Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, [PERSON], зареєстрований у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом 126. Свої вимоги мотивував тим, що 26 січня 1991 року між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом 126. Від даного шлюбу сторони мають дітей, які є повнолітніми. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки подружжя має несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Спільне господарство між сторонами не ведеться, а фактично шлюбні відносини припинені з березня 2014 року. Позивач вказує, що подальше формальне збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв'язку із чим позивач вимушений звернутись до суду із позовом про розірвання шлюбу. Позивач, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити; просив судові витрати залишити за ним. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнала, просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Суд, вислухавши думку учасників справи, вивчивши та проаналізувавши представлені докази по справі, вважає, що позовні вимоги законні та обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами у справі, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 26 січня 1991 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом №126, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Сторони від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що подружжя шлюбних відносин не підтримує з березня 2014 року, спільного господарства не веде. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків значний час, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, приймаючи до уваги думку відповідача, яка не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, і вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved