Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про зміну прізвища малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В обґрунтування вимог позивач вказала, що з 30 серпня 2018 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 листопада 2020 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу вона змінила прізвище на « [PERSON] ». [PERSON] проживає разом з нею. Відповідач проживає окремо, не цікавиться сином, не телефонує до нього та не відвідує. Відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків, не піклується про стан здоров`я дитини, виховання, фізичний та духовний розвиток. Зміна прізвища дитини необхідна для того, щоб вона та дитина мали однакові прізвища, що в свою чергу позбавить непорозумінь та труднощів у спілкуванні з оточуючими людьми та не буде негативно впливати на емоційний стан дитини у майбутньому. У позасудовому порядку вирішити вказаний спір не є можливим, оскільки відповідач не бажає спілкуватися з нею. Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 травня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 липня 2021 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце була повідомлена у встановленому законом порядку. Попередньо представник позивача адвокат Рукавець О.В. подав заяву про розгляд справи без його та позивача участі. Позовні вимоги підтримав та не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був неодноразово повідомлений, шляхом направлення рекомендованого повідомлення за адресою місця реєстрації та розміщення повідомлення на сайті судової влади. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки, заяви про відкладення та відзив на позов не подавав. На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. . Судом встановлено, що сторони з 30 серпня 2018 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 листопада 2020 року. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19 березня 2019 року. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 листопада 2019 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягувати з дати звернення до суду 13 серпня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. 19 лютого 2021 року [PERSON] змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] від 19 лютого 2021 року. Як слідує з довідок за №35237/28-03 від 03 квітня 2019 року та за №9770928/28-03 від 07 квітня 2021 року, виданих Відділом реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані по [ADDRESS] . Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 3 ст.\~11\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Преамбулою, статтями 5, 9 Конвенції про права дитини встановлено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточені, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Держава поважає відповідальність, права і обов`язки батьків належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення прав дитини і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються, держава поважає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками підтримувати на регулярній основі відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до вимог ст. ст. 141, 142\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. В силу вимог ст.\~145\~СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно з вимогами ч. ч. 3, 4, 5 ст. 148 СК України у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. За заявою батьків або одного з них, якщо другий помер, оголошений померлим, визнаний недієздатним або безвісно відсутнім, дитині, яка не досягла чотирнадцяти років та якій при реєстрації народження присвоєне прізвище одного з батьків, може бути змінено прізвище на прізвище другого з батьків. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідач не цікавиться сином, його життям та вихованням, не телефонує йому та не відвідує. Необхідність зміни прізвища викликана тим, що позивач прагне мати однакові прізвища з дитиною, що в свою чергу позбавить непорозумінь та труднощів у спілкуванні з оточуючими людьми та не буде негативно впливати на емоційний стан дитини у майбутньому. У позасудовому порядку вирішити вказаний спір не вдалося, оскільки відповідач не бажає спілкуватися з нею. Встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] 19 лютого 2021 року змінилася прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». У зв`язку зі зміною свого прізвища, позивач в силу вимог ст. 148 СК України набула права змінити прізвище сина [PERSON] . В судове засідання відповідач не з`явився, відзив не подавав, будь-яких доказів на спростування доводів позивача суду не представив. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити, шляхом зміни прізвища малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача у користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме 908 грн. судового збору.

Outcome: approved