Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до відповідача з позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 20.09.2003 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис за №156. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Спору про місце проживання дитини між нею та відповідачем немає. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони мають різні погляди на життя та виховання дитини. Їхня сім`я фактично розпалася через несхожість характерів. Вони проживають разом, але протягом останнього року відносини як чоловік та жінка не підтримують, відповідач не піклується про створення нормальних сімейних стосунків. Кожний з них влаштовує своє особисте життя на свій розсуд. У зв`язку із зазначеним, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. До початку судового засідання позивач надала суду письмову заяву, якою просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 187 ЦПК України виклик відповідача, також здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується свідоцтвом про одруження Серія [NUMBER] виданого 20.09.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Синельниківського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за №156. З копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] вбачається, що у сторін є донька [PERSON] , [INFO] . Статтею 24 Сімейного кодексу України\~закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3\~ст. 105 Сімейного кодексу України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 СК України. Відповідно до\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст.\~51\~Конституції України у відповідності до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. З огляду на вищевикладене та беручи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені та більше не відновлювалися, позивач від позову не відмовилась, а відповідач позовні вимоги визнав, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved