Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом до [PERSON] і в обґрунтування позовних вимог зазначив, що він та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 серпня 2014 року по 03 жовтня 2019 року. За період шлюбних відносин, а саме: [INFO] , у них народилися двоє малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Пологівського районного суду від 02 вересня 2019 року у справі № 324/945/19, яке набрало законної сили 03 жовтня 2019 року, вищевказаний шлюб було розірвано. Вже після розірвання шлюбу, а саме: [INFO] , відповідач народила сина [PERSON] . Про народження вказаної особи Теребовлянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) вніс 08 травня 2020 року актовий запис № 82. Оскільки дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя, відомості про позивача як батька [PERSON] були внесені за ініціативою відповідача до свідоцтва про народження дитини. Але позивач стверджує, що він не є батьком [PERSON] і у нього відсутня кровна спорідненість з цієї дитиною. Ця обставина, за твердженням позивача, не оспорюється також і відповідачем у приватних розмовах. Також позивач зазначає, що у нього з відповідачем задовго до розлучення та народження [PERSON] припинилися особисті стосунки, що виключає його батьківство у даному випадку. Внесення інформації про позивача як батька відбувалося без його участі та згоди. Більше того, про вагітність відповідача йому весь час вагітності не було відомо, а про народження відповідачем дитини стало відомо більш ніж через місяць після народження дитини. Оскільки народження дитини відбулося менш ніж через 10 місяців після розірвання шлюбу, то відповідно до ч. 2 ст. 122 Сімейного кодексу України згода позивача для внесення відомостей про нього як батька не потрібна. Водночас, він наголошує, що має право оспорити таке батьківство, і тому вважає за необхідне просити суд виключити відомості про нього як батька з актового запису про народження [PERSON] . Позивач [PERSON] та його представник адвокат Котелевський К.В. у підготовче засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, але представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, у якій також зазначив про підтримання ними позовних вимог повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, із заявою про відкладення підготовчого засідання до суду не зверталася, але звернулася до суду із нотаріально посвідченою заявою, в якій позовні вимоги [PERSON] визнала у повному обсязі, не заперечувала проти задоволення позову та просила не проводити молекулярно-генетичну експертизу у зв`язку із визнанням нею позовних вимог. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем та його представником, визнання позову відповідачем, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечать вимогам законодавства України і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні. За змістом ст.ст.12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Судом встановлено і сторонами не оспорюється, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 серпня 2014 року і вказаний шлюб було розірвано на підставі рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 02 вересня 2019 року у справі №324/945/19, яке набрало законної сили 03 жовтня 2019 року і копія якого долучена до матеріалів справи. Після розірвання шлюбу, а саме: [INFO] , [PERSON] народила сина [PERSON] , батьком якого було вказано [PERSON] , на підтвердження чого до матеріалів справи було долучено копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08 травня 2020 року, виданого Теребовлянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Судом враховано, що відповідно до ч.2 ст.122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Водночас, за змістом ч.1 ст.136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У ч.2 ст.136 СК України встановлено, що у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до ч.3 ст.136 СК України оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.5 ст.136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. Аналогічні роз`яснення містить також і п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». У даному випадку відповідач визнала заявлені позовні вимоги повністю і не оспорювала фактів та обставин, викладених у позовній заяві. Також судом не було встановлено обставин, які б свідчили про наявність у даному випадку передбачених ч.5 ст.136 СК України обмежень права позивача на оспорювання його батьківства щодо [PERSON] . Крім того, судом було враховано, що сторони у справі не з`явилися із невідомих суду причин до Запорізького НДЕКЦ МВС України для проведення призначеної судом молекулярно-генетичної експертизи, що підтверджується повідомленням про неможливість проведення судової експертизи від 29 липня 2021 року №СЕ-19/108-21/6021-БД. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Зважаючи на це, суд приходить до висновку про те, що під час розгляду справи знайшов своє підтвердження факт відсутності кровного споріднення між позивачем та [PERSON] . Судом також враховано, що пп. 2.13.1 п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства підлягає задоволенню у повному обсязі шляхом виключення з актового запису про народження [PERSON] відомостей про [PERSON] як про батька дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved