкодування бралися до уваги результати проведених оглядів від 13.03.2019 р., 15.03.2019 р., 20.03.2019 та 29.03.2019 р. пошкодженого транспортного засобу «Mercedes Benz» д.н.з. [NUMBER] , а також положення Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №1335/5/1159 від 24.07.2009 року. Крім того, представник третьої особи вказала на те, що при розрахунку страхового відшкодування не було прийнято до уваги факт пошкодження при ДТП компресора підвіски автомобіля, так як цей факт не знайшов свого підтвердження при проведених оглядах автомобіля. Суд, заслухавши пояснення позивача і його представника, пояснення представника відповідача та представника третьої особи, пояснення експерта та свідка, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи із наступних підстав. Із копії постанови судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Примаченка В.О. від 28 березня 2019 року у справі №357/2874/ 19 (3/357/1205/19) вбачається, що [PERSON] визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме в тому, що 09.03.2019 о 12 год. 00 хв. в м. Біла Церква, Київської області водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Ford Sierra» д.н.з. [NUMBER] , виїжджаючи з паркувального місця по вул. Сквирське шосе 230 рухаючись заднім ходом, створив перешкоду автомобілю «Mercedes Benz» д.н.з. [NUMBER] , не впевнився, що це було безпечним для інших учасників руху, також не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, в результаті чого допустив зіткнення з даним автомобілем, який рухався позаду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.п. 2.3 б, 10.9 Правил дорожнього руху України. Станом на 08.04.2019 зазначена постанова Білоцерківського міськрайонного суду набрала законної сили. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Тобто, з вищевикладеного слідує, що водій автомобіля марки «Ford Sierra» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , який визнаний винним у вчиненні даної ДТП, під час якої було пошкоджено автомобіль позивача [PERSON] , повинен відшкодувати позивачу заподіяну майнову шкоду. Однак, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AM 7505656 від 16.06.2018 року, а також страхового полісу № AM/75Q5656 страховиком відповідача [PERSON] зі страховим лімітом за шкоду заподіяну майну (на одного потерпілого) 100 000 грн. франшиза 1000 грн. на момент вчинення ДТП було Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (далі HACK «ОРАНТА»). Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. З урахуванням ліміту, встановленого у страховому полісі зі страховим лімітом (100 000 грн. на одного потерпілого за майнову шкоду) страховик відповідача - НАСК «ОРАНТА» має можливість і зобов`язана відшкодувати позивачу витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу. Згідно висновку експертного дослідження № 49 про визначення матеріального збитку, завданого ушкодженням колісного транспорту «Mercedes Benz S350» д.н.з. [NUMBER] , складеного судовим експертом Петрушанко В.Ф., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mercedes Benz S350» складає 69 644 (шістдесят дев`ять тисяч шістсот сорок чотири) грн. 11 коп. Відповідно до протоколу огляду колісного транспортного засобу від 13.03.2019 судовим експертом засвідчено наступні пошкодження транспортного засобу позивача: передній бампер, переднє праве крило, права фара, капот, звуковий сигнал, підкрилок правий передній, форсунки омивача, кронштейни кріплення, компресор підвіски та інших деталей. На замовлення позивача [PERSON] ФОП « [PERSON] » провів ремонтні роботи по відновленню автомобіля «Mercedes Benz» д.н.з. [NUMBER] , на загальну суму 81520 грн. (вісімдесят одна тисяча п`ятсот двадцять гривень ), що підтверджується рахунком - фактурою № 1093 від 03.04.2019 на суму 81520 грн., товарним чеком № 1093 від 26.04.2019 на закупівлю запчастин [PERSON] на суму 65 370 грн., актом виконаних робіт відповідно до заказу - наряду №1093 від 26.04.2019 на суму 16 150 грн., накладною №1093 від 26.04.2019 на суму 65 370 грн., квитанцією до заказ - наряду №1093 від 26.04.2019 на суму 16150 грн. Станом на 06.04.2021 HACK «ОРАНТА» здійснила виплату власнику «Mercedes Benz» д.н.з [NUMBER] [PERSON] 38747 гривень 50 коп. Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач вказав на те, що потерпілий вільно на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування, або шляхом звернення до страховика, в якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст. 1194 ЦК України підстав. Тобто на думку позивача, потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, незалежного від того, чи застрахована цивільна - правова відповідальність особи, яка її завдала. Суд вважає, що така позиція позивача є помилковою, оскільки в правовому висновку, викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), колегія Верховного Суду відступила від висновку, сформульованого Верховним судом України у постанові від 23.12.2015 р. у справі №6-2587цс15, відповідно до якого страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування, та зазначила, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Таким чином, різницю у розмірі між завданою позивачу внаслідок ДТП матеріальної шкоди та виплаченим страховим відшкодуванням не може нести відповідач (страхувальник), оскільки у відповідності з вимогами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», таке зобов`язання лежить саме на страховику, тобто на ПАТ Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» в межах страхового ліміту (100 000 грн. на одного потерпілого за майнову шкоду). Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди суд враховує наступне. Відповідно до положень ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому, відповідно до п. 3 ч. 2 даної статті ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як роз`яснено у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Крім того, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами рівності, поміркованості, розумності, справедливості. З огляду на викладене, та дотримуючись принципів розумності й справедливості, суд з урахуванням наведених позивачем обгрунтувань розміру моральної шкоди вважає, що на користь позивача має бути присуджено 15000 гривень на відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні встановлено, що позивач поніс судові витрати на залучення судового експерта Петрушанко В.Ф. для проведення автотоварознавчого дослідження та визначення матеріального збитку, завданого ушкодженням колісного транспорту «Mercedes Benz S350» д.н.з. [NUMBER] . Вартість робіт судового експерта по здійсненню дослідження складає 2300 (дві тисячі триста) гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 15 від 25.02.2019 та актом виконаних робіт № 36 від 25.02.2019. Також позивач поніс витрати на оплату судового збору в розмірі 1361 грн., що підтверджується квитанцією №36 від 17.03.2020. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково, а саме на 21,19%, то відповідно із відповідача необхідно стягнути на користь позивача 812 гривень 38 коп. судових витрат понесених на залучення експерта та сплату судового збору. З урахуванням викладеного та

Outcome: partial