Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про списання неіснуючого боргу по оплаті послуг КП «Жилкомсервіс» утримання будинку та прибудинкової території,посилаючись на те, що він не перебуває у договірних відносинах з відповідачем, ніяких послуг не отримував, актів виконаних послуг не підписував, а оскільки його не влаштовує запропонована послуга, він не зобов`язаний її сплачувати. Вказує, що через неспроможність матеріальних претензій відповідача, постановами Дзержинського районного суду м.Харкова скасовані судові накази про стягнення заборгованості за період з 01.09.2015 по 01.08.2018 у розмірі 4129,03 грн., за період з 01.02.11 по 31.12.2013 в сумі 3612,06 грн.Не визнається також позивачем борг, що вказаний у платіжному повідомленні станом на 01.03.2020 на суму 15395,76 грн. Представник відповідача-КП «Жилкомсервіс» в судовому засіданні проти позову заперечував, надав відзив на позовну заяву, в якому стверджує, що рішенням Харківської міської ради №т 69/06 від 26.07.2006 «Про створення комунального підприємства «Жилкомсервіс» та рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 1186 від 20.12.2006 «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді м.Харкова « КП «Жилкомсервіс» створено та визначено виконавцем послуги з управління будинком, спорудою та групою будинків. Відповідно до ч.2 ст. 633 ЦК України , 28.11.2006 в офіційному виданні Харківської міської ради-спецвипуску газети «Слобода» опубліковано публічний договір про надання житлово-комунальних послуг № 95/1 ( із змінами, внесеними у 2007 і 2009 роках), та укладено між [PERSON] , як споживачем житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] та КП Жилкомсервіс», як виконавцем послуги. Відповідач виконує свої зобов`язання та забезпечує надання позивачу послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, перелік яких затверджений рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2011 № 893 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м.Харкова» ( зі змінами від 27.01.2012, 10.05.2017, 11.05.2018). Нарахування оплати за надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій здійснюється відповідно до Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 № 529( зі змінами від 17.07.2015 № 515). Калькуляційною одиницею є 1 кв.метр загальної площі квартири. Представник відповідача вказує, що [PERSON] не виконує обов`язки, покладені на нього чинним законодавством та договором № 95/1, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість перед КП «Жилкомсервіс» за надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, починаючи з 01.05.2008 по 01.08.2020 на загальну суму заборгованості 16 769,67 грн. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 31.03.2020 заява [PERSON] залишена без руху і надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 03.06.2020 позовна заява [PERSON] направлена за територіальної підсудністю до Жовтневого районного суду м.Харкова. Жовтневим районним судом м.Харкова 26.08.2020 прийнята до розгляду позовна заява та відкрито спрощене позовне провадження. Суд, вислухавши вступне слово учасників справи, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. [PERSON] є власником та зареєстрований по [ADDRESS] , що свідчить про те, що віни є споживачем послуг відповідача. Згідно з розрахунком КП «Жилкомсервіс», заборгованість позивача за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.05.2008 по 01.08.2020 становить 16769,67 грн. КП «Жилкомсервіс» відповідно достатті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пункту 1.6. Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України від 25 квітня 2005 року № 60, та на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20 грудня 2006 року № 1186 «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста Харкова» є виконавцем житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова з управління будинком, спорудою та групою будинків та забезпечує надання населенню житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» , що діяв на час виникнення спірних правовідносин визначено, що житлово-комунальні послуги-результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування,обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо)(частини 1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). За положеннями статей 150,151,156\~ЖК Української\~РСР громадяни, які мають у приватної власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей. Громадяни, які мають у приватної власності квартиру, зобов`язані забезпечувати її схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Члени сім`ї власника квартири (дружина, їх діти, батьки), які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири. Члени сім`ї власника квартири зобов`язані до неї дбайливо ставитися. Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню квартири і придомової території та проведенню ремонту. Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» праву споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг (пункт 1 частини першоїстатті 20 цього ж Закону України) кореспондує обов`язок споживача оплачувати житлово- комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Аналогічні вимоги міститься в пункті 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, в якому зазначено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною другою статті 32 Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» визначено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Вартість послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій встановлюється відповідним рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова. Так, відповідно до рішення Харківської міської ради 4 сесії 5 скликання від 26 липня 2006 року № 69/06 було створено КП «Жилкомсервіс», рішенням Харківської міської ради від 20 грудня 2006 року № 1186 КП «Жилкомсервіс» визначено виконавцем з управління будинком у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова. Між КП «Жилкомсервіс» та споживачами був укладений публічний договір про надання житлово-комунальних послуг шляхом публікування в офіційному виданні Харківської міської ради - спецвипуску газети «Слобода» від 28 листопада 2006 року № 95/1 відповідно до норм цивільного законодавства. Відповідно до п. 2 ч. 3ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»до повноважень органів місцевого самоврядування належить встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону. 28 листопада 2006 року опубліковано рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 04 жовтня 2006 року № 806, яким визначено перелік послуг, виконання яких покладається на КП «Жилкомсервіс», рішеннями виконавчого комітету Харківської міської ради від 20 лютого 2009 року № 72, від 20 грудня 2011 року № 893 визначено новий перелік послуг, які надавалися КП «Жилкомсервіс». Доводи позивача [PERSON] про те, що договір між ним та відповідачем не укладався, зобов`язань перед КП «Жилкомсервіс» не має , суд відхиляє. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги. Статтею 162\~ЖК України передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Статтею 633\~ЦК України встановлено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг). У разі необґрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними. Частиною 1ст.\~639\~ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь - якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно зі ст.аттею 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною та вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору Відповідно до ч. 2 ст.\~642\~ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товар, надала послуги, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця діє є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відтак, між сторонами виникли правовідносини з приводу надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, та оплати таких послуг, їх надання здійснюється на підставі Типового договору про надання житлово-комунальних послуг, положення якого мають юридично обов`язковий характер і підлягають застосуванню незалежно від того, включені вони до конкретного договору чи ні. За вимогами частини 1 статті 19\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово- комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пунктом першим частини 1статті 20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20\~цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно вимог пункту 5 частини третьої статті 20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. За правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 221/515/15-а, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному розмірі, а також в постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 210/5796/16-ц. Суд відхиляє посилання [PERSON] на те, що ухвалами Дзержинського суду м.Харкова скасовані судові накази про стягнення заборгованості з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій через неспроможність претензій відповідача.Ухвалою суду від 17.11.2014 судовий наказ від 21.02.2014 про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги на користь КП «Жилкомсервіс» за період з 01.02.20011 по 31.12.2013 скасовано за заявою [PERSON] та роз`яснено КП «Жилкомсервіс», що заявлені вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадження. Анатолічною ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 04.06.2019 скасовано судового наказу від 14.11.2018 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.09.2015 по 01.08.2018. За правилами ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Належних, допустимих доказів на підтвердження того, що послуги КП «Жилкомсервіс» не надавались, [PERSON] ними не користувався і потреби в таких послугах не мав, не доведено . Враховуючи встановлені вище обставини суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed