Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] у в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), однак не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.10.1999 року, однак відповідач ухиляється від батьківського обов'язку по утриманню дітей, жодної матеріальної допомоги не надає, тому просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнала та суду пояснила, що відповідач ніде не працює та має на утриманні хвору матір, окрім того [PERSON] в кінці 2013 року хворів важкою формою пневмонії, а тому сплачувати аліменти на утримання дітей він можливості не має. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.10.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданого Малоходачківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Від даного шлюбу у сторін [INFO] народилась дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] та [INFO] дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER]. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В судовому встановлено, що неповнолітні діти [PERSON], 2001 р.н. та [PERSON], 2005 р.н. проживають за адресою: с.М.Ходачків Тернопільського району Тернопільської області разом з матір'ю [PERSON], а відповідач, не виконує своїх батьківських обов'язків по утриманню неповнолітніх дітей. Суд критично оцінює посилання представника відповідача на неможливість відповідачем сплачувати аліменти на утримання дітей у зв'язку з незадовільним станом його здоров'я та наявністю на утриманні матері, оскільки з матеріалів справи не вбачається, що [PERSON] є не працездатним за станом здоров'я або здійснює утримання та догляд за матір'ю, яка потребує постійної сторонньої допомоги. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення права неповнолітніх дітей, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання дітей. Визначаючи розмір аліментів, суд на підставі ст. 182 СК України враховує матеріальне становище відповідача та дитини, виходить з рівності обов'язку батьків щодо утримання дітей, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), однак не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 24 вересня 2014 року до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved