Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про скасування арешту на нерухоме майно, в обґрунтування зазначивши наступне. На підставі спільної сумісної власності він та його померла дружина [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] . Після смерті дружини, для оформлення спадкових прав він звернувся до приватного нотаріуса із заявою про відкриття спадщини, було заведено спадкову справу та з`ясовано, що на вказану квартиру накладено арешт. Звернувшись до виконавчої служби, отримав відповідь, що на примусовому виконанні відносно його покійної дружини перебували виконавчі провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-97-2011 виданого 30.05.2011 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області щодо стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь УКП «Уманьтеплокомуненерго» боргу в розмірі 2557,54 грн. В процесі примусового виконання рішення було накладено арешт на майно боржника 1/2 частку квартири [ADDRESS] згідно постанови виконавця № 27184865 від 20.06.2011 року. Вказане виконавче провадження завершено 11.12.2012 року згідно п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», рішення не виконано, борг не сплачено. Також в процесі виконання вказаного рішення, було накладено арешт на майно боржника згідно постанови виконавця №46395911 від 09.02.2015 року. Виконавче провадження завершено 28.10.2015 року згідно п. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», рішення не виконано, борг не сплачено. Виконавче провадження за № 5026161239 по примусовому виконанню виконавчого листа № 705/3159/15-ц 2-н/705/100/15 виданого 08.02.2016 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь УКП «Уманьтеплокомуненерго» боргу в сумі 4995,74 грн. Виконавче провадження завершено 23.02.2017 року згідно п. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», рішення не виконано, борг не сплачено. З метою з`ясування можливості зняття арешту з майна, він звернувся до відділу державної виконавчої служби, але йому повідомили, що вчинити виконавчі дії та надати більш детальну інформацію технічно неможливо, у зв`язку зі знищенням виконавчих проваджень за закінченням терміну зберігання. Оскільки іншого шляху крім судового щодо вирішення зняття арешту з майна, на цей час не існує, він звернувся до суду з цим позовом. Також повідомляє, що борг ними сплачено і на цей час заборгованість перед УКП «Уманьтеплокомуненерго» у них відсутня. У зв`язку з цим просить суд скасувати арешт на: 1/2 частку квартири за адресрю: [ADDRESS] , що належить [PERSON] , реєстраційний номер обтяження 11372776; на все майно, що належить [PERSON] , номер запису про обтяження 8700559 (спеціальний розділ). Представник позивача адвокат Гребенюк С.А. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та факти, викладені у позові, та просив суд позов задовольнити. На його думку, позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Представник відповідача в судовому засіданні покладалася на думку суду при прийнятті рішення та підтримала відзив, у якому вказують, що дійсно у відділі перебували виконавчі провадження щодо стягнення з [PERSON] , яка померла [INFO] , коштів на користь УКП «Уманьтеплокомуненерго» за спожиті комунальні послуги. В межах виконавчих проваджень було накладено арешт на майно боржника, але в подальшому виконавчі провадження закриті у відповідності до п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», борг погашено не було. Повторних звернень та заяв від стягувача не надходило. Більш детальною інформацією не володіють, оскільки виконавчі провадження були знищені за строком давності. Зазначають, що при накладенні арешту діяли у межах законодавства, чинного на той час, але підстав для зняття арешту, у зв`язку із непогашенням заборгованості та невиконанням рішення, не було. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до приписів ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом достовірно встановлено, що згідно свідоцтва № [NUMBER] , виданого на підставі розпорядження від 31.01.2002 року за № 11072, відділ житлового господарства Уманського міськвиконкому посвідчує, що однокімнатна квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Співвласник [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру № 64048847, виданого приватним нотаріусом Пархоменко Н.М. 23.03.2021 року. Спадкова справа після смерті [PERSON] заведена приватним нотаріусом Пархоменко Н.М. за № 15. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, сформованого 15.06.2021 року за № 261558562, наявний запис про обтяження на майно [PERSON] , а саме: номер запису про обтяження 8700559 (спеціальний розподіл) на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення про його відчуження ВП № 46395911, виданий 09.02.2015 року Уманським МВ ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області; реєстраційний номер обтяження 11372776, зареєстрований на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження 27184865, 20.06.2011, Уманським міським відділом ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції на 1/2 квартири [ADDRESS] . Згідно довідки Уманського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), від 08.08.2021 року № 17839/8, відносно [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , яка мешкала за адресою: [ADDRESS] , перебували виконавчі провадження: виконавче провадження № 27184865 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-97-2011 виданого 30.05.2011 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , на користь УПК «Уманьтеплокомуненерго» боргу в сумі 2557,54 грн. В процесі примусового виконання рішення було накладено арешт на майно боржника 1/2 частку квартири [ADDRESS] згідно постанови виконавця № 27184865 від 20.06.2011 року. Виконавче провадження завершено 11.12.2012 року згідно п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», рішення не виконано, борг не сплачено; виконавче провадження за № 46395911 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-97-2011 виданого 30.05.2011 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] на користь УПК «Уманьтеплокомуненерго» боргу в сумі 2557,54 грн. В процесі примусового виконання рішення було накладено арешт на все майно боржника згідно постанови виконавця № 46395911 від 09.02.2015 року. Виконавче провадження завершено 28.10.2015 року згідно п. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», рішення не виконано, борг не сплачено; виконавче провадження за № 5026161239 по примусовому виконанню виконавчого листа № 705/3159/15-ц 2-н/705/100/15 виданого 08.02.2016 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь УКП «Уманьтеплокомуненерго» боргу в сумі 4995,74 грн. Виконавче провадження завершено 23.02.2017 року згідно п. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», рішення не виконане, борг не сплачено. Згідно довідки № 546, виданої 06.09.2021 року позивачу бухгалтером відділу збуту УКП «Уманьтеплокомуненерго», заборгованості станом на 01.09.2021 року за адресою: [ADDRESS] , не існує. Згідно п.1 ч.1 ст.10 ЗУ «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника. Положеннями ч.1 ст.48 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» - арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Згідно ч. ч. 1 та 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03 червня 2016 при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно дотримуватися при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів. Пунктом 2 вказаної постанови встановлено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або інші законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Положеннями статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~закріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. У ч. 1\~ст. 317 Цивільного кодексу України зазначається, що власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена лише у випадку і порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що заборона на нерухоме майно квартиру [ADDRESS] була застосована у зв`язку із примусовим виконанням рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області щодо стягнення з позивача та його дружини, яка померла [INFO] , заборгованості на користь УКП «Уманьтеплокомуненерго» за отримані комунальні послуги. Виконавчі провадження, в межах яких було застосовано арешт, закриті та знищені у зв`язку із закінченням строків зберігання. При цьому, державний виконавець не міг скасувати застосований арешт, оскільки виконавчі провадження закінчені, не у зв`язку із виконанням рішення суду. Разом з тим, на цей час заборгованості у позивача перед УКП «Уманьтеплокомуненерго» не існує, що було підтверджено в ході судового розгляду. За вказаних обставин в даному випадку відпали підстави для застосування арешту майна оскільки відсутня необхідність забезпечення реального виконання рішення суду про стягнення з позивача та його дружини, яка померла [INFO] , заборгованості на користь УКП «Уманьтеплокомуненерго» за отримані комунальні послуги. Таким чином, арешт накладений на майно, порушує право власності позивача. Враховуючи зазначені обставини, суд погоджується з доводами позовної заяви та вважає, що відомості в реєстрі про заборону на нерухоме майно впливають на права позивача та створюють йому перешкоду в частині вільного користування та розпорядження своїм майном, та реалізації свого права, як спадкоємця, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому з метою захисту прав позивача у заявлений ним спосіб суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved