Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду з позовом до [PERSON] , третя особа Служба у справах захисту дітей та сім`ї, Києво-Святошинської районної державної адміністрації про зміну способу стягнення аліментів, стягнення додаткових витрат, визначення місця проживання дітей. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2002 року, який рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 вересня 2014 року був розірваний. Від даного шлюбу вони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 жовтня 2014 з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 700,00 грн на кожну дитину, починаючи з 01 липня 2014 року до досягнення дітьми повноліття. На час ухвалення рішення Комунарським районним судом м. Запоріжжя суд взяв до уваги те, що відповідач має мінливий та нерегулярний доход. Однак з часу час ухвалення зазначеного рішення істотно змінились обставини, які були підставами для визначення судом аліментів у твердій сумі у розмірі 700,00 грн на кожну дитину. Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження позивачу стало відомо, що відповідач офіційно працевлаштований у Представництві Пфайзер Ейч.Сі.Корпорейшн в Україні (м. Київ, вул. Амосова, 12) Є має постійний доход. Також відповідач зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності. Право вимагати зміни розміру аліментів, заміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим їх здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини та розмір аліментів, визначеній у певній твердій сумі та навпаки. Відповідно до довідки КЗ «Центр первинної медичної допомоги № 6» дитина [PERSON] , [INFO] перебував на обліку в амбулаторії № 9, йому встановлений діагноз: мігрень проста форма, міопія слабкого ступеню обох очей, хлопчик потребує посиленого догляду, профілактичних курсів лікування та санаторно-курортного оздоровлення. З метою санаторно-курортного оздоровлення на морі, кожного року, починаючи з 2015 року, [PERSON] їздив на оздоровлення до «Дитячого закладу оздоровлення та відпочинку ім. Гагаріна» Приморської філії Запорізької області. Позивачем було сплачено вартість путівок: 4680,00 грн. у 2015 році, 6246,00 грн. у 2016 році, 7182,00 грн. у 2017 році, 9450,00 грн. у 2018 році, 11520,00 грн. у 2019 році. Загальні витати на санаторно-курортного оздоровлення [PERSON] за вказаний період склали 39 078,00 грн. Відповідач участі у цих витратах не брав, здоров`ям дитини не цікавився та не займався. Крім того, 11 січня 2019 року після обстеження [PERSON] в КЗ «Центр первинної медичної допомоги № 6» лікарем було призначено два курси амбулаторного лікування препаратом Акнетин, що підтверджується медичною довідкою. Загальні витрати на придбання ліків склали 4142,80 грн., що підтверджується відповідними чеками. Також медичною довідкою КЗ «Центр первинної медичної допомоги № 6» зазначено, що на прийоми до дільничного педіатра та під час викликів додому,питання лікування, обстеження та доглядом за дітьми займалась тільки мати. Починаючи з січня 2018 року для укріплення здоров`я та розвитку здібностей, діти займаються у спортивних секціях. [PERSON] займається плаванням, має успіхи у цьому виді спорту, постійно приймає участь у змаганнях, в яких неодноразово нагороджувався грамотами та медалями. Заняття проходять в фітнес клубі « Everyday Fitness », вартість абонента на місяць складає 1200,00 грн. Загальні витрати понесені позивачем на за період з 20.01.2018 року по лютий 2019 року складає 11000,00 грн., що підтверджується відповідною довідкою. За квітень 2019 року сплачено витрати 1200,00 грн. Крім того 05.04.2019 року були понесені витрати у розмірі 300,00 грн. за участь у змаганнях з плавання. Таким чином, за період з 20.01.2018 року по квітень 2019 року на розвиток здібностей [PERSON] понесено витрати у розмірі 12 500,00 грн.. [PERSON] займається плаванням та спортивними танцями в фітнес клубі «Everyday Fitness», має успіхи з цих занять, приймає участь у змаганнях, неодноразово нагороджувався грамотами та медалями. Вартість абонента з плавання на місяць складає 1400,00 грн., вартість абонента зі спортивних танців складає 800,00 грн. на місяць. Загальні витрати понесені позивачем за вказані заняття з 16.01.2018 року по лютий 2019 року включно складає 17430,00 грн., що підтверджується відповідною довідкою. Також за березень та квітень 2019 року сплачено абоненти на суму 4400,00 грн. Крім того 05.04.2019 року були понесені витрати у розмірі 300,00 грн. за участь у змаганнях з плавання. Таким чином, за період з 16.01.2018 року по квітень 2019 року на розвиток здібностей [PERSON] понесено витрати у розмірі 22130,00 грн. Відповідач участі у цих витратах не брав, захопленнями та успіхами дітей не цікавився, на тренування жодного разу не підвозив та не забирав,на змагання для підтримки дітей майже ніколи не приїздив. Отже, загальний розмір понесених позивачем додаткових затрат на двох дітей складає 77850,00 грн. Позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2002 року по 15 вересня 2014 року. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з позивачкою, а на відповідача було покладено обов`язок сплачувати аліменти за рішенням суду на утримання дітей. Діти проживають разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Наразі у відповідача виникають питання стосовно того, що у рішеннях про розірвання шлюбу та призначення аліментів на утримання спільних дітей не визначено місце їх проживання, хоча сторонами раніше було спільно вирішено, що діти будуть лишаться проживати з матір`ю. Відтак позивач вважає, що єдиним виходом із ситуації є вирішення питання в судовому порядку. Позивач має стабільний доход, яким може в повному обсязі створити всі умови для проживання та нормального розвитку дітей, задовольнити гармонійний розвиток їх особистостей в атмосфері любові і моральної забезпеченості. Позивачем створено всі умови для виховання та розвитку дітей за місцем проживання. Для забезпечення розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі дітей, вважає за необхідне визначити їх місце проживання з позивачем. В позовні заяві позивачка просила Змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 жовтня 2014 у справі № 333/5298/14-ц з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 700,00 грн на кожну дитину, шляхом зміни способу їх присудження. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення кожним з дітей дітьми повноліття. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на оздоровлення, лікування, розвиток здібностей дітей за період з 30 травня 2015 року по квітень 2019 року в сумі 77850 грн 80 коп. Визначити місце проживання [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] з матір`ю [PERSON] . Представником позивача, подана до суду заява про уточнення позовних вимог в частині визначення місця проживання неповнолітніх та малолітніх дітей (в порядку ст. 49 ЦПК України), в якій він просить визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з матір`ю - гр. [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Представник відповідача не заперечує проти збільшення розміру аліментів на 2 500,00 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття, проти стягнення додаткових витрат та проти визначення місця проживання дітей разом з матір`ю заперечує. З 10.08.2002 року по 15.08.2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Після розірвання шлюбу [PERSON] створив нову сім`ю, уклавши шлюб із [PERSON] . У шлюбі [PERSON] та [PERSON] народилась двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З 07 серпня 2020 року дружина відповідача [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років, що підтверджується відповідною довідкою з її місця роботи. З 2005 року [PERSON] дійсно зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності, проте не здійснює господарської діяльності, та не отримує доходу. Таким чином на утриманні Відповідача перебувають двоє малолітніх дітей. Також обставина перебування дружини Відповідача у декретній відпустці створює додаткове фінансове навантаження на їх сім`ю. [PERSON] з вересня 2019 року здобуває вищу освіту за спеціальністю «Менеджмент», у Міжнародному інституті бізнесу, яке триватиме до червня 2021 року. Вартість навчання, за один місяць становить 4950, 00 грн., що за весь період (два роки) складатиме 108 900,00 грн. Обставину зміни розміру аліментів та способу їх стягнення позивач пов`язує із офіційним працевлаштуванням Відповідача. Частиною 1 ст. 80 Сімейного кодексу У країни встановлено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 80 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів одному .і подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до сі. 180 Сімейного кодексу У країни батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. І сі. 182 Сімейною кодексу України при визначенні розміру аліментів суд, зокрема, враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей. Відповідач усвідомлює свій обов`язок щодо сплати аліментів на утримання дітей та не заперечує щодо зміни розміру аліментів у бік їх збільшення. Проте враховуючи обставини наявності на утриманні Відповідача двох малолітніх дітей, витрати Відповідача які пов`язані із здобуттям освіти, запропонований Позивачем розмір аліментів - 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), є завищеним. Стягнення аліментів у заявленому розмірі позбавить Відповідача та його сім`ю засобів для належного існування. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зазначені чинники, відповідач вважає виправданим збільшення розміру аліментів на утримання дітей до 2500 грн на кожного, до досягнення дітьми повноліття. У позовній заяві зазначено, що додаткові витрати на утримання дітей виразились у необхідності направлення сина [PERSON] на санаторно-курортне оздоровлення, амбулаторного лікування препаратом Акнетин на відвідання дітьми групових занять із плавання та танців. Такі обставини потягли витрати позивача у розмірі 77 850, які остання просила стягнути з відповідача на свою користь. По-перше ст. 180 Сімейного кодексу України встановлено сумісний обов`язок кожного з батьків щодо утримання дитини до досягнення нею повнолітні. Проте позивачем заявлено вимогу про стягнення додаткових витрат на свою користь з відповідача у повному обсязі. Частиною 1 ст. 185 Сімейного кодексу У країни, передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Як зазначено у позовній заяві, син [PERSON] , їздив на оздоровлення до «Дитячий заклад оздоровлення та відпочинку ім. Гагаріна» (Надалі - Дитячий заклад), з 2015 року. Однак дана інформація є неточною. [PERSON] їздив на відпочинок до Дитячого закладу з 2014 року. Путівка на відпочинок до Дитячого закладу у 2014 році, сплачена особисто Відповідачем, докази чого надаються. Необхідність відвідування Дитячого закладу обґрунтовано Позивачем медичними показниками [PERSON] , підтвердженими відповіддю на адвокатський запит від 22.12.2017 року, згідно якого [PERSON] потребує посиленого догляду, профілактичних курсів лікування та санаторно-курортного оздоровлення. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» медичні працівники та інші особи, яким у зв`язку з виконанням професійних або службових обов`язків стало відомо про хворобу, медичне обстеження, огляд та їх результати, інтимну і сімейну сторони життя громадянина, не мають права розголошувати ці відомості, крім передбачених законодавчими актами випадків. Крім того, відомості про стан здоров`я особи віднесено ст. 11 Закону України «Про інформацію» до конфіденційної інформації про фізичну особу. Частиною І ст. 21 Закону України «Про інформацію» встановлено, що інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Абзацом 1 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом. Статтею 78 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Крім того наказом Міністерства охорони здоров`я від 14.02.2012 року № 110, затверджено форми первинної облікової документації та Інструкція щодо їх заповнення, що використовується у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування. Наведені обставини свідчать, що відповідь на адвокатський запит є недопустимим доказом стану здоров`я. Також інформація про здоров я особи відноситься до інформації із обмеженим доступом її надання у відповідь на адвокатський запит не передбачено. Як зазначено Позивачем та вбачається із довідок, [PERSON] проходив оздоровлення у «Дитячого закладу оздоровлення та відпочинку ім. Гагаріна». Відповідно до термінів Закону України «Про оздоровлення та відпочинок дітей», оздоровлення - комплекс спеціальних заходів соціального, виховного, медичного, гігієнічного, спортивного характеру, спрямованих на поліпшення та зміцнення фізичного і психічного стану, що здійснюється в дитячому закладі оздоровлення та відпочинку протягом оздоровчої зміни. Дитячий заклад оздоровлення та відпочинку - постійно або тимчасово діючий, спеціально організований або пристосований заклад, призначений для оздоровлення, відпочинку, розвитку дітей, що має визначене місце розташування, матеріально-технічну базу, кадрове забезпечення та технології для надання послуг з оздоровлення та відпочинку дітей відповідно до державних соціальних стандартів надання послуг з оздоровлення та відпочинку. Проте, відповідно до інформації із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, Приморська філія «Дитячого закладу оздоровлення та відпочинку ім. Гагаріна» Товариства з обмеженою відповідальністю «Тсра-Гарант» не є лікувальним (оздоровчим) закладом. Відповідно до класифікацій видів економічної діяльності відокремлений підрозділ спеціалізується на: «Діяльність засобів розміщення на період відпустки та іншого тимчасового проживання». Також до лікувальних (оздоровчих) закладів не відноситься ТОВ «Тера-Гарант», оскільки серед видів його діяльності заявлено: Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (основний); Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; Надання в оренду інших машин, устаткування та товарів, н. в. і. у.; Функціювання спортивних споруд; Діяльність засобів розміщування на період відпустки та іншого тимчасового проживання; Консультування з питань комерційної діяльності й керування. Таким чином витрати на відвідання Дитячого закладу не відносяться до додаткових обставин, пов`язаних із лікуванням дитини. На підтвердження додаткових витрат на дітей, пов`язаних із придбанням медичних препаратів зазначених обставин Позивачем надано довідку з Комунального підприємства «Центр первинної медико-соціальної допомоги № 6» (Надалі - Медичний заклад). Як зазначено вище того наказом Міністерства охорони здоров`я від 14.02.2012 року №110, затверджено форми первинної облікової документації та Інструкція щодо їх заповнення, що використовується у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування. Проте довідка медичного закладу, не відноситься до первинної документації, встановленої наказом Міністерства охорони здоров`я від 14.02.2012 року № 110, яка має чіткі вимоги щодо оформлення документів, зокрема амбулаторного хворого, підтвердження встановленого діагнозу, або консультативного висновку. Крім того, вказана довідка містить зазначення: «На даний час дитина здорова. Дитячий колектив відвідувати може». Надана Довідка медичного закладу не дає підстав для висновку про наявність у [PERSON] захворювань, які б обумовлювали необхідність витрат на лікування дитини. Також із наданих фіскальних чеків, на підтвердження витрат на придбання препарату акнетин, не вбачається, що вказані витрати понесені особисто Позивачем і саме для лікування [PERSON] . Надані на підтвердження Довідка медичного закладу та копії фіскальних чеків є неналежними та недостатніми доказами для підтвердження обставин захворювань [PERSON] , призначення амбулаторного лікування, витрат на придбання медичних препаратів саме Позивачем, та саме з метою їх використання у лікуванні [PERSON] . Статтею 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частини першої статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Стаття 185 Сімейного кодексу України встановлює, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення періодично або постійно. Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин крім звичайних затрат на дитину, вимагаються додаткові Розмір додаткових витрат визначається залежно від передбачуваних або фактичних понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається, зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами. Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Докази відвідання дітьми занять і плавання та танців не є належними та допустимими доказами того, що дані витрати викликані саме особливими обставинами, з якими вимоги ч. 1 сі. 185 Сімейного кодексу України, пов`язує необхідність стягнення додаткових витрат. Позивач просила визначити місце проживання обох дітей, за місцем її проживання, мотивуючи вимогу тим, що має стабільний дохід та усі умови для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Позов, в частині визначення місця проживання дітей обґрунтовано посиланням наст. 161 Сімейного кодексу України. На момент звернення до суду із позовом вік [PERSON] становив 14 років, а [PERSON] 6 років. Відповідно до ч. 3 ст. 160 Сімейного кодексу України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно ч. 2 ст. 6 Сімейного кодексу України малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Оскільки положення ст. 161 Сімейного кодексу України надають батькам право ініціювати спір щодо визначення місця проживання малолітньої дитини, сторона Відповідача заперечує щодо задоволення позовних вимог в частині визначення місця проживання з матір`ю [PERSON] . Задоволення позову в цій частині призведе до порушення прав та свобод [PERSON] . Нормами ч і, ч. 2 ст. 161 Сімейного кодексу України передбачено, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї разом з батьком або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, рано на судовий захист. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства е справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. З часу припинення сімейних відносин сторін та ведення спільного господарства діти сторін проживали із матір`ю, проти чого Відповідач не заперечував та не чинив ніяких перешкод. Будь-яких обставин відсутності згоди [PERSON] щодо проживання дітей разом з матір`ю матеріали справи не містять. Враховуючи вищенаведене, сторона Відповідача вважає, що підстави для визначення місця проживання дітей разом із матір`ю відсутні, оскільки стороною Позивача не доведено відсутність згоди щодо цього з боку Відповідача. Третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області надала суду висновок органу опіки і піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 19.10.2020 року № 07-21/2937. Висновком органу опіки і піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 19.10.2020 року № 07-21/2937 про визначення місця проживання дітей неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , малолітнього [PERSON] , [INFO] , зокрема встановлено. Відповідно до вимог ст. 19 Сімейного кодексу України питання про визнання місця проживання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області 06 жовтня 2020 року. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області були присутні мати - гр. [PERSON] та батько - гр. [PERSON] . Розглянувши матеріали справи та заслухавши батьків комісією встановлено наступне. Гр. [PERSON] та гр. [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2002 року. Від даного шлюбу мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 вересня 2014 року шлюб між гр. [PERSON] та гр. [PERSON] розірвано. Гр. [PERSON] разом з дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 23.09.2020 року, виданою виконавчим комітетом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Відповідно до акта обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї від 14.08.2020 року складеного фахівцем із соціальної роботи Петропавлівсько- Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, мати - гр. [PERSON] з дітьми проживає у власній квартирі за вищевказаною адресою, де створені належні житлово-побутові умови для проживання та повноцінного розвитку дітей. Як вбачається з акта оцінки потреб сім`ї/особи від 21 серпня 2020 року, складеного фахівцем з соціальної роботи Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, мати - гр. [PERSON] належно виконує батьківські обов`язки відносно дітей та в повній мірі задовольняє їх потреби. З інформації ДНЗ (дитячий садок) «Щасливий» від 29.09.2020 року малолітній [PERSON] , [INFO] був вихованцем їхнього закладу з 29.08.2016 року по 31.08.2018 року. За час відвідування малолітньою дитиною ДНЗ «Щасливий», мати - гр. [PERSON] , зарекомендувала себе як любляча, добра мама. Приймала активну участь у житті дитини та завжди відвідувала батьківські збори. На теперішній час діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є учнями спеціалізованої школи № 76 ім. Олеся Гончара. За час навчання в навчальному закладі діти зарекомендували себе як старанними, дисциплінованими учнями Відповідно до характеристик наданої адміністрацією закладу мати - гр. [PERSON] , приділяє належну увагу вихованню дітей. Гр. [PERSON] має постійне місце роботи та джерело доходу, працює в ПП «Стоматологія КМВ» на посаді лікаря - дерматовенеролога, Відповідно до характеристики наданої керівництвом ПП «Стоматологія КМВ» від 22.09.2020 року - гр. [PERSON] за місцем роботи користується повагою у колег по роботі та серед пацієнтів. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 05.10.2020 року, виданою Комунарським відділом державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, заборгованість по аліментах перед [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , станом на 30.09.2020 становить 28572,00 (двадцять вісім тисяч п`ятсот сімдесят дві гривні). Батько - гр. [PERSON] на засіданні комісії з захисту прав дитини повідомив, що не заперечує щоб діти проживали з матір`ю гр. [PERSON] , так як після розірвання шлюбу з останньою було спільно вирішено, що діти залишаються проживати з матір`ю. Зі слів матері - гр. [PERSON] діти [PERSON] та [PERSON] перебувають повністю на її утриманні. Вищевикладене вказує на відсутність виняткових обставин, які б давали підстави для розлучення дитини з матір`ю відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини та у розумінні положень статті 161 Сімейного кодексу України, які б свідчили про неможливість проживання дитини разом з матір`ю. Комісія з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області,

Outcome: partial