Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення осіб права користування житловим будинком, в якому вказує, що він є власником житлового будинку по вулиці Михайлівській,46 в м. Кобеляки Полтавської області. В даному будинку зареєстровані проживаючими відповідачі, однак в даному житлі не проживають та місце їх перебування позивачу не відоме, а тому позивач прохає суд позбавити [PERSON] та [PERSON] права користування житловим будинком. Позивач, [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги та прохав розглянути справу у його відсутність. Відповідачі, [PERSON] та [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили. Суд, розглянувши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що власником житлового будинку з господарськими будівлями по вулиці Михайлівській, 46 ( до перейменування Фрунзе ), в м. Ко- беляки Полтавської області є [PERSON] (а.с.6,7,12-13). Із виписки з будинкової книги № 46 по вулиці Фрунзе в м. Кобеляки Полтавської області вбачається, що за даною адресою зареєстровані [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.8-10). Згідно акту обстеження домоволодіння на предмет не проживання зареєстрованих осіб вбачається, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] за адресою: м. Кобеляки вул. Ми- хайлівська,46 Полтавської області не проживають. Зі слів жителів, які були присутні під час обстеження ( [PERSON] та [PERSON]А.), [PERSON] та її син, [PERSON] за даною адресою ніколи не проживали (а.с.11). Із наданого суду договору найму від 18.03.2009 року вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] укладено договір найму кімнати площею 15 кв.м за адресою: м. Кобеляки, вул. Фрунзе,46 Полтавської області. Термін дії договору до 18.03.2010 року (а.с.14). Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про виселення та позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки відповідачі, без поважної причини, більше року не проживають в [INFO], який належить [PERSON], домовленості щодо їх проживання сторонами не встановлено, то [PERSON] та [PERSON] слід позбавити права користування вище вказаним житловим приміщенням.

Outcome: approved