Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON]звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням суду від 12 вересня 2017 року між ними розірваний, та вони є батьками [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. З січня 2016 року, коли відповідач фактично залишив сім'ю, він дітей не бачив, не цікавиться та не дбає про фізичний та духовний розвиток дітей, про їх потреби, жодного разу їх не відвідав, не привітав зі святами, ігноруючи їх виховання та утримання. При її намірі виїхати з дитиною за кордон отримала відмову від нього. Тому просить суд позбавити [PERSON]батьківських прав стосовно їх сина [PERSON] та доньки [PERSON]. В судове засідання сторони та третя особа не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, до суду надійшла заява позивача про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідач відзиву на позов не подав. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновків про задоволення позову з таких мотивів. Як встановлено судом, [PERSON] з 21 жовтня 2005 р. перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який рішенням Довгинціського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 вересня 2017 року між ними розірваний (а.с.9 - копія рішення), та є батьками малолітніх [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5-7 - копії свідоцтв, витягу). Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов'язань по вихованню дитини. Відповідно до п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем на доведення зазначених в позові обставин ухилення відповідача від виконання покладених на нього законом обов'язків надано письмові докази. Так, згідно характеристики учня 5-А класу Чемхільгова [PERSON] Ісламовича, [INFO] р.н. Одеської загальноосвітньої школи № 46 І-ІІІ ступенів з професійним навчанням Одеської міської ради Одеської області, [PERSON] навчається в школі з 5 класу, за період навчання [PERSON] в школі батько не з'являвся, проявів уваги до життя сина з боку батька не встановлено (а.с.21). Згідно характеристики [PERSON], [INFO] р.н., остання з 07.08.2017 р. відвідує Одеський дошкільний заклад «Ясла-садок» № 171. Батько дитини за час перебування дитини в дитячому садку жодного разу не приходив та участі в житті в вихованні дитини не приймав (а.с.22). Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.08.2017 р. з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] та доньки [PERSON] (а.с. 11 - копія виконавчого листа), однак за відомостями Довгинцівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 03.04.2018 р. № 11042/10, борг по аліментам з 13.06.2017 р. по 31.03.2018 р. складає 20767,20. грн. До адміністративної чи кримінальної відповідальності за даними Криворізького ВП ГУ НП в Дніпропетровській області від 26.02.2018 р., [PERSON] [INFO] не притягувався. Згідно висновку виконкому Довгинцівської районної в місті ради від 12.04.2018. р. № 8/22-749 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], в зв'язку з неможливістю встановити місцезнаходження батька та зясувати його відношення до позбавлення батьківських прав, виконком Довгинцівської районної в місті ради не має достатніх підстав для надання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] р.н. та [PERSON], [INFO] р.н. У висновку виконкому, як органу опіки та піклування, зазначено, що 05.02.2018 р. в службі у справах дітей малолітній [PERSON], [INFO] р.н. повідомив, що він боїться свого батька та не бажає спілкуватися з ним. Раніше, коли батько ще проживав з ними, він міг побити чи насварити його, наприклад, із-за поганого почерку в зошиті. Наведені вище факти, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати, як ухилення відповідача від виховання своєї дитини, свідомої зневаги своїми обов'язками, тому враховуючи викладене суд вважає встановленим, що [PERSON]не займається вихованням дітей, не забезпечує їх матеріально, не виявляє щодо них батьківського піклування, не турбується про їх духовний розвиток, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Таким чином, виходячи з інтересів дітей, суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки позивачем вимоги про відшкодування судових витрат по справі не заявлено, вони покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved