Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог вказав, що [INFO] в с. Михайлівка Веселинівського району Миколаївської області помер дядько позивача [PERSON] , [INFO] . Його смерть була зареєстрована Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 21 січня 2019 року, про що в книзі реєстрації смертей було зроблено відповідний актовий запис за №19. [PERSON] був одинокою людиною та на час смерті проживав один. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема входить його право на дві земельні ділянки площею 4,41 га, кадастровий номер земельної ділянки 4821755500:01:000:0071, загальною площею 5,77 га, розташовані в межах території Кудрявцівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серії МК №059573, виданим 25 листопада 2003 року Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області та зареєстрованим в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договір оренди землі за №115. [PERSON] за життя заповіту не склав, а тому право на спадкування отримали спадкоємці за законом. Оскільки у [PERSON] дружини, дітей, не було, а його мати [PERSON] та його брат [PERSON] померли раніше, тому позивач як племінник спадкодавця, отримав право на спадкування у порядку представлення. Інших спадкоємців, які мали б право на спадкування після смерті [PERSON] , немає. В травні 2019 року позивач звернувся до Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області з метою подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася внаслідок його смерті, та надав нотаріусу наявні у нього документи. Ознайомившись з наданими ним документами, нотаріус повідомила йому, що не може прийняти від нього заяву про прийняття спадщини, оскільки документи не доведено його право на спадкування, та поставила вимогу про надання документів на підтвердження факту родинних відносин між ним та спадкодавцем, оскільки в свідоцтві про народження батька позивача по батькові « [PERSON] » зазначено з виправленням. 31 травня 2019 року позивач звернувся до Веселинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГУЮ у Миколаївській області з заявою про видачу йому повторного свідоцтва про народження батька, але після проведення відповідної перевірки, у видачі свідоцтва про народження батька йому було відмовлено із-за виявлених розбіжностей в написані по батькові його батька в актовому записі про його народження та в інших документах, виданих на його ім`я. В період з червня липня 2019 року позивач був відряджений до підрозділів охорони Державного кордону України для виконання спеціальних завдань, тому тільки в серпні 2019 року позивач отримав письмове повідомлення, яким роз`яснено підстави відмови у видачі повторного свідоцтва про народження батька. З метою виправлення помилки в актовому записі позивач звернувся до Київського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області з заявою про внесення змін до актового запису про народження його батька. Після проведення відповідної перевірки, у задоволенні його заяви було відмовлено, про що винесено Висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану від 05 листопада 2019 року. У зв`язку з неможливістю в позасудовому порядку довести факт родинних відносин між ним та спадкодавцем 18 грудня 2019 року він звернувся до Київського районного суду м. Одеси з відповідною заявою. Отримавши рішення суду про встановлення фактів родинних відносин, позивач звернувся до приватного нотаріуса Веселинівського нотаріального округу Миколаївської області з метою подання заяви про прийняття спадщини, але нотаріус відмовилася приймати від нього заяву, посилаючись на те, що він мав подати заяву про прийняття спадщини до 18 липня 2019 року. Таким чином склалася ситуація, за якої позивач тривалий час намагався подати нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його дядька. Але з незалежних від нього підстав не зміг це зробити та, як наслідок цього, пропустив строк для прийняття спадщини. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] позов підтримав повністю в тому ж обсязі і з тих же підстав, просив позовні вимоги задовольнити повністю. Представник відповідача Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області Коржинський Б.Г. не з`явився до зали судового засідання, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 6 ст. 263 ЦПК України передбачено, що Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Так як відповідача визнав позов, суд прийшов до переконання розглянути справу у підготовчому судовому засіданні відповідно до вимог ст.ст. 200, 206, 263 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Михайлівка Веселинівського району Миколаївської області помер дядько позивача [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №19, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Згідно ст. 1218 ЦК України, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої увійшли усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За життя\~ [PERSON] \~заповіту не\~склав, тому на підставі ч. 3 ст. 1266 ЦК України, позивач як племінник спадкодавця отримав право на спадкування за законом. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] (рос. мовою), [INFO] померла, про що Кудрявцевским п/с (рос. мовою) зроблено запит №25 /а.с.6/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] помер, про що Кудрявцівською селищною радою Веселинівського району Миколаївської області зроблено запит №24 /а.с.8/. При зверненні позивача в травні 2019 року до Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про прийняття спадщини йому було відмовлено у прийнятті даної заяви з підстав того, що документами не доведено його право на спадкування, та поставила вимогу про надання документів на підтвердження факту родинних відносин між нею та спадкодавцем. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 10.06.2020 року було встановлено факт родинних відносин, а саме що [PERSON] , який помер у с. Михайлівка Веселинівського району Миколаївської області [INFO] , є рідним братом [PERSON] , який помер у м. Миколаїв [INFO] . Про встановлення факту родинних відносин, а саме [PERSON] , який помер у м. Миколаїв [INFO] , є рідним братом [PERSON] , який помер у с. Михайлівка Веселинівського району Миколаївської області 18 січня 2019 року та батьком [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , який проживає: [ADDRESS] . /а.с. 24-25/. Крім того при зверненні позивача до Веселинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГУЮ у Миколаївській області з метою видачі йому повторного свідоцтва про народження батька, йому було відмолено у видачі повторного свідоцтва про народження його батька, оскільки аналіз документів свідчить, що в актовому записі про народження його батька по батькові вказано « [PERSON] », а у всіх інших перелічених вище документів він пишеться «Миколайович» та направлено лист за вих..№15.11-3.4/1084 від 31.05.2019 року /а.с.21/. Відповідно до висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану виданий 05.11.2019 р. начальником Київського районного у м. Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області Браткевич О.О., з якого вбачається що внести зміни до актового запису народження батька заявника №11 від 06.05.1954 року, складеного виконавчим комітетом Зеленівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, в графі «відомості про дитину» по батькові змінити з « [PERSON] » на « [PERSON] », неможливо у зв`язку з розбіжностями у написанні по батькові батька заявника /а.с.22-23/. При зверненні позивача до приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області Євстратової О.М. з заявою про прийняття спадщини йому було відмовлено у прийнятті даної заяви з підстав пропуску 6-ти місячного строку, що підтверджується листом приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області Євстратової О.М. № 260/01-16 від 17.11.2020 року (а.с.13). Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно довідки Центру надання адміністративних послуг Веселинівської селищної ради Миколаївської області за вих..№2350 від 16.11.2020 року, видана гр. [PERSON] в тому, що його дядько [PERSON] , [INFO] , постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 04.05.1989 року по день смерті [INFO] . Знятий з реєстраційного обліку як померлий. На день смерті померлий проживав один /а.с.11/. Згідно довідки [INFO] (Військова частина [NUMBER] ) за вих.№30 від 12.09.2019 року видана прапорщику [PERSON] , в тому що він знаходиться на дійсній військовій службі в [INFO] та в період з червня по липень 2019 року був відряджений до підрозділів охорони Державного кордону України для виконання спеціальних завдань /а.с.19/. Згідно довідки [INFO] (Військова частина [NUMBER] ) за вих.№1295 від 07.12.2020 року видана старшому лейтенанту [PERSON] в тому. Що він знаходиться на дійсній військовій службі в [INFO] . Також в судовому засіданні встановлено, що відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] не заводилася. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, та могли б надати згоду на подання позивачем заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, не має. З огляду на це, суд вважає поважними причинами пропуску строку для подання заяви до нотаріуса для прийняття спадщини, та вважає необхідним визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини строком в три місяці.

Outcome: approved