Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідачів [PERSON] , ТзДВ СК «Гардіан» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення ДТП при кримінальному правопорушенні, а також про стягнення із страховика пені, інфляційного збільшення суми боргу та 3% річних за незалежне виконання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В позові посилається на те, що 15.02.2019 року близько 16:40 год. водій [PERSON] керуючи у стані стомлення технічно справним автомобілем марки «Мерседес-Бенц Е270» д.н.з. [NUMBER] , рухався по вул . Лукяновича у напрямку вул. В.Александрі в м. Чернівці, зі сторони с. Магала Новоселицького району Чернівецької області. Наближаючись до будинку [ADDRESS] , водій [PERSON] , не врахувавши дорожньої обстановки, проявивши самовпевненість у своїх діях, відволікся від керування транспортним засобом та здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасника дорожнього руху, де допустив зіткнення із автомобілем марки «Сітроен Берлінго» д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку в межах своєї смуги руху, в результаті чого відбулося зіткнення вищезазначених автомобілів. Своїми діями [PERSON] порушив та невиконав вимоги п. 1.5, 2.3. (б), 2.9. (б), 10.1 Правил дорожнього руху України. Зазначає, що факт вчинення [PERSON] кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, його вина у вчиненні злочину та причино-наслідковий зв`язок між протиправними діями [PERSON] (порушення правил дорожнього руху) та суспільно небезпечними наслідками (зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження) підтверджується ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці по справі № 723/634/19 від 06.06.2019 року, яка набрала законної сили 14.06.2019 року. В результаті зіткнення транспортних засобів, автомобіль марки «Сітроен Берлінго» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням позивача зазнав технічних ушкоджень. У відповідності до матеріалів даного кримінального провадження, порушення правил безпеки дорожнього руху, в результаті якого сталася дана дорожньо-транспортна пригода було допущено водієм автомобіля марки «Мерседес-Бенц Е270» д.н.з. [NUMBER] - відповідачем [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як особи, яка правомірно експлуатує забезпечений транспортний засіб марки «Мерседес-Бенц Е270» д.н.з. [NUMBER] , на час настання 15.02.2019 року ДТП була застрахована в ТДВ «СК «Гардіан», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/5489287 від 14.11.2018 р. та відомостями з Єдиної централізованої бази даних Моторного транспортного страхового бюро України про чинність полісу АМ/5489287 від 14.11.2018 року на 15.02.2019 р. (день ДТП). У відповідності до даного страхового полісу, забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки «Мерседес-Бенц Е270» д.н.з. [NUMBER] , розмір ліміту відповідальності страхової компанії на одного потерпілого за шкоду завдану життю і здоров`ю складає 200 000 грн., за шкоду, заподіяну майну - 100 000 грн. відповідно, а розмір франшизи дорівнює нулю гривень. Повідомлення про настання 15.02.2019 р. даної ДТП, відповідачем [PERSON] подано до ТДВ «СК «Гардіан» у встановлені законом строки, також про дану ДТП було повідомлено і відповідача ТДВ «СК «Гардіан» позивачем [PERSON] в тому числі повідомленням про проведення за його заявою автотоварознавчої експертизи. Позивач посилався в позові також на те, що він як потерпілий від кримінального правопорушення, 02.06.2019 року надіслав на адресу ТДВ «СК «Гардіан» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 96) цінний лист з описом вкладенням та з кур`єрською експрес доставкою, звернувшись до страховика із заявою з додатками про виплату йому страхового відшкодування, що підтверджується квитанцією про оплату послуг поштового зв`язку УДППЗ «Укрпошта» по відправленню листа та накладною № 5800212762711 від 02.06.2019 р., а також описом вкладенням до цього цінного листа з відбитком календарного штемпеля від 02.06.2019 р., який відповідачем ТДВ «СК «Гардіан» отримано 04.06.2019 року. Проте, у відповідь на заяву позивача про виплату страхового відшкодування, [PERSON] у серпні 2019 року отримав від ТДВ «СК «Гардіан» лист № 29/07/19/2 від 29.07.2019 р., яким йому відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Позивач [PERSON] вважає відмову ТДВ «СК «Гардіан» у виплаті йому страхового відшкодування незаконною. Крім того, винуватець даної ДТП [PERSON] також повідомив свого страховика яким є ТДВ «СК «Гардіан», а тому остання була повністю проінформована про настання даної ДТП, а тому страховик мав можливість звернутися до органу досудового розслідування (Садгірського ВП Чернівецького відділу поліції ГУНП в Чернівецької області по вул. Ярослава Мудрого, 70 в м. Чернівці) і оглянути пошкоджений автомобіль. Позивач у своєму позові посилався на те, що згідно свідоцтва [NUMBER] від 06.07.2016 р. про реєстрацію транспортного засобу марки «Сітроен Берлінго» д.