Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру [ADDRESS], посилаючись на те, що 29.12.2009 року померла [PERSON], яка приходилася йому мачухою. 04.01.2004 року остання склала на користь позивача заповіт, якому заповіла все своє майно, що їй належить. Однак, оформити право спадщини в установленому законом порядку він не може, оскільки за життя спадкодавець [PERSON] не оформила свідоцтва про власність на спірну квартиру, хоча повністю сплатила пай, тому він просить суд визнати за ним право власності на вищезазначену квартиру. Позивач та його представник у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, представник позивача надав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позов підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача ЗМР, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просить ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Представник третьої особи ОСББ «Медик-7», у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи Запорізької районної державної нотаріальної контори, у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, заперечень не має. Суд, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку, взявши до уваги заяви, надані сторонами, приходить до наступних висновків. За вимогами ч. 3 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. \~ \~ Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~ \~ Відповідно до ст. 60 Цивільно-процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі ст. 57 Цивільно-процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 29.12.2009 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія 1-ЖС № 162523, виданим Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 10839 (а.с. 20). Як вбачається із заповіту від 04.01.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] усе своє майно заповіла [PERSON] (а.с. 23). Як вбачається з довідки голови ЖБК «Медик-7» від 20.04.2014 року квартира за адресою: [ADDRESS] є кооперативною та член ЖБК «Медик-7» [PERSON] повністю сплатила пайові внески за цю кооперативну квартиру 15.08.1984 року (а.с. 25). На підставі витягу з ЄДРПОУ встановлено, що ОСББ «Медик-7» є правонаступником ЖБК «Медик-7» (а.с. 27-35, 54-65). Згідно зі спадковою справою № 271, заведеної 25.06.2010 року після смерті [PERSON], 25.06.2010 року до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] У матеріалах спадкової справи інші заяви, а також інформація про можливих інших спадкоємців, відсутня. Як зазначено в абз. 2 п.8 постанови Пленуму Верховного суду України №и 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. На підставі ч. 3 ст. 384 Цивільного кодексу України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Згідно зі ст. 1261 Цивільного кодексу України до першої черги спадкоємців за законом належать діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ч. 3 цієї статті спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив про відмову від неї. Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 Цивільного кодексу України «Здійснення права на спадкування») і оформлення спадщини (глава 89 Цивільного кодексу України «Оформлення права на спадщину»). Відповідно до ч. 1 ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України). Таким чином, спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Спадкування за правом спадкової трансмісії, в порядку переходу права на прийняття спадщини (ст. 1276 Цивільного кодексу України), застосовується, якщо спадкоємець був живим на час відкриття спадщини, проте помер, не встигнувши прийняти спадщину чи відмовитись від неї. Оцінивши докази в їх сукупності та відповідно до ст. ст. 15, 48 Закону України «Про власність», що діяв на час виплати паю за квартиру, ст. 384 Цивільного кодексу України, суд вважає, що оскільки [PERSON] повністю внесла свій пайовий внесок за спірну квартиру, то набула право власності на неї, а позивач має право її успадкувати. Таким чином, оскільки позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, суд приходить до висновку про те, що позов є обґрунтований і підлягає задоволенню. У звязку із тим, що позивач не просив стягувати з відповідача сплачений ним при подачі позовної заяви до суду судовий збір, тому суд вважає за необхідне не стягувати з відповідача на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved