Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з цивільним позовом до Чорнушовицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 1,8436 га, розташовану на території Чорнушовицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка значиться за [PERSON], яка померла [INFO] року. Протокольною ухвалою суду до участі у справі в якості співвідповідачів було залучено [PERSON] та [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його баба [PERSON] До складу спадщини увійшло право власності на земельну ділянку площею 1, 8436 га на території Чорнушовицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Наголошує на тому, що спадкоємці першої черги спадкування після смерті спадкодавця на спадкове майно не претендують про, що [PERSON], чоловік спадкодавця написав заяву про відмову від спадкового майна своєї дружини в його користь, а [PERSON], дочка спадкодавця повідомить про відмову від спадкового майна у судовому засіданні. Стверджує, що як вбачається з довідки виданої Чорнушовицькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом шести місяців після відкриття спадщини не заявив про відмову від неї, тому у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України він вважається таким, що прийняв спадщину. На теперішній час вказує про те, що не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку, оскільки оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ № 043816 від 06.04.2005 року був втрачений. У судове засідання позивач не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, не повідомили суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду були належним чином повідомлені, однак подали суду заяви у яких просять позов задовольнити, а судовий розгляд проводити у їх відсутності. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заяви про визнання відповідачами позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] баба позивача, що підтверджено свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим Чорнушовицькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області, 01.04.2007 року. До складу спадкової маси після її смерті, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, увійшло право власності на земельну ділянку площею 1,8436 га на території Чорнушовицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя [PERSON] своєю власністю на випадок смерті не розпорядилася, тому у відповідності до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкування після її смерті відбувається за законом почергово. Як вбачається з довідки №281 від 23.06.2014 року, виданої Чорнушовицькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області позивач постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом шести місяців після відкриття спадщини не заявив про відмову від неї, тому у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України він вважається таким, що прийняв спадщину. На теперішній час позивач не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку, оскільки оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно - державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ № 043816 від 06.04.2005 року був втрачений. У відповідності до п. 5 «Порядку видачі дубліката державного акту при втраті або псуванні оригіналу», Інструкції про порядок, складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 04 травня 1999 року за № 43, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 04 червня 1999 року № 354/3647 із змінами, втрачений державний акт можливо відновити, тобто видати дублікат лише власнику земельної ділянки. Про те, що спадкодавець набув право власності на спадкове майно з підстав, що не заборонені законом стверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ № 043816 від 06.04.2005 року. Відповідно до ст. 328 ч. 2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки, на теперішній час, позивачем не зареєстровано його права власності на спадкове майно [PERSON] в нього є всі підстави передбачати можливість порушення його не зареєстрованого права відповідачем, шляхом подання до суду заяви про визнання спадщини відумерлою, у відповідності до ст. 1277 ЦК України. Попри те, що на теперішній час між сторонами ще не виникнуло спору щодо спадкового майна про яке йдеться у позовній заяві, законом надано право на захист ще не порушеного права, з приводу якого поки спір відсутній. Так, відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення певних дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до положень ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На додаток до наведеного ст. 392 ЦК України зазначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приписами ст.328 ч.2 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, з врахуванням наведеного вище, а також того факту, що позивач постійно проживав разом із спадкодавцем на момент її смерті, він фактично набув право власності на спадкове майно.

Outcome: approved