н.з. [NUMBER] , власником цього автомобіляє [PERSON] . Позивач [PERSON] правомірно експлуатував вказаний автомобіль за згодою власника на підставі нотаріально посвідченої довіреності наданої власником від 05.08.2017 року, посвідченої приватним нотаріусом Осіповою І.І. та зареєстрована в реєстрі за № 3925, маючи при собі свідоцтво про реєстрацію пошкодженого транспортного засобу марки «Сітроен Берлінго» д.н.з. [NUMBER] , а також посвідчення водія серії [NUMBER] від 30.12.2008 р. Згідно Висновку експерта № 43-04-19 від 04.04.2019 року авто-товарознавчої експертизи, проведеної за правилами ст.ст. 102, 106 ЦПК України, судовим експертом Павлишиним Я.Д. - матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля Citroen Berlingo, д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП 15.02.2019 р., станом на момент виконання експертизи (04.04.2019 року), становить 68 555,75 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля Citroen Berlingo, д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкодження внаслідок ДТП 15.02.2019 р., станом на дату виконання експертизи (04.04.2019 року), складає 143 619,42 грн. Позивач вважає, що з ТДВ «СК «Гардіан» підлягає стягненню матеріальний збиток, якого він зазнав від пошкодження транспортного засобу марки «Сітроен Берлінго» д.н.з. [NUMBER] (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу) за мінусом суми франшизи, а всього у розмірі: 68555,75 грн. (розмір матеріального збитку від пошкодження ТЗ з урахуванням зносу) - 0 (нуль) грн. (розмір франшизи) = 68555,75 грн. З винуватця ДТП [PERSON] підлягає стягненню на його користь решта збитків не покритих страховим відшкодуванням, а саме: 143619,42 грн. (вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Сітроен Берлінго» д.н.з. [NUMBER] ) - 68 555,75 грн. (розмір страхового відшкодування), а всього у розмірі: (143619,42 - 68555,75) = 75 063,67 грн. Також позивач просить стягнути з страховика пеню, інфляційне збільшення суми боргу та 3 % річних за неналежне виконання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки заява про виплату страхового відшкодування отримана страховиком 04.06.2019 р., а визначений законом 15-денний строк для прийняття рішення про виплату або про відмову у здійсненні виплати позивачу страхового відшкодування сплив 19.06.2019 р. а тому позивач вважає, що 20.06.2019 р. є датою з якої має починатися нарахування штрафних санкцій. Крім того, просить стягнути з відповідачів судові витрати по справі, а саме витрати по сплаті судового збору, за проведення експертизи та витрати на правову допомогу. Представник позивача, адвокат Шкварчук В.Д., позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилися, проте представник позивача подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи за їх відсутності, а також просив, приєднати до матеріалів справи докази, щодо посенених судових витрат за проведення автотоварознавчої експертизи та витрат за правовоу допомогу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, але подав до суду заяву відповідно до якої позовні вимоги визнав повністю, просив справу слухати у його відсутність. Відповідач ТзДВ «СК «Гардіан» та його представник в судове засідання не з`явилися, проте подали до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника ТДВ «СК «Гардіан», також відповідачем ТзДВ «СК «Гардіан» було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що позивач [PERSON] не надав страховику автомобіль на огляд, а також позивачем не надано документів на підтвердження факту відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля. Крім того відповідачем зазначено у відзиві, що позивачем при застосуванні ст. 625 ЦК України та нарахуванні пені невірно застосовано положення ст. 36 Закону № 1961, а саме не вірно визначено строк, протягом якого страховик, за умови визнання вимог заявника, повинен прийняти рішення та здійснити виплату страхового відшкодування. Відповідач зазначає, що позивач до правовідносин що склалися застосовує 15-денний строк, який може бути застосований лише у випадку узгодження суми страхового відшкодування сторонами, чого у даному випадку не було, а за відсутності узгодження суми страхового відшкодування, страховик повинен виконати свій обов`язок щодо виплати страхового відшкодування (у разі його наявності) протягом 90 днів з дня отримання заяви про виплату страхового відшкодування. Просили в задоволенні позовних вимог, заявлених до ТДВ «СК «Гардіан» відмовити у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, висновок експертизи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 15.02.2019 року близько 16:40 год. водій [PERSON] керуючи у стані стомлення технічно справним автомобілем марки «Мерседес-Бенц Е270» д.н.з. [NUMBER] , рухався по вул. Лук`яновича у напрямку вул. В.Александрі в м. Чернівці, зі сторони с. Магала Новоселицького району Чернівецької області. Наближаючись до будинку [ADDRESS] , водій [PERSON] , не врахувавши дорожньої обстановки, проявивши самовпевненість у своїх діях, відволікся від керування транспортним засобом та здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, де допустив зіткнення із автомобілем марки «Сітроен Берлінго» д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку в межах своєї смуги руху, в результаті чого відбулося зіткнення вищезазначених автомобілів. Своїми діями [PERSON] порушив та не виконав вимоги п. 1.5, 2.3. (б), 2.9. (б), 10.1 Правил дорожнього руху України. Згідно ухвали Садгірського районного суду м. Чернівці по справі № 723/634/19 від 06.06.2019 року, підтверджується факт вчинення [PERSON] кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, його вина у вчиненні злочину та причино-наслідковий зв`язок між протиправними діями [PERSON] (порушення правил дорожнього руху) та суспільно небезпечними наслідками (зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження). Встановлено, що в результаті зіткнення транспортних засобів, автомобіль марки «Сітроен Берлінго» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням позивача зазнав технічних ушкоджень. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] , як особи, яка правомірно експлуатує забезпечений транспортний засіб марки «Мерседес-Бенц Е270» д.н.з. [NUMBER] , на час настання 15.02.2019 р. ДТП була застрахована в ТДВ «СК «Гардіан», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/5489287 від 14.11.2018 р. та відомостями з Єдиної централізованої бази даних Моторного транспортного страхового бюро України про чинність Полісу АМ/5489287 від 14.11.2018 року на 15.02.2019 р. (день ДТП). У відповідності до даного страхового полісу, забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки «Мерседес-Бенц Е270» д.н.з. [NUMBER] , розмір ліміту відповідальності страхової компанії на одного потерпілого за шкоду завдану життю і здоров`ю складає 200 000 грн., за шкоду, заподіяну майну - 100 000 грн. відповідно, а розмір франшизи дорівнює 0 (нуль) гривень. Про факт настання даної дорожньо-транспортної пригоди ТДВ «СК «ГАРДІАН» була проінформована позивачем [PERSON] в тому числі шляхом повідомлення страховика про дану ДТП повідомленням експерта про проведення за заявою [PERSON] автотоварознавчої експертизи з визначення матеріального збитку та вартості відновлювального ремонту вказаного автомобіля, який на час експертизи (03.04.2019) знаходився на території Садгірського ВП ЧВП ГУНП в Чернівецькій області, про що безпосередньо у висновку експертизи № 43-04-19 від 04.04.2019 року містяться повідомлення № 02-п-03-19 від 22.03.2019 р., докази його направлення на адресу ТДВ «СК «Гардіан», опис вкладення та докази його вручення відповідачу 25.03.2019 року. Позивачем [PERSON] 02.06.2019 року направлено цінний лист з описом вкладенням та з кур`єрською експрес доставкою на адресу ТДВ «СК «ГАРДІАН», а саме: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 96, згідно якого позивач звернулася до останньої із заявою про виплату страхового відшкодування. Факт направлення позивачем 02.06.2019 року на адресу ТДВ «СК «ГАРДІАН» заяви про виплату страхового відшкодування з додатками підтверджується квитанцією про оплату послуг поштового зв`язку УДППЗ «Укрпошта» по відправленню даного листа та накладною № 5800212762711 від 02.06.2019 року та описом вкладенням до даного цінного листа з відбитком календарного штемпеля 02.06.2019 року. Вказаний лист страховиком отриманий 04.06.2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення вказаного цінного листа № 5800212762711. У відповідь на заяву позивача про виплату страхового відшкодування, страховиком направлено лист № 29/07/19/2 від 29.07.2019 року, в якому ТДВ «СК «Гардіан» відмовило позивачу [PERSON] у виплаті страхового відшкодування, мотивуючи свою відмову тим, він не надав для огляду ТЗ в порушення вимог ст. 33.1.1. та ст. 33.