Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «Каштан-Трейд» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 06 липня 2015 року за участю належного йому автомобіля «Honda CRV. ДТП сталася з вини водія відповідача, який має нести відповідальність за заподіяну шкоду. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача як власника джерела підвищеної небезпеки, експлуатацією якого завдано шкоди, на його користь 45600 грн. на відшкодування витрат на ремонт автомобіля, суму 15000 грн. - на відшкодування заподіяної йому моральної шкоди та судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його предстаник [PERSON] позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити. Після оголошеної судом перерви позивач в судове засідання не зявився. Представники відповідача ТОВ «Каштан-Трейд» [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечили. При цьому посилались на ту обставину, що факт ДТП належним чином зафіксований не був. Належні докази спричинення позивачу шкоди та її розміру до справи не додані. Вважають, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, та в задоволенні позову просили відмовити. Після оголошеної судом перерви представники відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявились, про причини неявки не повідомили. Третя особа [PERSON] в засідання також не зявився. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. Суд, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши докази у справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що автомобіль «Honda CRV», державний номерний знак [NUMBER], належить на праві власності позивачу [PERSON] (а.с.6). 06 липня 2015 року близько 8 год. 15 хв. у дворі будинку за адресою: м.Полтава, вул.Соборності (до переміни назви вул.Жовтнева), 79 автомобіль «MERCEDES-BENZ SPRINTER», державний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON], рухаючись заднім ходом здійснив наїзд на належний позивачу автомобіль «Honda CRV», державний номерний знак [NUMBER]. Внаслідок пригоди належний позивачу транспортний засіб отримав ушкодження. Вказана обставина доказуванню не підлягає, оскільки фактично встановлена судовим рішенням в іншій цивільній справі №552/6209/16-ц за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна логістична компанія», [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою (а.с.19-24). Зокрема, Апеляційний суд Полтавської області, постановляючи 23 травня 2017 року рішення у вказаній справі, зазначив, що\~«колегія суддів вважає хибними висновки районного суду про недоведеність факту ДТП за відсутності повідомлення до органів поліції про таку подію відповідно до вимог п.п.2.10, 2.11\~Правил дорожнього руху, оскільки таке повідомлення та складання протоколу про адміністративне правопорушення має юридичне значення для визнання ДТП страховим випадком. В даному ж випадку вимоги заявлені до власника джерела підвищеної небезпеки і позивач має право доводити факт заподіяння йому шкоди\~\~будь-якими доказами, що відповідають вимогам ст.ст.58,59 ЦПК України (в редакції, що діяла на час ухвалення цього рішення). Зокрема, факт даної дорожньо-транспортної пригоди, про відшкодування наслідків якої заявлено у даній справі, підтверджується показаннями свідка [PERSON], який був очевидцем даної пригоди та повідомив про неї власника автомобіля Honda CRV - позивача [PERSON], а також направленими останнім повідомленнями до страхових компаній\~СК\~«Саламандра» і\~СК\~«ВУСО», в яких була застрахована цивільна відповідальність водіїв зазначених автомобілів; фотокартками, на яких зафіксовані технічні пошкодження автомобіля позивача». Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тому суд вважає, що не підлягає доказуванню той факт, що 06 липня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено належний позивачу [PERSON] автомобіль. Також судом встановлено, що на підставі Договору №ТС-4 найму транспортного засобу, укладеного ТОВ «Національна логістична компанія» та ТОВ «Каштан-Трейд» 01 січня 2014 року, наймодавець ТОВ «Національна логістична компанія» зобовязався надати наймачеві ТОВ «Каштан-Трейд» в тимчасове платне користування транспортний засіб - автомобіль «MERCEDES-BENZ SPRINTER», державний номерний знак [NUMBER], що перебуває у власності наймодавця, а наймач зобовязується використовувати вищевказаний транспортний засіб на умовах даного договору, а також щомісяця оплачувати його використання (а.с.88-91). 06 липня 2015 року близько 08 год. 15 хв. вказаний транспортний засіб перебував в користуванні ТОВ «Каштан-Трейд» на підставі договору №4-ТС найму транспортного засобу від 01 січня 2014 року, що підтверджується даними довідки ТОВ «Каштан-Трейд» від 01 листопада 2017 року №56 та подорожнього листа вантажного автомобіля від 06 липня 2015 року, що було видано водієві [PERSON] на автомобіль «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER] (а.с.84, 87). [PERSON] на час вказаної вище ДТП працював на посаді водія автотранспортних засобів у Департаменті логістики ТОВ «Каштан-Трейд», що підтверджується даними наказів відповідача від 10 червня 2015 року №36/0-К про прийняття [PERSON] на роботу та від 27 серпня 2015 року №52/0-К про його звільнення (а.с.82, 83). Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Враховуючи, що [PERSON] під час дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої було пошкоджено належний позивачу транспортний засіб, був працівником ТОВ «Каштан-Трейд» та виконував трудові обовязки, обовязок з відшкодування шкоди, завданої його працівником під час виконання трудових обовязків, покладається на відповідача ТОВ «Каштан-Трейд». Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Страхова компанія «ВУСО» [PERSON] у виплаті страхового відшкодування відмовила, у звязку з чим тягар відшкодування завданої шкоди в повному обсязі покладається на ТОВ «Каштан-Трейд». Вирішуючи питання про розмір відшкодування шкоди, завданої позивачу, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1192 ЦК України спосіб відшкодування шкоди, завданої його майну обирає потерпілий: або вимагати відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо), або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. При цьому закон передбачає: розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Визначаючи розмір заподіяного йому збитку, позивач надав суду рахунок-фактуру ТОВ «АЙКОН-АВТО» №АИ-0000254 від 09 липня 2015 року, згідно якого вартість ремонтних робіт з відновлення автомобіля становить 7205,24 грн., та рахунок-фактуру ТОВ «АЙКОН-АВТО» №АИ-00084 від 09 липня 2015 року, згідно якого вартість запасних частин становить 38395,32 грн. (а.с.12-13). Відповідно до даних висновку експерта №041117 судової автотоварознавчої експертизи у цивільній справі №552/4293/17 від 30 листопада 2017 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Honda CRV», державний номерний знак [NUMBER], внаслідок ДТП, яка сталася 06 липня 2015 року, у цінах на час проведення експертизи 29 листопада 2017 року, без врахування вартості ремонту дверей задка, з технічної точки зору становить 11959 грн. 65 коп. (а.с.98-107). При цьому як вбачається з даних акту огляду транспортного засобу №041117, заміною має бути відремонтовані лише ліхтарі задні нижні праві, решта пошкоджень кута бампера праворуч, боковина задня права, водостік задній правий підлягають ремонту з фарбуванням (а.с.108). Тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача вартості запасних частин згідно рахунку-фактури ТОВ «АЙКОН-АВТО» №АИ-00084 від 09 липня 2015 року та ремонтних робіт з їх заміни є безпідставними. Також як вбачається з даних наведеного висновку експерта, двері задка відремонтовані. Оскільки відсутні докази вартості їх ремонту, суд позбавлений можливості вирішити питання про відшкодування затрат позивача на їх відновлення. Крім того, суд вважає доведеним факт, що пошкодженням належного позивачу автомобіля йому також було заподіяно моральну шкоду. Але її розмір позивачем є дещо перевищеним. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 5000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди. Оскільки пошкоджені деталі шляхом заміни не ремонтувались, вони не підлягають поверненню відповідачу. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони судовий збір та інші судові витрати пропорційно до задоволених вимог. Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 918 грн. 40 коп. на відшкодування понесених судових витрат. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 17878 грн. 05 коп.

Outcome: partial