overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суд Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 20 листопада 1999 р. між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. З 1 листопада 2013 року сторони живуть окремо. Спільне господарство не ведеться з 1 листопада 2013 року. Фактично шлюбні відносини припинені з листопада 2013 року. Збереження сім'ї не можливо. Тому позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 20 листопада 1999 року. Виконкомом Вишневої міської ради, Києво-Святошинського району, Київської області. Позивач направила до суду заяву, згідно якої просила розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила шлюб розірвати. Відповідач направив до суду письмову заяву згідно якої просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати. У відповідності до положень ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухваляє рішення у випадку визнання відповідачем позову. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20 листопада 1999 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 232, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Сторони довгий час спільно не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Сім'ю зберегти неможливо. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суд Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 21 жовтня 2011 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Спільне життя у сторін не склалось через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходженням поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки, ведення спільного господарства. Спільне господарство сторонами не ведеться та будь-яких стосунків між ними не існує. Шлюб носить формальний характер. Примирення та збереження сім'ї є неможливим. Тому позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач направила до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Письмових заперечень до суду не направив. За письмовою згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21 жовтня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві , актовий запис № 934, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Сторони довгий час спільно не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Строк що давався судом сторонам для примирення, не вніс позитивних змін у відношеннях між сторонами. Сім'ю зберегти неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суд Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 21 липня 2012 року був зареєстрований шлюб з відповідачем по справі у виконавчому комітеті Боярської міської ради, Києво-Святошинського району, Київської області, актовий запис № 196. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося по тій причині, шо в період сумісного проживання у сторін виявилось несумісність характерів, поглядів на сімейне життя, на сім'ю, на виховання дитини. Більше шести місяців сторони фактично не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Сім'я розпалась і числиться лише формально. Тому позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач направила до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Письмових заперечень до суду не направив. За письмовою згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21 липня 2012 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 196, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] Сторони довгий час спільно не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Сім'ю зберегти неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суд Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 22 липня 2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану. Ід даного шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Після реєстрації шлюб почалися постійні конфлікти і суперечки. Спільне стало неможливим та нестерпним. Кожен із сторін має різні погляди на сімейне життя. У зв'язку з цим шлюбні стосунки були фактично припинені в квітні 2017 року, з цього часу сторони живуть окремо. Тому позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, а змінити її прізвище на дошлюбне. Позивач направила до суду заяву, згідно якої просила розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила шлюб розірвати. Відповідач направив до суду письмову заяву згідно якої просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. У відповідності до положень ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22 липня 2016 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 162, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу у сторін народився син: [PERSON], [INFO] Сторони довгий час спільно не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Сім'ю зберегти неможливо. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суд Київської області з даним позовом мотивуючи його тим, що 22 серпня 2012 року Виконавчим комітетом Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 5. Від спільного шлюбу є дочка - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, 28 грудня 2014 року він пішов з сім'ї. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитись сторонам не вдалось, позивач змушена звернутись до суду з даним позовом та просячи стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку. Позивач направила до заяву в якій просила розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила позов задоволити. Відповідач направив до суду письмову заяву в якій просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги визнав. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть (Серія [NUMBER]). Згідно своєї заяви відповідач [PERSON], вимоги позов визнав та просив позов задоволити. Стан здоров'я та матеріальний стан відповідача дозволяють йому утримувати своїх неповнолітніх дітей. Доказів про сплату на інших дітей аліментів або стягнень за виконавчими документами відповідачем не надано. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений рівною мірою на обох батьків, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі. За таких умов, суд, приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Судові витрати, суд стягує з відповідача в дохід держави в силу ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суд Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 22 січня 2011 між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ічнянського районного управління юстиції Чернігівської області. За час перебування в шлюбі, сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Життя у сторін не склалося у звязку з різними переконаннями та поглядами на життя, змінилися відносини та атмосфера в сімї, що негативно почало впливати на спільне проживання. Подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем неможливе і суперечитиме інтересам позивача. Тому позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач направила до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач направив до суду письмову заяву згідно якої просив розгляд справи провести у його відсутності, вимоги позову визнав та просив їх задоволити. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22 січня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ічнянського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 04, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] Сторони довгий час спільно не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Строк що давався судом сторонам для примирення, не вніс позитивних змін у відношеннях між сторонами. Сім'ю зберегти неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суд Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 27 березня 2014 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 117, про що свідчить Свідоцтво про шлюб, [NUMBER]. Від даного шлюбу сторони не мають. Подружнє життя з відповідачем по справі не склалося, оскільки відповідач є людиною, яка не цінує добрих та чистих відносин в сім'ї. Поведінка відповідача вкрай зіпсувала подружні стосунки. Позивач зазначала що подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим, оскільки за час спільного проживання виявилось, що сторони дуже різні люди та мають різні духовні цінності. Як подружжя, позивач з відповідачем по справі не проживають протягом одного року. Тому позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач направила до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Письмових заперечень до суду не направив. За письмовою згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27 березня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 117, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Сторони довгий час спільно не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Сім'ю зберегти неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суд Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 27 листопада 2009 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. З січня 2017 року ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання припинено. Збереження сім»ї неможливо і суперечить її інтересам. Тому позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач направила до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Письмових заперечень до суду не направив. За письмовою згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27 листопада 2009 року в Виконавчому комітеті Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №28, було зареєстровано шлюб між сторонами. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. З січня 2017 року ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання припинено. Сім'ю зберегти неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суд Київської області з даним позовом мотивуючи його тим, що 28 липня 2007 року між нею та відповідачем у виконавчому комітеті Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-ОК № 047407 від 28 липня 2007 року. Відповідно до рішення Києво-Святошинського районного суду від 19 червня 2013 року № 369/4353/13-ц та ухвали того ж суду від 02 жовтня 2013 року № 2/369/2265/13 сторони розлучені. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Відповідач має обовязок надавати матеріальну допомогу, відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України. Коштів що надає відповідач не вистачає на повноцінне утримання дитини. Тому позивач просила сягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку до досягнення ним 18 років з дати подачі цієї позовної заяви. Позивач направила до заяву в якій просила розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила позов задоволити. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомлено. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (Серія 1-ОК № 130143). Згідно довідки виконавчого комітету Вишневої міської ради від 06.06.2016 оку № 1057, зазначено що неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає разом із матірю [PERSON] і знаходиться на її утриманні. Стан здоров'я та матеріальний стан відповідача дозволяють йому утримувати свого неповнолітнього сина. Доказів про сплату на інших дітей аліментів або стягнень за виконавчими документами відповідачем не надано. Згідно з ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений рівною мірою на обох батьків, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі. За таких умов, суд, приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Судові витрати, суд стягує з відповідача в дохід держави в силу ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суд Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 4 листопада 2006 року між нею та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Ніжинського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 570 від 04.11.2006 р. Від шлюбу сторони мають двох доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач вказувала що подружнє життя не склалося через зраду чоловіка, та веденням ним аморального способу життя. Відповідач не здатен підтримувати нормальну атмосферу в сімї, піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Тому позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач направила до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Письмових заперечень до суду не направив. За письмовою згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04 листопада 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ніжинського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 570, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу у сторін народились доньки: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] Сторони довгий час спільно не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Сім'ю зберегти неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суд Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 5 вересня 2008 р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON], про що було видано [PERSON] 1-ОК № 069168, виконавчим комітетом Вишневої міської ради. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ним, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства. Тому позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач направила до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Письмових заперечень до суду не направив. За письмовою згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05 вересня 2008 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 264, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] Сторони довгий час спільно не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Сім'ю зберегти неможливо.

Outcome: approved