Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Львівальянсбуд», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Жовківського районного нотаріального округу [PERSON], в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив визнати приватною спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], яка померла 15.02.2015 р. наступне майно: земельну ділянку площею 0, 0236 га, кадастровий номер 4622710100:01:009:0101 за адресою: м. Жовква, вул. Львівська 47, земельну ділянку кадастровий номер 4622710100:01:009:002 за адресою: м. Жовква, вул. Львівська 47, земельну ділянку площею 0,0900, кадастровий номер 4622710100:01:017:0057 за адресою Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, вул. П. Щасливого, 20, земельну ділянку площею 0,0955 га кадастровий номер 4622710100:01:002:0069 за адресою Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, вул. Вишнева, 5, земельну ділянку плошею 0,0797 га кадастровий номер 4622710100:01:009:0004 за адресою Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, вул. Кобилянської,11, земельна ділянка 11, житловий будинок загальною площею 271,6 кв.м., житловою 110 кв.м. за адресою Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, вул. Кобилянської, 11, нежитлову будівлю магазинів будівельних матеріалів поз.1 за адресою Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, вул. Львівська, 47, нежитлову будівлю магазинів будівельних матеріалів поз.2, поз. 3 за адресою Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, вул. Львівська, 47, автомобіль марки «SCANIA 94», 2002 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], автомобіль марки «MERCEDES-BENZ 1117», 1993 р.в., (колишній реєстраційний номер 32320ТС) реєстраційний номер [NUMBER], автомобіль марки «FORD KUGA TITANIUM», 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 18.10.2016 р. після смерті [PERSON], померлої 15.02.2016 р., на імя [PERSON]. на ? частку земельної ділянки площею 0,0955 газа адресою Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, вул. Вишнева, 5, свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 18.10.2016 р.після смерті [PERSON], яка померла 15.02.2016 р. на імя [PERSON] на ? частку земельної ділянки площею 0,0955 га за адресою Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, вул. Вишнева, 5, свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 18.10.2016 р. після смерті [PERSON], яка померла 15.02.2016 р. на імя [PERSON] на ? частку земельної ділянки площею 0,0900за адресою Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, вул. П. Щасливого, 20, свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 18.10.2016 р. після смерті [PERSON], яка померла 15.02.2016 р. на імя [PERSON] на ? частку земельної ділянки площею 0,0900за адресою Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, вул. П. Щасливого, 20, свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 15.11.2016 р. після смерті [PERSON], яка померла 15.02.2016 р. на імя [PERSON] на ? частки транспортного засобу марки «SCANIA 94», 2002 р.в., транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ 1117», 1993 р.в., транспортного засобу марки «FORD KUGA TITANIUM», 2011 р.в., свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 15.11.2016 р. після смерті [PERSON], яка померла 15.02.2016 р. на імя [PERSON] на ? частки транспортного засобу марки «SCANIA 94», 2002 р.в., транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ 1117», 1993 р.в., транспортного засобу марки «FORD KUGA TITANIUM», 2011 р.в.,скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON], на наступне майно: ? частки земельної ділянки площею 0,0900 га за адресою Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, вул. П. Щасливого, 20, ? частку земельної ділянки площею 0,0955 га за адресою Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, вул. Вишнева, 5, ? частку транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ 1117», 1993 р.в., ? частку транспортного засобу марки «FORD KUGA TITANIUM», 2011 р.в., 1/2 частку транспортного засобу марки «SCANIA 94», 2002 р.в., скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON], на наступне майно: ? частку земельної ділянки площею 0,0900 га за адресою Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, вул. П. Щасливого, 20, ? частку земельної ділянки площею 0,0955 га за адресою Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, вул. Вишнева, 5, ? частку транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ 1117», 1993 р.в., ? частку транспортного засобу марки «FORD KUGA TITANIUM», 2011 р.в., 1/2 частку транспортного засобу марки «SCANIA 94», 2002р.в., визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянкиза адресою Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, вул. П. Щасливого, 20, укладений між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 25.01.2017 р. та скасувати право власності [PERSON] на зазначену земельну ділянку, визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки «MERCEDES-BENZ 1117», 1993 р.в., укладений між [PERSON], [PERSON], та ТОВ «ЛЬВІВАЛЬЯНСБУД» у 2017 р. та скасувати державну реєстрації права власності ТОВ «ЛЬВІВАЛЬЯНСБУД» на вказаний транспортний засіб, визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля «SCANIA 94», 2002 р.в., укладений між [PERSON], [PERSON] та ТОВ «ЛЬВІВАЛЬЯНСБУД» у 2017 та скасувати державну реєстрації права власності ТОВ «ЛЬВІВАЛЬЯНСБУД» на зазначений транспортний засіб, визнати за ним право власності на: ? частку земельної ділянки площею 0, 0236 га, кадастровий номер 4622710100:01:009:0101 за адресою: м. Жовква, вул. Львівська 47, ? частки земельної ділянки кадастровий номер 4622710100:01:009:002 за адресою: м. Жовква, вул. Львівська 47, ? частки земельної ділянки площею 0,0900, кадастровий номер 4622710100:01:017:0057 за адресою Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, вул. П. Щасливого, 20, ? частки земельної ділянки площею 0,0955 га кадастровий номер 4622710100:01:002:0069 за адресою Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, вул. Вишнева, 5, ? частки нежитлової будівлі магазинів будівельних матеріалів поз.1 за адресою Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, вул. Львівська, 47, ? частки нежитлової будівлі магазинів будівельних матеріалів поз.2, поз. 3 за адресою Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, вул. Львівська, 47, ? частки транспортного засобу марки «SCANIA 94», 1/2 частки транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ 1117», 1993 р.в., 1/2частку автомобіля марки «FORD KUGA TITANIUM», 2011 р.в., ? частку транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ 207D». Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вказане майно придбане ним та померлою [PERSON] під час перебування у шлюбі, який було зареєстровано 22.07.1097 р. Вважає, що таке є спільною сумісною власністю подружжя, а тому спадкове майно складається тільки із ? частки, яка належала померлій [PERSON], свою частку у спільному майні бажає залишити за собою, проте нотаріусом були протиправно видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на імя його синів. Крім того, вважає договори відчуження частини такого майна спадкоємцями на користь третіх осіб всупереч законодавству в момент, коли вже існували ухвали про заборону відчуження та накладення арешту на відчужене майно. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник зявилися, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, дали пояснення, аналогічні, викладеним у позові. Проти зустрічних позовів та позову третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору заперечують, письмових відзивів суду не надали. Відповідач [PERSON] та [PERSON] подали зустрічні позови до [PERSON], третя особа приватний нотаріус Жовківського районного нотаріального округу [PERSON], в яких, з урахування заяв про уточнення позовних вимог, просили визнати нежитлову будівлю складуліт. «А-1», загальною площею 512,2 кв.м., земельну ділянку несільськогосподарського призначення (обслуговування складу), кадастровий номер 4622788800:04:000:0002, площею 1,0244 га за адресою: Львівська область, Жовківський район, с. Сопошин, вул. Вокзальна, № 20, автомобіль марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 410D, д.н.з ВС 2515 ЕС. обєктами спільної сумісної власності [PERSON], яка померла 15.02.2016 р., та визначити, що частка померлої 15.02.2016 р. [PERSON] у спільній сумісній власності подружжя становила ?; визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на спадкове майно після смерті матері а саме, за кожним, на: ? ідеальну частку нежитлової будівлі складу літ. «А-1»за адресою: Львівська область, Жовківський район, с. Сопошин, вул. Вокзальна, № 20; ? ідеальну частку земельної ділянки несільськогосподарського призначення (обслуговування складу), кадастровий номер 4622788800:04:000:0002, площею 1,0244 га за адресою: Львівська область, Жовківський район, с. Сопошин, вул. Вокзальна, № 20; ? ідеальну частку автомобіля марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 410D, 1999 р.в., д.н.з ВС 2515 ЕС. Позовні вимоги\~обґрунтовують тим,\~що за\~час шлюбу\~батьків також\~було придбано\~нежитлову будівлю\~складу та\~земельну ділянку\~в с.\~Сопошин,\~а також\~ автомобіль\~MERCEDES-BENZ\~SPRINTER\~410D,\~які зареєстровані\~за [PERSON] Вважають, що таке є спільною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], відтак, такі, як спадкоємці [PERSON], мають право на спадкування по ? частці зазначеного майна кожен. З метою спадкування частки матері у зазначеному майні зверталися до нотаріуса, проте, їм було відмовлено з підстав відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів та реєстрації такого майна за батьком. Ухвалою суду зустрічні позови [PERSON] та [PERSON] прийняті до спільного розгляду із первісним позовом [PERSON] Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник в судове засідання зявилися, позовні вимоги за первісним позовом заперечили з підстав, викладених у поданих письмових відзивах. Зазначають, що майно, на яке претендує [PERSON] не є спільною власністю подружжя, оскільки було придбано їхньою матірю за кошти від підприємницької діяльності та з метою використання такого виключно в цілях такої діяльності для отримання прибутку, а не в інтересах сімї. Вказують, що позивачем порушено порядок отримання свідоцтва про право на частку у спільному майні подружжя та обрано неправильний спосіб захисту права. [PERSON] звернулася із позовом як третя особа із самостійними вимогами на предмет спору до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного між [PERSON] та [PERSON] 14.09.2010 року, частково недійсним в частині зазначення покупцем [PERSON], з моменту його укладення, визнання покупцем зазначеної ділянки [PERSON], визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого [PERSON] 23.06.2011 р., визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видане 18.10.2016 р., на ? частки зазначеної земельної ділянки на імя [PERSON], визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 18.10.2016 р., на ? частки зазначеної земельної ділянки на імя [PERSON]В, визнання за нею права власності на земельнуза адресою: Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, вул. П. Щасливого, 20 та витребування такої в [PERSON], визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного між [PERSON] та [PERSON] 23.09. 2010 р. частково недійсним в частині зазначення покупцем Г.Г., з моменту його укладення, визнання покупцем земельної ділянки площею 0, 0955 га в м. Жовква, вул. Вишнева,5 [PERSON], визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого [PERSON] 23.06.2011 р., визнання недійсними та скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 18.10.2016 р. на ? частку земельної ділянки кадастровий номер 4622710100:01:002:0069 на імя [PERSON] та [PERSON], відповідно, визнання за нею права власності на зазначену земельну ділянку та витребування такої в [PERSON] та [PERSON] Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що є рідною сестрою покійної [PERSON] Починаючи з 2000 року офіційно працює та проживає в Італії. Зазначені земельні ділянки у 2010 р. були придбані за її кошти та для неї. Придбала їх для двох свої синів з метою подальшого будівництва. Оскільки вимушена відбути до Італії, за домовленістю із продавцями оформлення договорів відбулося на її сестру [PERSON] Зазначає, що її сестра ніколи не була реальним покупцем та власником спірних ділянок, а тільки номінальним, що визнавалося всіма, в тому числі, і нею самою, і відповідачами як очевидний факт. В судове засідання представник [PERSON] зявилася. Позовні вимоги підтримала. Зазначила, що спірні земельні ділянки були оформлені на сестру, а не були на синів [PERSON], оскільки такі мали напружені сімейні стосунки із дружинами, побоювалася, щоб такі не дісталися невісткам. Покійна сестра була найріднішою людиною для [PERSON], якій та безумовно довіряла. У 2010 р. [PERSON] приїжджала на територію України та узгоджувала всі умови купівлі, надала аванси за їх придбання. Оскільки документи для укладення договорів ще не були готові, а [PERSON] мала відбувати до Італії, то решту коштів за придбання ділянок залишила сестрі, які та передала продавцям. В переоформленні ділянок не було потреби, оскільки будівництво відкладалося, але коли сестра несподівано померла і ділянки почали ділитися між її колишнім зятем і племінниками, вимушена звернутися до суду за захистом свого права. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги третьої особи [PERSON] визнали, подали відзив, в якому вказали, що обставини, викладені [PERSON] у предявленому позові, відповідають дійсності, спірні земельні ділянки тільки формально належали їхній матері, проте були придбані за кошти [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, просив справу слухати за його відсутності. Подав письмовий відзив, в якомупозовні вимоги третьої особи [PERSON] визнав, зазначив, що в серпні 2010 році він зустрівся [PERSON] особисто, вона оглянула ділянку, всі умови були погоджені і [PERSON] була готова відразу йти до нотаріуса і оформляти продаж, бо в кінці серпня мала повертатися в Італію. [PERSON] не встиг виготовити всі необхідні документи, а тому [PERSON] дала мені аванс за продаж, а ділянку просила оформити на свою сестру [PERSON], яка є на місці в Жовкві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, просив слухати справу за його відсутності. Подав письмовий відзив, в якому позовні вимоги третьої особи [PERSON] визнав,зазначив, щона дату укладення договору купівлі-продажу спірної ділянки йому як продавцю, [PERSON], як покупцю та її чоловіку [PERSON] було добре відомо, що насправдіпокупцем ділянки була [PERSON], для якої вона придбавається. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, просив справу слухати за його відсутності.Подав письмовий відзив, в якому позовні вимоги третьої особи [PERSON] визнав, зазначив, що в момент укладення договору купівлі-продажу продавці його повідомили, що дана земельна ділянка була придбана тіткою [PERSON]Після смерті матері, відповідачі були вимушені відчужити успадковану земельну ділянку, оскільки вона їм не належала. Представник відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Львівальянсбуд» в судове засідання зявився, подав заперечення на первісний позов [PERSON], вважає його необґрунтованим, оскільки являється добросовісним набувачем спірних транспортних засобів, щодо зустрічного позову та позову третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору, то покладається на розсуд суду. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, оцінивши зібрані у справі докази в сукупності, суд приходить до наступного висновку. 15 грудня 2017 року набув чинності\~Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року, відповідно до якого\~Цивільний процесуальний кодекс України\~викладено в новій редакції. У відповідності до п. 9 ч. 1 Розділу XIII\~Перехідні положення ЦПК України\~зміни до цього\~Кодексу\~вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією\~ЦПК України. Ст. 57 СК України визначено перелік видів особистої приватної власності одного з подружжя та підстави її набуття.Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам.У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися обєктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.Тому, сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до обєктів права спільної сумісної власності подружжя. Зазначена правова позиція, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 01.07.2015 р. у справі № 6-612цс15 та у постанові від 07.09.2016 року у справі № 6-801цс16. Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя, визначені в статті 60 СК України. За змістом цієї норми майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Таким чином, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму ст. 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен на підставі наданих сторонами доказів встановити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти подружжя або їх спільна праця.Відповідно до статті 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Ст. 65 СК України визначено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.Згідно із частинами 1, 2 статті 52 ЦК України, фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення; фізична особа - підприємець, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у праві спільної сумісної власності подружжя, яка належатиме їй при поділі цього майна. Верховний суд України у Постановівід 18.05.2016 р.у справі № 6-1327цс 15 висловлюючи правову позицію про неоднакове застосування судами касаційної інстанції норм статей 57, 60, 61 СК України дійшов наступного висновку: майно фізичної особи підприємця, яке придбане за кошти від своєї діяльності підприємця і не в інтересах сімї та використовується в його підприємницькій діяльності з метою отримання прибутку, слід розглядати як його особисту приватну власність, відповідно до ст. 57 СК України, а не як обєкт спільної сумісної власності подружжя, який підпадає під регулювання ст. ст. 60, 61 СК України.Верховний Суд в Постанові від 05.09.2018 р. у справі 61-27567св 18 зазначив, що майно фізичної особи-підприємця вважається спільним майном подружжя, як і інше майно, набуте за час зареєстрованого шлюбу, за умови, що воно було придбане за рахунок належних подружжю коштів. При цьому, у разі якщо майном користується приватний підприємець, то в іншого з подружжя право власності на майно (тобто речове право) трансформується в право вимоги (зобов'язальне право), сутність якого полягає у праві вимоги виплати половини вартості внесеного майна в разі поділу майна подружжя (а не право власності на саме майно) або право вимоги половини отриманого доходу від діяльності підприємства, або половини майна, що залишилось після ліквідації підприємства. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.07.1982 р., що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №327. 15.02.2016 р. [PERSON] померла. На випадок своєї смерті склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу [PERSON] 14.02.2008 р., зареєстрований в реєстрі за № 229, за яким все своє майно заповідає в рівних частках кожному із своїх дітей [PERSON] та [PERSON] Матеріалами спадкової справи № 59049329 від 02.06.2016 р. після смерті [PERSON] підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] спадщину після смерті матері прийняли та отримали свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна в рівних частках, а саме,автомобіль марки «FORD KUGA TITANIUM», 2011 року випуску, номер шасі (кузов, рама, коляска) WF0RXXGCDRBU66867, тип ТЗ-легковий універсал-В, колір білий, реєстраційний номер [NUMBER], земельну ділянку площею 0,0955 га кадастровий номер 4622710100:01:002:0069 за адресою Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, вул. Вишнева, 5, земельну ділянку площею 0,0900, кадастровий номер 4622710100:01:017:0057 за адресою Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, вул. П. Щасливого, 20, транспортний засіб марки «SCANIA 94», 2002 року випуску, номер шасі VLUP4Х20009070642, тип ТЗ-фургон-С, колір - червоний, реєстраційний номер [NUMBER], транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ 1117», 1993 р.в., номер шасі WDB6750131516198, тип ТЗ-фургон-С, колір білий, реєстраційний номер [NUMBER]. Крім того, судом встановлено, що 25.01.2017 р. між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0900, кадастровий номер 4622710100:01:017:0057 за адресою Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, вул. П. Щасливого, 20, посвідчений приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] Транспортні засоби марки «MERCEDES-BENZ 1117», 1993 р.в. тамарки «SCANIA 94», 2002 року р.в. були відчуженні спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Львівальянсбуд». В свою чергу, позивач за первісним позовом [PERSON] вважає, що майно, оформлене на [PERSON] є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбано під час перебування у шлюбі із спадкодавцем [PERSON], просить визнати за ним право власності на половину такого майна. Під час розгляду справи судом встановлено, що покійна [PERSON] була зареєстрована як фізична особа-підприємець з 21.03.1997 р. Свідоцтвами про сплату єдиного податку за період 2005-2015 року, витягами із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 16.06.2011 р, 22.05.2012 р., довідкою ДПІ у Жовківському районі Львівської області від 12.04.2011 р., витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 09.03.2018 р., наявною в матеріалах справи фінансовою та податковою звітністю ФОП [PERSON] підтверджується, що така здійснювала підприємницьку діяльність з торгівлі меблями, господарськими товарами, металевими виробами, оптової торгівлі деревиною та санітарно-технічним обладнанням, інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, вантажний автомобільний транспорт; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. Припинення підприємницької діяльності ФОП [PERSON] зареєстровано 19.02.2016 р. у звязку із смертю. При дослідженні підстав набуття у власність покійною [PERSON] спірної нежитлової будівлі магазину будівельних матеріалів поз.1 за адресою Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, вул. Львівська, 47, судом встановлено наступне.08.05.2002 р. підприємцю [PERSON] видано технічні умови №25 на електропостачання магазину по вул. Львівська, 47. 18.07.2002 р. підприємцю [PERSON] видано технічні умовим на водопостачання та каналізування зазначеного магазину. [PERSON] архітектора Жовківського району № 149 від 18.09.2002р. погоджено архітектурно-планувальну частину проекту будівництво магазину «Будівельні та господарські товари» в м. Жовква по вул. Львівській приватного підприємця [PERSON] Рішенням виконавчого комітету Жовківської міської ради № 283 від 19.09.2002 р. «Про затвердження п-цю [PERSON] проекту будівництва магазину будівельних та господарських товарів по вул. Львівській, 47 в м. Жовкві» затверджено приватному підприємцю [PERSON] проект будівництва магазину будівельних та господарських товарів по вул. Львівській, 47 в м. Жовкві та надано дозвіл ПП [PERSON] на будівництво такого магазину згідно затвердженого проекту, зобовязано ПП [PERSON] отримати дозвіл на виконання будівельно-монтажних робіт. 02.10.2002 р. підприємцю [PERSON] видано Дозвіл на виконання будівельних робіт №31 з будівництва магазину Будівельні і господарські товари у м. Жовква по вул. Львівській. Як вбачається із зазначеного документа, будівельні роботи здійснювалися ПП [PERSON] господарським способом. Листом від 08.10.2002 р. Начальнику Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю ПП [PERSON] зобовязалась виконати роботи по благоустрою території магазину «Госптовари» по вул. Львівській, 47 до кінця ІІ кварталу 2003 р. Розпорядженням голови Жовківської РДА від 11.10.2002 р. №969 «Про утворення державної технічної комісії», утворено державну технічну комісію для прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом магазину «Госптовари і будматеріали» у м. Львові по вул. Львівській, 47 підприємцем [PERSON] [PERSON] державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом обєкта до експлуатації, затвердженим Розпорядженням голови Жовківської райдержадміністрації від 16.10.2002 року № 981. «Про затвердження акту державної технічної комісії» введено в експлуатацію закінчений будівництвом магазин «Госптовари і будматеріали» у м. Львові по вул. Львівській, 47, забудовником якого виступала підприємець [PERSON] Рішенням Виконкому Жовківської міської ради №38 від 21.02.2003 р. «Про оформлення права власності на будівлю магазину, яка знаходиться в м. Жовкві по вул. Львівській, 47» вирішено оформити право власності на будівлю магазину №47 по вул. Львівській в м. Жовкві на імя приватного підприємця [PERSON], видати приватному підприємцю [PERSON] свідоцтво про право власності на магазин та Червоноградському МБТІ провести його державну реєстрацію.На підставі зазначеного рішення Виконкомом Жовківської міської ради [PERSON] 04.03.2003 р. видано свідоцтво про право власності на нежитлову будівлю загальною площею 265,5 кв.м., яке було зареєстроване Червоноградським МБТІ 05.03.2003 р.Судом також встановлено, що протягом2010-2011 років підприємцем [PERSON] здійснено реконструкцію зазначеного магазину. Так, листом головного архітектора Жовківського району від 11.06.2010 р. погоджено проект реконструкції із добудовою другого поверху магазину будівельних матеріалів по вул. Львівській, 47 в м. Жовква. На замовлення [PERSON] Орендним підприємством Львівське обласне проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро розроблено проект реконструкції з добудовою другого поверху магазину будівельних матеріалів по вул. Львівській, 47, який 30.08.2010 р. отримав позитивний висновок комплексної державної експертизи № 14-01477-10. Оплата за виготовлення зазначеної проектної документації в сумі 7936.00 грн. здійснена підприємцем [PERSON] в безготівковому порядку, що підтверджується випискою по банківському рахунку ПП [PERSON] у ВАТ «Ощадбанк» за 29.06.2010 р. 21.01.2010 р. [PERSON] видано дозвіл на виконання будівельних робіт №1512-11 з реконструкції магазину.Рішенням Виконкому Жовківської міської ради №505 від 25.11.2011 р. ФОП [PERSON] оформлено право власності на магазин будівельних матеріалів поз.1 загальною площею 540,9 кв.м. 03.01.2012р. Виконкомом Жовківської міської ради на підставі зазначеного рішення на імя [PERSON] видано свідоцтво про право власності на нежитлову будівлю-магазин будівельних матеріалів. При дослідженні підстав набуття у власність покійною [PERSON] спірної нежитлової будівлі магазину будівельних матеріалів поз.2, поз.3 за адресою Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, вул. Львівська, 47, судом встановлено наступне.Рішенням Виконавчого комітету Жовківської міської ради №61 від 21.02.2003 р. «Про надання дозволу ПП [PERSON] на виготовлення проекту будівництва торгових та складських приміщень по вул. Львівській, 47 в м. Жовкві» приватному підприємцю [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту будівництва торгових, складських приміщень та кафе по вул. Львівській, 47 в м. Жовкві на закріпленій земельній ділянці. Рішенням виконавчого комітету Жовківської міської ради №228 від 17.07.2003 р. «Про затвердження ПП [PERSON] проектної документації на будівництво господарського магазину та складських приміщень по вул. Львівській, 47 в м. Жовкві» затверджено відповідну проектну документацію та надано дозвіл ПП [PERSON] на спорудження господарського магазину та складських приміщень по вул. Львівській, 47 у м. Жовкві у відповідності до затвердженого проекту. 24.07.2003 р. ПП [PERSON] видано дозвіл на виконання будівельних робіт. Як вбачається із зазначеного документу, будівельні роботи проводились господарським способом.Актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта від 21.04.2005 р., затвердженого Розпорядженням [PERSON] РДА від 16.05.2005 р. №235, прийнято в експлуатацію новозбудований магазин господарських товарів та будматеріалів (І-ша черга будівництва). Актом державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом обєкта в експлуатацію від 18.03.2004 р. прийнято в експлуатацію новозбудовані складські приміщення (друга черга будівництва)у м. Жовкві по вул. Львівській, 47, ПП [PERSON] Рішенням виконкому Жовківської міської ради №222 від 30.06.2005 р. «Про оформлення права власності на магазин господарських товарів та будматеріалів 1-ша черга, будівля складських приміщень 2-га черга по вул. Львівській, 47 у м. Жовква», вирішено оформити право власності [PERSON] на обидва вищевказані приміщення. 12.07.2005 р. [PERSON] видано Свідоцтво про право власності на зазначені будівлі. При дослідженні джерел набуття у власність покійною [PERSON] вищезазначених будівель судом встановлено наступне.Матеріалами справи підтверджується, що будівництво зазначених будівель здійснювалося покійною [PERSON] за кошти, отримані від здійснення її підприємницької діяльності, в тому числі, отриманих неюкредитних коштів.