Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що на підставі рішення Димитровського міського суду Донецької області від 12.11.2013 року з нього на користь відповідача [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно. Крім того, на підставі рішення Димитровського міського суду Донецької області від 12.06.2018 року з нього на користь відповідача [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно. Також рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 20.07.2018 року з нього на користь відповідача [PERSON] на її утримання стягуються аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку щомісячно до виповнення сину [PERSON] трьох років, тобто до [INFO]. Вважає, що визначений розмір аліментів за рішеннями Димитровського міського суду Донецької області від 12.11.2013 року та 12.06.2018 року підлягає зменшенню. Після набрання чинності вказаними рішеннями у нього змінився сімейний та матеріальний стан, з'явилось ще двоє утриманців та суттєво збільшились матеріальні витрати у зв'язку з появою цих двох утриманців. Він на даний час працює в ПАТ «ШУ «Покровське» та виплата зазначених вище аліментів у розмірі більше ? частини, а саме 67 %, всіх його доходів є значною і значно впливає на його матеріальний стан. На даний час він вимушений утримувати трьох утриманців і розмір стягнутих з нього аліментів перевищує 50%, тобто максимальний розмір утримань з його заробітної плати, що суперечить положенням п.17 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 р. № 3. Також зазначає, що, окрім вказаних осіб, він має утриманні й себе, що полягає у оплаті ним комунальних послуг, посиленому харчуванні, оскільки його професія прохідника вимагає цього. Тому просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього: на підставі рішення Димитровського міського суду Донецької області від 22.06.2013 року на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], з 1/4 частки його заробітку до 1/6 частки його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; на підставі рішення Димитровського міського суду Донецької області від 06.12.2016 року на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], з 1/4 частки його заробітку до 1/6 частки його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; та на підставі рішення Димитровського міського суду Донецької області від 20.07.2018 року на користь [PERSON] на її утримання до виповнення сину [PERSON] трьох років, тобто до [INFO], з 1/6 частки його заробітку до 1/8 частки його заробітку щомісячно до виповнення сину [PERSON] трьох років, тобто до [INFO]. Позивач до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечувала проти задоволення вимог позивача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що її середньомісячний дохід складає біля 6000-7000 грн., з яких її заробітна плата складає 3000 грн., аліменти - 3000-4000 грн.. Крім того, її дитина перебуває на «Д» обліку у лікарні, потребує постійного лікування, а вона працює на ВП «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля», де є заборгованість по заробітній платі. Також додала, що позивач та відповідач [PERSON] надали неправдиві свідчення, оскільки до теперішнього часу знаходяться у фактичних шлюбних відносинах, ведуть спільне господарство та виховують їх спільну дитину разом. Крім аліментів, які стягуються з позивача на утримання їх дитини [PERSON], позивач більше ніякої участі у житті їх доньки не приймає. Тому просила, залишити незмінним рішення суду від 12.11.2013 року про стягнення з позивача на її користь аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.5). Також позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.4). Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 12.11.2013 року з позивача на користь відповідача [PERSON] стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини (а.с. 8). Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 12.06.2018 року з позивача на користь відповідача [PERSON] стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини (а.с. 6-7). Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 20.07.2018 року з позивача на користь відповідача [PERSON] стягнуті аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) до досягнення [PERSON] трирічного віку, тобто до [INFO] (а.с. 9-10). Згідно довідки про доходи від 13.08.2018 року, [PERSON] з лютого по липень 2018 року отримав дохід у сумі 132852,35 грн., з яких відраховано за виконавчим листом на користь [PERSON] аліменти у сумі 26860,67 грн., за виконавчим листом на користь [PERSON] аліменти у сумі 11183,14 грн. (а.с.19). Згідно довідки Мироноградської центральної міської лікарні [PERSON] на «Д» обліку не перебуває (а.с.20). Згідно довідок Мироноградської центральної міської лікарні [PERSON] знаходиться на «Д» обліку з діагнозом часті ГРВІ, [PERSON] знаходиться під наглядом у лікаря з діагнозом вроджена дисплазія тазостегнових суглобів, двосторонній підвивих стегна з порушенням функції опори та пересування (а.с.21, 46). Згідно довідки про доходи від 29.10.2018 року, [PERSON] з жовтня 2017 року по вересень 2018 року отримала заробітну плату у сумі 46492,88 грн. (а.с.47). Згідно довідки ВП «Шахта Капітальна» ДП «Мирноградвугілля» станом на 29.10.2018 року заборгованість перед [PERSON] по виплаті заробітної плати за серпень 2018 року складає 718,22 грн., за вересень 2018 року - 1476,98 грн. (а.с.48). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Проаналізувавши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки після ухвалення рішень Димитровського міського суду Донецької області від 12.11.2013 року та від 12.06.2018 року у позивача змінився його матеріальний стан, зокрема після першого рішення у позивача 06.12.2016 року народилася ще одна дитина - син [PERSON], на утримання якого він на даний час також сплачує аліменти, крім того, після ухвалення вказаних рішень з позивача ще були стягнуті аліменти на утримання [PERSON] до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку і таким чином на даний час загальний розмір аліментів, які стягуються з позивача, перевищує 50 відсотків його заробітної плати (1/2 частку). Тому суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідачів [PERSON] та [PERSON] на утримання дітей [PERSON] та [PERSON], відповідно, підлягає зменшенню з 1/4 частки до 1/6 частки заробітку (доходу) позивача на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. При цьому суд враховує, що доходи позивача при виплаті ним аліментів в розмірі по 1/6 частки його заробітку будуть забезпечувати розмір аліментів на кожну дитину, який є суттєво більшим ніж встановлений законодавством розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо позовних вимог про зменшення розміру аліментів на утримання [PERSON] до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку суд вважає, що в цій частині позову слід відмовити, оскільки стягнутий на даний час розмір аліментів суд вважає обґрунтованим і загальний розмір аліментів на двох дітей - [PERSON] та [PERSON], а також матір дитини [PERSON] - [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку буде становити 50 відсотків (1/2 частку) доходів позивача, що відповідає чинному законодавству. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: partial