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому немає правових підстав для виплати йому страхового відшкодування за пошкоджений 15.02.02019 року автомобіль марки «Сітроен Берлінго» д.н.з. [NUMBER] , у зв`язку із шкодою, що заподіяна при експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Стаття 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлює порядок дії осіб у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати). За приписами п. 33.1.4 ст. 33 цього Закону, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Аналізуючи положення вказаних норм матеріального права у їх сукупності суд приходить до висновку, що у водія транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди наявний обов`язок невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. З цих підстав, суд приходить до висновку, що у позивача [PERSON] був відсутній такий обов`язок перед відповідачем ТДВ «СК «Гардіан» так як між позивачем [PERSON] та відповідачем ТДВ «СК «Гардіан» не укладався договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Такий обов`язок наявний лише у відповідача [PERSON] , з яким відповідач ТДВ «СК «Гардіан» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/5489287 від 14.11.2018 року. Крім того, відповідач ТДВ «СК «Гардіан» заперечуючи вказані обставини, не надано належних і допустимих доказів на спростування факту неотримання письмового повідомлення про ДТП від відповідача [PERSON] . При цьому, судом встановлено, що позивач [PERSON] , ще на стадії досудового розслідування самостійно 22.03.2019 р. замовлено проведення автотоварознавчої експертизи, а 03.04.2019 року експертом [PERSON] проведено дану експертизу (здійснено огляд ТЗ) з дозволу слідчого Садгірського ВП і в його присутності. Про день, час та місце проведення даної експертизи (03.04.2019 року) належним чином завчасно повідовлялись експертом відповідачі в тому числі і ТДВ «СК «ГАРДІАН», про що містяться докази у висновку експерта. Страховик ТДВ «СК «Гардіан» мав можливість звернутися до органу досудового розслідування, а саме Садгірського ВП Чернівецького відділу поліції ГУНП в Чернівецької області і оглянути від дня настання ДТП 15.02.2019 року, проте доказів неможливості цього зробити ТДВ «СК «Гардіан» не надано. Відтак суд пиходить до висновку, що доводи ТДВ «СК «Гардіан» про невиплату страхового відшкодування позивачу є безпідставними. Судом встановлено, що згідно свідоцтва [NUMBER] від 06.07.2016 року про реєстрацію транспортного засобу марки «Сітроен Берлінго» д.н.з. [NUMBER] , власником вищезазначеного транспортного засобу являється [PERSON] , його право власності підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 06.07.2016 року. Позивач [PERSON] правомірно експлуатував вказаний ТЗ за згодою власника на підставі нотаріально посвідченої довіреності наданої власником від 05.08.2017 року, посвідченої приватним нотаріусом Осіповою І.І. та зареєстрована в реєстрі за № 3925. Відповідності до п. 1.6 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Згідно ч. 1 ст. 395 Цивільного кодексу України, право володіння та право користування - є речовими правами на чуже майно. За приписами ч. 1 ст. 396 Цивільного кодексу України, - особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. У відповідності до п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, - «Враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб)». Факт наявності у позивача свідоцтва про реєстрацію пошкодженого транспортного засобу марки «Сітроен Берлінго» д.н.з. [NUMBER] , яким останній керував під час ДТП, а також факт наявності у нього посвідчення водія серії [NUMBER] від 30.12.2008 року, а отже правомірність володіння позивачем даним ТЗ також підтверджується, протоколом огляду місця ДТП від 15.02.2019 р. схемою місця ДТП від 15.02.2019 р. та посвідченням водія серії [NUMBER] від 30.12.2008 року виданого на ім`я позивача. Згідно п. 1.3 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Таким чином, як в розумінні КПК України, так і в розумінні Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі», [PERSON] є потерпілим, а тому має право вимагати відшкодування шкоди, завданої автомобілю марки «Сітроен Берлінго» д.н.з. [NUMBER] . У відповідності до ч. 1 ст. 22 ЦК України, - особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками в свою чергу є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Положеннями ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України, - шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У відповідності до ст. 1192 Цивільного кодексу України, - розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Аналізуючи вищевказані норми матеріального права суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] має право на відшкодування шкоди, пов`язаної з відновленням належного йому пошкодженого транспортного засобу, що являє собою витратами, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (у розумінні ст. 22 ЦК України), або являє собою збитки, що підлягають відшкодуванню потерпілому, у зв`язку із виконанням робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (у розумінні ст. 1192 ЦК України), або являє собою вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу КТЗ (у розумінні п. 2.3 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів») на день розгляду справи. У відповідності до п. 14 роз`яснень, сформульованих у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», -- якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, що згідно висновку експерта № 43-04-19 від 04.04.2019 року авто-товарознавчої експертизи, проведеної за правилами ст.ст. 102, 106 ЦПК України, судовим експертом Павлишиним Я.Д., матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля CITROEN BERLINGO, державний реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП 15.02.2019 року, станом на момент виконання експертизи (03.04.2019 року), становить 68 555 (шістдесят вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень 75 коп.; вартість відновлювального ремонту автомобіля CITROEN BERLINGO, державний реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження внаслідок ДТП 15.02.2019 року, станом на дату виконання експертизи (03.04.2019 року), складає 143 619 (сто сорок три тисячі шістсот дев`ятнадцять) гривень 42 коп. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року за результатами розгляду справи № 755/18006/15-ц зроблено висновки, щодо правильного застосування норм права при стягненні матеріальної шкоди з особи, яка застрахувала свою відповідальність. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Суд відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховує вказані висновки Великої Палати Верховного Суду. Згідно положень ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно приписів абзацу 2 п. 12.1 ст. 12 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з ТДВ «СК «Гардіан» на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню матеріальний збиток, якого зазнав [PERSON] від пошкодження транспортного засобу марки «Сітроен Берлінго» д.н.з. [NUMBER] (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу) за мінусом суми франшизи (нуль гривень), а всього у розмірі: 68555,75 грн. (розмір матеріального збитку від пошкодження ТЗ з урахуванням зносу) - 0 (нуль) грн. (розмір франшизи) = 68 555,75 грн. З відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] , решта збитків не покритих страховим відшкодуванням, а саме: 143 619,42 грн. (вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Сітроен Берлінго» д.н.з. [NUMBER] ) - 68 555,75 грн. (розмір страхового відшкодування), а всього у розмірі: (143 619,42 - 68 555,75) = 75 063,67 грн. Що стосується позовних вимог, щодо стягнення із страховика пені, інфляційного збільшення суми боргу та 3 % річних за неналежне виконання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] 02.06.2019 року, звернувся до ТДВ «СК «Гардіан» із заявою про виплату страхового відшкодування від 02.06.2019 року, що підтверджується квитанцією про оплату послуг поштового зв`язку УДППЗ «Укрпошта» по відправленню даного листа та накладною № 5800212762711 від 02.06.2019 року та описом вкладенням до даного цінного листа з відбитком календарного штемпеля 02.06.2019 р. Вказаний лист страховиком отриманий 04.06.2019 року. Факт отримання ТДВ «СК «ГАРДІАН» даного цінного листа № 5800212762711 04.06.2019 року підтверджується повідомленням про вручення вказаного цінного листа. У відповідь на заяву позивача про виплату страхового відшкодування, страховиком направлено лист № 29/07/19/2 від 29.07.2019 року, в якому ТДВ «СК «Гардіан» відмовило позивачу [PERSON] у виплаті страхового відшкодування. При цьому, суд частково погоджується із доводами відповідача ТДВ «СК «Гардіан» в частині того, що позивачем не вірно визначено строк, з якого виникає у страховика обов`язок прийняти рішення та здійснити виплату страхового відшкодування. Позивачем обраховано цей строк зі спливом 15 днів з дня отримання відповідачем ТДВ «СК «Гардіан» заяви про виплату страхового відшкодування, яка отримана відповідачем 04.06.2019 р., а позивачем нараховано штрафні санкції починаючи з 20.06.2019 року. Разом з тим, суд відхиляє доводи відповідача ТДВ «СК «Гардіан» щодо необхідності застосування 90-денного строку, після отримання страховиком заяви про виплату страхового відшкодування, що мало місце 04.06.2019 року, що дає підстави для нарахування штрафних санкцій, оскільки, відповідачем ТДВ «СК «Гардіан» прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування 29.07.2019 р. (лист № 29/07/19/2 від 29.07.2019 року), яке є необгрунтованим, а тому суд вважає, що з 29.07.2019 року слід рахувати нарахування штрафних санкцій. Крім того, штрафні санкції нараховуються по дату подання позову включно (14.11.2019 р.), тобто нарахування штрафних санкцій є період з 29.07.2019 року (включно) по 14.11.2019 року (день подання позову) (включно). Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України, - виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За приписами ч. 3 ст. 549 ЦК України, - пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до п. 36.5 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України, - боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Постановою Верховного Суду від 06.06.2019 року у справі № 758/8819/16-ц встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами у справі, є грошовим зобов`язанням, оскільки в разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату страхувальникові або іншій особі. А тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню норма статті 625 ЦК України. Згідно абзацу 2 п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, - «Положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов`язанням, яке виникає з договірних зобов`язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК)». Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, - «При безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК)». Крім того, аналогічна правова позиція, щодо правомірності застосування положень ст. 625 ЦК України до зобов`язальних правовідносин, які виникають із договорів страхування, декларується в узагальненнях Верховного Суду України сформульованих у листі від 01.07.2014 року - «Аналіз практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві», відповідно до яких - «Правильними є висновки судів про необхідність застосування ст. 625 ЦК щодо відповідальності за порушення грошового зобов`язання у спорах, які виникають з договорів страхування. Оскільки зобов`язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов`язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК, зокрема сплата суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми». Аналогічна правова позиція підтверджена й судовою практикою Верховного Суду України, наприклад у постанові Верховного Суду України від 06.06.2012 року по справі № 6-49цс12 зазначається, що - «законодавство України не виключає можливості одночасного стягнення з боржника пені (ч. 3 ст. 549 ЦК України), індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України)». Крім того в така ж правова позиція підтверджена й Верховним Судом у постанові Верховного Суду від 06.06.2019 року по справі № 758/8819/16-ц. Відтак, суд вважає що за період з 29.07.2019 року (включно) по 14.11.2019 року (день подання позову) (включно) сума пені складає 6750,39 грн., інфляційне збільшення складає 959,78 грн., 3 % річних складають суму 614,18 грн., а всього підлягає стягненню з ТДВ «СК «Гардіан»: 6750,39 + 959,78 + 614,18 = 8 324,35 грн. При цьому, нарахування штрафних санкцій суд здійснює за методами і формулами, наведеними позивачем та його представником у доданих розрахунках, наступним чином: 1) інфляційне збільшення суми боргу нараховано за формулою: ІЗСБ = ІІс х Сб де: ІЗСБ - інфляційне збільшення суми грошового боргу, яке нараховане до стягнення; ІІс - сукупний індекс інфляції за період прострочки сплати суми грошового боргу; Сб - сума грошового боргу (68 555,75 грн.). 2) 3 % річних нараховано за формулою: С пр.= (3 % : 365 х Сб х Кпд) / 100 % де: Спр. - сума відсотків нарахованих до стягнення; 3% - розмір відсотків згідно положення ч.2. ст.625 ЦК України; 365 - кількість днів у році; Сб - сума боргу (68 555,75 грн.); Кпд- кількість прострочених днів. 3) пеню нараховано за формулою: Сп = (2 х Онбу : 365 х Сб х Кпд) : 100 де: Сп - сума пені, яка нарахована до стягнення; Онбу - облікова ставка Національного Банку України яка діє в період за який нараховуються пеня; 365 - кількість днів у році; Сб - сума боргу (68 555,75 грн.); Кпд- кількість днів за які нараховуються проценти (рахувати з 15.11.2019 включно по день перед днем погашення боргу включно). При цьому, суд враховує та погоджується з доводами позивача щодо порядку нарахування пені, інфляційного збільшення суми боргу та 3 % річних за формулами наведеними позивачем у доданих розрахунках штрафних санкцій. Тому в цій частині позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають частковому задоволенню. У відповідності до ст. 265 ч. 10, 11 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування; остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу (набрали чинності з 01.01.2019 року). Оскільки збільшувати позовні вимоги поза межами підготовчого судового засідання не передбачено, слід відповідно до ст. 265 ч. 10, 11 ЦПК України, здійснювати нарахування пені, інфляційного збільшення суми основного боргу та 3 % річних, які мають бути стягнуті з відповідача ТДВ «СК «Гардіан» на користь позивача [PERSON] до моменту повного виконання рішення. Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів на користь позивача судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно з ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. 20.02.2019 року між адвокатом [PERSON] та позивачем [PERSON] було укладено договір про надання правової допомоги та додаткову угоду № 1 від 20.02.2019 року. Згідно розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу від 14.11.2019 року, вартість суми гонорару становить 15849,60 грн. З акту виконаних робіт №1 від 14.11.2019 року вбачається, що адвокат [PERSON] виконав, а клієнт - позивач [PERSON] оплатив кошти у розмірі 15849,60 грн., що також підтверджується розрахунковою квитанцією Серія АБОА № 578917 від 14.11.2019 року, а тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів на користь позивача судових витрат, зокрема: витрат на правову допомогу, підлягають задоволенню. Крім того, за проведену авто-товарознавчу експертизу № 43-04-19 від 04.04.2019 року за проведення якої сплачено кошти в сумі 3200,00 грн. у відповідності до квитанції серія АСГК № 969376 від 04.04.2019 року слід також стягнути кошти з відповідачів. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач [PERSON] був звільнений від сплати судового збору згідно п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Оскільки, всі понесені позивачем судові витрати за проведення авто-товарознавчої експертизи та за оплату професійної правничої допомоги адвоката, складає 19049,60 грн., слід стягнути з кожного відповідача пропорційно заявленим та задоволеним до кожного відповідача позовним вимогам виходячи із ціни позову. Позивач зазначав у позові ціну позову: 154 918,91 грн. Судом задоволено позовні вимоги на загальну суму: 151 943,77 грн., що відповідно складає: (151 943,77 : 154 918,91 х 100) = 98,08 % заявлених позовних вимог. Відповідно підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог наступним чином: (19 049,60 : 100 х 98,08) = 18 983,85 грн. Враховуючи, що по даній справі 2 відповідачі і з кожного стягнені різні розміри грошових сум, тому, до стягнення підлягають судові витрати в сумі 18 983,85 грн. з кожного відповідача пропорційно до загальної суми стягнених грошових сум (151 943,77), а саме: 1) загальна сума стягнених грошових коштів складає: 151 943,77 грн., 2) з ТДВ «СК «Гардіан» стягнено судом: (68 555,75 + 6750,39 + 959,78 + 614,18) = 76 880,10 грн., що відповідно складає: (76 880,10 : 151 943,77 х 100) = 50,60 %, 3) з [PERSON] стягнено судом: 75 063,67 грн., що відповідно складає: (75 063,67 : 151 943,77 х 100) = 49,40 %. Відтак з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ГАРДІАН», (м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 96, код ЄДРПОУ: 35417298) підлягає стягненню 50,59 % від розміру всіх понесених судових витрат, пропорційно до задоволених позовних вимог, що складає: (18 983,85 / 100% х 50,60%) = 9 605,83 грн. З [PERSON] , [INFO] місце проживання якого зареєстроване за адресою: [ADDRESS] підлягає стягненню 49,40 % від розміру всіх понесених судових витрат, пропорційно до задоволених позовних вимог, що складає: (18 983,85 / 100% х 49,40%) = 9 378,02 грн. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до часткового задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: partial