Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права власності. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. Позивач [PERSON], 08.02.2006 року уклала договір купівлі-продаж з відповідачем, згідно якого фактично купила у [PERSON] домоволодіння та земельну ділянку для його обслуговування, що розташоване у [ADDRESS]. Під час оформлення договору купівлі-продажу було упущено питання стосовно визнання права власності на присадибну земельну ділянку. При укладанні вищезазначеного договору між позивачем та відповідачем було погоджено продаж земельної ділянки площею 0,1456 гектарів, цільове призначення обслуговування житлового будинку і господарських споруд. Відповідачем оригінал правовстановлюючого документа на присадибну земельну ділянку загублений. При зверненні до нотаріуса, позивач отримала відмову у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа. Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.ст.\~15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Також має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до договору купівлі-продажу від 08.02.2006 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] продали [PERSON] квартиру № 2 з господарськими будівлями та спорудами, яка знаходиться в будинку № 35 по вулиці Грушевій, с. Солодке, Марїнського району, Донецької області. Договір нотаріально посвідчений нотаріусом Марїнської держнотконтори Донецької області, зареєстровано в реєстрі за № 216. Відповідно до\~ст. 120 Земельного Кодексу України\~у разі\~набуття права\~власності на\~жилий будинок,\~будівлю або\~споруду,\~що перебувають\~у власності,\~користуванні іншої\~особи,\~припиняється право\~власності,\~право користування\~земельною ділянкою,\~на якій\~розташовані ці\~об'єкти.\~До особи,\~яка набула\~право власності\~на жилий\~будинок,\~будівлю або\~споруду,\~розміщені на\~земельній ділянці,\~що перебуває\~у власності\~іншої особи,\~переходить право\~власності на\~земельну ділянку\~або її\~частину,\~на якій\~вони розміщені,\~без зміни\~її цільового\~призначення. Згідно ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до\~статті 638 Цивільного кодексу України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.\~ Згідно вимог ст.ст.\~316,\~317 ЦК України\~громадяни України можуть бути суб'єктами права власності на підставах, не заборонених законом. Згідно вимог\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно до\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Суд бере до уваги, що згідно вимог\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, відповідач та третя особа не заперечили проти задоволення позовних вимог, право власності позивача на майно підтверджується письмовими доказами і тому вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. На підставі викладеного

Outcome: approved