Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи вимоги тим, що згідно договору купівлі-продажу від 31 липня 2017 року, укладеного між ним та відповідачем [PERSON], він став власником квартири №107 в будинку № 89-а по Мелітопольському шосе в місті Бердянську Запорізької області. Відповідно до п. 5.11 вказаного договору продавець [PERSON] зобовязувалася звільнити квартиру до 02 серпня 2017 року та знятись з реєстраційного обліку до 30 листопада 2017 року. Проте відповідач [PERSON] не виконала умови вказаного пункту договору, а саме переїхала на постійне місце проживання до Російської Федерації та не знялася з реєстраційного обліку в м. Бердянську, що ставить позивача у край не вигідне становище щодо розпорядження своїм майном на власний розсуд, позбавляє права на отримання субсидії тощо. З серпня 2017 року у наведеній вище квартирі відповідач не мешкає. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, відповідно якої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с. 22). Відповідач у судове засідання не зявилася, згідно заяви, яка надійшла до суду 13 квітня 2018 року, позовні вимоги визнала, просила справу розглянути за її відсутності (а.с. 16). Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно копії договору купівлі-продажу квартири від 31 липня 2017 року [PERSON] продала [PERSON] квартиру №107 будинку №89-а по Мелітопольському шосе в м. Бердянську Запорізької області, у звязку з чим [PERSON] став власником вказаної квартири (а.с.10-11). Відповідно до інформації відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області № 1851 від 18 квітня 2018 року, яка надійшла до суду 19 квітня 2018 року, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO], Мелітопольське шосе, 89-А кв. 107 (а.с. 18). Відповідно до ст. ст. \~317,\~319,\~321 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що відповідач [PERSON]\~з серпня 2017 року у квартирі №107 в будинку № 89-а по Мелітопольському шосе в місті Бердянську Запорізької області не мешкає, виїхала на постійне місце проживання до Російської Федерації, згідно договору купівлі-продажу квартири від 31 липня 2017 року [PERSON] продала [PERSON] квартиру №107 будинку №89-а по Мелітопольському шосе в м. Бердянську Запорізької області, згідно заяви від 13 квітня 2018 р. не проти виселення. До того ж відповідно до п. 5.11. договору купівлі продажу квартири від 31 липня 2017 року, продавець (відповідач [PERSON]І.) зобовязувалася звільнити квартиру до 02 серпня 2017 року та знятись з реєстраційного обліку до 30 листопада 2017 року, але на час розгляду справи положення договору в частині зняття з реєстрації відповідачем не виконане. Таким чином, відповідач [PERSON] не належить до складу родини позивача, з 2017 року не мешкає у квартирі №107 в будинку № 89-а по Мелітопольському шосе в місті Бердянську Запорізької області, у 2017 році продала позивачу належну їй вищевказану квартиру, що є підставою для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Відповідно до положення ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», вказано, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення власності на житлове привішення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення померлою. Приймаючи до уваги наведене, враховуючи, що відповідач не проживає у квартирі з 2017 року і по теперішній час, при цьому не є родичем позивача, суд вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved