Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась до Кобеляцького районного суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його сина, [PERSON], [INFO], оскільки він не виконує батьківські обов'язки по утриманню та вихованню дитини, тобто ухиляється від виконання покладених на нього батьківських обов'язків. Позивач, [PERSON], в судовому засіданні позов підтримала та прохала задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судовому засідання позов визнав та не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно сина, [PERSON] Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, органу опіки та піклування Новокодацької районної у місті ради, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, служби у справах дітей Дніпровської районної державної адміністрації Дніпровської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши учасників процесу, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Із свідоцтва про смерть [NUMBER] вбачається, що [PERSON] померла [INFO] (а.с.6). [PERSON] проживає разом із бабусею, [PERSON] (а.с. 16, 20). Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради № 274 від 26.04.2011 року над неповнолітнім [PERSON] встановлено опіку. Опікуном призначено [PERSON] (а.с.8-9). Із довідки Навчально-виховного комплексу № 103 вбачається, що [PERSON] є учнем даного навчального закладу. Батько, [PERSON], з дитиною відношень не підтримує. Вихованням та навчанням хлопчика не цікавиться. Батьківські збори не відвідує. Родинне спілкування з [PERSON] зі сторони батька відсутнє (а.с.18,19). 01 серпня 2017 року орган опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпрі ради дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні його неповнолітнього сина, [PERSON], оскільки батько дитини ніякої участі в житті сина не приймав багато років (а.с.4-5). Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно принципу 2 «Декларації прав дитини» від 20.11.1959 року, ст. 27 Конвенції ООН від 20.11.1989 року «Про права дитини» (ратифікованою Україною 27.02.1991 року) та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При розгляді справи «Савіни проти України» (CASE OF SAVINY v. UKRAINE) №39948/06, п. 49-50) Європейський суд з прав людини наголосив на такому: хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (див., наприклад, справу «Ньяоре проти Франції» (Gnahore v. France), № 40031/98, п. 59, ECHR 2000 -IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава - відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (див., наприклад, справу «Скоццарі та Дж'юнта проти Італії» (Scozzari & Giunta v. Italy), [GC], №№ 39221/98 і 41963/98, п. 148, ЄСПЛ 2000 -VIII). Судом встановлено, що відповідач, [PERSON] допускає ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не створює умов для життя і навчання та підготовку до самостійного життя, а тому його слід позбавити батьківських прав відносно цієї дитини.

Outcome: approved