Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій, просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1779 грн. на місяць, до досягненням дитини повноліття. Посилаючись на те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, шлюб між сторонами розірваний 20.03.2020 року. З даного часу спільна дитина проживає з позивачем та перебуває повністю на її утриманні, попри обов`язок обох батьків по утриманні дитини. Провадження у справі відкрито ухвалою від 30.07.2020 р. з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, та визнання позову, проти його задоволення не заперечує. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Згідно із ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області від 20.03.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний (справа № 237/209/18). Сторони по справі - позивач [PERSON] , та відповідач [PERSON] , є батьками малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконкомом Дачненської сільської ради Мар`їнського району Донецької області 14.05.2015 р., актовий запис № 11. На момент розгляду справи малолітня донька сторін проживає разом з матір`ю - позивачем у справі за адресою: [ADDRESS] . Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами\~Сімейного кодексу України. Згідно\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.2\~ст.51 Конституції України,\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17\~постанови від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ч.1\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Позивач просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі. Приписами ч. 2\~ст.182 СК України\~(в редакції, яка діє з 08.07.2017 р.) встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги, що\~Законом України «Про державний бюджет на 2020 рік»\~встановлено, що прожитковий мінімум на дитину віком дo 6 років, до вікової категорії якої належить дитина сторін у справі, починаючи з січня 2020 - 1779 грн., з липня - 1859 грн., з грудня - 1921 грн. Так, в даному випадку на час набрання рішенням законної сили, тобто з 01.01.2020 р., 50% прожиткового мінімуму для дитини сторін у справі буде становити 889,50 грн. Між тим, відповідно до\~ст.141 СК України\~мати та батько мають рівні обов`язки до дитини, в т.ч. і обов`язку її утримання. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач є людиною працездатного віку, здоровий за станом здоров`я, інших утриманців, крім їх спільної дитини, у нього не має, відповідач визнав позов, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання спільного малолітньої доньки у заявленому розмірі 1779 грн. щомісяця. Вказаний розмір аліментів є доцільним та достатнім, відповідає інтересам обох сторін та інтересам дитини, а також чинному законодавству. В зв`язку з чим, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ч.1\~ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. А тому у кожної зі сторін у справі при настанні таких обставин є право на подачу відповідного позову про зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 07.07.2020 року, і до повноліття дитини. На підставі ч.1, 2\~ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Крім цього, з відповідача згідно\~ст.141 ЦПК України\~підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 840,8 грн., оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору при подачі позову на підставі\~ст.5 Закону України «Про судовий збір». На підставі п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі\~ст.51 Конституції України, ст.ст.141,\~180-184,\~191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved