Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , до тимчасово окупованої території України - Криму без згоди батька [PERSON] з 20 серпня 2019 року по 20 вересня 2019 року. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. З 26 квітня 2007 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . В 2012 році шлюб між сторонами розірвано в судовому порядку, неповнолітня донька проживає з матір`ю [PERSON] . В квітні 2019 року між сторонами виник спір щодо виїзду неповнолітньої дитини на тимчасово окуповану територію Автономної Республіки Крим. Так, донька позивача від першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] проживає в АР Крим та 6 вересня 2019 року має одружуватися з проведенням реєстрації шлюбу в м. Ялта. [PERSON] направлено на адресу відповідача лист з проханням надати нотаріальний дозвіл на вивіз доньки [PERSON] в АР Крим з метою відвідування старшої сестри, проведення відпочинку в канікулярний літній період на узбережжі чорного моря (наявні відповідні медичні рекомендації для оздоровлення дитини). Врегулювання спірного питання сторонами не досягнуто, - позивач вважає, що [PERSON] свідомо, безпідставно ухиляється від оформлення дозволу, чим завдається шкода, створюються штучні перешкоди у реалізації права дитини проводити час із родиною, подорожувати, розвиватись та пізнавати світ. За таких обставин, [PERSON] звернулась за судовим захистом оспорюваних, за її переконанням, прав та інтересів. Судом порушено справу, між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення. Розгляд справи проведено в порядку загального позовного провадження, що узгоджується з ч. 6 ст. 19, ч. 2 ст. 187 ЦПК України. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні в позові. Представник позивача адвокат Очеретько О.В. (діє на підставі ордеру на ведення справи) в судовому засіданні підтримав позицію свого довірителя, юридично обґрунтував позовні вимоги посиланням на положення ч. 2 ст. 313 ЦК України, ч. 2 ст. 150, ст. 155 СК України, Конвенцію про права дитини. Відповідачем [PERSON] в судовому засіданні надано пояснення аналогічні викладеним у відзиві, поданий, в порядку ст. 191 ЦПК України, на пред`явлений позов. Заперечуючи проти позовних вимог, - відповідач зазначив, що з липня 2002 року являється співробітником Служби безпеки України, є учасником бойових дій в антитерористичній операції, наразі приймає участь в операції Об`єднаних сил, що проводиться на території Донецької та Луганської областей. В 2014 році членами незаконних збройних формувань т.зв. «Донецька Народна Республіка» здійснено силове захоплення адміністративної будівлі в м. Донецьк Управління СБУ в Донецькій області. В приміщенні вказаної будівлі зберігалися особові справи працівників, в тому числі і відповідача. Отже, персональні дані членів сім`ї відповідача, в тому числі відомості про доньку [PERSON] , [INFO] є відомими співробітникам спеціальних служб та правоохоронних органів Російської Федерації. За таких обставин, відповідач вважає, що перебування його доньки на тимчасово окупованій території України - АР Крим, яка наразі підконтрольна Російській Федерації - є небезпечним, на дитину можуть бути здійснені заходи морального та фізичного впливу з метою прийняття спроби змушування відповідача, з огляду професійної діяльності, - співпрацювати. Додатково відповідачем наголошено, що категорична позиція щодо виїзду доньки за межі України стосується лише території, яка знаходиться під контролем РФ, при цьому проти перетину дитиною кордону для подорожі, оздоровлення до інших країн, - ніколи не заперечував. Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Покровської міської ради Донецької області Ушкварок Д.А. (уповноважена на участь у справі довіреністю) в судовому засіданні підтримала висновок комісії з питань захисту з прав дитини про невідповідність заявленого [PERSON] позову про надання дозволу на виїзд доньки сторін [PERSON] , [INFO] на тимчасово окуповану територію України інтересам неповнолітньої дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, - приходить до наступних висновків. Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. [PERSON] та [PERSON] з 26 квітня 2007 року народження перебували в зареєстрованому шлюбі (відомості про сімейний стан підтверджено штампом в паспорті позивача, а.с. 5). Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серійний номер [NUMBER] , а.с. 9). Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17.08.2012 року (справа № 2/0529/1449/2012) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, шлюб припинено, з огляду на ч. 2 ст. 114 СК України, у день набрання чинності рішенням суду - 11.09.2012 року (а.с. 8). Згідно направленого [PERSON] на ім`я [PERSON] листа (дата складання не зазначена, підтвердження фактичного відправлення - відсутні) - позивач звернулася до відповідача з проханням з`явитись до нотаріуса для оформлення відповідного дозволу для виїзду неповнолітньої [PERSON] , [INFO] до АР Крим в період часу з 01.07.2019 року до 01.10.2019 року, мета поїздки - присутність при реєстрації шлюбу доньки позивача від першого шлюбу [PERSON] , та оздоровлення дитини (а.с. 13). Домовленості зі спірного питання сторонами не досягнуто. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Статті 12, 81 ЦПК України передбачають обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом надано оцінку поданих [PERSON] доказів і прийнято висновок про помилковість аргументів, наведених в позовній заяві та про відсутність підстав для задоволення заявлених вимог з огляду на наступні норми права. Згідно зі ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно ст. 270 ЦК України фізична особа має право, зокрема, на свободу пересування. Згідно ч. 2 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Згідно ст. 12 Закону № 1382-IV від 11.12.2003 року свободу пересування відповідно до закону може бути обмежено, зокрема на тимчасово окупованих територіях. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Статтею 7 Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» передбачено, що громадяни України під час перетину адміністративного кордону ВЕЗ «Крим»,

Outcome: dismissed