Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Візин-річ» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього зароібтку за час затримки розрахунку. В поданій до суду заяві посилалася на те, що з 24.11.2016 року працював у ТОВ «Візин-річ» на посаді інженера-будівельника. Відповідно до розпорядження керівництва підприємства 30.06.2017 року його звільнено з посади за угодою сторін згідно з п.1 ст. 36 Кодексу законів про працю України. Відповідач має заборгованість перед ним по виплаті заробітної плати, що складає 9126 грн. та середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку у сумі 42081 грн. Просив стягнути з ТОВ «Візин-річ» на його користь заборгованість по заробітній платі за період з 01.05.2017 року по 01.07.2018 року в сумі 9126 грн., а також середній заробіток за період затримки розрахунку у сумі 42081 грн., а всього 51207 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача ТОВ «Візин-річ» в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у їх відсутність суду не надали. Враховуючи клопотання позивача, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процессуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у встановлені законодавством строки, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 24.11.2016 року по 30.06.2017 року працював на посаді інженера-будівельника ТОВ «Візин-Річ», наказом № 9-к від 29.06.2017 року звільнений з роботи за угодою сторін згідно до ст. 36 ч.1 КЗпП України. Як встановлено судом, відповідачем в день звільнення розрахунок з позивачем проведено не було, заробітна плата за роботу виплачена позивачу не була, заборгованість становить 9126 грн. При вирішенні питання про розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку суд бере до уваги розрахунок, виконаний позивачем відповідно до вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, виходячи із розміру заробітної плати за два останні повні місяці роботи та кількості робочих днів. Середньоденний заробіток позивача становить 169 грн. всього позивач повинен сплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за 249 діб (169 грн. Х249=42081 грн.) у розмірі 42081 грн. Таким чином підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі з 01.05.2017 року по 01.07.2018 року в сумі 9126 грн. та 42081 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а всього 51207 грн. З відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1762 грн.

Outcome: approved