Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, треті особи: [PERSON], Головне управління юстиції у м. Києві, приватні нотаріуси Київського міського нотаріального округу, [PERSON] та [PERSON], - про визнання свідоцтва про право власності на частину квартири у порядку спадкування за законом недійсним та права власності на частину квартири у порядку спадкування за заповітом. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що після смерті батька, [PERSON], померлого [INFO], подав заяву до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, [PERSON], про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину квартири [ADDRESS], де мешкав спадкодавець на день смерті. Спадкодавець за життя, 07.12.1999 р. заповідав йому частину квартири [ADDRESS]. Приватний нотаріус, [PERSON], відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/16 частину квартири [ADDRESS], що належала померлому, [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину, 06.12.2012 р. помилково виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, [PERSON], реєстр № 1083, і 11.12. 2012 р. зареєстрованого за померлим у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна за № 36671209, тобто уже після смерті спадкоємця. Позивач просив визнати це свідоцтво від 06.12.2012 р., реєстр № 1083, недійсним, а за ним у порядку ч. І ст. 1276 ЦК України ( спадкової трансмісії) право власності за заповітом на 1/16 частину квартири [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі з наведених підстав, просить задовольнити. Представник відповідача, Київської міської ради, на підставі довіреності, Новаковський Р.М., просить ухвалити рішення на підставі наявних доказів відповідного до чинного законодавства, справу розглянути за його відсутності. Представник третьої особи, [PERSON], на підставі довіреності [PERSON] з позовними вимогами згоден, просить ухвалити відповідне рішення. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, [PERSON], з позовними вимогами згоден, вважає, що вони підлягають задоволенню, пояснив, що 18.05.2010 р. батько позивача, [PERSON], подав заяву про прийняття спадщини після смерті дружини, [PERSON], померлої [INFO], а 24.06.2010 р. - заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом у порядку ст. 1241 ЦК України (обов»язкову частку в спащині), як пенсіонер за віком. Від імені спадкоємця, [PERSON], по оформленню спадкових прав на підставі довіреності від 26.04.2010 р., реєстр № 499, терміном до 26.04.2013 р., діяв його син, [PERSON], який не повідомив, що [INFO] батько помер, і 06.12.2012 р. отримав на його ім»я свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстр № 1083. Треті особи, Головне управління юстиції у м. Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, [PERSON], із позовом ознайомлені, не заперечують. Суд, заслухавши пояснення позивача, третіх осіб, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Суд установив, що [INFO] помер батько позивача, [PERSON], який по день смерті мешкав у квартирі [ADDRESS], що належала йому та покійній дружині, [PERSON], на праві спільної сумісної власності у рівних частках кожному ( а. с. 7, 8). 07.12.1999 р. за життя [PERSON] на випадок своєї смерті заповів позивачу належну йому частину квартири [ADDRESS], а 11.07.2009 р. його дружина, [PERSON], склала заповіт на користь своєї дочки, [PERSON] ( а. с. 9, 93). [INFO] [PERSON] померла, 18.05.2010 р. та 24.06.2010 р. після смерті дружини [PERSON] подав заяви про прийняття спадщини і видачу свідоцтва про право на спадщину за законом у порядку ст. 1241 ЦК України (обов»язкову частку в спащині), як пенсіонер за віком ( а. с. 98, 103). Пунктом 6 ч. 1 ст. 248 ЦК України передбачено, що представництво за довіреністю припиняється у разі: смерті особи, яка видала довіреність… . Оформленням спадкових прав від імені спадкоємця, [PERSON], займався його син - позивач на підставі довіреності від 26.04.2010 р., реєстр № 499, терміном дії до 26.04.2013 р., і не повідомив приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, [PERSON], що [INFO] батько помер, у зв»язку з чим представництво за довіреністю припинилось, та 06.12.2012 р. одержав свідоцтво про право на спадщину за законом на його ім»я, реєстр № 1083, тобто після смерті спадкоємця, 11.12.2012 р. зареєстрував за померлим в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна за № 36671209 ( а. с. 10-12). Положення ст. 1301 ЦК України визначають, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Приватний нотаріус, [PERSON], відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину квартири [ADDRESS], що належала померлому [INFO] [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, 06.12.2012 р. помилково виданого після смерті спадкоємця приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, [PERSON], реєстр № 1083, 11.12.2012 р. зареєстрованого за померлим в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна за № 36671209 ( а. с. 13). Суд дійшов висновку, що свідоцтво про право на спадщину за законом, 06.12.2012 р. видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, [PERSON], на ім»я батька позивача, [PERSON], після його смерті, на 1/16 частину квартири [ADDRESS], зареєстроване в реєстрі за №1083, підлягає визнанню недійсним. Частинами 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1276 ЦК якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Частинами 1, 3 ст. 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Батько позивача, [PERSON], після смерті дружини, [PERSON], фактично прийняв спадщину в виді 1/16 частини квартири [ADDRESS] (обов'язкову частку у спадщині), постійно проживав разом із нею в цій квартирі, у передбачений законом строк подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, не одержав свідоцтво про право на спадщину в зв»язку зі смертю. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання свідоцтва про право на спадщину, виданого 06.12.2012 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, [PERSON], на ім»я [PERSON], померлого [INFO], реєстр № 1083, зареєстрованого 11.12.2012 р. за померлим, в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна за № 36671209, недійсним, і за позивачем у порядку ч. І ст. 1276 ЦК України ( спадкової трансмісії) право власності за заповітом на 1/16 частину квартири [ADDRESS], - доведені і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved