Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 29 травня 1999 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Іваничівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 16, та відповідно було видано свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЕГ № 051067. Від спільного подружнього життя у них народилось троє дітей, син [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. На даний час [PERSON] є повнолітнім та проживає окремо. Вказує, що за час подружнього життя їх відносини поступово погіршувались, зникли взаєморозуміння та повага. На даний час подружніх стосунків не підтримують, кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, а сам шлюб носить формальний характер. З 2012 року відповідач проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. Подальше перебування в шлюбі суперечить її інтересам, а тому просить суд шлюб з відповідачем розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати разом із нею та судові витрати стягнути із відповідача на її користь. Позивач в судове засідання не зявилась, подала суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала повністю, просить суд розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно, шляхом направлення судових повісток. Також, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідно до положень\~ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені\~ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи, при заочному розгляді справи відповідно до положень\~ст. 281 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в судове засідання не з'явились всі учасники справи у відповідності до вимог\~ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 травня 1999 року Іваничівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 16, свідоцтво про одруження серії 1-ЕГ № 051067. Від спільного подружнього життя у них народилось троє дітей, син [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] [INFO], батьками яких являються сторони по справі. На даний час син [PERSON] є повнолітнім та проживає окремо. Згідно ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. ч. 1 , 3 та 4 ст.\~56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Частиною 2\~ст.\~104\~СК України передбачено, що\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, майнового спору у них немає. Їх шлюб існує лише формально, а збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обгрунованими і подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні. Неповнолітніх дітей слід залишити проживати разом із матір'ю, позивачем по справі. Частино 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, то до стягнення із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved