Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Октябрського районного суду м.Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що з 01 вересня 2018 року перебуває з відповідачем в шлюбі. Від шлюбу дітей вони не мають. Подружнє життя не склалось. За час перебування у шлюбі між ними постійно виникали непорозуміння і сварки через те, що вони мають різні погляди на життя та різні життєві цінності, пріоритети та цілі. Між ними втрачена любов та повага. З 2021 року вони перестали проживати як подружжя, не спілкуються, проживають за різними адресами та не ведуть спільного господарства. Збереження сім`ї, примирення і подальше спільне життя позивач вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам. Тому позивач просила шлюб між нею та відповідачем, укладений 01 вересня 2018 року, розірвати. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11 жовтня 2021 року дану справу передано за підсудністю до Київського районного суду м.Полтави (а.с.10). Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 25 листопада 2021 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.13). Заперечень проти розгляду справи у спрощеному провадженні сторони суду не надали. Позивач [PERSON] в день розгляду справи звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. У заяві також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] також звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. У заяві зазначив, що позов визнає в повному обсязі та просить його задовольнити. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 01 вересня 2018 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 01 вересня 2018 року Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с. 4). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач в позовній заяві просить шлюб розірвати, зазначає, що на примирення вона не згодна. На час розгляду справи позов вона підтримує. Відповідач позов визнає. Також просить шлюб розірвати. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на відносини, що винили між сторонами, відсутність згоди позивача на примирення з відповідачем, згоду відповідача на розірвання шлюбу, збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох з подружжя. Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб - розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач, яка у шлюбі змінювала прізвище, просить залишити їй прізвище [PERSON] . Вказана вимога також підлягає до задоволення.

Outcome: approved