Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON]; третьої особи яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Дніпродзержинської міської ради, про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди. У своєму позові позивач просить суд визнати інформацію, щодо генерального директора КВП ДМР «Міськводоканал» [PERSON] проголошену та поширену відповідачем [PERSON] на пленарному засіданні [INFO] стосовно наявності заборгованості КВП ДМР «Міськводоканал» перед працівниками по заробітній платі станом на 2014 року; розкрадання майна підсобного господарства генеральним директором КВП ДМР «Міськводоканал» [PERSON] недостовірною та такою, що порушує особисті його немайнові права; зобов'язати відповідача депутата Дніпродзержинської міської ради VI скликання [PERSON] на черговій сесії Дніпродзержинської міської ради спростувати інформацію проголошену [INFO] Дніпродзержинської міської ради, а саме інформацію щодо наявності заборгованості КВП ДМР «Міськводоканал» перед працівниками по заробітній платі станом на 2014 рік; інформацію щодо розкрадання майна підсобного господарства генеральним директором КВП ДМР «Міськводоканал» [PERSON]; стягнути з [PERSON] на його користь у відшкодування порушених його прав на честь, гідність та ділову репутацію моральну шкоду в розмірі 15 000 грн., а також витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 1 500 грн. У своєму позові позивач посилався на те, що в [INFO] Дніпродзержинської міської ради VI скликання депутатом Дніпродзержинської міської ради [PERSON] було проголошено промову, у якій поширено інформацію про КВП ДМР «Міськводоканал» і особисто про нього як генерального директора підприємства, яка є недостовірною, спотвореною та такою, що не відповідає дійсності. Оскільки на пленарному засіданні Дніпродзержинської міської ради було присутніми більш ніж 300 осіб, оголошена інформація стала відома широкому загалу. Внаслідок того, що пленарні засідання міської ради транслюються на телебаченні, та поширюються через мережу Інтернет, зазначена інформація стала відома також невизначеному колу осіб. Інформація відносно наявності заборгованості КВП ДМР «Міськводоканал» перед працівниками по заробітній платі станом на 2014 рік та щодо розкрадання майна підсобного господарства генеральним директором КВП ДМР «Міськводоканал» [PERSON] Вважає, що поширена відповідачем інформація носить негативний характер та формує негативну інформацію щодо колег позивача, в членів трудового колективу, підприємства, оскільки із зала міської ради транслюється в пресі, на телебаченні, в системі Інтернет невизначеному колу осіб, які могли почути та побачити, прочитати вказану інформацію. Вважає, що своїми діями відповідач грубо порушив його немайнове право та поширив недостовірну інформацію, яка принижує його честь та гідність, ділову репутацію як громадянина, як генерального директора КВП ДМР «Міськводоканал», та нанесла значну моральну шкоду. Внаслідок моральних душевних страждань, приниження честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації, на протязі декількох місяців втратив сон і спокій, порушилися його нормальні життєві зв'язки з його друзями, колегами - депутатами міської ради, які вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Інформація про наявність на даний час заборгованості КВП ДМР «Міськводоканал» перед працівниками по заробітній платі є безпідставною, не відповідає дійсності та підлягає спростуванню, у зв'язку з тим, що станом на 19.06.2014 рік КВП ДМР «Міськводоканал» не має заборгованості по заробітній платі перед своїми працівникам. Інформація щодо розкрадання генеральним директором [PERSON] майна КВП ДМР «Міськводоканал», а саме майна підсобного господарства, не відповідає дійсності та підлягає спростуванню, тому як підсобне господарство, майно якого начебто розкрадалося генеральним директором [PERSON] не було передано на баланс КВП ДМР «Міськводоканал». Оскільки, власні припущення та міркування відповідача після проголошення їх перед громадськістю та пресою перестали бути об'єктивними, тому поставили під сумнів ефективність роботи підприємства, яким він керую, і діяльність якого має стратегічне значення для всього населення міста Дніпродзержинська. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та посилався на обставини викладені в позові. Просить суд визнати інформацію, щодо генерального директора КВП ДМР «Міськводоканал» [PERSON] проголошену та поширену відповідачем [PERSON] на пленарному засіданні [INFO] стосовно наявності заборгованості КВП ДМР «Міськводоканал» перед працівниками по заробітній платі станом на 2014 року; розкрадання майна підсобного господарства генеральним директором КВП ДМР «Міськводоканал» [PERSON] недостовірною та такою, що порушує особисті його немайнові права; зобов'язати відповідача депутата Дніпродзержинської міської ради VI скликання [PERSON] на черговій сесії Дніпродзержинської міської ради спростувати інформацію проголошену [INFO] Дніпродзержинської міської ради, а саме інформацію щодо наявності заборгованості КВП ДМР «Міськводоканал» перед працівниками по заробітній платі станом на 2014 рік; інформацію щодо розкрадання майна підсобного господарства генеральним директором КВП ДМР «Міськводоканал» [PERSON]; стягнути з [PERSON] на його користь у відшкодування порушених його прав на честь, гідність та ділову репутацію моральну шкоду в розмірі 15 000 грн., а також витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 1 500 грн. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позову, посилався на обставини викладені в запереченні. Суду зазначив, що до відповідача, як депутата Дніпродзержинської міської ради, 03.03.2014 року через приймальню громадської організації «Місто» звернулися працівники КВП ДМР «Міськводоканал» з проханням сприяти вирішенню проблеми з невиплати заробітної плати, де зазначені були факти невиплати та несвоєчасної виплати заробітної плати. Зазначив, що відповідач не стверджував, що підсобне господарство було розкрадено саме [PERSON] чи з його відома. В якості підтвердження інформації проголошеної на сесії міської ради є письмовий підрядний договір № 14/05/12 від 14.05.2012 року, укладений між КПП ДМР «Дніпродзержинськводоканал» в особі директора [PERSON] та ТОВ НВФ «Юса-Інтерстройсервіс», згідно до умов якого останнє зобов'язалось на замовлення КПП ДМР «Дніпродзержинськводоканал» виконати демонтажні роботи будівель та спору за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] на той час не мав повноважень укладати договори від імені КПП ДМР «Дніпродзержинськводоканал» та керувати його діяльністю, оскільки постановою суду КПП ДМР «Дніпродзержинськводоканал» було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Постановою суду були припинені повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном. Таким чином, [PERSON] не мав жодних повноважень укладати 14.05.2012 року договір про демонтаж майна КПП ДМР «Дніпродзержинськводоканал», оскільки його повноваження були припинені та майно повинно було бути включене в ліквідаційну масу. 28.03.2013 року юридичну особу КПП ДМР «Дніпродзержинськводоканал» ухвалою господарського суду Дніпропетровської області було припинено. Зазначив, що позивач не довів факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Проте, позивач не довів того, що внаслідок поширення інформації про нього він зазначив будь-яких негативних наслідків чи було порушення немайнових прав позивача [PERSON] позивач не надав жодного доказу того, що після сесії Дніпродзержинської міської ради 07.03.2014 року та його виступу на ній, ділова репутація позивача [PERSON] погіршилася. Враховуючи ту обставину, що в його діях немає поширення недостовірної інформації та інформації, що не відповідає дійсності та ганьбить честь, гідність та ділову репутацію директора КВП ДМР «Міськводоканал», вважає, що позивачу [PERSON] не заподіяно поширенням також інформації моральної шкоди, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. В судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Дніпродзержинської міської ради Триндик А.В. наполягав на задоволенні позову. Суду зазначив, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. Суд, вислухавши представників сторін та представника третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, вивчивши матеріали цивільної справи та надані суду докази, суд вважає позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно до ч.1 ст.297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Разом з тим відповідно до статті 68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 32 Конституції України передбачений судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з ч.3 ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Засобом захисту честі і гідності та ділової репутації фізичної або юридичної особи є спростування відомостей, які їх порочать. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила. Обов'язок довести відповідність розповсюдження відомостей покладається на відповідача, а на позивача - обов'язок довести лише факт поширення відомостей, які його порочать, саме тією особою, до якої пред'явлено позов. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суд визначає характер такої інформації та з'ясовує, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Згідно ст.1 Закону України «Про інформацію» під інформацією слід розуміти документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі. Відомості - це звістка, повідомлення; факт - дійсна, реальна подія; думка - твердження, що виражає оцінку чого-небудь, відношення до кого-небудь, погляд на що-небудь. Стаття 177 ЦК України визначає що об'єктом цивільних прав можуть бути нематеріальні блага. Особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім'я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Відповідно до Конституції України життя і здоров'я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю (ст.201 ЦК України). У ст. 297 ЦК України йдеться, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Основними принципами інформаційних відносин є - достовірність і повнота інформації, що визначено в ст.2 Закону України «Про інформацію»). Масова інформація - інформація, що поширюється з метою її доведення до необмеженого кола осіб. Засоби масової інформації - засоби, призначені для публічного поширення друкованої або аудіовізуальної інформації (ст.22 Закону України «Про інформацію»). У ст.27 Закону України «Про інформацію» визначено, що порушення законодавства України про інформацію тягне за собою цивільно-правову відповідальність згідно із законами України. Кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб (ст.5 Закону). Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Так, в судовому засіданні встановлено, що [INFO] Дніпродзержинської міської ради VI скликання депутатом Дніпродзержинської міської ради [PERSON] було проголошено промову про те, що «…а робітники у водоканалі не отримують заробітну плату. Підсобне господарство повністю розкрадене. А ми передавали по актам КРУ і все було. Зараз навіть труби повиривали. У нас є договори, підписані паном [PERSON] сьогоднішнім керівником водоканалу, який надавав право вивозити металобрухт…», що вбачається з протоколу № 48 [INFO]. Відповідно до розпорядження міського голови Дніпродзержинської міської ради від 19.06.2013 року № 79-р.ос позивача [PERSON] призначено на посаду генерального директора комунального виробничого підприємства Дніпродзержинської міської ради «Міськводоканал». Як вбачається з довідки, яка видана Т.в.о.головного бухгалтера КВП ДМР «Міськводоканал» [PERSON] 19.06.2014 року № 185/1, станом на 19.06.2014 рік заборгованість з виплати заробітної плати та виплати по страховим внескам немає, а тому посилання представника відповідача в судовому засіданні на те, що на даний час дійсно існує заборгованість з виплати заробітної плати працівникам комунального виробничого підприємства Дніпродзержинської міської ради «Міськводоканал» є безпідставними. Відповідно до вимог ч.2 ст. 64 ЦПК України, письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. Враховуючи, що представник відповідача за клопотанням представника позивача не надав суду оригінал підрядного договору № 14/05/12 від 14.05.2012 року, укладеного між КПП ДМР «Дніпродзержинськводоканал» в особі директора [PERSON] та ТОВ НВФ «Юса-Інтерстройсервіс», а тому суд не приймає його як доказ в підтвердження інформації проголошеної на сесії міської ради. Ст.28 Закону України «Про інформацію», інформація не може бути використана для закликів до повалення конституційного ладу, порушення територіальної цілісності України, пропаганди війни, насильства, жорстокості, розпалювання міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі, вчинення терористичних актів, посягання на права і свободи людини. Згідно до положень статті 277 ЦК України та статті 10 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Таким чином, судом встановлено, що відповідач порушив право позивача на повагу до його честі та гідності, ділової репутації під час проголошення [INFO] Дніпродзержинської міської ради VI скликання депутатом Дніпродзержинської міської ради [PERSON], у якій йдеться про наявність заборгованості КВП ДМР «Міськводоканал», генеральним директором якого є позивач, перед працівникам по заробітній платі, а також інформацію щодо розкрадання позивачем, як директором, майна КВП ДМР «Міськводоканал», а саме майна підсобного господарства, та вищезазначена інформація не відповідає дійсності та підлягає спростуванню. Окрім цього, відповідно до вимог п.3,п.5 ч.1 ст.8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та член ради, здійснюючи депутатські повноваження, повинен дотримуватися таких правил депутатської етики: керуватися у своїй діяльності та поведінці загальновизнаними принципами порядності, честі і гідності; не допускати образливих висловлювань, не використовувати у публічних виступах недостовірні або неперевірені відомості стосовно органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ і організацій, їх керівників та інших посадових чи службових осіб, депутатських груп, фракцій, окремих депутатів місцевих рад. За таких обставин, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Відшкодування моральної шкоди, яка завдана внаслідок порушення особистих немайнових прав відшкодовується на загальних підставах та в порядку, що передбачені ст.ст. 23, 1167 ЦК України. У зв'язку з доведеністю позивачем порушення поваги до його честі, гідності та ділової репутації зі сторони відповідача, суд вважає, що є підстави для відшкодування йому моральної шкоди, що відповідає сумі 500 грн. 00 коп. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене та

Outcome: partial