Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] \~ про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що подружні відносини припинені, фактично сім`я припинила своє існування. Подружжя проживає окремо один від одного, мають окремі бюджети, матеріальної участі в житті один одного не приймають. Позивач вважає, що збереження сім`ї неможливе та суперечить його інтересам. Ухвалою суду позов прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою суду від 11.09.2019 закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду. В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача, [PERSON] ,\~ 07.10.2019 надійшла заява, в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. 17.10.2019 від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій вона повідомляє про те, що визнає позовні вимоги [PERSON] , просить слухати справу у її відсутність та прийняти рішення про задоволення позовних вимог /а.с. 26, 27/. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, прийшов таких висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.09.2012, про що зроблено відповідний актовий запис № 60, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 16.07.2019 Гребінківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області /а.с.3/. Від шлюбу сторони малолітніх або неповнолітніх дітей не мають. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Згідно із ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень наданих сторонами, спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, зокрема відсутність спілкування між ними, їх окреме один від одного проживання, суд приходить висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб (ч. 2 ст. 115 СК України). Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат між сторонами, правове регулювання якого міститься в положеннях ст.ст. 141, 142 ЦПК України. За загальним правилом судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК\~ України). Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи те, що позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору на підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» зі сторони відповідача [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved