Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно та просить: -визначити, що частка померлого [INFO] [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер 6121680400:02:001:0192, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] , становить 1/3; -визнати за ним - [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер 6121680400:02:001:0192, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] . Посилаючись на те, що йому, його матері [PERSON] та його померлому батькові [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить вищевказана земельна ділянка. Він являється спадкоємцем за заповітом майна [PERSON] , так як дружина померлого [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини, але оскільки дана земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності та не визначено частку спадкодавця у ній, видати свідоцтво на право на спадщину за заповітом після смерті батька нотаріус не може, тому немає змоги оформити право власності на вищевказане спадкове майно. Ухвалою судді від 29 березня 2021 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав письмову заяву, позовні вимоги підтримав повністю, просив позовні вимоги задовольнити, а справу слухати у його відсутності. Представник відповідача Васильковецької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, через канцелярію суду подав письмову заяву, проти позовних вимог не заперечує, просить справу розглянути без участі їх представника. Перевіривши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] народився [INFO] та його батьками є [PERSON] та [PERSON] , згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане 12 лютого 1978 року Васильковецькою сільською радою Гусятинського району Тернопільської області.(а.с.13) [PERSON] помер [INFO] , відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видане 6 грудня 2013 року Васильковецькою сільською радою Гусятинського району Тернопільської області.(а.с.7) Земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер 6121680400:02:001:0192, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , згідно копії Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] та копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №14019944 від 05.12.2013 року.(а.с.8,9) Згідно даних інформаційної довідки приватного нотаріуса Гусятинського районного нотаріального округу Дудки Н.М., 29 травня 2014 року заведено спадкову справу №25/2014 до майна померлого [PERSON] за заявою його дружини [PERSON] про відмову від прийняття спадщини, яку зареєстровано в книзі обліку та реєстрації спадкових справ 29.05.2014 року за №40. Спадщину прийняв [PERSON] , оскільки проживав та був зареєстрований разом із спадкодавцем на день його смерті, що підтверджується довідкою Васильковецької сільської ради від 14 травня 2014 року за №348. До вказаної спадкової справи долучено заповіт від 06.09.2013 року посвідченого сільським головою Васильковецької сільської ради В.П. Слободян та зареєстрованого в реєстрі за №74, згідно якого [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і все те, що належатиме йому на день смерті і на що за законом матиме право заповів - [PERSON] .(а.с.10,11, 12, 14) Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер 6121680400:02:001:0192, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] , станом на 18.03.2021 року становить 222779,41 грн. згідно Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки Відділу у Гусятинському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №209.(а.с.15) Як слідує із змісту листа приватного нотаріуса Гусятинського районного нотаріального округу Дудки Н.М. від 20.07.2019 року за №54/02-14 позивачу [PERSON] роз`яснено його право звернутись до суду. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом; якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю ч.3 ст.368 Цивільного Кодексу України. Згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. У відповідності до положень ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених в листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасники спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Згідно ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Смерть власника являється однією із підстав для припинення права власності, що випливає із норм статті 346 Цивільного кодексу України. За нормами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі, обставини в справі сторонами визнаються та не потребують доказуванню і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що є підстави для визначення, що розмір частки померлого [INFO] [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер 6121680400:02:001:0192, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] , становить 1/3; Таким чином, спадкове майно складається з 1/3 частки земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер 6121680400:02:001:0192, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] , і є майном померлого [INFO] [PERSON] . Тому слід визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер 6121680400:02:001:0192, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного та

Outcome: approved