Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Запорізького районного суду з позовною заявою до Територіальної громади в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання за нею права власності на житловий будинок та господарські споруди, посилаючись на те, що відповідно договору дарування від 14.04.1987 року, посвідченого Біленьківською сільською радою Запорізького району Запорізької області, зареєстрованого в реєстрі за № 69 вона являється власником жилого будинку та господарських споруд, розташованих в [ADDRESS]. Своєчасно позивачка не зареєструвала право власності на своє ім'я на житловий будинок за даним договором дарування. На теперішній час [PERSON] бажає, але не має можливості зареєструвати в Реєстраційній службі Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області право власності на жилий будинок та господарські споруди розташовані за адресою: [ADDRESS] за собою, тому що відповідно до ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі договорів, укладених у порядку, встановленому законом. Статтею 719 ЦК України встановлена форма договорів дарування. Так, договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. У зв'язку з тим, що договір дарування підтверджуючий право власності позивачки на житловий будинок був посвідчений не нотаріально, а Біленьківською сільською радою Запорізького району Запорізької області, вона змушена звернутися до суду з цією позовною заявою. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі, без фіксування процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач - Територіальна громада в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області в судове засідання надали письмову заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі, просять розглянути справу у відсутність їх представника. Представник третьої особи - Реєстраційної служби запорізького РУЮ у Запорізькій області в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Тому суд вважає за необхідне розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України, суд розглядає справу на засадах змагальності сторін в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, дослідивши докази, надані сторонами, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа (фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту. Згідно Цивільного кодексу України особа, яка вважає, що її речові права порушені,має право звернутися до суду як з позовом про визнання права власності (ст. 392 ЦК України). Статтею 16 ЦК України передбачено, що звертаючись до суду позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Право власності [PERSON] на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані в [ADDRESS] підтверджується договором дарування від 14.04.1987 року, посвідченим Біленьківською сільською радою Запорізького району Запорізької області, зареєстрованим в реєстрі за № 69. Рішенням зборів КСП «Ілліча» № 1 від 31.01.1987 року [PERSON] наділено присадибною земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] у зв'язку з даруванням житлового будинку. Відповідно до довідки Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 01-29/2339 від 28.11.2013 року [PERSON] зареєстрована та мешкає в будинку розташованому за адресою: [ADDRESS] та являється головою домоволодіння згідно по господарської книги. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання його права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до положень ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ст.ст. 2, 9 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до п. 26, 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМ України від 22.06.2011 року для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені Порядком. Документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрації по справі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що об'єкти нерухомого майна підлягають спеціальній реєстрації відповідним органом. Згідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою факту виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно. На підставі вищевикладеного, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки задоволення її позовних вимог не порушує невизнанні або оспорюванні права, свободи чи інтереси будь-яких осіб та вважає за можливе визнати за нею право власності на житловий будинок та господарські споруди, розташовані за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved