Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - ПАТ «ПУМБ») з вимогою визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 12.02.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною за реєстровим № 432 про стягнення з [PERSON] (ІН [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (ЄДРПОУ 14282829) заборгованість за кредитним договором № 26254028962044 від 28.05.2014 року у розмірі 21 125,27 грн., яка складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту - 10 079,76 грн.; простроченої заборгованості за комісією - 100,00 грн.; простроченої заборгованості за процентами - 10 647,26 грн.; строкової заборгованості за процентами - 298,25 грн., а також позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати та витрати на правничу допомогу. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 05.09.2018 року позивачем отримано лист від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л., в якому містилася постанова про відкриття виконавчого провадження відносно [PERSON] ВП № 57036970 від 20.08.2018 року. Підставою для відкриття виконавчого провадження є виконавчий напис № 432 від 12.02.2018 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з позивача на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості в розмірі 21 125,27 грн. Позивач вважав, що дії приватного виконавця Вольф Т.Л. є протиправними, а постанова про відкриття виконавчого провадження повинна бути скасована. 13.09.2018 року до Полтавського окружного адміністративного суду було подано відповідну позовну заяву, яка рішенням суду від 24.09.2018 року була задоволена повністю. На запит позивача Листом від 08.10.2018 року № 391/01-16 приватним нотаріусом Хара Н.С. надано копії документів, які слугували підставою для винесення виконавчого напису № 432 від 12.02.2018 року. Однак позивач вважає, що надані документи не давали нотаріусу можливість встановити безспірність заборгованості позивача перед відповідачем у сумі 21 125,27 грн. та встановити прострочення виконання зобов'язання у цій сумі саме перед відповідачем, оскільки у відповіді, наданій нотаріусом відсутні будь-які документи, що підтверджують передачу прав і обов'язків по кредитному договору № 26254028962044 від 28.05.2014 року АТ «Банк Ренесанс Капітал» ПАТ «ПУМБ», та у документах, наданих нотаріусом, відсутня засвідчена відповідачем виписка з рахунка позивача із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою відповідача про непогашення заборгованості, що є порушенням статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Отже, позивач вважає, що приватний нотаріус Хара Н.С. при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконалась належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушила норми Закону України «Про нотаріат», тому позивач змушений звернутися з даним позовом до суду. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 23 жовтня 2018 року цивільну справу за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, передано за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва. (а.с. 41) Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 листопада 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та постановлено порядок розгляду справи у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. (а.с. 53-56) Відповідач ПАТ «ПУМБ», та приватний нотаріус Хара Н.С., отримавши ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками, не скористались процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а третя особа - пояснень на позовну заяву у встановлений ухвалою суду від 21 листопада 2018 року строк, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 28.05.2014 року між [PERSON] та АТ «Банк Ренесанс Капітал» укладено Кредитний договір № 26254028962044, що підтверджено матеріалами справи та не спростовано сторонами спірних правовідносин. За даними Витягу із Статуту ПАТ «Перший міжнародний інвестиційний банк», затвердженого Позачерговими Загальними зборами акціонерів (Протокол № 76 від 17.11.2016 року), ПАТ «Перший міжнародний інвестиційний банк» є правонаступником прав та обов'язків АТ «Банк Ренесанс Капітал» в результаті реорганізації шляхом приєднання до Банку, згідно рішення загальних зборів акціонерів Банку (протокол № 68 від 14 березня 2015 року) та згідно рішення єдиного акціонера АТ «Банк Ренесанс Капітал» (рішення № 2 від 14 березня 2015 року). (а.с. 17-18; 19) Згідно зі ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. 12.02.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. на підставі заяви ПАТ «Перший міжнародний інвестиційний банк» від 25.01.2018 року вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 432, яким нотаріусом запропоновано: «Звернути стягнення з громадянина України [PERSON], який народився 18.05.1972 року, місце народження м. Полтава, який зареєстрований за адресою: м. Полтава, вул. Красіна, б. 19, який є боржником за Кредитним договором № 26254028962044 від 28.05.2014 року, укладеним ним із АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ «Перший міжнародний інвестиційний банк», місцезнаходження: м. Київ, вул. Андріївська, б. 4, п/р 290094809996259, МФО 334851. Строк платежу за Кредитним договором № 26254028962044 від 28.05.2014 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 25 січня 2017 року по 25 січня 2018 року. Сума заборгованості складає 21125,27 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 10 079,76 грн.; прострочена заборгованість за комісією - 100,00 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 10 647,26 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту - 0 грн.; строкова заборгованість за комісією - 0 грн.; строкова заборгованість за процентами - 298,25 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто із стягувача ПАТ «Перший міжнародний інвестиційний банк» в розмірі 400,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь сягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника [PERSON] на користь ПАТ «ПУМБ» складає 21 125,27 грн.» (а.с. 20; 21; 22-23; 24; 25; 26; 27) Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. від 20.08.2018 року відкрито виконавче провадження ВП № 57036970 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. від 12.02.2018 року № 432 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Перший міжнародний інвестиційний банк» заборгованості в розмірі 21 125,27 грн. (а.с. 8) Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 24.09.2018 року (справа № 1640/3215/18) визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хари Н.С. про відкриття виконавчого провадження ВП №57036970 від 20 серпня 2018 року. Стягнуто з Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. (вул. Юрія Поправки, 6, офіс. 15, м. Київ 94) на користь [PERSON]В витрати зі сплати судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок. та витрати на правничу допомогу в розмірі 1209 (одна тисяча двісті дев'ять) 00 копійок. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в пункті 1 даної Постанови визначено, що нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язань. Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора -заставодержателя вважається безспірною. Таким чином, в обов'язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов'язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Як роз'ясненому у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальностіборжника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Відповідно до п. 3.1., 3.5 ст. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, для одержавлення виконавчого напису кредитором додаються наступні документи: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як убачається з матеріалів справи, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факти наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» про безспірність заборгованості, розрахунок заборгованості, розмір невиконання зобов'язань за кредитним договором у виконавчому написі зроблено ПАТ «Перший міжнародний інвестиційний банк» одноособово відповідно до розрахунку заборгованості, підписаного представником Банку, при цьому до матеріалів заяви на вчинення виконавчого напису не долучено виписки по рахунку [PERSON], доказів направлення [PERSON] вимоги про погашення заборгованості у зазначеному розмірі, тому не відомими є підстави визнання нотаріусом кредитного боргу безспірним. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що сума боргу, зазначена у виконавчому написі нотаріуса, яка розрахована відповідачем на дату звернення із заявою про вчинення виконавчого напису, не може бути визнана безспірною, оскільки розмір боргових зобов'язань позивача перед Банком, який визначений у виконавчому написі нотаріуса, не є підтвердженим випискою по рахунку позивача за Кредитним договором № 26254028962044 від 28.05.2014 року, що є порушенням вимоги п. 3.5 ст. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, а також відсутні докази належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на заставлене майно у разі невиконання вимоги. В частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України) Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Судом встановлено, що 03 вересня 2018 року між [PERSON] та Адвокатським об'єднанням «Аргос» укладено Договір про надання адвокатських послуг № 96, відповідно до якого клієнт замовив виконавцю надання правничої допомоги по захисту прав і законних інтересів у судах всіх рівнів, підприємствах, установа, організаціях будь-якї форми власності в спорах з фізичними чи юридичними особами. Правнича допомога надається клієнту виконавцем на платній основі відповідно до умов, визначених цим Договором. (а.с. 34-36) На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу суду надано копію договору про надання адвокатських послуг від 03 вересня 2018 року № 96, копію меморіального ордера про внесення авансу за договором від 03 вересня 2018 року № 96 від 04 вересня 2018 року № 3424014.1 (а.с. 32), копію меморіального ордера про внесення платежу за адвокатські послуги за договором від 03 вересня 2018 року № 96 від 17 жовтня 2018 року № 4637670.1 (а.с. 32), ордер на надання правової допомоги від 17 жовтня 2018 року серії ПТ № 062606 (а.с. 39), копію свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю № 1396 від 21 березня 2014 року (а.с. 38), копію Акта приймання-передачі послуг від 16 вересня 2018 року за договором про надання адвокатських послуг № 96 від 03 вересня 2018 року (а.с. 33). Разом з тим, надавши оцінку наявним в матеріалах справи доказам суд не убачає підстав для стягнення витрат на правничу допомогу в межах розгляду даного спору, оскільки позивачем не долучено до матеріалів справи детального опису робіт, виконаних адвокатом щодо підготовки до суду саме досліджуваного у даному провадженні позову, а долучена до матеріалів справи копія Акта приймання-передачі послуг від 16 вересня 2018 року за договором про надання адвокатських послуг № 96 від 03 вересня 2018 року стосується послуг адвоката, наданих ним у зв'язку із підготовкою позову до Полтавського окружного адміністративного суду, про що зазначено в Акті (а.с. 33), та яким за наслідками розгляду позову вирішено питання про стягнення витрат на правничу допомогу на підставі вищенаведених доказів, в тому числі Акта приймання-передачі послуг від 16 вересня 2018 року, тому відсутні правові підстави стягнення витрат за правничу допомогу за наведеними доказами, що вже стягнуті за рішенням суду. При цьому судом ураховано відсутність детального опису адвокатських робіт, за які позивачем сплачено грошові кошти у розмірі 2 154,00 грн. згідно копії меморіального ордеру від 17 жовтня 2018 року серії ПТ № 062606 (а.с. 32), тому суд позбавлено можливості надати правову оцінку такому доказу та здійснити розподіл витрат, понесених позивачем за меморіальним ордером від 17 жовтня 2018 року серії ПТ № 062606. Відповідно до частини третьої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню підлягає до часткового задоволення. Відповідно до положень ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд при вирішенні питання розподілу судових витрат, присуджує стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. 20 коп. (а.с. 1) Враховуючи викладене та

Outcome: partial