Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 24.11.1995року між ним та відповідачкою [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Мостиським райвідділом РАГСу Львівської області за актовим записом №70. Стверджує, що спільне сімейне життя у них з відповідачкою не склалося через протилежні погляди на шлюб та сімю, в результаті чого постійно виникали сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуття поваги та довіри один до одного. Протягом тривалого часу з відповідачкою проживають окремо та не підтримують подружніх відносин. Вважає подальше підтримування сімейних відносин з відповідачкою недоцільним та небажаним. Залишатися і надалі у такому шлюбі наміру немає. Крім того зазначає, що малолітня дочка [PERSON] проживає разом із ним, проте згоди щодо місця проживання дочки і передачі її під його піклування з відповідачкою не досягнуто. Вважає, що в інтересах дитини дочки [PERSON] проживати саме з ним, а не з матірю, оскільки він має можливість забезпечити дочці належні умови проживання, займатися її вихованням, дитина хоче жити з ним, має окрему кімнату з сучасним ремонтом, спиртними напоями він не зловживає, не палить, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, до дочки відноситься добре. З огляду на наведене, просить суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою, а також визначити місце проживання дитини - дочки [PERSON], 07.10.2003р.н., та залишити її для подальшого виховання разом з ним (батьком) [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, а подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд справу слухати у його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, а подала заяву, в якій зазначила, що позов визнає, та просить суд справу слухати у її відсутності. Представник третьої особи - Мостиської районної державної адміністрації Львівської області як органу опіки та піклування в судове засідання не зявилась, а подала заяву, в якій зазначила, що проти позову в частині визначення місця проживання малолітньої дитини не заперечує. Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких міркувань. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстровано 24.11.1995р. Мостиським райвідділом РАГСу Львівської області за актовим записом №70. За час даного шлюбу у сторін народилось двоє дітей: дочка [PERSON] 07.10.2003р.н. та дочка [PERSON], 1996р.н., яка на даний час є повнолітня. Між сторонами відсутні почуття любові та взаємоповаги. Подружжя вже тривалий час разом не проживають та жодних шлюбних стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Позивач несе моральні страждання, тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем, примирення не бажає. При таких обставинах, суд прийшов до переконання, що сімя сторін розпалась остаточно і зберегти її не можливо. Сторони згідні на розірвання шлюбу, збереження якого суперечить інтересам кожного з подружжя та дітей, а тому згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Щодо позовних вимог в частині визначення місця проживання дитини дочки [PERSON], то судом встановлено, що на даний час остання, проживає разом із батьком позивачем [PERSON] за адресою: м.Мостиська, вул.Б.Лепкого, 28 Львівської області. Відповідачка [PERSON] надала згоду на визначення місця проживання дочки [PERSON] разом із батьком. Вищевказані обставини сторонами неоспорюються та підтверджуються оригіналом свідоцтва про шлюб між сторонами серії 1-СГ №303514 від 24.11.1995 року, копією свідоцтва про народження дитини [PERSON], копією паспорта громадянина України позивача [PERSON], копією паспорта громадянина України відповідачки [PERSON], довідкою, виданою виконавчим комітетом Мостиської міської ради про склад сімї [PERSON] від 28.12.2016року, висновком органу опіки та піклування Мостиської РДА Львівської області щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] від 10.02.2017р. за №02-29/342. Статтями 155, 157 Сімейного кодексу України передбачено, що здійснення батьками своїх батьківських обовязків має ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.ст.160, 161 Сімейного Кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п.7 ст.7 Сімейного Кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до п.8 ст.7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. Згідно висновку Мостиської РДА Львівської області як органу опіки та піклування № 10.02.2017р. за №02-29/342 вирішено після розірвання шлюбу між [PERSON] і [PERSON] визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] з батьком. За таких обставин, зокрема беручи до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, а також враховуючи те, що позивач є рідним батьком дитини дочки [PERSON], 07.10.2003р.н., такий є працездатним, має постійне місце праці та стабільний регулярний заробіток, мешкає в належних для проживання та виховання дитини умовах, наполягає на реалізації свого права доглядати та піклуватись дочкою, має можливість та бажання займатись її вихованням, про що свідчить даний позов до суду, беручи до уваги рекомендований органом опіки і піклування висновок щодо визначення місця проживання малолітніх дітей, суд приходить до висновку, що місце проживання малолітньої дитини дочки [PERSON] після розірвання шлюбу між сторонами слід визначити з батьком позивачем [PERSON] Відповідно до ст.141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Таким чином, визначаючи місце проживання малолітньої [PERSON] з батьком, позивачем по справі, суд не позбавляє матері, відповідачки по справі, права та можливості особистого спілкування з дитиною, обовязку брати участь у її вихованні. Отже, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved