Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 3 серпня 1996 року у Костопільському райвідділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №111. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та вказав, що не заперечує стосовно винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Суд, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 3 серпня 1996 року у Костопільському райвідділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №111. Від подружнього життя сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає окремо. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалось, вони мають різні погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння, спільного господарство не ведуть, проживають окремо, шлюб має формальний характер, сторони не бажають надалі перебувати у зареєстрованому шлюбі, а тому примирення є неможливим. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved