Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Раневицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, в якому просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 124,7 кв. м., житлова 47,6 кв. м. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 19.03.1981 року виконкомом Раневицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області було винесено рішення про відведення у постійне користування земельної ділянки площею 0,6 га. у с. Раневичі Дрогобицького району Львівської області для будівництва чотирьох квартирного житлового будинку Дрогобицькою райсільгосптехнікою. Даний будинок по [ADDRESS] було збудовано у 1998 році. Квартиру [NUMBER] у цьому житловому будинку було виділено йому у власність, однак жодного правовстановлюючого документа надано не було. Також, він був зареєстрований у вказаній квартирі і до цього часу продовжує там проживати, однак не має жодного документа на право прав ласті на цю квартиру. На сьогоднішній день він з 1998 року безперервно, добросовісно та відкрито володіє, користується такою квартирою, здійснив поточний ремонт, доглядає та утримує її у належному стані, вкладає власні кошти в ремонт вищезгаданої квартири, оплачує комунальні послуги. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав суду заяву у якій зазначив, що просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити. Представник відповідача Раневицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області в судове засідання не з'явився подав заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій не заперечив проти задоволення позовних вимог позивача. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть учать у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Умовою володіння з метою набуття права власності на нерухоме майно є безтитульність такого володіння. Вказана умова прямо випливає зі змісту ст. 344 ЦК України. Тобто, за набувальною давністю може бути набуто право власності лише на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від свого права на належне йому нерухоме майно, та на майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 р. № 24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав», визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі ст. 334 ЦК можливе за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння; за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено; застосування набувальної давності передбачає відсутність титулу (підстави) для виникнення права власності в момент захоплення (заволодіння) чужою річчю. Матеріалами справи встановлено, що при розгляді клопотання Дрогобицької райсільгосптехніки та акту вибору земельної ділянки, виконкомом районної ради депутатів трудящих рішенням № 83 «Про відведення земельної ділянки площею 0,6 га. з земель Держземфонду в населеному пункті Раневичі під будівництво 3-х чотирьох-квартирних житлових будинків Дрогобицькою райсільгосптехнікою» - вирішено відвести у постійне користування Дрогобицької райсільгосптехніки земельну ділянку площею 0,6 га. земель Дерземфонду в населеному пункті с. Раневичі, Дрогобицького району Львівської області для будівництва 3-х чотирьох-квартирних житлових будинків. Водночас, у відповідності до наявної у матеріалах справи форми № 1, комітет профспілки Дрогобицького виробничо-технічного об'єднання 28.10.1996 року видав [PERSON] ордер на підставі рішення виконкому Дрогобицької районної ради народних депутатів спільного рішення адміністрації профкомітету Дрогобицького ВТО на право зайняття квартири [ADDRESS], згідно протоколу № 12. Також, згідно наявної у матеріалах справи довідки виданої 26.09.2016 року за № 959, виконавчим комітетом Раневицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області - [PERSON], 1969 року народження вбачається, що Раневицька сільська рада Дрогобицького району Львівської області не заперечує про приватизації квартири [ADDRESS]. Згідно наявного у матеріалах справи паспорта серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON] - Дрогобицьким МВ УМВС України у Львівській області від 26.03.1996 року вбачається, що [PERSON] числиться зареєстрованим у квартирі [ADDRESS] ще з 29.08.2006 року. Відповідно до технічного паспорта виготовленого комунальним підприємством Львівської обласної ради Дрогобицьким міжміським бюром технічної інвентаризації та експертної оцінки на квартиру [ADDRESS], станом на 02.04.2015 року та завірено директором [PERSON] вбачається, що квартиру обладнано водопроводом, каналізацією, газопостачанням, водяним опаленням, електроосвітленням. Наведене свідчить відкрите, безперервне, добросовісне володіння спірним майном, в якого фактично відсутній власник, власність якого в свою чергу є формальною. Таким чином, аналізуючи вищезазначені норми права та встановлені судом фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про доведеність позивачем того, що останній заволодів спірним майном на законних підставах, позивач відкрито та безперервно володіє спірним майном з 1998 року, тобто більше 10 років, у зв'язку з чим позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved