Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у суд із позовом до Прутівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,637 га, що розташована на території Прутівської сільської Ради та яка відповідно до Державного акту серії ІV-ІФ №010545 про право приватної власності на землю, виданого Прутівською сільською радою, належить [PERSON] Свої позовні вимоги мотивував тим, що його бабуся [PERSON], згідно заповіту від 07.03.1997р., посвідченого секретарем Прутівської сільської ради, все своє майно заповіла позивачу, тому після смерті [PERSON] 02.01.2001р., позивач вступив в управління спадковим майном, оскільки інших спадкоємців не має. На даний час не може оформити свідоцтво про право власності на вищевказану земельну ділянку, у звязку із тим, що Державний акт Серії ІV-ІФ №010545 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,64 га виданий після смерті останньої, а тому змушений звернутися з даним позовом до суду. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, свої позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити. Представник Прутівської сільської ради подав до суду заяву, в якій вказав справу розглядати за відсутності представника, проти позову не заперечують. Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази, встановивши дійсні обставини справи приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ІФ №010545, виданого Прутівською сільською радою на підставі рішення сесії Прутівської сільської ради від 08.11.2000р., [PERSON] належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0,64 га, що розташована на території Прутівської сільської ради. [PERSON] померла 02.01.2001р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НМ № 071844. Згідно копії заповіту від 07.03.1997р., посвідченого секретарем Прутівської сільської Ради Снятинського району Івано-Франківської області, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] Згідно довідки №1137 від 06.12.2017р. виданої Прутівською сільською радою слідує, що за померлою [PERSON], зареєстровано земельний пай №54 в с. Прутівка та після смерті останньої в управління спадковим майном вступив правнук [PERSON] З довідки Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори № 2654/01-09 від 11.12.2017р. слідує, що після смерті [PERSON], померлої 02.01.2001р. спадкова справа не заведена. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) слідує, що інформація відсутня. Згідно Інформаційної довідки Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області власником земельної ділянки площею 0,637 га, що розташована на території Прутівської сільської ради, записана [PERSON] Постановою Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори №2655/-02-31 від 11.12.2017р., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби [PERSON], померлої 02.01.2001р. на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,64 га, що розташована на території Прутівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб. Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п.г. ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Із ч.1 ст.1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Дані факти ніким не спростовано в судовому засіданні. На підставі наведеного, ст.ст. 81, 158 ЗК України, ст.ст. 328, 392, 1218, 1225, 1268 ЦК України,

Outcome: approved