Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом до Медвинської сільської ради Богуславського району Київської, просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок № 130 з господарськими будівлями та спорудами по вул. Кірова в с. Медвин, Богуславського району, Київської області, посилаючись на те, що вказане нерухоме майно є спадковим, яке залишилось йому після смерті тітки [PERSON], яка померла 11 серпня 2008 року. Він прийняв спадщину після смерті спадкодавця як спадкоємець за заповітом, так як подав заяву про прийняття спадщини до Богуславської районної державної нотаріальної контори в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Житловий будинок № 130 по вул. Кірова в с. Медвин, Богуславського району, Київської області належав спадкодавцю [PERSON], яка за життя не оформила право власності на будинок та не отримала правовстановлюючий документ. При зверненні до Богуславської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримання документів про право власності на спадкове майно йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що відсутній правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок. Позивач зазначає, що перешкод для визнання за ним права власності на вказаний будинок не існує, оскільки будинок (з відповідними господарськими будівлями і спорудами) по вул. Кірова, 130 в с. Медвин, Богуславського району, Київської області побудований без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати, а також будинок відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено висновком спеціаліста з технічного нагляду на будівництвом будівель і споруд та висновком Богуславського районного сектору ГУ ДСНС України у Київській області. Оскільки позивач позбавлений можливості в адміністративному порядку встановити за собою право власності на спадкове нерухоме майно, то він звернувся із даним позовом до суду. Позивач [PERSON] і його представник [PERSON] подали до суду заяву, в якій просять суд справу розглянути без їх участі, а також зазначили, що позов підтримують в повному обсязі. Відповідач Медвинська сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] у відповідності до 1223 ч. 1 ЦК України являється спадкоємцем за заповітом після смерті своєї тітки [PERSON], яка померла 11 серпня 2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та копією заповіту посвідченого 11 листопада 1996 року секретарем виконавчого комітету Медвинської сільської ради Богуславського району, Київської області. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із копії заяви [PERSON] поданої 10.12.2008 року до Богуславської районної державної нотаріальної контори вбачається, що цією заявою спадкоємець [PERSON] прийняв спадщину після смерті тітки [PERSON]. Із постанови державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори №02-31/1529 від 18.10.2015 року вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON] [PERSON] не може бути видано, так як відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, що розташований по вулиці Кірова, 130, в с. Медвин, Богуславського району, Київської області. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Довідкою Медвинської сільської ради № 898 від 20 жовтня 2015 року підтверджується, що житловий будинок по вул. Кірова, 130 в с. Медвин, Богуславського району Київської області згідно записів в погосподарській книзі належав [PERSON], яка була головою двору. За даними технічного паспорта на житловий будинок № 130 по вул. Кірова в с. Медвин, Богуславського району, Київської області у господарстві спадкодавця є житловий будинок 1952 року забудови, загальною площею 53,70 кв.м., житловою площею 21,60 кв.м., підсобною площею 32,10 кв.м. та господарські будівлі і споруди: погріб з шийкою, веранда, два сараї ганок, огорожа, хвіртка та ворота, загальною інвентаризаційною вартістю 69007 гривень. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обовязкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості. Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року. Таким чином, спадкодавець [PERSON] після завершення будівництва житлового будинку та після реєстрації будинку в погосподарській книзі Медвинської сільської ради набула право власності на даний будинок, що підтверджується вищевказаною довідкою Медвинської сільської ради. Висновком № 60/23.10.15 від 23 жовтня 2015 року складеним експертом з технічного обстеження будівель і споруд [PERSON] підтверджено, що житловий будинок № 130 по вул. Кірова в с. Медвин, Богуславського району, Київської області, 1952 року забудови, зведений (побудований) без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати. Також вказаний будинок відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено висновком Богуславського районного сектору ГУ ДСНС України у Київській області № 939 від 22.10.2015 року. Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачем [PERSON] права власності на спадковий будинок, що залишився після смерті [PERSON], під час проведення попереднього засідання не встановлено. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved