Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Чугуївського міського суду з позовною заявою до Базаліївської селищної ради Чугуївського району Харківської області, третя особа - Чугуївська державна нотаріальна контора, в якій, з урахуванням поданих 26.03.2014 року уточнень, просив суд, встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем та визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті його матері [PERSON] В обгрунтування свого позову [PERSON] зазначав, що його матері [PERSON] за життя на праві приватної власності належав будинок розташований за адресою: [ADDRESS]. Крім будинку [PERSON] належали земельні ділянки площею 0.250га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарський будівель, земельна ділянка площею 0,138га для ведення особистого підсобного господарства, розташовані в [ADDRESS], а також земельна ділянка площею 1,6200га для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області. 25.01.1992 року, [PERSON] був складений заповіт, згідно якого її син [PERSON] є єдиним спадкоємцем всього майна, що їй належало. [INFO] [PERSON] померла. У передбачений законом термін позивач до Чугуївської державної нотаріальної контори не звернувся, оскільки вважав наявність складеного на нього заповіту та фактичне проживання на момент смерті разом з матір'ю достатніми обставинами для прийняття спадщини. Згодом звернувшись до нотаріальної контори з заявою про отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивач отримав відмову, з підстав пропущення строку для зверення з відповідною заявою, та для врегулювання цього питання йому було запропоновано звернутись до суду. Враховуючи те, що позасудовим шляхом оформити свої спадкові права він не має можливості, позивач просить в судовому порядку встановити факт його постійного проживання разом з матір'ю [PERSON] на день смерті останньої, та визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], земельну ділянку площею 1,6200га для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Базаліївської сільської ради, а також на земельні ділянки площею 0.250га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарський будівель, та площею 0,138га для ведення особистого підсобного господарства, розташовані в [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті його матері [PERSON] В судовому засіданні представники позивача позов підтримали та просили його задовільнити, надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Від представників відповідача та третьої особи через канцелярію суду надійшли заяви про погодження з позовними вимогами та з проханням ухвалити рішення згідно чинного законодавства України без участі їх представників. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 25.01.2014 року [PERSON] було складено заповіт посвідчений секретарем виконкому Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області. У відповідності до якого вона після своєї смерті заповідала все своє майно її сину [PERSON] Вищевказаний заповіт не був змінений чи скасований. (а.с. 18). За життя [PERSON] на праві приватної власності належав будинок розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відповідним свідоцтвом про право приватної власності, виданим 06.06.1992 р. виконавчим комітетом Чугуївської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Чугуївської міської ради № 42/І від 12.03.1992 р. (а.с. 21). Крім житлового будинку [PERSON] належало право власності на земельну ділянку площею 1,6200га для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Базаліївської сільської ради, згідно Державного акту серія Р2 №775922 на право приватної власності на землю, виданого на підставі розпорядження Харківської обласної державної адміністрації від 11 квітня 2001року №229, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №12026 (а.с. 22), а також право власності на земельні ділянки площею 0.250га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарський будівель, а також площею 0,138га для ведення особистого підсобного господарства, розташовані в [ADDRESS], згідно Державного акту серія І-ХР №021021 на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення виконкому Базаліївської сільської ради від 07 листопада 2000року №60, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №9266 (а.с. 23). [INFO] мати позивача [PERSON] померла, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 23.07.2004 року Базаліївською сільською радою Чугуївського району Харківської області. (а.с. 20). У відповідності до повідомлення з Чугуївської державної нотаріальної контори від 20.03.2014 р. № 1231/01-16, після смерті [PERSON], померлої [INFO] в термін передбачений ст.1270 ЦК України, спадкоємці померлої в нотаріальну контору не звертались, але можуть бути спадкоємці, які спадщину прийняли фактично, тим що відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, постійно проживали разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини. (а.с. 50). Родинні стосунки позивача з [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], серії [NUMBER] (а.с. 9). Факт постійного проживання [PERSON] з його матір'ю [PERSON], на день смерті останньої, за адресою: [ADDRESS], піжтверджується показаннями допитаних у судовому засіданні свідків: [PERSON], та [PERSON](а.с. 55, 56). Відповідно до довідки наданої виконавчим комітетом Базаліївської сільської ради, від 04.11.2013 р. № 476 [PERSON], [INFO], на день своєї смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Її син [PERSON], здійснив поховання матері, і на даний час користується її будинком, та земельною ділянкою прилеглою до нього. (а.с. 27). Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач прийняв спадщину після померлої матері оскільки проживав зі спадкодавицею на момент її смерті, суд вважає за можливе задовольнити його позовні вимоги та визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцям на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок їх смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Частиною 1 статті 1296 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з частиною 3 статті 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Надані позивачем письмові докази підтверджують, що він на момент смерті матері постійно проживав разом з нею, заяви про відмову від спадщини не подавав, а отже спадщину прийняв. Відсутність оформленого на його ім'я свідоцтва про право на спадщину не позбавляє його права на спадщину, а отже права та обов'язки, які належали матері позивача на момент відкриття спадщини після неї переходять до [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. На підставі викладеного,

Outcome: approved