Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся у суд з позовом до відповідача, [PERSON], про позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO], з підстав ухилення його від виконання своїх батьківських прав, а також просить змінити розмір аліментів на 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, з підстав зміни мінімального розміру аліментів на дитину визначену законодавством. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказує, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню їх спільного сина, не цікавиться його фізичним, духовним та моральним розвитком, не телефонує сину, не надає згоду на виїзд з дитиною за кордон. Відповідач - [PERSON], у судове засідання не з'явився, до суду надав заперечення проти позову, в яких зазначає, що він регулярно сплачує аліменти на сина, які вважає достатніми. На даний час він позбавлений можливості бачитися із сином та спілкуватися з ним по телефону, оскільки позивачка чинить перепони в цьому. На теперішній час він одружений, дружина вагітна, у нього не має постійної роботи, тому підстави для зміни розміру аліментів - відсутні. 3- особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, просила розглянути справу без її участі, у поданому висновку вважала за доцільне позбавляти відповідача батьківських прав відносно його сина. Суд заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м.Харкова від 19.02.2014р. Сторони мають сина [PERSON], [INFO] , який проживає разом із позивачкою в м.Харкові. Відповідач мешкає окремо в Хмельницькій області. За рішенням суду з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання сина, які в подальшому рішенням Київського районного суду м.Храркова від 27.04.2016р. збільшені до 700 грн. щомісяця. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 № 2037-VIII до ст.ст.181, 182 СК України були внесені зміни. Так за ч.3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, зміни в законодавстві, щодо мінімального розміру аліментів та право позивачки на зміну способу стягнення аліментів на частці від доходу позивача, суд вважає за необхідне позовні вимоги в цій частині задовольнити. Посилання відповідача на відсутність у нього постійної роботи, не звільняє його від сплати аліментів у розмірі передбаченому законом, оскільки він є працездатним, у нього відсутні захворювання та інші утриманці . Стосовно позбавлення батьківських прав, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з інформацією адміністрації Харківської міської дитячої поліклініки № 23, де малолітній [PERSON], [INFO], перебуває під наглядом фахівців, вихованням та доглядом за дитиною займається мати хлопчика, приводить його в поліклініку. Згідно з інформацією адміністрації Харківської гімназії № 172, де навчається малолітній [PERSON], [INFO], з 2017 року, мати хлопця, [PERSON], систематично відвідує заклад освіти, постійно підтримує зв'язок з класним керівником, відвідує батьківські збори, приділяє достатньо уваги вихованню, навчанню, розвитку дитини. Згідно інформації адміністрації Харківського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 370, який відвідував малолітній [PERSON], [INFO], до закладу приводила та забирала дитину мати, [PERSON], яка також була присутня на дитячих ранках та відвідувала батьківські. Саме на вказаних відповідях наданий і висновок опікунської ради, про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина. Однак вказані документи не свідчать саме про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків. За відомостями виконавчої служби відповідач сплачує аліменти на сина, заборгованість відсутня. Так, дійсно за документами, дитячий садок , школу та дитячу лікарню відвідує саме позивака, однак як свідчать матеріали справи, відповідач мешкає у іншій області - Хмельницькій? що унеможливлює відвідування відповідачем разом із сином лікаря, перебування на батьківських зборах. Будучи допитами у судовому засіданні у якості свідків - [PERSON], [PERSON], зазначили, що є подругами із позивачкою, постійно спілкуються. Відповідач після розлучення із позивачкою сину не телефонує, не приїжджає. За перепискою в телефонному режимі, наданою позивачкою, вбачається що у сторін склалися неприязнені відносини, внаслідок яких відповідач не бажає надавати дозволу на виїзд дитини за кордон із матір'ю на відпочинок. Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76?81 ЦПК України. У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батько ухиляється від виконання своїх обов'язків з виховання дітей. У свою чергу батько має довести, що він належним чином виконує свої батьківські обов'язки. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16, 18 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом та допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо. Безсумнівних доказів які свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо виховання сина, його винної поведінки, свідомого нехтування своїми обов'язками суду не надано. Натомість із досліджений судом доказів, у їх сукупності, вбачається, що відповідач приділяє мало уваги сину, його розвитку, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, внаслідок чого, суд вважає за необхідне попередити його про необхідність змінити ставлення до виховання сина - [PERSON], а на Департамент праці та соціальної політики Харківської міської ради, як орган опіки та піклування Харківської міської ради, покласти контроль за виконанням [PERSON] батьківських обов'язків по відношенню до сина . На підставі викладеного та

Outcome: partial