Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась 14.11.2014 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд захистити її права та зобов'язати банк виконати умови договору, а саме: стягнути у валюті вкладу, о належить [PERSON] з карткового рахунку [NUMBER] в АТ «Дельта Банк», на який банк розмістив гроші по закінченню строку дії депозитного договору банківського вкладу в євро, разом з нарахованими процентами в розмірі 18 728,08 євро, а саме: 18435,00 євро - основна заборгованість та 293,08 євро - заборгованість по процентам та зобов'язати банк здійснити виплату її коштів без будь-яких обмежень - в валюті вкладу та в повному обсязі. В судове засіданні позивач не з'явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. В судове засіданні представник відповідача не з'явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Крім того, представник відповідача позовні вимоги не визнала, надала письмові заперечення та прохала суд відмовити [PERSON] в задоволенні її позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи із нижче викладеного. 03 серпня 2014 року між позивачем та АТ «Дельта Банк» було укладено договір № 00001008226088 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний on-line» в євро, згідно якого вклад в розмірі 18 435 євро залучався на строк із моменту зарахування вкладу на рахунок [NUMBER] та по 02 вересня 2014 року включно, який був пролонгований до 31 жовтня включно відповідно до п. 1.11 депозитного договору. Відповідно до п. 1.10 депозитного договору вклад виплачувався по закінченню строку розміщення вкладу шляхом зарахування на поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватись з використанням електронних платіжних засобів [NUMBER], відкритий на ім'я вкладника у установі банку. 24 квітня 2013 року між позивачем та АТ «Дельта Банк» було укладено договір № 008-20685-240413 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів, відповідно до якого банк відкрив позивачу поточний рахунок [NUMBER] у євро. По закінченню строку залучення депозитних коштів грошові кошти у розмірі 18 435 євро були повернути на картковий рахунок [NUMBER], відкритий в АТ «Дельта Банк» на ім'я позивача. Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), о надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Згідно із частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог. Відповідно до змісту статей 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або шляхом перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку. Матеріали справи свідчать і сторонами не заперечується, що відповідачем після закінчення строку договору депозиту сума вкладу зарахована на картковий рахунок позивача. Згідно наданих відповідачем виписок по картковому рахунку позивача проценти за користування депозитними коштами були нараховані та перераховані відповідачем в розмірі 90,15 євро, 99,82 євро, 103,03 євро повному обсязі на картковий рахунок позивача. Отже, зобов'язання відповідача з повернення вкладу за договором № 00001008226088 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний on-line» в євро є виконаним. Згідно з частиною 3 статті 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно з частиною 2 статті 1066 ЦК України банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Відповідно до частин 1 та 3 статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, о йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунку або законом (ч.2 ст. 1068 ЦК України). Згідно з п. 1.3 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в України» дата валютування - зазначена платником у розрахунковому документі або в документі на переказ готівки дата, починаючи з якої кошти, переказані платником отримувачу, переходять у власність отримувача. Отже, кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на рахунок переходять у власність отримувача, який має виключне право розпорядження ними, а банк в свою чергу у межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунко-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів. Як визначено п. 7.1 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління НБУ від 12.11.2003 року № 492 видаткові операції за поточними рахунками фізичних осіб здійснюються за розпорядженням власника або за його дорученням на підставі довіреності (копії довіреності), засвідченої нотаріально, а у випадках, визначених законодавством України, - іншими уповноваженими на це особами. Згідно п. 8.2 цієї інструкції поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, використовується відповідно до визначених цією інструкцією режимів поточних рахунків з урахуванням обмежень, установлених законодавством України. Операції за рахунками здійснюються за допомогою платіжних інструментів за формами, установленими банківськими правилами (нормативно-правовими актами Національного банку, внутрішніми положеннями банку тощо). Розпорядження клієнта щодо коштів, які знаходяться на його рахунку, відбувається виключно на підставі документу, встановленого зразку. Позивачем не надано до суду належних доказів розпоряджень про перерахування відповідних сум з поточного рахунку та проведення інших операцій за рахунком, які були залишені відповідачем без виконання. Натомість матеріали справи свідчать про виконання банком розпоряджень позивачки встановленого зразку без будь-яких обмежень. Так, платіжне доручення № 1 від 01 грудня 2014 року було виконано банком, згідно якого сума 8 728 євро була переказана на депозитний рахунок згідно депозитного договору № 003-20562-011214 від 01.12.2014 та додаткової угоди № 1 від 01.12.2014 . Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності зі ст. 56 Закону України «Про Національний банк України» Національний банк видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб. З метою недопущення використання фінансової системи України для відмивання грошей і фінансування тероризму та врегулювання ситуації на валютному ринку України,

Outcome: dismissed