Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до громадянки України [PERSON] про зобовязання утриматись від дій по свавільному втручанню у сферу особистого життя, примушення виконувати незаконні рішення, що порушують право на повагу до честі і гідності, стягнення матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що поштою нею отримано вимогу по оплаті недоїмки № Ф/874 від 03 травня 2013 року разом з повідомленням-розрахунком вих. № 5152 від 23 квітня 2013 року несплаченого єдиного внеску за 2012 рік, які підписані громадянкою України [PERSON] від імені субєкта господарської діяльності - юридичної особи з назвою «Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьк Луганської області Пенсійного фонду України», даним рішенням здійснюється неправомірне втручання у її право приватної власності, так як це спроба в незаконний спосіб позбавити її власності, грошових коштів, з метою особистого збагачення, хоча між нею та приватною особою ЮО «УПФУ в м. Сєвродоненьк» або громадянкою України [PERSON] можуть виникати виключно цивільні правовідносини, які регулюються основним актом законодавства Цивільним кодексом України, а у випадку наявності господарських правовідносин, Господарським кодексом України. При цьому в неї не існує зобовязань перед субєктом господарювання ЮО «УПФУ в м. Сєвєродонецьк» та цивільних зобовязань особисто перед громадянкою України [PERSON], яка склала рішення, прикриваючись іменем субєкта господарювання ЮО «УПФУ в м. Сєвєродонецьк», і які принижують її честь та гідність, чим спричиняють їй моральні страждання та наносять їй матеріальні збитки у вигляді витрат, що повязані з підготовкою і направленням звернень стосовно цих рішень та підготовкою і подачею позову до суду. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позов та доводи, викладені в ньому на його підтвердження, просив суд позов задовольнити та зобовязати громадянку України [PERSON] припинити дії по втручанню в сферу особистого життя [PERSON], що порушують її права на повагу до честі і гідності, які полягають у складанні незаконних вимог від імені СПД «УПФУ в м. Сєвєродонецьку» з метою позбавлення її грошових коштів, зобовязати громадянку України [PERSON] утриматись від дій, які полягають у примущенні її виконувати незаконні рішення, складені від імені фіктивно зареєстрованої юридичної особи «УПФУ в м. Сєвєродонецьку», а також стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 27,12 грн., та завдану її протиправними діями моральну шкоду у розмірі 10000 грн. Крім того пояснив, що під діями по втручанню до сфери особистого життя [PERSON], які порушують її право на повагу до честі, на захист від неприпустимості посягання на її право власності на грошові кошти у розмірі, позивач розуміє саме направлення їй громадянкою України [PERSON] вимоги по оплаті недоїмки № Ф/874 від 03 травня 2013 року та повідомлення-розрахунку вих. № 5152 від 23 квітня 2013 року несплаченого єдиного внеску за 2012 рік, які підписані останньою від імені субєкта господарської діяльності - юридичної особи з назвою «Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьк Луганської області Пенсійного фонду України». Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у відзиві на позовну заяву просила справу розглянути без її участі, крім того надала пояснення, згідно яких вважає, що предметом даного позову є її дії у якості посадової особи Управління Пенсійного фонду України в місті Сєвєродонецьку Луганської області, але ні в якому разі як фізичної особи громадянки України. Так, вона є начальником Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку, представляє управління в державних органах, громадських організаціях, без доручення підписує документи від імені Управління. Таким чином, підписавши повідомлення-розрахунок вих. № 5152 від 23 квітня 2013 року несплаченого єдиного внеску за 2012 рік, вона виступала не від власного імені, а у якості посадової особи управління Пенсійного фонду України в місті Сєвєродонецьку Луганської області, про що безпосередньо свідчать позначення в повідомлені посади особи, а її підпис скріплений печаткою управління Пенсійного фонду України в місті Сєвєродонецьку Луганської області, а тому позовні вимоги позивача є безпідставними, так як вона, як громадянка України, не втручалась в особисте життя [PERSON], не завдавала шкоди її майну. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції, в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків та встановив відповідні їм правовідносини. Як видно з позовної заяви, громадянка України [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до громадянки України відповідача [PERSON] з вимогами про зобовязання припинити дії по втручанню в сферу її особистого життя, що порушують її права на повагу до честі і гідності, які полягають у складанні незаконних вимог від імені СПД «УПФУ в м. Сєвєродонецьку» з метою позбавлення її грошових коштів, і полягають у неприпустимому посяганні на її власність шляхом складання незаконних вимог від імені СПД «УПФУ в м. Сєвєродонецьку», зобовязання громадянки України [PERSON] утриматись від дій, які полягають у примушенні її виконувати незаконні рішення, складені від імені фіктивно зареєстрованого СПД «УПФУ в м. Сєвєродонецьку», а також стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 27,12 грн., та завданої її протиправними діями моральної шкоди у розмірі 10000 грн. Однак, вивчивши матеріали справи, оцінивши доводи сторін, пояснення, надані представником позивача у судовому засіданні, суд не може погодитись з такими ствердженнями, виходячи з наступного. У судовому засіданні представник позивача пояснив, що під діями по втручанню до сфери особистого життя [PERSON], які порушують її право на повагу до честі, гідності, і на захист від посягання на її права власності на грошові кошти, позивач розуміє саме винесення громадянкою України [PERSON] вимоги по оплаті недоїмки № Ф/874 від 03 травня 2013 року та повідомлення-розрахунку вих. № 5152 від 23 квітня 2013 року несплаченого єдиного внеску за 2012 рік від імені юридичної особи з назвою «Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьк Луганської області Пенсійного фонду України». Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно ст. 21 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» від 17.03.2011 № 3166-VI територіальні органи центрального органу виконавчої влади утворюються як юридичні особи публічного права в межах граничної чисельності державних службовців та працівників центрального органу виконавчої влади і коштів, передбачених на його утримання, ліквідовуються, реорганізовуються за поданням міністра, який спрямовує та координує діяльність центрального органу виконавчої влади, Кабінетом Міністрів України. Пенсійний фонд України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та збору, ведення обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. Територіальним органом Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області є Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, що створено і діє відповідно до законодавства України. Правовий статус Управління визначений у Положенні про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, а також у містах та районах, з подальшими змінами, що затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року №8-2. Управління, згідно п. 3.1. Положення про Управління, очолює начальник, який призначається на посаду і звільняється з неї начальником відповідного регіонального управління Пенсійного фонду України з погодженням з головою відповідної місцевої державної адміністрації та Пенсійним фондом України. Згідно наказу начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 02.02.2011 року №4-0 начальником управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області з 03 лютого 2011 року призначено [PERSON]. Коло повноважень начальника Управління визначено п. 3.2. Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, а також у містах та районах. З копії вимоги про сплату недоїмки від 03 травня 2013 року № Ф/874 станом на 30 квітня 2013 року заборгованості зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені [PERSON], яке підписане саме начальником управління ПФУ в м. Сєвєродонецьку [PERSON], та повідомлення-розрахунку несплаченого єдиного внеску за 2012 рік від 23.04.2013 року видно, що на підставі ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообоязкове державне соціальне страхування та на підставі особового рахунку платника УПФУ в м. Сєвєродонецьку вимагає сплати недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообовязкове державне соціальне страхування у сумі 5766,45 грн. Тобто, рішення прийнято не громадянкою України [PERSON] з метою втручання у сферу особистого життя позивача [PERSON], які порушують її права на повагу до честі, гідності та права власності, захист від посягання на позбавлення яких позивач намагається отримати в суді, а начальником Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області [PERSON], яка є посадовою особою органу виконавчої влади і наділена виконавчо-розпорядчими повноваженнями та правом діяти від імені даного державного органу, відомості про оскарження якого в установленому законом порядку суду не надано. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В розумінні ЦПК України позивач самостійно визначає відповідача за своїм позовом, але позивачем в якості підтвердження та обґрунтування своїх позовних вимог до громадянки України [PERSON] будь-яких фактичних доказів, які стосуються втручання в особисте життя позивача чи порушення її прав, не надано. Суд, розглядаючи заявлені позивачем вимоги, відповідно до ст.ст. 11, 15, 60 ЦПК України, вважає, що спірні правовідносини виникли саме між [PERSON] та начальником Управління ПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області [PERSON] з приводу винесення останньою вимоги про сплату недоїмки від 03 травня 2013 року № Ф/874 та повідомлення-розрахунку вих. № 5152 від 23 квітня 2013 року , за своїм характером є публічно-правовими, повязаними із сферою реалізації публічної влади, оскільки [PERSON] вказане рішення винесено як субєктом, наділеним виконавчо-розпорядчими повноваженнями, а не в якості громадянки України, дане рішення, на думку суду, не повязано з втручанням громадянки України [PERSON] в сферу особистого життя позивача, чи порушення її права на повагу, честь і гідність, а також посяганням на її право власності. У звязку з чим позовні вимоги [PERSON] до громадянки України [PERSON] зобовязання утриматись від дій по свавільному втручанню у сферу особистого життя, примушення виконувати незаконні рішення, що порушують право на повагу до честі і гідності не підлягають задоволенню, як і позовні вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, які є похідними від основних вимог позивача, у задоволенні яких відмовлено.

Outcome: dismissed