Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до КП «Придніпровська СУБ» ЧМР про стягнення грошових коштів, зобов»язання вчинити певні дії. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він проживає [INFO], що по вул. Різдвяна, в м. Черкаси. Будинок перебуває на балансі КП «Придніпровська СУБ». Вважає, що йому відповідачем неправомірно нараховано з 01.12.2008р. по 01.04.2011р. квартплату за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, завищений тариф був затверджений неправомірно Черкаським міськвиконкомом рішеннями: №1747 від 25.11.2008р. та №239 від 03.03.2009р. Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 15.06.2009р. та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.02.2011р. КП «Придніпровська СУБ» зобов»язане провести перерахунок нарахованої за тарифами суми грошей за комунальні послуги за 28 місяців - з 01.12.2008р. по 01.04.2011р. та повернути зайво нараховані кошти. Між тим, відповідач до цього часу не зробив добровільно перерахунки, хоча прокуратурою м. Черкаси керівникам комунальних підприємств службам утримання будинків внесено приписи, якими останніх зобов»язано вжити заходів щодо перерахунку зайво отриманих коштів за спожиті комунальні послуги споживачами цих послуг та повернення їх платникам. За розрахунками позивача, за вказаний період фактично нараховано 2942,49грн., з яких зайво нараховано та ним сплачено 715грн. 09коп., і їх СУБ повинно повернути позивачеві. Просить суд: зобов»язати відповідача КП «Придніпровська СУБ» провести перерахунок планових нарахувань до оплати за тарифами рішення №1473 від 16.10.2007р. за житлово-комунальні послуги (квартплату) з 01.12.2008р. по 01.04.2011р. (за 28 місяців); стягнути на його користь з відповідача кошти 715грн. 09коп. як зайво нараховані та надлишково сплачені позивачем за вказаний період; анулювати частину неправильно нарахованої заборгованості за вказаний період, тобто за 28 місяців, як незаконно нараховану за скасованими рішеннями №1747, в т.ч. №239, а тому незаконними тарифами станом на 01.04.2011р., підтвердивши друкованою відомістю та виправленнями в комп»ютерній базі даних по особовому рахунку; відомість виправлену надати споживачу. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] повністю підтримали заявлені позовні вимоги і просили їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача КП «Придніпровська СУБ» Черкаської міської ради за довіреністю [PERSON] не визнав позовні вимоги і просив відмовити у їх задоволенні, надавши письмові заперечення проти позову. Крім того, письмово заявлено про застосування строків позовної давності. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи №711/3053/15ц та докази в їх сукупності, а також матеріали адміністративної справи №2а-6417/11, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення за таких підстав: встановлено, що [PERSON] є співвласником квартири №8 будинку №43/1, що по вул. Різдвяна в м. Черкаси та споживачем житлово-комунальних послуг, зокрема, - послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за вказаною адресою. Крім того, позивач разом з дружиною та сином зареєстровані та фактично проживають за вказаною адресою, про що свідчить довідка від 16.05.15р., видана КП та свідоцтво на право власності на житло №23863 від 17.11.1999р., видане органом приватизації Придніпровського райвиконкому м. Черкаси. Як зазначив в судовому засіданні представник відповідача, у вище вказаному будинку, в якому проживає та є співвласником квартири позивач, квартплата нараховується відповідно до загальної площі квартири. Також встановлено, що виконавчим комітетом Черкаської міської ради 25.11.2008р. прийнято рішення №1747, яким встановлено тарифи на оплату послуг з утримання будинків та прибудинкових територій. 03.03.2009р. виконкомом Черкаської міськради ухвалено рішення №239 «Про внесення змін до рішення №1747 від 25.11.2008р.», яким викладений у новій редакції додаток 3 про встановлення вартості житлово-комунальних послуг з утримання будинків та прибудинкових територій. Саме за такими рішеннями [PERSON], як споживачу житлово-комунальних послуг, нараховувалась квартплата. Частиною 2 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку (ст.32 ч.2 ЗУ). Відповідно до положень ст. 20 згаданого ЗУ, споживач має право одержувати вчасно відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 15.06.2009р. визнано незаконним та скасовано рішення виконкому міськради №1747 від 25.11.08р. «Про встановлення вартості житлово-комунальної послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій». Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.02.2011р. зазначене судове рішення залишено без змін. За таких обставин, оскільки рішенням виконкому міськради від 03.03.2009р. №239 внесені зміни до рішення №1747, - тому визнання незаконним та скасування рішення №1747 одночасно є скасуванням і всіх змін, внесених до такого рішення. Відповідно до ст. 393 ч.2 ЦК України, власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади АР Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до визнання цього акта. Отже, оскільки грошові кошти, які позивач зобов»язаний був сплачувати за житлово-комунальні послуги, внаслідок прийняття незаконного рішення органом місцевого самоврядування, входять до поняття майна, то відповідно позивач мав право на перерахунок коштів з часу видання незаконного рішення, тобто з 01.12.2008р. по 01.04.2011р. Таким чином, суд вважає, що позивач [PERSON] мав право на перерахунок Комунальним підприємством «Придніпровська СУБ» сплачених ним грошових коштів за комунальні послуги за період часу з 01.12.2008р. по 01.04.2011р. та анулювання невірно нарахованої заборгованості за цей період. Також, суд вважає, що позивач [PERSON] має право володіти інформацією про стан платежів щодо отриманих і оплачених ним житлово-комунальних послуг, відомостями по стану особового рахунку про стан заборгованості по сплаті за надані послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території з урахуванням зроблених перерахунків, відомостями щодо дати сплати коштів, розміру сплачених платежів, здійснення перерахунку, наявності чи відсутності пільг, розмірів нарахувань, наявності чи відсутності субсидій та інш., а при необхідності, - щодо розміру тарифів, видів наданих послуг, нормативних актів, за якими вони визначені. Між тим, за положеннями ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257ЦК). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261ЦК). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч.ч.3,4,5 ст. 267ЦК). Таким чином, суд вважає безпідставними доводи позивача та його представника про те, що до даних правовідносин слід застосовувати строк позовної давності у 10-ть років. Встановлено, що позовна заява за даною справою подана позивачем до суду 03.04.2015р. Позивач вважає, що ним не пропущені строки позовної давності, визначені чинним законодавством, оскільки він лише в березні 2015 року дізнався про своє порушене право. Між тим, такі посилання спростовуються матеріалами адміністративної справи №2а-6417/11 за позовом [PERSON] до КП «Придніпровська СУБ» ЧМР про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити певні дії, - дослідженими під час розгляду справи. Так, до позовної заяви, що була подана до суду 23.08.2011р., [PERSON] долучив заяву, яка ще 18.07.2011р. отримана КП «Придніпровська СУБ», - про здійснення перерахунку за спожиті комунальні послуги та повернення йому зайво сплачених грошей за період з 01.01.2009р. по 01.04.2011р. відповідно до тарифів, встановлених рішенням ЧМР №1473. Зміст даної заяви явно свідчить про наміри [PERSON] зобов»язати КП вчинити дії, пов»язані з відновленням порушеного права особи щодо плати за комунальні послуги внаслідок скасування рішення виконкому міськради №1747. Також, під час розгляду адміністративної справи [PERSON], який приймав участь в судових засіданнях, отримав заперечення відповідача проти позову з додатками: відомість стану особового рахунку за період з вересня 2008р. по вересень 2011р., яка аналогічна відомості, долученій ним по даній цивільній справі; постанову Черкаського окружного адмінсуду від 15.06.2009р. про скасування рішення виконкому ЧМР від 25.11.2008р. №1747; ухвалу Київського апеляційного адмінсуду від 03.02.2011р. про залишення постанови суду від 15.06.2009р. без змін; рішення виконкому ЧМР №1747 від 25.11.2008р.; рішення №239 від 03.03.2009р. з тарифами. Дані обставини [PERSON] підтвердив під час розгляду цієї цивільної справи. Крім того, зазначив, що ще у минулому році він звертався до відповідача щодо списання боргу по комунальних послугах за даних обставин, на що йому рекомендували звертатися до суду. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] пропустив строки позовної давності без поважних причин, оскільки ще в липні 2011р. йому стало відомо про порушення його прав. Жодних переконливих, допустимих та належних доказів ним не надано в підтвердження обставин про те, що лише в березні 2015р. він дізнався про свої порушені права, що й спонукало його звернутися до суду з даним позовом. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК). Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59ЦПК). З»ясувавши обставини справи та дослідивши наявні докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Відповідно до ст.ст. 88-89 ЦПК України, судові витрати необхідно компенсувати за рахунок Державного бюджету України. На підставі викладеного та,

Outcome: dismissed