Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з позов про відшкодування моральної шкоди, спричиненої в зв'язку з ушкодженням здоров'я. В обґрунтування позовних вимог, Позивач зсилається на те, що працював на підприємстві - Відповідача в шахті «Октябрська» в період з 02.11.1998 року - по професії - машиністом бурової установки, 11.07.2013 року - звільнений в зв'язку з виходом на пенсію. 02.04.2013 року (протокол № 593) Рішенням лікувальної - експертної комісії Українського науково - дослідного інституту промислової медицини було встановлено діагноз: хронічне обструктивне захворювання легень першої - другої стадії (пиловий бронхіт першої - другої стадії, емфізема легень першої - другої стадії); радикулопатія переважно зліва, з вираженими статико - динамічними порушеннями і больовим синдромом; остеоартроз ліктьових і колінних суглобів, двосторонній плечолопатковий періартроз. Висновком медико - соціально експертною комісією йому первинно 11.07.2013 року встановлено 40% втрати професійної працездатності, 15% - радикулопатія, 10% - по хронічному бронхіту та 15% по остеоартрозу. Наступне переосвідчення 01.07.2014 року. Також зазначає, що саме з вини підприємства - Відповідача, він втратив здоров'я, працездатність, змушений переносить хронічні фізичні болі, а звідси і моральні переживання, у нього з'являється страх перед моїм майбутнім та рідних, зазначає, що на його утриманні знаходиться родина. Вказує, що сьогоднішній день почуває себе фізично неповноцінним чоловіком, з кожним днем отримані захворювання прогресують, тобто відбувається погіршення, його фізичний стан нерозривно пов'язаний з моральними переживаннями, оскільки його постійно непокоїть депресія, а це є значні для нього нервові потрясіння. Скаржиться на постійну задишку, має утруднене дихання, відчуває біль у грудях, його непокоять болі та обмеження рухів в шийному та поперековому відділах хребта, має утруднену ходу, виникає ниючий біль в попереково - крижовому відділі хребта, турбує обмеження рухів в шийному відділі хребта з іррадіацією в плечовий пояс і більше праву руку, непокоїть виражений біль та обмеження рухів в правому плечовому суглобі, турбує оніміння в кистях, відчуває загальну слабкість всього організму. По причині приступів кашлю не має можливості вести активне життя, як раніше виконувати побутові справи по дому, оскільки для нього навіть незначні фізичні нагрузки ініціюють приступи задухи, в результаті відчуває постійний дискомфорт. Стан здоров'я загострюється вранці та ввечері, виникають приступи задухи спонтанно, в зв'язку з болями в попереку не має змоги ходити, сидіти відчуває гострі болі в тазовому відділі. Має проблеми з ходою, не має змоги фізично підійматися по сходам. Щорічно виїджає на лікування в Саки та відвідує місцево радонові ванни, вказує, що лікування проходить за власні кошти. В зв'язку з цим, він звернувся до суду з відповідним позовом та просить у відшкодування моральної шкоди стягнути з Відповідача - Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на його користь 243 000,00 гривень. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 16.06.2014р., підтримала заявлені позовні вимоги в частині, що стосується стягнення з Відповідача ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», при цьому посилалася на обставини, вказані в позовній заяві, та просила їх задовольнити. Зазначала, що у зв'язку з трьома професійними захворюваннями, втратою працездатності, її довіритель зазнає фізичного болю та моральних страждань. Просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» відшкодування моральної шкоди на користь [PERSON] у розмірі 243 000,00 гривень. Представник відповідача - Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» позов не визнав, вказав, що позивач свідомо обрав даний фах та роботу на підприємстві відповідача, знав про шкідливі фактори та умови праці, и раніше працював на двох підприємствах з шкідливими умовами праці, мав певні пільги, а саме йому надавалося харчування, засоби індивідуального захисту, додаткова відпустка, скорочений робочий день, можливість раніше піти на пенсію. Вважає, що позивач сам перевищив можливий термін роботи в шкідливих умовах праці, що і привело до погіршення його здоров»я. Суд дослідив матеріали справи: - Копію паспорту, 0 на а.с. 6) згідно якого позивач проживає на території Саксаганського району; - Копію трудово книжки ( на а.