Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась в Монастириський районний суд Тернопільської області з позовом до Коропецької селищної ради Монастириського району Тернопільської області, в якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай) в господарстві спілка селян «Світанок» згідно зареєстрованого Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] за №479. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що [INFO] року померла її рідна сестра - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай), яка перебуває в господарстві спілка селян «Світанок», згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] за №479. Позивач вважає, що саме вона повинна успадковувати за померлим спадкодавцем, оскільки є спадкоємцем за законом другої черги, та вступила у фактичне управління спадковим майном. Позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте оформити спадщину нотаріус не зміг, оскільки виявилося, що сертифікат виданий на ім'я померлої після її смерті. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, суду подала заяву про слухання справи в її відсутності. Відповідач - представник Коропецької селищної ради Монастириського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, суду подав відзив на позов де просить розгляд справи проводити у відсутності їхнього представника, проти позову не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Статтею 346 ЦК України передбачено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON]. Згідно Інформації про грошову оцінку земельної ділянки (паю) наданої відділом Держгеокадастру у Монастириському районі Тернопільської області від 18.11.2016 року №29-1912-0.9-987/2-16 встановлено, що за життя [PERSON] належало право на земельну частку (пай) в господарстві: спілці селян «Світанок», що також підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] зареєстрованого за №479. Родинні відносини між позивачем [PERSON] та померлою [PERSON] підтверджується: - свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданого Монастириським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області повторно 21.09.2016 року; - свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 25.02.1962 року згідно якого позивач [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]»; - свідоцтвом про право на спадщину за законом виданого державним нотаріусом Монастириської державної нотаріальної контори Шумей В.М. 01.04.1997 року та зареєстрованого в реєстрі за №459 (Спадкова справа №36) яка посвідчила, що [PERSON], яка померла [INFO] року є рідною сестрою [PERSON]. Спірні відносини, що виникли між сторонами пов'язані з реалізацією позивачем свого права на спадкування, а тому регулюються нормами книги «Спадкове право» Цивільного кодекс України (далі - ЦК України). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України Постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК (16.01.2003р.), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР ( 1963 р.), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Як вбачається з матеріалів справи на час смерті [PERSON], тобто на час відкриття спадщини, був чинним ЦК Української РСР 1963 року, тому при вирішенні питання про прийняття [PERSON] спадщини у вигляді права на земельну частку (пай) згідно сертифіката серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай) в господарстві спілці селян «Світанок» та визнання за нею права на це майно в порядку спадкування за законом необхідно керуватися ст. 549 ЦК Української РСР в якій зазначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 530 ЦК Української РСР 1963 року при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Згідно ч. 2 ст. 553 ЦК Української РСР 1963 року вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Спадкове майно [PERSON] фактично прийняла, так як вступила в управління та користування даним спадковим майном. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, у зв'язку із тим, що Сертифікат на земельну частку (пай) серія [NUMBER] виданий на ім'я померлої [PERSON] після її смерті [PERSON] не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, так як згідно ч. 3 ст. 47 Закону України «Про нотаріат» нотаріусом не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства, що підтверджується відмовою приватного нотаріуса Монастириського районного нотаріального округу Садівського М.А. від 11.11.2016 року №444/02-14. Право на земельну частку (пай) згідно з п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» мають члени КСП, кооперативу, АТ, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. З вищевказаного вбачається, що необхідною умовою для отримання земельної частки (паю) є членство в колективному підприємстві. Право на пай виникає у члена КСП з моменту одержання цим підприємством землі у колективну власність, незалежно від того, чи був одержаний сертифікат. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При цьому в положенні п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз'яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. За таких обставин, суд вважає, що позивачем доведено обставини викладені нею у позовній заяві, а отже вона як спадкоємець за законом має право на право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON], інших спадкоємців, які б претендували на дане спадкове майно у спадщині судом не встановлено, спадкова справа щодо вказаного спадкового майна після смерті [PERSON] не заводилась. Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що за час відкриття спадщини та розгляду справи в суді будь-які інші можливі спадкоємці заяв про прийняття спадщини в нотаріальну контору не подавали і жодних правовстановлюючих документів на вищезгадане майно чи право його успадкування суду не було пред'явлено, а [PERSON] фактично прийняла спадщину, тому є підстави визнати за нею право на спадкове майно. В судовому засіданні не встановлено підстав, що перешкоджали б в набутті права позивачем на спадкове майно, яким являється право на земельну частку (пай). На підставі вищевикладеного та враховуючи наявність перешкод для оформлення в нотаріальному порядку прав позивача на спадкове майно, суд приходить до висновку про необхідність захистити права позивача, як спадкоємця, шляхом визнання права на право на земельну частку (пай), який перебуває в господарстві спілка селян «Світанок». На підставі наведеного,

Outcome: approved