Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до ТзДВ «Торговий дім» «Драбівагропостач» про стягнення заробітної плати, невиплаченої при звільненні працівника, середнього заробітку за час затримки розрахунку і відшкодування моральної шкоди, в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь нараховану, але не виплачену йому заробітну плату за період з 01 липня 2014 року по 17 липня 2014 року в сумі 914,48 грн. і середній заробіток за період затримки розрахунку з 18 липня 2014 року по 12 серпня 2014 року в сумі 1239 грн. 30 коп. та моральну шкоду в сумі 15 000 гривень. Заявлені позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що він 23 квітня 2014 року був прийнятий на посаду головного бухгалтера ТзДВ «Торговий дім» «Драбівагропостач». 17 липня 2014 року звільнився з роботи за власним бажанням, (ст. 38 КЗпП України). Звільнення зумовлено неможливістю продовжувати роботу з поважних причин, а саме: догляд за дитиною віком до 14 років. Трудову книжку, копію наказу про звільнення, розрахункові кошти в день звільнення він не отримав, хоч і був на роботі. 28 липня 2014 року він надіслав відповідачеві листа з проханням видати йому належно оформлену трудову книжку, копію наказу про звільнення, розрахунковий лист, довідку про заробітну плату за період з квітня по липень 2014 року та виплатити йому розрахункові. 31 липня 2014 року відповідач надіслав йому лише одну трудову книжку, проте запис в книжку про звільнення зроблено з порушенням, не зазначено поважну причину звільнення, що не дало йому можливості належним чином стати на облік в центр зайнятості. В день звільнення з ним розрахунку проведено не було, а тому вважає, що у відповідності до ст. 117 КЗпП України, відповідач повинен сплатити йому суму середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку, яку він рахує в розмірі 1239 грн. 30 коп, з розрахунку 68,85 грн. середньоденного заробітку за 18 днів прострочення, крім того позивач вважає, що внаслідок того, що підприємство не виплатило належну йому суму заробітної плати, він зазнав величезних душевних страждань, було порушено його нормальні життєві зв'язки, що викликало моральні страждання та психологічний дискомфорт через те він та члени його сім'ї залишилися без засобів для існування, були позбавлені нормального життєвого спілкування з оточуючими близькими людьми. Тому вважає, що згідно ст. 237-1 КЗпП України відповідач зобов'язаний відшкодувати йому моральний збиток у розмірі 15 000 гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON] збільшив позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по заробітній платі, просить суд стягнути борг по заробітній платі в розмірі, зазначеному в довідці про нарахування йому заробітної плати, яку надав представник відповідача в розмірі 1076,27 грн., наполягав на задоволенні решти позовних вимог. Представник відповідача ТзДВ «Торговий дім» «Драбівагропостач» - генеральний директор цього підприємства Борисенко О.М. вимоги позивача [PERSON] визнав частково та пояснив, що дійсно позивач [PERSON] з 23 квітня 2014 року по 17 липня 2014 року працював у ТзДВ «Торговий дім» «Драбівагропостач» на посаді головного бухгалтера. 17 липня 2014 року близько 11 години без будь-яких пояснень, кинув на стіл бухгалтера касира [PERSON] заяву на звільнення та залишив місце роботи не допрацювавши робочого дня. З того часу він на підприємство не з'являвся. На неодноразові намагання зв'язатися з ним по телефону, він не відповідав. Згідно поданої заяви, позивача було звільнено в строк, в який він зазначив в заяві, тобто з 17 липня 2014 року. Наступного дня йому було повністю нараховано належні йому кошти при звільненні, але він по них не звертався, не звертався він і за отриманням трудової книжки. З власної ініціативи трудову книжку позивачеві було надіслано поштою. По-скільки заробітна плата працівникам підприємства виплачується тільки через касу підприємства, позивач міг в будь-який час її отримати, але з невідомих йому причин цього не зробив. Вважає, що вини підприємства у затримці виплати належних позивачеві сум при розрахунку немає, а тому вимоги позивача в відшкодуванні середнього заробітку за весь час затримки та відшкодування моральної шкоди є безпідставними. Кошти, які підлягають сплаті позивачеві при звільненні ТзДВ «Торговий дім» «Драбівагропостач» готове сплатити йому на першу його вимогу. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення та доводи позивача, позицію сторони відповідача, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: В судовому засіданні доведено, що позивач [PERSON] відповідно до наказу № 5 вк від 23 квітня 2014 року був прийняти на роботу в ТзДВ «Торговий дім» «Драбівагропостач» на посаду головного бухгалтера з оплатою праці в 1700 гривень. Відповідно до наказу № 8 вк від 17 липня 2014 року [PERSON] звільнений з посади головного бухгалтера за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Відповідно до довідки № 40 від 27.08.2014р. виданої ТзДВ «Торговий дім» «Драбівагропостач» вбачається, що [PERSON] за період роботи головним бухгалтером в ТзДВ «Торговий дім» «Драбівагропостач» з 01.07.2014 року по 17.07.2014 року нараховано заробітної плати з врахуванням компенсації за невикористану відпустку та дорахувань за квітень-червень 2014 року в розмірі 1202 грн., з яких підлягає утриманню єдиного внеску та прибуткового податку в розмірі 125 грн.73 коп. Відповідно до ст. 116 КЗпП України - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст. 117 КЗпП України - в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В судовому засіданні доведено, що позивач [PERSON] після написання заяви про звільнення з роботи за власним бажанням 17 липня 2014 року робочий день не допрацював, після залишення роботи вимог про проведення з ним розрахунку до відповідача не пред'являв. Направлена ним вимога про розрахунок рекомендованим листом до відповідача не була доставлена, що виключає вину відповідача в несвоєчасній виплаті позивачеві належних сум при розрахунку. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться, якщо порушення його законних прав привели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і потребували від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позовних вимог суд за наявності для того законних підстав задовольняє їх (ст. 174 ЦПК України). Позивачем [PERSON] в судовому засіданні не доведено вини ТзДВ «Торговий дім» «Драбівагропостач» в несвоєчасній виплаті належних йому сум при звільненні з роботи, а тому вимоги про стягнення на його користь середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку та стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають. Суд вважає довеним факт заборгованості по виплаті належних сум при звільненні позивача з посади головного бухгалтера станом на 17 липня 2014 року в розмірі 1076 гривень 27 коп., які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в повному обсязі. Позивач у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України був звільнений при подачі позову від сплати судового збору в зв'язку з чим суд задовольняючи частково позовні вимоги позивача стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved