Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом і просить постановити рішення, яким визнати право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,5746 га кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Єрковецької сільської ради Переяслав-Хмельницького району, та належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого 14.12.2009, за ним, [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON]. Посилається на те, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначену земельну ділянку, яку останній заповів позивачу. У видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначене майно нотаріусом було відмовлено, в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку. 26 червня 2017 року було відкрито провадження по даній справі і призначено попереднє судове засідання на 10-00 05 жовтня 2017 року. Ухвалою суду від 05 жовтня 2017 року справу призначено до судового розгляду на 08-30 29 листопада 2017 року. 29 листопада 2017 проку в судове засідання строни не з`явились, судове засідання відкладено на 10-00 02 березня 2018 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали у зв`язку з тим, що мають сумніви щодо дійсності заповіту. Представник третьої особи Юрченко М.В. в судовому засіданні позов підтримав та не заперечив проти його задоволення. Судом встановлено наступне. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17 червня 2016 року. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на земельну ділянку площею 3,5746 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Єрковецької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, та належала [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 14 грудня 2009 року. Також, на житловий будинок [ADDRESS]. Позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом від 17.02.2015 на земельну ділянку площею 3,5746 га, кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Єрковецької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 14.12.2009. Відповідач [PERSON] - сестра [PERSON] та є спадкоємицеєю останнього за законом. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, після смерті [PERSON] до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини звернулися позивач [PERSON] - в порядку спадкування за заповітом та відповідач [PERSON] - в порядку спадкування за законом. На звернення [PERSON] нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 3,5746 га, через відсутність правовстановлюючого документу на неї, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №4333/02-31 від 15.12.2016. Як вбачається з копії Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 14 грудня 2009 року [PERSON] передана у власність земельна ділянка площею 3,5746 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Єрковецької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області та присвоєно кадастровий номер [NUMBER]. Однак, оригінал зазначеного державного акта був втрачений за невідомих позивачу обставин, з приводу чого ним було подано оголошення в газету «Вісник Переяславщини» №87 від 22.11.2016 наступного змісту: «Загублений державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] на ім`я [PERSON], виданий на підставі розпорядження Переяслав-Хмельницької РДА від 05.08.2005 за №4444, вважати недійсним.». Відповідно до листа Держгеокадастру від 14.12.2016 №29-1014-99.3-4812/2-16 у зв`язку із втратою державного акта на померлу особу позивачу рекомендовано звернутися до суду. Згідно з довідкою Єрковецької сільської ради №277 від 07.03.2017 [PERSON] на день смерті [INFO], був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS]. На день його смерті за зазначеною адресою зареєстрованих та проживаючих осіб немає. Відповідно до довідки Єрковецької сільської ради №153 від 27.03.2017 спадкодавець [PERSON], дійсно користувався земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в розмірі 3,5746 га, відповідно до державного акта серії [NUMBER] виданого 14.12.2009. Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За правилами ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає із моменту державної реєстрації цього права. Відповідно до п. п. в, г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини. Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON], заперечуючи проти позову, зазначили, що мають сумніви щодо дійсності заповіту, при цьому будь-ких підстав для цього не зазначили. Разом з тим, пояснили, що про наявність заповіту дізналися відразу після смерті [PERSON], однак будь-яких дій для визнання його недійним не вчиняли. Дану земельну ділянку померлий успадкував після смерті своєї матері, про що відповідач також знала і не заперечувала. Інше майно після смерті [PERSON] успадкувала відповідач. Таким чином, будь-яких доказів того, що заповіт на ім»я позивача, складений спадкодавцем [PERSON] щодо спірної земельної ділянки, є недійсним, суду не надано. За таких обставин суд не приймає доводи відповідача та її представника щодо не можливості визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, оскільки заповіт є недійним. Отже, спадкодавець [PERSON] склав заповіт на земельну ділянку на ім»я позивача, заповіт не визнаний недійсним, позивач належним чином прийняв спадщину на спірну земельну ділянку, інше спадкове майно за законом прийняла відповідач. За таких обставин, суд приходить до висновку, що земельна ділянка площею 3,5746 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Єрковецької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, за життя належала [PERSON] та підлягає спадкуванню позивачем [PERSON], як спадкоємцем за заповітом. Відповідно до п.9 Перехідих положень ЦПК України ( в редакції Закону України № 2147-VII від 03 жовтня 2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. На підставі викладеного,

Outcome: approved