Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу в сумі 4 000 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18 березня 2015 року уклав з відповідачкою договір позики грошових коштів в сумі 4 000 грн., що підтверджується її розпискою. Відповідно до угоди відповідачка зобов'язувалась повернути гроші через шість місяців. Однак в зазначений строк гроші не повернула, ухиляється від виконання зобов'язання. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та зазначив, що до теперішнього часу відповідачка не повернула йому борг. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, оскільки позивач не заперечує проти цього. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що між сторонами 18.03.2015 року укладено усний договір позики, що підтверджується розпискою, виданою [PERSON] Відповідно до договору відповідач отримав від позивача грошові кошти в сумі 4000 грн. та зобовязався їх повернути через 6 місяців, тобто до 18.09.2015 року. У встановлений строк відповідач свого зобовязання не виконала, грошові кошти не повернула. Таким чином, суд вважає, що сума боргу в розмірі 4000 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір в сумі 551,20 грн., сплачений позивачем, підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved