Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Христинівського районного суду з позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, та просить визнати за ним, [PERSON] [INFO] (паспорт громадянина України серії НЕ №126042 виданий 14.05.2002 Христинівським РВ УМВС України в Черкаській області, ідентифікаційний номер [NUMBER]) в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] померлої 25.01.2011 року, право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,76 га, розташовану в адміністративно-територіальних межах [PERSON] сільської ради Христинівського району Черкаської області, яка належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР №018416 зареєстрованого [PERSON] сільською радою Христинівського району Черкаської області 11.12.2003 за №427. Позивач в обґрунтування позовних вимог в позовній заяві зазначив, що 25 січня 2011 року померла мати Позивача [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. До спадкового майна після смерті [PERSON] відноситься також і земельна ділянка площею 1,76 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташована в адміністративно-територіальних межах [PERSON] сільської ради Христинівського району Черкаської області. Позивач спадщину після смерті матері [PERSON] за законом, фактично прийняв, адже постійно проживав разом з нею до дня її смерті, що стверджується довідкою [PERSON] сільської ради Христинівського району від 01.03.2016 №556. Так, відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до статті 1225 Цивільного кодексу України та пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Спадкодавцем за життя, було набуто право на земельну ділянку площею 1,76 га із земель права колективної власності сільгосппідприємства розташованого в адмінмежах [PERSON] сільської ради Христинівського району. Однак, позивачу по справі, не вдалось віднайти оригінал вищезазначеного державного акту на право приватної власності на землю спадкодавця, спадкоємець не має можливості надати його до нотаріальної контори, для оформлення своїх спадкових прав на земельну ділянку. Відтак, право власності за позивачем на спадкову земельну ділянку, має бути визнано за рішенням суду. В судове засідання позивач не з'явився, проте від нього до суду надійшла заява в якій він позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати без його участі. В судове засіданні відповідач [PERSON] сільська рада не з'явилась, проте від неї до канцелярії на адресу суду надійшла заява з проханням справу розглянути за відсутності їх представника, позовні вимоги [PERSON] визнають повністю, та не заперечують проти їх задоволення. Зважаючи на те, що відповідач, являючись органом місцевого самоврядування адміністративно-територіальної одиниці, де проживав спадкодавець, а тому маючи про них найбільш достовірні відомості, позовні вимоги визнав, і таке визнання не порушує прав та інтересів третіх осіб, суд знаходить, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 25 січня 2011 року померла мати Позивача [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. До спадкового майна після смерті [PERSON] відноситься також і земельна ділянка площею 1,76 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташована в адміністративно-територіальних межах [PERSON] сільської ради Христинівського району Черкаської області. Позивач спадщину після смерті матері [PERSON] за законом, фактично прийняв, адже постійно проживав разом з нею до дня її смерті, що стверджується довідкою [PERSON] сільської ради Христинівського району від 01.03.2016 №556. Позивач являється єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки позивач [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняв, то необхідно визнати за ним право власності на спадкове майно, що є предметом позову.

Outcome: approved