Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 06 березня 2003 року між ними було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народились дочка [PERSON] та дочка [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини, на ведення спільного сімейного господарства. З січня 2017 року сторони проживають окремо. Даний шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Посилаючись на наведене,просила задовольнити позов. У судове засідання позивач не з'явилась, хоча про час та місце судового засідання була належним чином повідомлена. Попередньо представник позивача подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, щодо заочного розгляду справи не заперечують. Представник позивача був присутній на підготовчому судовому засіданні, просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив. Відзив на позов не подавав. На підставі вимог ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 06 березня 2003 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, про що зроблено актовий запис за №269. Від даного шлюбу у сторін народились: дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09 жовтня 2003 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, про що зроблено актовий запис за №1827 та дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23 червня 2005 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, про що зроблено актовий запис за №1191. Тривалий час сторони проживають окремо. Між ними втрачено почуття поваги та взаєморозуміння, кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Відповідач в судове засідання не з'явився та будь-яких доводів на спростування тверджень позивача суду не подав. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 111, 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дитині, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме інтересам сторін та дітей. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 06 березня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, про що зроблено актовий запис за №269.

Outcome: approved