Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що між нею та [PERSON], шлюб було укладено 29 січня 1994 року та зареєстровано у виконкомі Буштинської селищної ради н/д Тячівського району Закарпатської області, за актовим записом №4. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей - донька Оксана, [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні та вихованні. Спору щодо місця проживання та виховання дітей не виникає. Причиною розпаду сімї стало те, що сторони не зійшлися характерами та поглядами на життя через що виникали різні безпідставні сварки та непорозуміння. Крім того відповідач має іншу жінку та більшість часу знаходиться на роботі в Чеській Республіці. На даний момент спільне господарство не ведеться. Сімейні відносини з відповідачем припинені близько двох років, внаслідок чого між ними зникли почуття взаємної любові і поваги. Вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно та шлюб носить тільки формальний характер. Примирення вважає не можливим. Просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак надіслала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони одружилися 29 січня 1994 року у виконкомі Буштинської селищної ради н/д Тячівського району Закарпатської області за актовим записом № 4 (а.с.4). Від даного шлюбу у сторін народилось двоє дітей - донька Оксана, [INFO] та син [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні і вихованні у позивачки. Сімейні відносини між сторонами припинені вже близько двох років, причиною чого стали непорозуміння та різні погляди на життя. Наведене свідчить, що сім'я сторін розпалася, а формальне існування цього шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Позовні вимоги позивачки ґрунтуються на законі. Згідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на стійке волевиявлення позивачки та беручи до уваги наведені обставини, які свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, стало неможливим, то шлюб слід розірвати. А тому,

Outcome: approved