Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позивач [PERSON] у підтвердження заявлених вимог посилається на те, що з 10.12.2004 р. по 10.06.2013 р. він перебував у шлюбі із відповідачкою, від якого мають двох дітей: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 18.03.2014 р., постановлено стягувати з нього на користь позивачки аліменти в розмірі 1/3 частини від його доходів.В даний час змінився його сімейний стан, оскільки він створив нову сім»ю, і 19.04.2015 р. у нього народилась дочка [PERSON], яка проживає разом з ним та яку він утримує. Крім цього, у відповідності до ч.2 ст.84 СК України він утримую свою дружину до досягнення дитиною трьох років.За таких обставин виникли підстави для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів.Згідно ст.141 СК України, батьки мають рівні права та обовязки щодо дітей, та повинні нести однакову відповідальність за утримання дітей.В даний час, завдяки стягуваним з нього аліментам, він самостійно забезпечую своїм дітям необхідний прожитковий мінімум, в той час, як відповідачка не бажає брати участі в утриманні дітей, утримуючи дітей виключно за його аліменти, що грубо порушує принцип рівної відповідальності батьків за утримання та виховання дітей.Оскільки після постановления судового рішення істотно змінилися обставини, й у нього на утриманні зявилась ще одна дитина, то він має право на зменшення розміру аліментів до 1/6 від його доходів. Вважаю, що запропонований ним розмір стягуваних аліментів забезпечуватиме понад 50% від затвердженого прожиткового мінімуму на дітей та відповідатиме принципу рівної відповідальності батьків за утримання дітей. У судовому засідання в режимі відео-конференції позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги, пояснив аналогічне викладеному в позовній заяві, просить позов задоволити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні не визнала та суду пояснила, що вважає заяву необґрунтованою та безпідставною, просить в позові відмовити. Адвокат [PERSON] в судовому засіданні заперечила щодо заявлених вимог, просить в позові відмовити, пославшись на письмове заперечення, долучене до матеріалів справи. Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що в задоволені заявлених позовних вимог та заявлених зустрічних вимог слід відмовити, виходячи з таких підстав: Згідно зі ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Відповідно до положень ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення, суд повинен з»ясувати зокрема, питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18.03.2014року у цивільній справі №442/240/14-ц (2/442/360/2014р.) за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, змінено розмір аліментів, визначений рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28.05.2013р., та стягувати з [PERSON], [INFO] аліменти на неповнолітніх дітей : доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 зі всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як вбачається із правових позицій постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3, в якій вказано, що «розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, при цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Крім того, максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст.70\~Закону України Про виконавче провадження\~ не повинен перевищувати 50\~(чи 70)\~відсотків заробітної плати цієї особи». \~Посилаючись на зміну майнового стану позивач не надав суду докази, в чому полягає\~\~погіршення його майнового стану з часу ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дітей; крім того посилання позивача на той факт, що у нього народилася донька Софія, [INFO] ( свідоцтво про народження серії І-ОЛ №178671 від 22 квітня 2015р. ) та на утриманні знаходиться дружина [PERSON], [INFO] до досягнення дитиною трьох років не дає підстав для зміни розміру аліментів, оскільки як вбачається із всіх видів доходу позивача, представленими суду як доказ по вищевказаній справі, з останнього стягуються аліменти, які на даний час не перевищує 50% його доходу, а відтак суд не вбачає підстав для зменшення розміру аліментів, у зв»язку з чим в задоволенні позову необхідно відмовити. А тому на підставі наведеного та

Outcome: dismissed