Так, в матеріалах справи є кредитний договір № KP20704 від 06.09.2002 р., з якого вбачається, що СПДФО [PERSON] отримала кредит у ВАТ «Електрон Банк» в сумі 50 000.00 грн. на оплату за будівельні матеріали та господарські товари на строк до 05.09.2003 р. Як вбачається із виписок з рахунку СПД [PERSON] у ВАТ «Електрон Банк» за 2003 рік, погашення кредитної заборгованості по договору № KP20704 здійснювалося підприємцем [PERSON] за рахунок коштів від своєї підприємницької діяльності. Крім того, наявним в матеріалах справи [PERSON] перевірки цільового використання коштіввід 15.02.2003 р. підтверджується використання отриманих кредитних [PERSON] коштів саме на придбання будівельних матеріалів. 25.04.2003 р. між [PERSON] та ТОВ «Пластик-Сервіс» укладено Договір № Л-84 від 25.04.2003 р. на виготовлення віконних пластикових конструкцій та їх монтаж по вул. Львівській, 47 в м. Жовкві. Наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями ПП [PERSON] за період з травня 2003 по березень 2004 р., вбачається щомісячне погашення заборгованості перед ТОВ «Пластик-Сервіс» саме за рахунок коштів на банківському рахунку підприємця [PERSON] В серпні 2003 р. СПДФО [PERSON] отримала кредит у ВАТ «Електрон Банк» в сумі 100 000.00 грн. на оплату за будівельні матеріали, госптовари та побутову техніку зі строком погашення не пізніше 27.08.2004 р., що підтверджується Кредитним договором № КР 21488 від 28.08.2003 р. Як вбачається із наявних в матеріалах справи виписок з рахунку СПД [PERSON] у ВАТ «Електрон Банк» та платіжних доручень ФОП [PERSON] за 2003-2004 роки, погашення кредитної заборгованості по договору № KP21488 також здійснювалося підприємцем [PERSON] за рахунок коштів від своєї підприємницької діяльності. 27.11.2003 р. між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено кредитний договір № 297, за умовами якого позичальник отримала кредит в сумі 45\~000.00 грн. В забезпечення виконання зобовязання по цьому договору ПП [PERSON] передано в заставу належне їй рухоме майно-товари в обороті, що підтверджується договором застави від 27.11.2003 р. Наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями ФОП [PERSON] за період з 2003 по 2005 рік підтверджується оплата кредитної заборгованості перед ВАТ «Державний ощадний банк України» за рахунок підприємницьких коштів [PERSON] 11.09.2006 р. між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено кредитний договір № 712 із сумою позики 37000.00 доларів США на придбання товарів тривалого використання. В якості забезпечення виконання зобовязання за зазначеним кредитним договором в іпотеку була передана належна [PERSON] нежитлова будівля по вул. Львівській, 47, що підтверджується Іпотечним договором від 12.09.2006 р., посвідченим приватним нотаріусом Жовківського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 2125. Придбання будівельних матеріалів за рахунок коштів від підприємницької діяльності [PERSON] підтверджується також наявними в матеріалах справи виписками збанківських рахунків підприємця, платіжними дорученнями та квитанціямиФОП [PERSON] за період 2003-2011 роки. Факт спорудження будівель магазинів [PERSON] для здійснення власної господарської діяльності та за рахунок отриманих нею кредитів, позик та коштів від такої діяльності підтверджується також показаннями допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON]., [PERSON].. Крім того, свідок [PERSON]. зазначила, що про отримання кредитів покійна [PERSON] своєму чоловікові [PERSON] навіть не розказувала, оскільки, такий був противником таких та постійно їй заперечував. Судом також встановлено, що нежитлові будівлі за адресою вул. Львівська, 47 в м. Жовкві використовувались [PERSON] лише в цілях її підприємницькій діяльності., а саме власної торговельної діяльності та передачі таких в оренду з метою отримання доходу, що підтверджується наявними в матеріалах справи рішенням виконкому Жовківської міської ради 20.11.2011 р. №341 «Про надання дозволу на відкриття магазину «Господарські товари в м. Жовкві по вул. Львівській, 47», рішенням виконкому Жовківської міської ради від 30.06.2005 р. № 239 «Про надання ПП [PERSON] на розміщення обєкту торгівлі по вул. Львівській, 47 в м. Жовкві», згідно якого приватному підприємцю [PERSON] надано дозвіл на розміщення обєкту торгівлі магазину «Меблі та побутова техніка», рішенням виконкому Жовківської міської ради №77 від 26.02.2009 р. «Про надання дозволу підприємцю [PERSON] на розміщення буфету в приміщенні по вул. Львівській, 47 в м. Жовкві», а також копіями трудових договорів між найманим працівниками ФОП [PERSON] про виконання роботи продавця в магазині по вул. Львівській, 47 в м. Жовкві, договорами оренди про передачу частини таких приміщень в користування іншим субєктам господарювання, виписками з банківських рахунків ПП [PERSON] про отримання надходжень від оренди, актом податкової перевірки ФОП [PERSON] за період від 28.09.2009 р. по 31.12.2011 р., наявними в матеріалах справи приписами та постановами про застосування штрафних санкцій до ФОП [PERSON] за порушення законодавства під час здійснення нею господарської діяльності в приміщеннях по вул. Львівській, 47 в м. Жовкві. 28.07.2009 р. ФОП [PERSON] придбано автомобіль марки «SCANIA 94», 2002 року випуску, номер шасі VLUP4Х20009070642, тип ТЗ-фургон-С, колір - червоний, що підтверджується наявним в матеріалах справи біржовим контрактом купівлі-продажу транспортного засобу (агрегату) серії ЛВК №09072854. Автомобіль марки « MERCEDES-BENZ 1117», 1993 р.в., номер шасі WDB6750131516198, тип ТЗ-фургон-С, колір білий придбаний [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 04.11.2011 р., що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 09.11.2001 р. Про використання зазначених транспортних засобів ФОП [PERSON] у власній підприємницькій діяльності свідчить отримання нею 10.08.2009 р.ліцензії серії АВ № 484649 на внутрішні перевезення вантажів вантажними автомобілями, причепами та напівпричепами, копія якої є в матеріалах справи, а також наявними в матеріалах справи ліцензійними картками на вказані автомобілі, угодами на проведення техогляду, ремонту і технічного обслуговування автотранспорту № 77 від 03.08.2009 р. та № 40 від 31.07.2009 р., укладеними ФОП [PERSON], подорожніми листами вантажних автомобілів та посвідками про відрядження найманих працівників- водіїв ФОП [PERSON], виписками з банківських рахунків ФОП [PERSON], якими підтверджується факт систематичного придбання паливно-мастильних матеріалів та надходження оплат за надання послуг перевезення, наявним в матеріалах справи актом про результати податкової перевірки ФОП [PERSON] за період з 01.01.2009 р. по 31.12.2011 р., податковою звітністю ФОП [PERSON] про сплату нею збору за забруднення навколишнього природного середовища. Показаннями допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], яка працювала бухгалтером [PERSON], а також [PERSON], який працював продавцем [PERSON], також підтверджується факт спорудження нежитлових будівель магазинів по вул. Львівській, 47 в м. Жовкві ФОП [PERSON] з метою здійснення підприємницької діяльності та фактичного використання таких в зазначених цілях. Крім того, вказані особи також зазначили, що у підприємницькій діяльності ФОП [PERSON] використовувала також придбані нею транспортні засоби «SCANIA 94», 2002 р.в. та вантажний автомобіль MERCEDES-BENZ, як для доставки та перевезення власного товару, так і для надання послуг перевезення. Судом встановлено, що земельні ділянки по вул. Львівській, 47 в м. Жовкві Львівської області, на яких ПП [PERSON] здійснено будівництво нежитлових будівель магазинів належали їй на праві власності. Так, земельна ділянка площею 0,0236 га, кадастровий номер 4622710100:01:009:0101 за адресою м. Жовква, вул. Львівська, 47, набута у власність субєктом підприємницької діяльності [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 12.04.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 826, укладеного із Жовківською міською радою Львівської області. Як вбачається зі змісту зазначеного договору, ділянка придбана для будівництва господарських будівель. Матеріалами справи, а саме платіжним дорученням ПП [PERSON] № 394 від 13.04.2005 р. про здійснення оплати в сумі 3233.00 грн. за земельну ділянку згідно договору купівлі-продажу № 826 від 12.04.2005 р. підтверджується, що зазначена земельна ділянка придбана вказаною особою за кошти від власної підприємницької діяльності. На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 12.04.2015 р. на імя [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 829815.До моменту викупу, зазначена земельна ділянка знаходилась в оренді ФОП [PERSON], що підтверджується наявним в матеріалах справи договором оренди земельної ділянки від 15.10.2003 р. За таких обставин, суд приходить до висновку, що земельна ділянка площею 0, 0236 га, кадастровий номер 4622710100:01:009:0101 за адресою: м. Жовква, вул. Львівська 47,нежитлова будівля магазину будівельних матеріалів поз.1 за адресою Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, вул. Львівська, 47, нежитлова будівля магазину будівельних матеріалів поз.2, поз. 3 за адресою Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, вул. Львівська, 47, автомобіль марки «SCANIA 94», 2002 року випуску, номер шасі VLUP4Х20009070642, тип ТЗ-фургон-С, колір - червоний, реєстраційний номер [NUMBER], автомобіль марки «MERCEDES-BENZ 1117», 1993 р.в., номер шасі WDB6750131516198, тип ТЗ-фургон-С, колір білий, (колишній реєстраційний номер 32320ТС) реєстраційний номер [NUMBER] придбані [PERSON] за кошти від своєї діяльності підприємця і не в інтересах сімї та використовувалися в її підприємницькій діяльності з метою отримання прибутку, відтак, такі слід розглядати як її особисту приватну власність, відповідно до ст. 57 СК України, а не як обєкт спільної сумісної власності подружжя, який підпадає під регулювання ст. ст. 60, 61 СК України. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання такого майна спільною сумісною власністю подружжя, скасування свідоцтв про право на спадщину за заповітом на таке майно, виданих [PERSON] та [PERSON], скасування державної реєстрації права власності за спадкоємцями, визнання недійсними договорів купівлі-продажу транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ 1117», 1993 р.в.,визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу марки «SCANIA 94»,та визнання за [PERSON] права власності на ? частку зазначеного майна задоволенню не підлягають. Крім того, судом встановлено, що рішенням Жовківської міської ради №12 від 06.12.2002 р. «Про передачу у приватну власність земельних ділянок в місті Жовкві» передано безоплатно у приватну власність гр. [PERSON] земельну ділянку площею 1000 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку по вул. Львівській, 47 в м. Жовкві. Рішенням Жовківської міської ради №38 від 18.06.2003 р. «Про затвердження громадянці [PERSON] уточненого розміру земельної ділянки по вул. Львівській, 47 в м. Жовкві», розмір ділянки уточнено до 9314 кв.м. На підставі зазначених рішень на імя [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №014633 від 28.07.2003 р. кадастровий номер 4622710100:00:009:0002. Таким чином, судом встановлено, що зазначена земельна ділянка набута у власність [PERSON] безоплатно в порядку приватизації. При цьому, у відповідності до ст. ст. 6, 17 ЗК України 1992 року, Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15 «Про приватизацію земельних ділянок», Порядку передачі земельних ділянок у приватну власність громадян (затверджений наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15 лютого 1993 року № 10) і ст. 22 КпШС України, які були чинними на час приватизації покійною [PERSON] спірної земельної ділянки, земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку й господарських будівель, є її власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку у земельному фонді. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України в Постанові від 16.12.2015 р. у справі №6-2710цс15. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача за первісним позовом про визнання зазначеної земельної ділянки спільним майном подружжя та визнання за ним права власності на ? частину земельної ділянки є безпідставними та не підлягають до задоволення. Не підлягають до задоволення і позовні вимоги [PERSON] в частині визнання приватною спільною сумісною власністю подружжя земельної ділянки площею 0,0797 га. кадастровий номер 46227100100:01:009:0004 за адресою Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, вул. Кобилянської, 11 та житлового будинку загальною площею 271,6 кв., житловою 110 кв. за вказаною адресою, оскільки такі вибули із спільної власності подружжя на підставі договорів дарування, посвідчених приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу [PERSON] 15.09.2016 р., зареєстрованих в реєстрі за № 1199 та № 1200.Зазначені договори позивачем не оспорюються. Не підлягають до задоволення і позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на ? частку транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ 207D», номер кузова [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], з підстав недоведеності належності такого майна до обєктів спільної власності подружжя [PERSON]. Так, в матеріалах справи є лист Сервісного центру МВС України у Львівській області від 16.05.2017 р. № 31/13-956, наданий на запит суду, з якого вбачається, що зазначений транспортний засіб належав [PERSON] Разом з тим, жодних доказів періоду та підстав набуття такого автомобіля у власність [PERSON] позивачем не представлено. Судом встановлено,\~що автомобіль\~марки «FORD\~KUGA\~TITANIUM»,\~2011\~р.в.\~набутий покійною\~[PERSON]\~під час\~перебування у\~зареєстрованому шлюбі,\~що підтверджується\~наявним в\~матеріалах справи\~свідоцтвом про\~реєстрацію транспортного\~засобу серії\~САК №798265\~від 04.07.2012\~р.,\~виданим на\~підставі довідки-рахунку\~ТОВ «Велет-авто»\~від 27.06.2011\~р.\~та ВМД\~від 21.11.2011\~р.\~В матеріалах\~справи відсутні\~будь-які\~докази,\~які б\~спростовували презумпцію\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя [PERSON]\~та [PERSON]\~на вказане\~майно.\~Відтак,\~суд вважає\~позовні вимоги\~[PERSON]\~в частині\~визнання вказаного\~автомобіля обєктом\~спільної сумісної\~власності подружжя\~та визнання\~за ним\~права власності\~на ?\~частку такого\~обґрунтованими та\~такими,\~що підлягають\~до задоволення.\~ У\~відповідності до\~ст.\~1301\~ЦК України,\~свідоцтво про\~право на\~спадщину визнається\~недійсним за\~рішенням суду,\~якщо буде\~встановлено,\~що особа,\~якій воно\~видане,\~не мала\~права на\~спадкування,\~а також\~в інших\~випадках,\~встановлених законом.\~За таких\~обставин суд\~приходить до\~висновку про\~необхідність визнання\~частково недійсними\~свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 15 листопада 2016 року, виданих приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу [PERSON] [PERSON] та [PERSON] в частині ? частки автомобіля марки «FORD KUGA TITANIUM», 2011 р.в., оскільки до складу спадкового майна після смерті [PERSON] входить тільки ? частка зазначеного автомобіля, відтак спадкоємцям належить по ? частці такого. Разом з тим, не підлягають до задоволення позовні вимоги [PERSON] про скасування права власності [PERSON] та [PERSON] на автомобіль марки «FORD KUGA TITANIUM», 2011 р.в., оскільки жодного доказу такої реєстрації позивачем не представлено. \~ \~ \~ \~Щодо зустрічного позову [PERSON] та зустрічного позову [PERSON] судом встановлено наступне. 30.08.2007 р. між ТОВ «Віко-Банзай» та ФОП [PERSON] укладено Договір купівлі-продажу нежитлової будівлі та земельної ділянки несільськогосподарського призначення, посвідчений приватним нотаріусом Жовкіського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 2551, за умовами якого [PERSON] набув у власність нежитлову будівлю складу, позначену в технічній документації, що є невідємною частиною правовстановлюючого документу, за планом земельної ділянки літерою «А-1», загальною площею 512,2 кв.м. та земельну ділянку несільськогосподарського призначення, площею 1,0244 га, на якій він розташований, за адресою: Львівська область, Жовківський район, с. Сопошин, вул. Вокзальна, № 20. На підставі зазначеного договору [PERSON] видано Державний акт про право власності на земельну ділянку від 27.09.2007 р. кадастровий номер 4622788800:04:000:0002, площею 1,0244 га за адресою: Львівська область, Жовківський район, с. Сопошин, вул. Вокзальна, № 20. Окрім зазначеного, судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 410D, тип Фургон малотонажний В, номер шасі (кузова рами) WDB9044131P858441, 1999 р.в., д.н.з ВС 2515 ЕС, зареєстрованого 20.08.2013 р., що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САТ №131482, виданим Червоноградським ВРЕР ДАІ при ГУМВС у Львівській області, копія якого є в матеріалах справи. При встановленні належності зазначеного майна до обєктів спільної сумісної власності подружжя, суд виходить з наступного. Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об'єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.Оскільки презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя відповідачем за зустрічним позовом [PERSON] не спростовано, матеріали справи не містять жодних доказів того, що спірне майно придбане за його особисті кошти, чи за кошти отримані від його підприємницької діяльності, а не за спільні кошти подружжя, жодних доказів використання такого майна у власній підприємницькій діяльності з метою отримання прибутку [PERSON] не представлено, суд приходить до висновку, що таке майно, як придбане під час перебування у зареєстрованому шлюбі, є обєктом спільної сумісної власності [PERSON] та покійної [PERSON] Матеріалами справи підтверджується звернення спадкоємців [PERSON] та [PERSON] із заявами про отримання свідоцтв про спадщину на нежитлову будівлю та земельну ділянку по вул. Вокзальній, 20 в с. Сопошин Жовківського району Львівської області. Разом з тим, у видачі таких свідоцтв було відмовлено з підстав відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на таке майно. У відповідності до пп.3.1. [PERSON] спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268 - 1270 ЦК.За змістом ст. 392 ЦК належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку. З огляду на те, що у спадкоємців [PERSON] існують перешкоди для оформлення права власності на зазначене майно у нотаріальному порядку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги за зустрічними позовами [PERSON], [PERSON] підлягають до задоволення. \~ \~ \~ \~Щодо позову третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору [PERSON] судом встановлено наступне. 14.09.2010 р. між [PERSON], як продавцем та [PERSON], як покупцем, укладено договір купівлі продажу земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 900.00 кв.м., кадастровий номер 4622710100:01:017:0057, за адресою м. Жовква Львівської області, вул. П. Щасливого, 20,посвідчений приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1508. На підставі зазначеного договору на імя [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №223422 від 05.07.2011 р. 23.09.2010 р. між [PERSON], як продавцем, та [PERSON], як покупцем укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0955 га, кадастровий номер 4622710100:01:002:0067, за адресою м. Жовква Львівської області, вул. Вишнева,5 посвідчений приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 670. На підставі зазначеного договору на імя [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №223421 від 23.06.2011 р. 18.10.2016 р. приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] Гаврилівнина імя [PERSON] та на ім»я [PERSON] на ? частку земельної ділянки площею 0,0955 га кадастровий номер 4622710100:01:002:0069 за адресою Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, вул. Вишнева, 5, кожному. Також 18.10.2016 р. приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на імя [PERSON] та на імя [PERSON] на ? частку земельної ділянки площею 0,0900, кадастровий номер 4622710100:01:017:0057 за адресою Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, вул. П. Щасливого, 20, кожному. Зазначена земельна ділянка [PERSON] та [PERSON] була відчужена [PERSON], що підтверджується наявним в матеріалах справи Договором купівлі-продажу земельної ділянки від 25.01.2017 р., посвідченим приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим в реєстрі на №57. Матеріалами справи підтверджується те, що [PERSON] є рідною сестрою покійної [PERSON]. [PERSON] на законних підставах проживала в республіці Італії з 1997 р. В Італії була одружена, створила сімю та мала офіційні доходи. Зазначене підтверджується свідоцтвом про одруження КонтініРіспо і [PERSON] від 2000 р., деклараціями про доходи [PERSON] за 2002-2010 роки, медичними картками [PERSON] від 01.07.2005 р. та від 17.05.2011 р., водійськими правами [PERSON], виданими в Республіці Італія, пенсійним посвідченням [PERSON] Контіні, документом про присвоєння тимчасової реверсійної пенсії [PERSON], повідомлення про нараховані суми пенсійного забезпечення за 2002-2010 роки, які є в матеріалах справи. Показаннями допитаного в судовому засіданні свідка [PERSON], який був продавцем земельної ділянки по вул. П. Щасливого, 20 в м. Жовкві Львівської області,підтверджується що в серпні 2010 році він зустрічався із [PERSON] особисто, узгодив ціну та інші умови продажу, проте, докінця серпня він не встиг виготовити всі необхідні документи для продажу ділянки, а [PERSON] мала їхати до Італії і чекати не могла. Тому, для підтвердження угоди дала йому аванс за продаж в сумі еквівалентній 1000 Євро, з тим, щоб ділянку оформити на її сестру [PERSON], якій вона залишить решту коштів. В матеріалах справи є копія розписки від 27.08.2010 р., з якої вбачається отримання [PERSON] суми в розмірі 10 000, 00 грн., що складає еквівалент 1000 Євро, в якості авансу за купівлю [PERSON]Г.в нього земельної ділянки площею 0, 09 га в м. Жовкві по вул. П. Щасливого, 20. З письмових пояснень відповідача [PERSON], наданих ним у відзиві на позов, слідує, що такий був продавцем земельної ділянки по вул. Вишневій, 5 в м. Жовкві. В серпні 2010 р. приїжджала [PERSON], особисто оглянула ділянку та погодила всі умови її продажу. Для підкріплення намірів на наступний день після зустрічі підписали попередній договір купівлі-продажу ділянки на підставі якого [PERSON] дала йому аванс. В кінці серпня п. Марія змушена була їхати в Італію. Так, як документи ще не були готові, вони домовились, що ділянка мала бути оформлена на її сестру [PERSON]. [PERSON] сказала, що залишила сестрі кошти, які остання йому передасть в день продажу. Зазначені обставини підтверджуються також наявним в матеріалах справи попереднім договором купівлі-продажу земельної ділянки по вул. Вишневій, 5, в м. Жовкві, укладеним між [PERSON] та [PERSON] 16.08.2010 р., з якого вбачається узгодження сторонами всіх істотних умов майбутньої купівлі, а також отримання [PERSON] авансу в сумі, що еквівалентна 600 Євро. Факт перебування [PERSON] на території України у серпні 2010 підтверджується також наявною в матеріалах справи копією посвідчення водія, виданого [PERSON] Львівським відділом ВРЕР ДАІ 13.08.2010 р. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка являється двоюрідною сестрою [PERSON] та [PERSON] зазначила, що [PERSON] в серпні 2010 приїжджала на Україну разом зі своїм цивільним чоловіком, з ними свідок бачилася особисто, оскільки були у свідка в гостях. Марія казала, що купила дві ділянки в Жовкві для синів, бо може колись вирішать будуватися, [PERSON] помагає їй з оформленням. На синів не хотіла оформляти, бо вони не дуже добре жили із своїми жінками, побоювалась, щоб при розлученні не дісталось невісткам. З сестрою [PERSON] була в дуже довірливих і близьких відносинах. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] вказав, що є сином [PERSON]. Йому було відомо, що мати купила дві ділянки в Жовкві, хотіла вкласти гроші, і на перспективу для будівництва щоб вони з братом будувались. Знає, що ділянки куплені за мамині кошти, але по документах оформлені на її сестру [PERSON], з якої в мами були найближчі відносини. Оскільки нагальної потреби в переоформленні не було, ділянки так і залишалися на ній. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що є невісткою [PERSON] Їй було відомо, що остання під час приїзду у 2010 р. купила дві ділянки в Жовкві. Зазначила, що з обома невістками [PERSON] була в напружених відносинах, оскільки подружнє життя синів не складалося побоювалася, що такі будуть зазіхати на її майно. З сестрою [PERSON] у [PERSON] були найбільш тісні звязки, вона сестрі безумовно довіряла, тому і прийняла рішення оформити ділянки на сестру. Крім того, суд бере до уваги те, що позовні вимоги [PERSON] визнані відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Вищезазначене, на думку суду, підтверджує те, що земельні ділянки в м. Жовкві по вул. Вишневій,5 та по вул. П. Щасливого, 20, були придбані за кошти [PERSON] і для неї, відтак, насправді така є покупцем за даними договорами. Згідно статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.За своєю суттю договір купівлі-продажу передбачає для однієї сторони право отримання предмета купівлі-продажу у власність та зобов'язання сплатити його покупну ціну, а для другої сторони право на отримання ціни та обов'язок передати предмет договору наступному власнику.Крім того, покупець може домовитись з іншою особою про придбання власності за її рахунок з наступним відшкодуванням цій особі витрат.Отже, за звичаями ділового обороту резюмується, що предмет договору належить продавцю та переходить у власність покупця, якщо інше не передбачено домовленістю сторін, та покупець має сплатити ціну за власний рахунок, якщо інше не передбачено домовленістю сторін договору або покупцем та іншою особою. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Положеннями ст. 217 ЦК України визначено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідків недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був вчинений без включення до нього недійсної частини. Якщо при вирішенні позову про визнання договору купівлі-продажу недійсним з підстав, що насправді покупцем є інша особа, суд встановить, що фактично майно було придбано за кошти іншої особи і для неї, та що інших підстав для визнання цієї угоди недійсною немає, вказаний договір визнається недійсним лише в частині, що стосується покупця, і покупцем за цим договором визнається особа, за рахунок коштів якої і для якої фактично укладався цей договір. З огляду на те, що на підставі зібраних у справі доказів судом встановлено, що земельні ділянки в м. Жовкві по вул. Вишневій, 5 та по вул. П. Щасливого, 20, були придбані за кошти [PERSON] і для неї, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання договорів купівлі-продажу таких ділянок частково недійсним в частині зазначення покупцем [PERSON] та визнання [PERSON] покупцем за такими договорами, скасування державних актів на право власності на земельні ділянки, виданих на імя [PERSON], свідоцтв про право на спадщину за заповітом, виданих спадкоємцям [PERSON], є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Ст. 387 ЦК України передбачає, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Ст. 388 ЦК України передбачає, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. У відповідності до ст. 400 ЦК України, недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна. Пп. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2012 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» передбачено, що норма частини першої статті 216 ЦК не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК.Враховуючи те, що спірна земельна ділянка по вул. П. Щасливого, 20 в м. Жовкві була відчужена [PERSON] та [PERSON] [PERSON] на підставі договору-купівлі продажу від 25.01.2017 р., суд погоджується з доводами третьої особи [PERSON] про те, що належним способом захисту її права на вказану земельну ділянку прав позивача є витребування такої у незаконного набувача, а не визнання недійсним договору купівлі-продажу, на підставі якого така ділянка була відчужена. \~ \~ \~ \~Оскільки на підставі зібраних доказів судом встановлено, що фактичним покупцем спірних земельних ділянок по вул. Вишневій, 5 та по вул. П. Щасливого, 20 в м. Жовкві Львівської області, є не [PERSON], а її сестра [PERSON], то такі земельні ділянки не можуть являтися обєктами спільної сумісної власності подружжя [PERSON], померлої 15.02.2016 р., та [PERSON] У звязку із цим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача за первісним позовом [PERSON] про визнання таких земельних ділянок спільною сумісною власністю подружжя, визнання недійсними та скасування свідоцтв про право на спадщину за заповітом на вказані ділянки, скасування державної реєстрації права власності, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки по вул. П. Щасливого. 20, в м. Жовкві, та визнання за позивачем права на ? частину вказаних ділянок не підлягають до задоволення. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed