Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягувати з [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення донькою [PERSON],[INFO] трьохрічного віку. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що відповідач її чоловік, шлюб з яким вона зареєструвала 14.01.2014 року. У шлюбі в них 10.03.2015 р. народилась донька [PERSON]. Відповідач проживає окремо від сімї, матеріальної допомоги не надає, хоча має постійне місце роботи. На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на її утримання, а тому змушена була звернутись до суду із даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Пояснила суду, що матеріально утримувати дочку одній їй важко, а тому з жовтня 2018 року вона змушена була вийти з декретної відпустки на роботу, а відтак просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову. Додала, що відповідно до ч.2\~ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, а тому, враховуючи, що дочці [PERSON] 10.03.2018 року виповнилось три роки, підстав для задоволення позову не має. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши зібрані докази, вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч.1\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В судовому засіданні встановлено та підтверджується свідоцтвом про шлюб №208899 серія І-СГ, виданого Йосиповицькою сільською радою Стрийського району Львівської області, актовий запис №1, копія якого наявна в матеріалах справи, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14.01.2014 року. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила дівоче прізвище на чоловікове « Романчук». Від шлюбу у сторін по справі 10.03.2015 р. народилась донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-СГ №450007, актовий запис № 3, копія якого наявна в матеріалах справи. Із довідки від 20.02.2018р., яка видана Стрийською ЦРЛ вбачається, що [PERSON] працює на посаді рентгенлаборанта діагностичного відділення з 18.08.2014р. по даний час, наказ №247к. Відповідно до довідки про доходи №149 від 20.02.2018 року, загальна сума доходу [PERSON] за період з 01.09.2017р. по 31.01.2018р. за винятком аліментів становить 11\~108, 55 гривень. Згідно довідки №119 від 22.03.2018р., яка видана Йосиповицькою сільською радою Стрийського району Львівської області [PERSON], [INFO] проживає разом із матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Згідно із ч.1\~ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч.2\~ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В ході розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] сплачує в користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 15.10.2017 року і до повноліття дитини. Поясненнями позивача [PERSON] зясовано, що відповідач по справі належним чином не утримує дочку [PERSON], [INFO], не приймає належної участі в її вихованні, а самостійно утримувати дочку їй важко через матеріальне становище, у звязку з чим вона змушена була вийти з декретної відпустки у жовтні 2017 року на роботу. Пунктом 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач приймає участь у вихованні дитини та матеріально забезпечує її, оскільки ним сплачуються аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] на підставі судового наказу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26.10.2017 року; позивач [PERSON] працює на посаді рентгенлаборанта діагностичного відділення Стрийської ЦРЛ, отримує заробітну плату, а тому суд з критикою ставиться до твердження позивача щодо не належної участі батька у вихованні та утриманні дитини та заявленого розміру аліментів на своє утримання. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.1,2\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Відповідно до ч.1\~ст. 264 ЦПК України, при ухваленні рішення, суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити. На підставі вищенаведеного, взявши до уваги те, що: позивач [PERSON] працює посаді рентгенлаборанта діагностичного відділення Стрийської ЦРЛ, чого сама не заперечила в судовому засіданні; відповідач [PERSON] приймає участь у вихованні та утриманні дочки так як ним сплачуються аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, що підтверджується судовим наказом Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26.10.2017 року, а також врахувавши, що відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити частково, а саме стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 05.10.2017 року до 10.03.2018 року, тобто до моменту досягнення дочкою [PERSON] [INFO] 3-річного віку. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача [PERSON] слід стягнути в користь держави судовий збір в сумі 320 (триста двадцять) гривень.

Outcome: partial