с. 8- 12) згідно д записів якої [PERSON] в період з 26.06.1987 по 21.02.1990 р.р. пропрацював на підприємстві «Кривбасшахтопроходка», з 26.02.1990 по 28.09.2008 р.р. працював в РУ ім. «Кірова». В період з 02.11.1998 року - по професії - машиністом бурової установки на підприємстві - Відповідача ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» в шахті «Октябрська» 11.07.2013 року - звільнений в зв'язку з виходом на пенсію. - Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, складений 30.04.2013 року, комісією з представників керівництва ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», 1 - ї міської лікарні, страхового експерту Фонду соціального страхування, в пункті 16 Акту вказано обставини, при яких [PERSON] отримав професійні захворювання, саме робота на підприємстві - Відповідача в умовах перевищення гранично - допустимих показників в декілька раз, в пункті 17 Акту…встановлено причину отримання професійних захворювань Позивачем, а саме перевищення на робочому місці гранично - допустимих показників запиленості повітря робочої зони - концентрація в повітрі робочої зони аерозолів пилу з вмістом вільного кремнію діоксиду кристалічного від 10 до 70% - 7.6 мг/м3 при гранично допустимій нормі 2,0 мг/м; вимушені нахили корпусу 176 при нормі 100; маса підіймання та переміщення вантажів 50 кг при нормі 30 кг; робоча поза у похилому положенні понад 43/4% при нормі 25%. В пункті 19 вказано зазначено, що конкретних винних осіб, які допустили порушення законодавства про охорону праці, а саме вимог ст. 153 КЗпП Украйни та ст. 13 Закону України «Про охорону праці» встановити не можливо, в зв'язку з тривалою роботою в ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат». - Висновком медико - соціально експертною комісією серія АБ № 0007277 [PERSON] первинно 11.07.2013 року встановлено 40% втрати професійної працездатності, 15% - радикулопатія, 10% - по хронічному бронхіту та 15% по остеоартрозу. Лікарями встановлено противопоказання: пил, переохолодження, важка праця, вимушена поза. - Відповідно виписки з карт стаціонарног хворого( на а.с. 18- 20) [PERSON] часто перебуває на стаціонарному лікуванні в зв'язку з погіршенням стану здоров'я в 2 - й та 11 - й міській лікарні та в Інституту промислової медицини. Скаржиться на обмеження русі, та болі в шийному та поперековому відділах хребта, біль віддає у кінцівки та ліве стегно, болі та обмеження рухів в плечових, ліктьових, колінних суглобах, які посилюються при та після фізичного навантаження; обмеження рухів, задишку при незначному фізичному навантаженні, епізоди утруднення дихання до 2 разів на добу, які виникають при фіз.. навантаженнях, рідше спонтанно вранці або нічний час, кашель з утрудненням відходження слизового, в'язкого харкотиння, іноді сухий притупоподібний , біль у грудях та міжлопатуовій ділянці., слабкість, швидку втому, запаморочення, головний біль, болючість та обмеження рухів, тощо. Рішенням лікувальної - експертної комісії Українського науково - дослідного інституту промислової медицини [PERSON] було встановлено діагноз: хронічне обструктивне захворювання легень першої - другої стадії (пиловий бронхіт першої - другої стадії, емфізема легень першої - другої стадії); радикулопатія переважно зліва, з вираженими статико - динамічними порушеннями і больовим синдромом; остеоартроз ліктьових і колінних суглобів, двосторонній плечолопатковий періартроз. Згідно медичних документів лікарями встановлено рекомендації: нагляд лікарів, прийом медикаментів,щорічні курси амбулаторного та стаціонарного лікування, прийом бронхолітиків та відхаркувальних препаратів, оздоровлення в санаторії - профілакторії, санаторне - курортне лікування. Таким чином, слід вважати, що самим фактом втрати Позивачем професійної працездатності у зв'язку з трьома професійними захворюваннями, які виникли через вплив шкідливих факторів під час роботи протягом тривалого часу на підприємстві ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» йому спричинена моральна шкода, яка згідно ст. 237-1 КЗпП України може бути відшкодована. Суд приймає до уваги, що згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання вплив шкідливих факторів значно перевищував гранично допустимі; і тому не може погодитися із запереченнями представника відповідача про повідомлення позивач із шкідливими умовами праці, наявність пільги, а саме йому надавалося харчування, засоби індивідуального захисту, додаткова відпустка, скорочений робочий день, можливість раніше піти на пенсію ге позбавляє відповідача обов»язку забезпечити якісні та безпечні умови праці. Так, відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган, а статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. Статею 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя. Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. Крім того, статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року (з відповідними змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» роз'яснено, що судам необхідно враховувати те, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (у тому числі й виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної/немайнової/шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Частина 1 статті 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. З урахуванням наведеного суд вважає, що спір про відшкодування моральної шкоди працівникові, завданої професійним захворюванням, повинен вирішуватися на підставі норм КЗпП України при доведеності виконанням робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах (ст.153 КЗпП України) та інших юридично важливих обставин. Зазначений спір є спором, що виникає із трудових правовідносин. З врахуванням викладених обставин справи, суд вбачає наявність спричинення Позивачу моральної шкоди незалежно від наявності з цього приводу висновку МСЕК, яку повинен відшкодувати Позивачу Відповідач, як власник підприємства, який не створив працівнику безпечні умови праці, що підтверджується актом форми П-4 від 30 квітня 2013 року, що призвело до ушкодження його здоров'я на виробництві та моральних страждань потерпілого. У судовому засіданні встановлено, що при виконанні трудових обов'язків здоров'ю Позивачу [PERSON] була заподіяна шкода, він отримав три професійні захворювання, втратив працездатність в розмірі 40 відсотків. Позивач переносить щоденно фізичний біль та моральні переживання, змушений приймати ліки та постійно звертатися і перебувати під наглядом лікарів. При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками отриманих професійних захворювань, позивачеві порушено його звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв'язки. На теперішній час Позивач зазнає фізичного болю, не має змоги виконувати звичайну для нього роботу, в результаті прикладає значні додаткові зусилля для організації свого життя. Позивач в зв'язку зі станом свого здоров'я переносить моральні страждання та переживання. Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, встановлений факт спричинення моральної шкоди, суд вважає, що заподіяна моральна шкода підлягає часткової компенсації. Оцінивши в сукупності всі докази у справі, суд вважає доведеним спричинення Відповідачем ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» Позивачці шкоди здоров'ю, провину відповідача в її спричиненні та причинно - наслідковий зв'язок між винними діями підприємства - відповідача (а саме: порушенням адміністрацією ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» вимог ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці», яке встановлено актом розслідування хронічного професійного захворювання) та настанням у Позивача негативних наслідків - втрати професійної працездатності в розмірі 40 відсотків, перенесення фізичних болів, проходження постійного лікування, а звідси і моральні переживання. Також суд враховує вину інших підприємств в заподіянні шкоди здоров*ю Позивачу, на яких він працював в шкідливих умовах виробництва. При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд враховує обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних Позивачу моральних страждань, стан його здоров'я, втрату професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотність вимушених змін в життєвих стосунках. Обговорюючи розмір відшкодування Позивачу [PERSON] моральної шкоди, в рамках заявлених позовних вимог, з врахуванням вказаних Позивачем та встановлених судом обставин характеру спричиненої моральної шкоди Позивачу, та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути на його користь 35000 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які вона щоденно зазнає, а в задоволенні іншої частини позову позивачці слід відмовити. Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial