Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, відповідно до якого прохає суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] аліменти на її користь, на утримання [PERSON] , [INFO] , у твердій грошові сумі в розмірі 5000 гривень щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначено, що 08.10.2010 позивач з відповідачем уклала шлюб, який було зареєстровано в Центральному відділі РАЦС Кременчуцького МУЮ Полтавської області. Від спільного шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . З 2018 року між сторонами відсутні будь які шлюбні стосунки. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає допомоги на утримання дитини взагалі. Оскільки відповідач нікому аліменти не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей немає, позивач вважає, що він може надавати допомогу на утримання дитини, однак не надає, в зв`язку з чим позивач змушена звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив та не надав заяви про розгляд справи у його відсутність. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, а також те, що одночасно існують умови, які передбачені ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відсутність відповідача. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов таких висновків. Як достовірно встановлено в судовому засіданні сторони з 08 жовтня 2010 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.04.2019 було розірвано. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видане повторно Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області 09.03.2016 серія [NUMBER] . Як встановлено судом син сторін [PERSON] проживає разом із матір`ю - позивачкою по справі. [PERSON] участі у виховані дитини не приймає, матеріально не забезпечує. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» встановлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Позивачем суду не надано належних доказів, тобто не доведено необхідність стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини саме у розмірі 5 000 грн щомісячно та не доведено наявність у відповідача можливості сплачувати аліменти у вказаному розмірі. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що обов`язок по утриманню дітей покладено на обох батьків, встановлений Законом прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 2 000 грн щомісячно, починаючи з 30 листопада 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд вирішуючи питання про сплату судового збору виходить з того, що п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» передбачено звільнення позивачів від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 908 грн 00 коп.

Outcome: approved