Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з цивільним позовом до відповідача в якому просить визнати за ним право власності на 1/2 частку житлового будинку № 19 по вул. Івасюка в селі Солонка Пустомитівського району Львівської області загальною площею 195, 3 кв.м. та 1/2 частки земельної ділянки площею 0,0963 га в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 04 лютого 2015 року. Свої вимоги мотивує тим, що його мати, [PERSON] з грудня 2002 року по квітень 2012 року перебувала у шлюбі із [PERSON]. За час їхнього подружнього життя ними набуто земельну ділянку площею 0,0963 га та житловий будинок загальною площею 195,3 кв.м, які знаходяться за адресою вул. Івасюка, 19 в с. Солонка Пустомитівського району Львівської області. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 22.01.2014 року, яке залишене в силі ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 14.04.2014 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.09.2014 року зазначене вище майно було поділене між матірю позивача та її колишнім чоловіком. Зокрема, [PERSON] судом виділено 1/2 частку житлового будинку № 19 по вул. Івасюка в селі Солонка Пустомитівського району Львівської області загальною площею 195, З кв.м та 1/2 частки земельну ділянку площею 0,0963 га, яка прилягає до даного будинку, припинивши при цьому право спільної сумісної власності на вказане майно. 16.01.2014 року [PERSON] змінила вказане прізвище на інше, яке вона мала до реєстрації шлюбу із [PERSON], а саме на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про зміну імені. Позивач вказує, що його матір, [PERSON] отримавши ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.09.2014 року, розпочала підготовку документів для реєстрації права власності на виділене їй майно, однак не завершила оскільки 05.02.2015 року несподівано померла. Відтак, після смерті матері відкрилась спадщина на вказане вище майно, яке вона фактично набула згідно рішення суду, однак юридично вона не реалізувала свої повноваження власника через раптову смерть. Позивач вказує, що проживав разом із своєю мамою [PERSON] аж до її смерті та в установлений законом термін звернувся до Другої [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, у видачі свідоцтва про прав на спадщину на частину будинку та земельної ділянки за адресою вул. Івасюка, 19 в с. Солонка, Пустомитівського району Львівської області. йому було відмовлено, оскільки спадкодавець за життя не встигла виготовити правовстановлюючі документи на спірне майно. Тому, позивач змушений захищати свої майнові права та інтереси в судовому порядку. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги. В судове засідання позивач не зявився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Пустомитівського району Львівської області у судове засідання не зявився, проте від представника [PERSON] надійшла заява у якій просить суд розглядати цивільну справу у її відсутності, при вирішенні позову покликається на розсуд суд у. позовні вимоги заявлені позивачем визнає повністю, проти задоволення позову не заперечує. Державний нотаріус Другої державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, не повідомиши суд про причину неявки, хоча про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, про задоволення позову з наступних підстав : Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що 05.02.2015 року померла позивача матір, [PERSON] після її смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшло майно набуте на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 22.01.2014 року, яке залишене в силі ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 14.04.2014 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.09.2014 року, а саме : 1/2 частка житлового будинку № 19 по вул. Івасюка в селі Солонка Пустомитівського району Львівської області загальною площею 195, 3 кв.м та 1/2 частка земельної ділянки площею 0,0963 га, яка прилягає до даного будинку. Приписами ч. 2 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд приходить до висновку, що зібраними у справі доказами обєктивно стверджується факт набуття спадкодавцем права власності на спадкове майно, а саме на 1/2 частку житлового будинку № 19 по вул. Івасюка в селі Солонка Пустомитівського району Львівської області загальною площею 195, 3 кв.м. та 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0963 га, яка прилягає до даного будинку, однак за життя не встигла зареєструвати право власності. Судом встановлено, що за життя [PERSON] своїм майном на випадок смерті не розпорядилась, тому спадкують майно спадкоємці за законом, почергово відповідно до ст. 1258 ЦК України. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом майна померлої в розумінні ст. 1251 ЦК України. Відповідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти. Частиною 5 ст.1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що у встановленому законом порядку позивач як спадкоємець першої черги за законом звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак листом від 05.08.2015 року за вих. № 1672/02-14 у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, у звязку з відсутністю правостановлюючих документів на належне спадкодавцю нерухоме майно. Статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки спадкодавець [PERSON] за життя не встигла зареєструвати своє право власності на належне їй нерухоме майно, яке являється предметом спору, позивач змушений звертатися із позовом в порядку ст. 392 ЦК України. За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право власності на спадкове майно; те, що позивач вчинив дії, що свідчать про прийняття ним спадщини після смерті спадкодавця; відсутність заперечень з боку відповідача на позовні вимоги заявлені позивачем та ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved