Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулась до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що [INFO] в м. Донецьку Донецької області помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на не отриману ним за життя пенсію. 02.10.2019 року приватним нотаріусом Волноваського районного нотаріального округу Степаніщенко Е.А., було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яким посвідчено, що спадкоємцем майна [PERSON] , 1938 року народження, який помер [INFO] , є його донька [PERSON] , [INFO] . Спадщина складається з недоодержаної пенсії в сумі 74087,40 грн. 16.10.2019 року на підставі зазначеного свідоцтва відповідачем було видано разове доручення на виплату недоотриманої пенсії сумі 48574,01 грн. та на виплату допомоги на поховання в сумі 3970,24. На адвокатський запит №96 від 17.10.2019 року про підстави не виплати решти пенсії померлого батька відповідач відповіді не надав. Просить стягнути з відповідача на його користь залишок недоотриманої суми пенсії, яка входить до складу спадщини, та належала її батьку в розмірі 25513,39 грн. 18.12.2019 року від відповідача до суду надійшов письмовий відзив на позов, з якого вбачається, що Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області позовні вимоги не визнає. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що недоотримана пенсіонером з власної вини пенсія виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до звернення за отриманням пенсії. Тому, просять суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 12 лютого 1978 року, [PERSON] [INFO] є дочкою [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 10 серпня 2001 року виданого Донецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 10.08.2001 року, після укладення шлюбу, подружжю присвоєно прізвище - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 04 липня 2019 року, виданого Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] [INFO] , помер [INFO] в с. Абрамівка. Факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] підтверджуються Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 02.10.2019 року, яке видане приватним нотаріусом Волноваського районного нотаріального округу Донецької області Степаніщенко Е.А., зареєстроване в реєстрі за №1958. Спадкове майно складається з недоотриманої пенсії в сумі 74087,40 грн. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, позивач, у встановленому законом порядку, набув право власності на грошову суму в розмірі 74087,40 грн., шляхом її спадкування після смерті [PERSON] . Як вбачається з письмового відзиву та пояснень Маріупольського об`єднаного управлінням Пенсійного фонду України Донецької області, відповідач визнає право [PERSON] лише на грошову суму у розмірі 48574,01 грн., яка була виплачена позивачу. З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що право на спадщину [PERSON] підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 02.10.2019 року, яке видане на його ім`я та не є предметом спору в даній справі. Відповідно до положення ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду. Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області не надано належних доказів недійсності Свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.10.2019 року, яке видане на ім`я позивача, тому, в цій частині заперечення відповідача є не обґрунтованими та безпідставними. Посилання відповідача на положення ч.1 ст.46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яким визначено, що «… нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії …», також не мають правових підстав, оскільки жодних доказів в підтвердження наявності вини спадкодавця - [PERSON] , суду не надано. Враховуючи викладене, суд приходить до переконливого висновку, що грошова сума, набута позивачем в порядку спадкування, у розмірі 25513,39 гривень, не виплачена йому відповідачем до теперішнього часу. Відповідно до ст.316, 317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст цього права становлять можливості власника на володіння, користування та розпорядження своїм майном. При цьому на зміст права не впливає місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до п.2.26. Постанови Правління Пенсійного Фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину. Зазначені вище вимоги були виконані позивачем. Відповідно до абзацу 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Права і свободи людини та їх гарантії, відповідно до ст.3 Конституції України, визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. З системного аналізу викладених вище норм права, суд вважає, що право позивача на мирне володіння, користування, розпоряджання власним майном у вигляді отриманої спадщини після смерті [PERSON] порушено з боку відповідача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved