Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з 05.12.2008 року вона з відповідачем [PERSON] знаходиться у шлюбі, зареєстрованому Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 514. Від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем на даний час припинені, з 2011 року вони мешкають окремо, майнового спору, а також спору щодо проживання малолітньої дитини не має. В судовому заіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих для суду причин, про день та час судового розгляду повідомлений своєчасно та належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя .Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Як встановлено у судовому засіданні, 05.12.2008 року позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 514. (а.с. 3). Від шлюбу позивач та відповідач мають спільну дочку - [PERSON], [INFO]. (а.с. 4) Спільне життя у сторін не склалося, сімейні стосунки фактично припинені чотири роки тому, тобто у 2011 році, спільного господарства сторони не ведуть, спор щодо поділу майна, а також місця проживання дитини відсутній, що є підставою для задоволення позову. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Суд вважає, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги пояснення позивача, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати за розірвання шлюбу суд покладає на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved