Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] сільської ради Обухівського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що її померла мати мала у власності земельну ділянку, на яку відсутній правовстановлюючий документ, тому вона не може оформити право на спадщину щодо цієї ділянки. В судове засідання позивач не зявилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, свої вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоч про час і місце судового розгляду належно повідомлений, причин неявки не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи повторну неявку відповідача, суд вважав можливим вирішити спір на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,1549 га, кадастровий номер 3223186801:01:011:0065, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Підгірці, вул. Васильківська, 51, що підтверджується копією державного акту, технічною документацією. 03 липня 2016 року [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Позивач [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується паспортом, постановами, судовим рішенням. Із заявою про прийняття спадщини позивач звернулась до нотаріуса як спадкоємець за законом, що підтверджується матеріалами спадкової справи, які оглянуті судом в судовому засіданні. У видачі свідоцтва про право на спадщину відносно спірного майна позивачеві було відмовлено по причині відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на імя спадкодавців, що підтверджується матеріалами спадкової справи. У встановленому чинним законодавством порядку оформлення правовстановлюючого документу на земельну ділянку на імя померлого не було завершено, що перешкоджає позивачеві реалізувати свої передбачені законодавством права спадкоємця, тому справа щодо невизнаних прав позивача як спадкоємця підлягає судовому розгляду на підставі ст.ст. 1, 3, 15 ЦПК України, ст.ст.15,16 ЦК України. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності померлої на спірну земельну ділянку виникло на законних правових підставах, до цього часу це право не припинялось і не оспорювалось, неоформлення правовстановлюючого документа не позбавляє прав власності. До складу спадщини згідно чинного законодавства входять усі права та обовязки спадкодавця, в тому числі і щодо власності на спірне майно. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивач відноситься до спадкоємців за законом, її право на спадщину підтверджено матеріалами спадкової справи. При цьому позивач довела належними і допустимими доказами своє право на спадщину відносно майна померлої матері. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає позов обґрунтованиим, оскільки позивач є спадкоємцем та має право прийняти спадщину, а іншого способу захисту своїх прав, окрім судового, не має. Таким чином, позов слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved