Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, а саме двокімнатну квартиру [ADDRESS], успадковану матір'ю позивача після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що [INFO] помер його дід по матері [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира [ADDRESS]. Вказану квартиру померлий заповідав позивачу та його матері [PERSON] у рівних частках кожному. Після смерті діда матір позивача фактично прийняла спадщину та проживала у спірній квартирі, сплачувала квартплату та комунальні послуги. Однак з 09.12.2005 року [PERSON] вважалася зниклою безвісти, а рішенням Шевченківського райсуду м. Києва від 08.08.2015 року її оголошено померлою. Як зазначає позивач, він сам період з 1999 року по 2014 рік періодично перебував у місцях позбавлення волі. Після звільнення з місць позбавлення волі звернувся до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON], проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у зв'язку із пропуском строку на отримання спадщини після смерті діда, яку матір позивача фактично за законом прийняла, однак не оформила своїх спадкових прав. Між тим, відповідачка 14.04.2014 року звернулася до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, посилаючись на проживання її з [PERSON], який помер [INFO], в квартирі [ADDRESS] однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, а саме з квітня 1999 року до [INFO] та на день його смерті, та набуття нею таким чином права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. На підставі зазначеного позивач вказує, що вимушений звернутися до суду для захисту своїх прав на спадщину. 27.07.2015 року представник позивача надала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила встановити факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS], на час відкриття спадщини [INFO], встановити факт прийняття [PERSON] спадщини у вигляді двокімнатної квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON] та визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за правом спадкової трансмісії за законом на спадкове майно: двокімнатну квартиру [ADDRESS], успадковану його матір'ю, [PERSON] після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO]. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі і з підстав викладених в позовній заяві просила їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, будучи належним чином за зазначеною в позовній заяві адресою, що підтверджується матеріалами справи та вважається презумпцією належного повідомлення, оскільки позивачка суд про причини неявки не сповіщала, про зміну місця проживання не повідомляла. За таких обставин суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідачки, оскільки її неявка не перешкоджає повному, всебічному та об'єктивному розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку задоволення позову виходячи з наступного. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належала квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Органом приватизації Жовтневої районної державної адміністрації 30.12.1994 року на підставі Розпорядження голови Жовтневої районної державної адміністрації №3158, зареєстрованого КП «КМБТІ та РПВ на ОНМ» 31.01.1995 року за реєстровим номером №274. За життя 24.02.1995 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом 5-ої Київської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 7с-179, згідно з яким належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] він заповідав своїй доньці [PERSON] та онуку [PERSON] - позивачу по справі в рівних долях. [INFO] [PERSON] помер, про що Відділом реєстрації смерті у м. Києві 16.08.2004 року внесено відповідний запис до книги реєстрації актів про смерть за №13888 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 16.08.2004 року. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира [ADDRESS]. За життя [PERSON] перебував у хворобливому стані, потребував сторонньої допомоги і з метою нагляду за ним матір позивача [PERSON] переїхала проживати до нього за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається із Акту на предмет обстеження фактичного проживання за адресою: [ADDRESS], затвердженого 25.03.2015 року директором КП «Відрадненське» [PERSON], [PERSON] з 1995 року і по день своєї смерті проживала за адресою: [ADDRESS]. Однак, проживаючи разом зі спадкодавцем, [PERSON] за вказаною адресою не зареєструвала своє нове місце проживання. Вказані обставини підтверджується також і наданими в судовому засіданні показами свідків [PERSON], [PERSON][PERSON] Відповідно до положень ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст. 1268 ЦК України). Таким чином, донька померлого [PERSON] - [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті свого батька як спадкоємиця першої черги за законом. Разом з тим, оформити права на спадкове майно у встановленому законом порядку не встигла. Обставин, які б вказували, що [PERSON] за життя набула або володіла нерухомим майном, що входить до спадкової маси, неправомірно, або на вказане майно, крім неї, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, судом не встановлено. За викладених обставин судом встановлені факти постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS], на час відкриття спадщини [INFO] та прийняття [PERSON] спадщини у вигляді квартири [ADDRESS], після смерті [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] з 09.12.2005 року вважається зниклою безвісти. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08.08.2012 [PERSON], [INFO], оголошено померлою. Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського РУЮ у м. Києві 15.03.2014 року складено відповідний актовий запис №1 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 15.03.2014 року. 31.10.2014 року позивач звернувся до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті його дідуся [PERSON], який помер [INFO]. Однак постановою державного нотаріуса Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори Майданник І.В. йому відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з пропуском встановлено законом строку для прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Спадкування за правом спадкової трансмісії в порядку переходу права на прийняття спадщини (ст. 1276 ЦК) застосовується, якщо спадкоємець був живим на час відкриття спадщини, проте помер, не встигнувши прийняти спадщину чи відмовитись від неї. Спадкування за правом спадкової трансмісії застосовується при спадкуванні як за законом, так і за заповітом. Як вбачається з матеріалів справи, позивач є єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON] - матері позивача, яка як спадкоємець першої черги за законом фактично прийняла спадщину після її померлого батька [PERSON], однак не отримала свідоцтво про прийняття спадщини у зв'язку зі смертю, тому з урахуванням положень ст. 1276 ЦК України спадкове майно померлого спадкодавця [PERSON] в порядку спадкової трансмісії перейшло до її сина - позивача [PERSON] Згідно з положеннями ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як передбачено п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. За загальними правилами ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, та право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що право власності виникає на підставі рішення суду, яке є одним з правовстановлюючих документів, визначених переліком, на підставі яких здійснюється реєстрація права власності, то відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтями 316, 321 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів якого є визнання права. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2009 року передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Враховуючи обставини щодо документального підтвердження суб'єктивних прав позивача як спадкоємця, застосовуючи вимоги приведеного вище законодавства, суд приходить до висновку про відповідність обраного позивачем способу судового захисту та визнання обґрунтованими його вимоги щодо визнання за ним права власності на [ADDRESS] в порядку спадкування за правом спадкової трансмісії за законом після смерті [PERSON]. Виходячи із зазначених обставин та на підставі діючого законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved