Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що 20.07.2012 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Озютичівською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 2. В шлюбі народилось двоє дітей: донька - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] . Неповнолітні діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. В свою чергу, відповідач проживає окремо та матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Вона не має змоги утримувати дітей у повному обсязі. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1500 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. Позивач під час розгляду справи позов підтримала, просить його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов заперечив, зазначив, що згодний платити аліменти в розмірі, який передбачений Законом. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з таких підстав. Як встановлено судом, 20.07.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, внаслідок якого прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Дана обставина підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Шлюб зареєстрований Озютичівською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 2 (а.с.4). Під час шлюбу у сторін народилось двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Холопичівською сільською радою Локачинського району Волинської області 11 лютого 2013 року та [PERSON] , [INFO] , що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Холопичівською сільською радою Локачинського району Волинської області 02 серпня 2008 року(а.с. 6,7). Згідно довідки про склад сім`ї №518 від 01.12.2020 року виданою Затурцівською сільською радою, вбачається, що відповідач зареєстрований за однією адресою з позивачем та дітьми (а.с.7). З пояснень сторін встановлено, що на даний час відповідач проживає зі своїми батьками в с. Озютичі, а позивач проживає з дітьми у своїх батьків у с. Маньків, Локачинського району. Між сторонами не досягнуто згоди щодо сплати аліментів на утримання малолітніх дітей. Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що відповідає приписам ч. 3 ст. 181 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] є здоровим, працездатним, на обліку у лікарів не перебуває, будь-яких інших осіб на утриманні не має, працює та має стабільний дохід у вигляді заробітної плати. Доказів іншого відповідачем суду не надано. Неповнолітні: донька - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] , здорові, на обліку в лікарів не перебувають, самостійних доходів не мають. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, те, що у платника аліментів немає інших утриманців. Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» також визначено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який встановлений Законом для дітей від 6 до 18 років: із 1 січня 2021 року - 2395 грн; із 1 липня 2021 року - 2510 грн; із 1 грудня 2021 року - 2618 грн., для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. Пр цьому, розмір прожиткового мінімумум не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів, якщо встановлено, що відповідач може сплачувати аліменти у більшому розмірі. До того ж розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку постійно збільшується. Згідно ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст.141 СК України). Виходячи з вищенаведеного, засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на утримання дітей - дочки - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1200 гривень на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 грудня 2020 року та до досягнення дітьми повноліття. Таким чином, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає до задоволення частково. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Крім того, згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 840, 80 грн. На підставі ст. ст. 84, 141, 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: partial