Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу, в обґрунтування своїх вимог зазначивши, що 31.01.2013 року між ним та ПАТ «КБ Промекономбанк» був укладений договір банківського вкладу № 56776-171 Класичний UAH, згідно якого позивач передав відповідачу 10 000 грн. строком до 31.01.2014 року з виплатою 23 % річних. 04.03.2013 року між ним та ПАТ «КБ Промекономбанк» був укладений договір банківського вкладу № 57894-171 Класичний UAH, згідно якого позивач передав відповідачу 60 000 грн. строком до 09.03.2014 року з виплатою 24,50 % річних. У січні 2014 року та лютому 2014 року він звернувся до ПАТ «КБ «Промекономбанк» для отримання нарахованих на його внесок відсотків та внесок за договорами, але йому не було виплачено встановлених договорами сум. Вважає, що такими діями відповідача порушуються його права вкладника, у зв'язку з чим просив суд стягнути з відповідача на його користь банківський вклад в розмірі 12 300 грн. і суму нарахованих 3 % у розмірі - 25,27 грн. за договором № 56776-171 Класичний UAH від 31.01.2013 року та банківський вклад в розмірі 60 055 грн. і суму нарахованих 3 % у розмірі - 34,55 грн. за договором № 57894-171 Класичний UAH від 04.03.2013 року, а також 500 гривень за надання правової допомоги. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, якою просив розглянути справу без його участі, вимоги позовної заяви підтримав повністю, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача ПАТ «Комерційний банк «Промекономбанк» в судове засідання неодноразово не з'являвся, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, при цьому неодноразово надавав до суду заяви про відкладення розгляду справи через неможливість явки представника банку в судове засідання через зайнятість в іншому процесі, разом з тим доказів цього жодного разу суду не надав. З огляду на таке суд вважає причину його неявки в судове засідання неповажною та зі згоди позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, встановлено, що 31.01.2013 року між позивачем та ПАТ «КБ Промекономбанк» був укладений договір банківського вкладу № 56776-171 Класичний UAH, згідно умов якого позивач вніс готівкові кошти в розмірі 10 000 гривень на вкладний (депозитний) рахунок ПАТ «КБ Промекономбанк» для зберігання внеску і нарахування відсотків на внесок терміном зберігання внеску 6 місяців з 31.01.2013 року по 31.07.2013 рік з виплатою вкладнику щомісячно 23 % річних (а.с. 9-10, 13). 04.03.2014 року між позивачем та ПАТ «КБ Промекономбанк» був укладений договір банківського вкладу № 57894-171 Класичний UAH, згідно умов якого позивач вніс готівкові кошти в розмірі 60 000 гривень на вкладний (депозитний) рахунок ПАТ «КБ Промекономбанк» для зберігання внеску і нарахування відсотків на внесок терміном зберігання внеску 370 днів з 04.03.2013 року по 09.03.2014 рік з виплатою вкладнику щомісячно 24,50 % річних (а.с. 11-12, 14). Відповідно до частини першої ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно із частиною першою ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно п. 3.1.4. вищенаведених договорів банк зобов'язався виплатити суму внеску і відсотки, нараховані на внесок на першу вимогу вкладника на умовах укладених договорів Судом встановлено, що 30 січня 2013 року та 14.02.2014 року позивач звернувся до голови правління ПАТ КБ «Промекономбанк» Горбова А.М. з заявою - повідомленням про повернення банківських вкладів, однак відповідачем кошти повернуто не було. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору і вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Відповідно до змісту ст. ст. 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак не надання вкладнику можливості використання цих коштів, зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним. Така правова позиція викладена в постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України (№ 6-140цс13) від 25 грудня 2013 року. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, оскільки відповідач свої зобов'язання за договорами банківського вкладу укладеними між сторонами належним чином не виконав та не повернув [PERSON] належні суми депозитного вкладу, при цьому фактично користувався запозиченими коштами на думку суду, вимоги позивача щодо повернення депозитних вкладів та стягнення з банку процентів за користування депозитними коштами гривень, а також 3 % річних є обґрунтованими та таким які підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, підлягають задоволенню вимоги позивача в частині стягнення з відповідача витрат пов'язаних з наданням правової допомоги в розмірі 500 гривень. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судові витрат у вигляді судового збору у розмірі 729,15 грн., що відповідає вимогам ч. 3 ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 15, 16, 526, 230, 615, 625, 1058, 1060, 1061, 1075 ЦК України та

Outcome: approved