Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує наступним. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.10.1998 року. Від шлюбу мають двох спільних неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. До 2015 року подружнє життя сторін складалось нормально. Однак, після повернення позивача з військової служби в зоні проведення антитерористичної операції стосунки подружжя дещо ускладнились та погіршились. 28.04.2016 року відповідач зібрала свої речі та переїхала жити до матері. Звернення позивача до відповідача про поновлення сімейних відносин видались марними, оскільки відповідач не зацікавлена у подальшому подружньому житті. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги за викладених обставин та просив їх задовольнити, пояснивши, що з 28.04.2016 року сторони разом не проживають, до грудня 2016 року намагався примиритись з відповідачем, однак, остання не реагувала, а тому збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи неодноразово повідомлена належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, наявні в матеріалах справи (а.с. 12, 16). За даних обставин суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлена про розгляд справи, причини своєї неявки в судове засідання не повідомила, а тому визнає причини її неявки неповажними та, заслухавши думку позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі матеріалів, згідно вимог ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню за наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.10.1998 року, про що у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з філією Державного Центру розвитку сім'ї складено актовий запис №1121, відповідно до копії свідоцтва про одруження [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], відповідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с. 3), та [PERSON], [INFO], відповідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с. 4). Як встановлено в судовому засіданні сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не проживають разом і не ведуть спільне господарство з 28.04.2016 року. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання подружжя і збереження шлюбу, оскільки збереження їхньої сім?ї суперечить інтересам позивача. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами склалися негативні стосунки, оскільки сторони по справі мають різні погляди на життя, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, до примирення не прагнуть, практично їх сім'я повністю розпалася і її збереження стало неможливим та суперечить інтересам позивача, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved