Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, пояснюючи, що 08.08.2008 року [PERSON] склала заповіт, яким спадкоємцем майна призначила позивача. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті залишилося спадкове майно. Звернувшись 07.08.2020 р. до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, він отримав відмову у відкритті спадкової справи через пропуск встановленого законом строку на прийняття спадщини, тому звернувся до суду з позовом про визначення йому додаткового строку, обґрунтовуючи його пропуск тим, що лише в серпні дізнався про смерть [PERSON] , що стало перепоною для своєчасного звернення до нотаріуса. При цьому зазначив, що спадкоємцем після смерті [PERSON] був її син [PERSON] , який [INFO] також помер не отримавши свідоцтв на спадщину. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання представника не направив, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника ради. Проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. 08.08.2008 року [PERSON] складено заповіт, яким на випадок свої смерті призначила [PERSON] спадкоємцем належній їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН №162040, виданого Волноваською РДА, земельної ділянки, загальною площею 9,1200 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] [INFO] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 28.01.2009 р.. Постановою №1299/02-31 від 07.08.2020р. державного нотаріуса Волноваської державної нотаріальної контори Петренко В.Є. відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] , оскільки останнім пропущено шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. З відповіді також вбачається, що під час перевірки документів для видачі свідоцтва про право власності встановлено, що після смерті [PERSON] відкривалась спадкова справа, спадкоємцем був [PERSON] , який [INFO] помер. Свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавались. Згідно довідки Златоустівської сільської ради від 09.06.2009р. [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та проживала по день смерті одна. Згідно ч.1\~ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України\~встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272\~ЦК України.\~\~ Зазначене\~\~ положення застосовується до спадкоємців, у яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними,\~\~непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як встановлено судом, позивач своєчасно не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що лише в серпні 2020 року дізнався про смерть [PERSON] , що стало перепоною для його своєчасного звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року зазначено, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Проаналізувавши добуті під час судового розгляду справи докази, суд дійшов висновку, що зазначені позивачем причини пропущення строку для прийняття спадщини є поважними і такими, що перешкоджали йому своєчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, тому вважає необхідним позов задовольнити та визначити йому строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили, оскільки саме такий строк є достатнім для звернення до нотаріуса з відповідною заявою. На підставі викладеного,

Outcome: approved