Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Лубенського міського нотаріального округу Ставицька Любов Григорівна, про визнання недійсною заяви про відмову від прийняття спадщини, в якій просила: визнати недійсним правочин - її заяву про відмову від прийняття спадщини, подану 22.01.2009 року до приватного нотаріуса Лубенського міського нотаріального округу Ставицької Л.Г. В позові вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу увійшли 28/100 частки зазначеного житлового будинку. Заповіту померлий [PERSON] не залишив. Вона є рідною донькою померлого [PERSON] та на момент його смерті проживала разом з ним та здійснювала догляд, і мала намір прийняти участь у спадкуванні його майна. 22.01.2009 року з приводу вирішення питання про прийняття чи неприйняття спадщини вона звернулася до приватного нотаріуса Лубенського міського нотаріального округу Ставицької Л.Г. У той час, в силу сімейних обставин, вона проживала разом зі своєю бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . При цьому, через свою юридичну необізнаність, подала заяву про відмову від прийняття спадщини після померлого [PERSON] . Вважає, що дана заява має бути визнана недійсною у зв`язку з тим, що батько помер [INFO] , заява про відмову від прийняття спадщини подана 22.01.2009 року, тобто вже після спливу встановленого законом 6-місячного строку для подання такої заяви. В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву, в якій просила справу розглядати у свою відсутність, позов підтримала, наполягала на його задоволенні. Відповідачі [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] адвокат Ларькіна Г.Ю. в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог. Пояснила, при розгляді цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання свідоцтва про спадщину недійсним [PERSON] була третьою особою і в судовому засіданні пояснювала, що вона відмовилась від прийняття спадщини і вважала, що єдиним спадкоємцем є її бабуся. Просила застосувати строк позовної давності, оскільки з моменту подання заяви про відмову від спадщини минуло понад одинадцять років, та відмовити у задоволенні позову. Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Тобто, за змістом ч.1 ст.1273 ЦК України, заява про відмову від прийняття спадщини може бути подана протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] 22.01.2009 року звернулась до приватного нотаріуса Лубенського міського нотаріального округу Ставицької Л.Г. із заявою про відмову від прийняття спадщини [PERSON] , який помер [INFO] . Тобто, заява дійсно подана після спливу шести місяців з часу відкриття спадщини, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 1273 ЦК України. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ч. 1 ст. 257 ЦК України. Згідно приписів ч.ч. 3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. На підставі викладеного, враховуючи те, що заява про відмову від прийняття спадщини подана 22.01.2009 року, а до суду [PERSON] звернулась 26.02.2021 року, тобто через одинадцять років, а також те, що представник відповідача заявила про застосування позовної давності, в задоволенні позову слід відмовити через сплив позовної давності.

Outcome: dismissed