Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначив, що перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 07 квітня 2017 року шлюб розірвано, дітей залишено на вихованні матері. На даний час відповідачу важко утримувати дітей, що стало підставою для подачі даного позову. Позивач та його представник у підготовче засідання не з'явився, однак до суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позов підтримали з підстав зазначених в ньому (а.с.13, 35). Відповідач у підготовче засідання не з'явилася, однак до суду було надіслано клопотання про визнання позову (а.с.20). Представник третьої особи у підготовче засідання не з'явився, однак до суду було подано заяву про визнання позову (а.с.36). Згідно ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши у підготовчому засіданні обставини справи, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 06 лютого 1991 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.8). Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 07 квітня 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] залишено для подальшого проживання з матір'ю [PERSON] (а.с.9). [PERSON] зареєструвала шлюб вдруге та [INFO] народила сина [PERSON] (а.с.11-12). Спірні правовідносини регулюються ст.ст.19, 150, 157, 161 Сімейного кодексу України. Так, відповідно до ст.19 Сімейного Кодексу при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. За ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Частиною 1 статті 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. За ст.8 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Україною 27.02.1991 р. зазначено, що держави-учасниці зобов'язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім'я та сімейні зв'язки. За ст.9 вказаної Конвенції держави учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за випадком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідно до ч.1 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків. Згідно положень ч.1 ст.161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч.4, 5, 6 ст.19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Outcome: approved