Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що уклавши шлюб із [PERSON] 31.08.2003 року переїхала проживати до домогосподарства, що в с.Суховерхів, вул. Середня, 8А, Кіцманського району, Чернівецької області, яке належить матері чоловіка [PERSON]. 23.06.2015 року помер її чоловік [PERSON] Після смерті чоловіка його мати як власниця домогосподарства, де вони проживали, здійснила заміну замків та перестала її пускати додому, навіть не давши можливості забрати свої речі , які їй належали та особисто нею були придбані. Вказує, що на даний час у відповідачки за адресою с.Суховерхів, вул. Середня, 8А, Кіцманського району, Чернівецької області перебувають її особисті речі, а саме: телевізор Грюндиг, системний блок Оріон, клавіатура, мишка, монітор, підсилювач, пилосос Клетроник, дошка для прасування білого кольору, сушка для білизни, кухонний комбайн Клетроник, мікрохвильова піч Клетроник, два набори посуду на 12 персон Люминарк, набір ложок для сервірування на 12 персон Мілерхаус, дві сковорідки із прозорими кришками, набір каструль із трьох одиниць (3,5,7 л), три килимки розміром 1,5х1 м, пальто 4 штуки, шкіряний плащ чорного кольору, джинсові куртки та плащі 4 штуки, чоботи 3 пари, дитяче фортепіано, вишиванки 2 штуки, постільна білизна 5 комплектів , дитяче ліжко «софа» синьо-жовтого кольору. На підставі викладеного позивач просить суд витребувати у [PERSON] вище перелічені її особисті речі. В судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Крім того, зазначили, що будь-яких документів, які б могли підтвердити купівлю чи правомірність користування і володіння даним майном, надати не мають можливості, оскільки усі речі нею були придбані на ринку, де чеки не видаються. Просили позов задоволити. \~ \~ \~ \~Позивач та її представник в судове засідання 23.05.2018 року не з`явились, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення не подали, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. \~ \~ \~ \~А тому суд, зі згоди відповідача та її представника, вважає за можливим провести судове засідання за їх відсутності на підставі зібраних доказів по справі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, по суті справи пояснила, що після смерті її сина [PERSON] 23.06.2015 року, позивачка забрала усі свої речі та виїхала з її домогосподарства, що в с.Суховерхів, Кіцманського району. Будь-яких особистих речей позивача в її домі не знаходиться. Відповідач просила в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.\~\~ Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні вважала заявлений позов безпідставним, оскільки позивачем не доведено належність їй заявленого майна на праві власності, не зазначено правову підставу володіння даним майном, не надано жодного доказу на підтримання заявленої позовної вимоги, зокрема того, що майно незаконно зберігається у [PERSON] \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1ст.49 ЦПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 13 ч.1 ЦПК України, встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 31.08.2003 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 43 від 31.08.2003 року та проживали однією сім`єю за адресою с.Суховерхів, вул. Середня 8А у період часу з 2003 року і до смерті чоловіка, тобто до часу відкриття спадщини 23.06.2015 року (а.с.9,15-16 ). \~ \~ \~ \~У відповідності до свідоцтва про смерть серія 1-МИ №188552, [PERSON] помер 23 червня 2015 року (а.с.10). \~ \~ \~ \~15.01.2018 року позивачу була надана відповідь Кіцманським ВП ГУНП України в Чернівецькій області №330/123/46/01-18ц стосовно проведеної перевірки її звернення щодо неповернення особистих речей [PERSON] , повідомлення зареєстровано в ЖЕО за №48 від 03.01.2018 року та рекомендовано звернутись до суду в порядку цивільного судочинства для вирішення спору про право власності на майно (а.с.11,12). Ст. 41 Конституції України\~передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до\~ст. 391 ЦК\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Як убачається зі\~ст. 16 ЦК України, одним з цивільно-правових способів захисту права власності є віндикація - витребування власником майна з чужого незаконного володіння. У відповідності до\~ст. 387 ЦК України\~власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Для застосування\~ст. 387 ЦК України\~необхідною умовою є доведеність позивачем того факту, що він є власником рухомого майна і таке право власності підтверджене правовстановлюючими документами; особа, яка звернулась до суду з вимогою про витребування майна з чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що перебуває у володінні відповідача. \~ \~ \~ \~ \~Отже, предметом доказування є наявність у позивача права власності на спірне майно та незаконність володіння цим майном з боку відповідача. У пункті 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що застосовуючи положення\~статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і, в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред'явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений. Пунктом 23 цієї Постанови визначено, що відповідно до\~статті 387 ЦК\~та частини третьої\~статті 10 ЦПК\~особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. При цьому суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача. Факт знаходження майна на балансі особи сам по собі не є доказом права власності чи законного володіння. Таким чином, позивачем по справі не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів, які б доводили її право власності на зазначене в позовній заяві майно, адже таке право власності не підтверджено жодними доказами, в той час коли надані стороною позивача сертифікати, інструкції та гарантійні талони на частину майна (а.с. 24-33) ніяким чином не підтверджують право власності, придбання чи користування позивачем вказаним майном. Разом з тим, [PERSON] опису майна від 05.03.2018 року, що одноособово складений та засвідчений позивачем (а.с.34) є неналежним доказом по справі, так як не засвідчує право власності позивача на майно, одночасно і не підтверджує того, що переліченими речами незаконно заволоділа відповідач і без будь-якої правової підстави зберігає його, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed