Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з 04 грудня 1997 року по 04 березня 2015 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від якого мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з ним та є студенткою денної форми навчання в Глухівському медичному училищі, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Також посилається на те, що від шлюбу мають ще двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які теж проживають разом з ним. Оскільки відповідачка не надає допомогу на утримання повнолітньої доньки [PERSON] у звязку з її навчанням, але має можливість, бо є працездатною, то позивач просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення нею віку 23 років. \~ В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої вимоги, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві. Також суду пояснив, що на його утриманні перебувають ще двоє їх неповнолітніх дітей, на утримання яких рішенням суду з відповідачки стягнуто аліменти на його користь, але вона їх не сплачує. Відповідач [PERSON] в суді позов визнала частково та пояснила, що дійсно перебувала з позивачем у шлюбі, який було розірвано рішенням суду від 04 березня 2015 року, й після його розірвання діти залишилися проживати з батьком та перебувають на його утриманні. Крім того, суду пояснила, що на даний час вона не має свого житла, постійної роботи, у звязку з чим не може надавати матеріальну допомогу на їх утримання. Також відповідачка в суді заявила, що має захворювання остеохондроз, але із-за відсутності достатніх коштів останнім часом не зверталася до лікарні, тому з врахуванням стану здоровя та скрутного матеріального становища згодна сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 200 грн. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, надавши заяву, що не заперечує проти стягнення аліментів з матері [PERSON] в розмірі 1000 грн. на своє утримання та просила розглядати справу без її участі. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що добре знала сімю [PERSON] та [PERSON], вони мають трьох дітей, які на даний час проживають з батьком. Також свідок суду пояснила, що [PERSON] не має свого житла та господарства, але в період шлюбу вони придбали будинок, де на даний час проживає позивач, матеріально вона не забезпечена, живе на випадкові заробітки. Свідок [PERSON] надала суду показання аналогічні показанням свідка [PERSON] Допитана судом свідок [PERSON] показала, що працює спеціалістом по роботі з молоддю в Баницькій сільській раді і їй відомо, що діти колишнього подружжя [PERSON] проживають з батьком [PERSON] і перебувають на його утриманні. Також суду пояснила, що [PERSON] матеріально не забезпечена, але коли проживала з дітьми, то доглядала за ними, скарг до сільської ради від неї не надходило. Вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, свідків, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.\~\~ Так, в суді встановлено, що відповідач [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO], яка проживає з батьком [PERSON] В суді також установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.12.1997 р., який розірвано рішенням Глухівського міськрайонного суду від 04.03.2015 р. З довідки №13 від 20.01.2017 року вбачається, що [PERSON] є студенткою IV курсу фельдшерського відділення комунального закладу Сумської обласної ради «Глухівського медичного училища» I рівня акредитації, денної, комерційної форми навчання, термін навчання до 30.06.2017 р.\~\~ Також судом установлено, що сторони мають ще двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем [PERSON] та знаходяться на його утриманні, і згідно рішення Глухівського міськрайонного суду від 29.04.2015 р. з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/2 частини від її заробітку (доходу) щомісячно на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Згідно ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України \~батьки зобовязані \~утримувати \~своїх повнолітніх дітей у випадку продовження ними навчання до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а ч.2 цієї статті передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. А ч.1 ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Зважаючи на те, що [PERSON] хоч і досягла повноліття, але навчається в Глухівському медичному училищі та потребує матеріальної допомоги, а відповідач [PERSON] є працездатною і має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки, то вона зобовязана сплачувати аліменти на її утримання. Разом з тим, суд враховує наявність на утриманні відповідачки ще двох малолітніх дітей, на утримання яких за рішенням суду з неї стягуються аліменти, а тому виходячи з принципу розумності та справедливості, й з урахуванням її можливості надавати матеріальну допомогу, вважає необхідним стягнути з неї аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. щомісячно, і стягувати їх не до досягнення нею віку 23 років як просив позивач, а до закінчення навчання, тобто, до 30.06.2017 р. Також відповідно до положень ст. 5 Закону України «Про судовий збір» у справах про стягнення аліментів позивачі звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи, а ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується в дохід держави з відповідача. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що на підставі доручення для надання безоплатної правової допомоги Шосткинського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 16.02.2017 р. та згідно довіреності, посвідченої 16.02.2017 р. директором цього центру, представляти в суді інтереси відповідача [PERSON], як особи, що належить до однієї з категорій визначених п.п. 1,2,8-12 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», було доручено адвокату [PERSON], а пунктом 1 цієї статті передбачено, що право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають особи, які перебувають під юрисдикцією України, якщо їхній середньомісячний дохід не перевищує двох розмірів прожиткового мінімуму, розрахованого та затвердженого відповідно до закону для осіб, які належать до основних соціальних і демографічних груп населення, а також інваліди, які отримують пенсію або допомогу, що призначається замість пенсії, у розмірі, що не перевищує двох прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб - на всі види правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону. Вказане свідчить, що відповідачці було призначено безоплатну правову допомогу у звязку з її складним матеріальним становищем, і вказані обставини фактично підтвердив позивач та свідки, які були допитані в судовому засіданні. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідно до положень ст. 82 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір» відповідачку слід звільнити від судових витрат по оплаті судового збору з врахуванням її майнового стану. \~ На підставі ст.ст. 198 200 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial