overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що 17.03.2002 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Правдівській сільській Раді Ярмолинецького району Хмельницької області, актовий запис № 3. Від шлюбу у сторін народилася дочка - [PERSON], [INFO] Спільне сімейне життя не склалось по причині того, що під час спільного проживання відповідач учиняла сварки, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити його інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини. У зв'язку з цим шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак через канцелярію суду подав заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу у його відсутність (а.с. 20). Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не зявилася, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими поштовими повідомленнями та розпискою про вручення повістки про виклик до суду (а.с.16-19), тому суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Дослідивши заяву позивача та матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони уклали шлюб 17.03.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-БВ №048976, виданого Правдівською сільською радою Ярмолинецького району Хмельницької області, актовий запис № 3 (а.с. 4). Враховуючи фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 СК України дає суду підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин. Подальше існування сім'ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім'ї. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 243,60 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що з відповідачем проживав однією сім`єю з 2001 року, але не перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказав, що в даний час сторони припинили сімейні відносини і проживають окремо один від одного. Відповідач з 2014 року не надає матеріальної допомоги, тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на дітей в розмірі 1000 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. \~ \~ \~ \~\~ \~ \~ \~ \~Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частини 1 і 2 статті 182 СК України). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що відповідач [PERSON] записана матір`ю неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6-8). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] не з`явилась у судове засідання, не надала відзив на позовну заяву та не заперечила розмір аліментів, який заявлено позивачем. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Тому, для задоволення позову є законні підстави. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача відповідно до вимог частини 1 статті 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що йому належить 4/5 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Зазначена частка будинку належить йому на підставі договору дарування, посвід\-ченого 05 грудня 1987 року державним нотаріусом Синельниківської державної нотаріальної контори в реєстрі за № 2170, зареєстрованого Синельниківським БТІ 14.12.1987 року в реєстровій книзі ДІ стор. 130 за реєстром № 3295. Земельна ділянка площею 0,1078 га, на якій розташований житловий будинок, належить йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ДПСв № 0540, виданого Синельниківською міською радою 30.04.1999 року. Відповідач по справі [PERSON] є власником іншої 1/5 частки вищезазначеного об`єкту нерухомості. Зазначена частка будинку належить відповідачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Синельниківською державною нотаріальною конторою за реєстром № 2758 від 24.08.1997 року. Протягом багатьох років відповідач не проживав у вищезазначеному будинку і не користувався своєю власністю, і його частини будинку зруйнована, що підтверджується довідкою комунального підприємства «Синельниківське бюро технічної інвентаризації № 126 від 12 лютого 2021 року. Позивач безуспішно намагався знайти відповідача, щоб він подбав про свою власність, як це передбачено cт. 360 ЦК України. На теперішній час місце проживання відпо\-відача йому не відомо. Позивач звернувся до комунального підприємства «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» для визначення фізичного зносу частки відповідача, надання довідки та виготовлення технічного паспорта на його частку будинку, вже без урахування зруйнованих часток будинку. Як вказано в довідці КП «СМБТІ» №126 від 12.02.2021 року за адресою: [ADDRESS] знаходяться: «А1-1 житловий будинок цегляний, утеплювач, оштукатурений, 1967 року будів\-ництва, загальною площею 57,3 кв.м., житловою площею 28,7 кв.м., прибудова а2-1, прибудова а3-1, літня кухня Б, сарай В, гараж Ж, літній душ Д, вбиральня Г, сарай Е, огорожа № 1-3, бруківка 1. В технічний паспорт на житловий будинок внесені зміни: 1. Змінено літерацію житлового будинку та господарських будівель та споруд. 2. Житловий будинок розбито на/житловий будинок літ. А1-1, прибудови літ.а2-1. літ.а3-1), без збільшення розміру фундаменту та поверховості. 3. Зменшення житлової площі на 21,4 кв.м. відбулося за рахунок зруйнованої 1/5 частини житлового будинку (раніше 1/5 ч. належала [PERSON] ) вірно вважати житлова площа складає 28, 7 кв.м. 4. Будівництво сіней літ.а3-1 стіни цегла, гаражу літ. «Ж» стіни шлакоблок, сараю літ. «Е» шлакоблок відбулося в 1989 році.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 11.08.1990 року. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей, які на даний час досягли повноліття. Зазначає, що у них з відповідачкою різні характери та погляди на життя, що призводило допостійних сварок та конфліктів. Вказує, що втратив до відповідачки почуття любові та поваги, не підтримує з нею понад рік подружніх відносин, а миритись і залишатись в шлюбі, який існує лише формально, не бажає. З огляду на вищенаведене просить суд ухвалити рішення, яким розірвати їхній шлюб. Окрім цього, просив суд справу слухати у його відсутності. В судове засідання позивач не зявився, однак при подачі позову такий просив розглянути справу за його відсутності, зазначаючи при цьому, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка була своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, однак в суд не зявилася і не повідомила про причину своєї неявки, а також не надіслала клопотання про відкладення розгляду справи. Враховуючи наведене, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідачки і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить законові та відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони 11 серпня 1990р. уклали шлюб, який зареєстрували у Мостиському райвідділі ЗАГСу Львівської області за актовим записом №46. Від даного шлюбу в сторін народилось двоє дітей, які досягли повноліття. Сторони тривалий час (понад рік) проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги. Наданий судом сторонам термін на примирення бажаного результату не дав. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб між сторонами та копією паспорта позивача. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з його основних засад та такий ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Позивач скористався таким правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше сімейне життя подружжя [PERSON] та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, у звязку з чим предявлений позов підлягає до задоволення. Виходячи з вимог ст.88 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідачки в користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 02 травня 2009 року померла його матір [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 3,65 га, кадастровий номер 3523181600:02:000:1078, яка розташована на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. Позивач зазначив, що за життя спадкодавець склала заповіт, яким заповіла все своє майно в рівних частках [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. Позивач стверджує, що всі спадкоємці після смерті [PERSON] прийняли спадщину у встановленому порядку. 20 грудня 2015 року помер спадкоємець за заповітом [PERSON], після смерті якого спадщину прийняла дружина [PERSON]. Відповідачі подали заяви про відмову від спадщини після смерті [PERSON]. Нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на її прийняття іншими спадкоємцями. Відповідачі визнав позов в повному обсязі, надіславши до суду відповідні заяви. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. (частина четверта статті 206 ЦПК України). Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому є законні підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 03 серпня 1996 року між сторонами було зареєстровано шлюб. 15 липня 2004 року відповідач народила сина [PERSON], батьком якого записаний позивач, не зважаючи на те, що сторони не проживали разом кілька років. 29 жовтня 2010 року шлюб між сторонами було розірвано рішенням Кіровського районного суду м. Донецька, а 14 березня 2013 року був задоволений позов відповідача про стягнення аліментів на сина [PERSON]. Позивач зазначає, що він не є біологічним батьком дитини [PERSON], тому звертається за судовим захистом. Відповідач [PERSON] визнала позов у повному обсязі, надіславши до суду відповідну заяву. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частин 1-3 статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що 15 липня 2004 року відповідач [PERSON] народила сила [PERSON], батьком якого записаний позивач [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження та записом у паспорті про реєстрацію шлюбу [PERSON] і громадянина [PERSON] (а.с. 4, 7). З письмової заяви відповідача [PERSON] вбачається, що позивач [PERSON] не є біологічним батьком дитини [PERSON]. Тому, для задоволення позову є законні підстави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 05.01.1996 року він уклав шлюб з [PERSON]. На підставі договору купівліпродажу від 05.12.1992 року відповідач була власником 1/2 частки житлової квартири за номером 107 в будинку № 3 по вул Казакова смт. Смоліне . Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 08.09.2011 року по справі № 2-597/11 шлюб між ними було розірвано. 11.07. 2014 року відповідач за договором купівлі- продажу продала [PERSON], свою 1/2 частку квартири. З червня 2015 року відповідач виселилась з квартири і переїхала на інше місце проживання. Незважаючи на те, що з червня 2015 року відповідач фактично не проживає в квартирі та не являється співвласником , однак вона офіційно залишається зареєстрованою в квартирі позивача, створюючи йому перешкоди в користуванні квартирою. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобовязані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання. Судом встановлено, що дійсно позивач [PERSON], є власником житлової квартири яка розташована по вул. Казакова [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу (а.с. 9). Відповідач [PERSON], зареєстрована в будинку, який належить позивачеві, але фактично не проживає з червня 2015 року, що підтверджується належним актом обстеження домоволодіння (а.с. 13). Таким чином, відповідачем порушено вимоги частини 1 статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З позовної заяви вбачається, що відповідач має інше фактичне місце проживання, що вказує на те, що вона без поважних причин понад рік відсутня за місцем реєстрації. Тому, право позивача підлягає судовому захисту. Розподіл судових витрат слід провести за правилами, передбаченими ст.241 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 06 червня 2015 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на жилий будинок з надвірними будівлями і спорудами, які розташовані в с. Березівка Маловисківського району Кіровоградської області, вул. Молодіжна, 1. Позивач зазначив, що він є спадкоємцем першої черги за законом, а інші спадкоємці його брат [PERSON] і його сестра [PERSON] відмовились від спадщини на його користь. Позивач вказав, що в установлений законом строк він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на те, що відсутній правовстановлюючий документ на будинок, тому вимагає судового захисту. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно 06 червня 2015 року померла [PERSON] (а.с. 18). Після її смерті відкрилась спадщина на жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в с. Березівка Маловисківського району Кіровоградської області, вул. Молодіжна, 1 (а.с. 11 15). Спадкоємці [PERSON] і [PERSON] відмовились від прийняття усієї спадщини після смерті матері, на користь спадкоємця [PERSON] (а.с. 16-17). Щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на жилий будинок, нотаріус відмовила з посиланням на те, що відсутній правовстановлюючий документ і право власності не зареєстровано (а.с. 10). Між тим, відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Довідкою Березівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області підтверджується, що згідно запису в погосподарській книзі № 3, особовий рахунок № 0181-01, власником жилого будинку з надвірними будівлями в с. Березівка Маловисківського району Кіровоградської області, вул. Молодіжна, 1 записана [PERSON]. Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Тому, право позивача на спадкове майно підлягає судовому захисту шляхом визнання права власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 12 грудня 2014 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на жилий будинок з надвірними будівля і спорудами по вул. Степова, 1 в с. Березівка Маловисківського району Кіровоградської області. Позивач вважає себе спадкоємцем за заповітом. Нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на відсутність правовстановлюючого документу на жилий будинок. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини сторін урегульовано: статтею 1216 ЦК України, відповідно якій спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); статтею 1218 ЦК України, відповідно якій до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; частиною 3 статті 1296 ЦК України, відповідно якій відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судом встановлено, що дійсно 12 грудня 2014 року померла [PERSON] (а.с. 12). Після її смерті відкрилась спадщина на жилий будинок з надвірними будівлями і спорудами по вул. Степова, 1 в с. Березівка Маловисківського району Кіровоградської області (а.с. 8-11, 14). За життя [PERSON], 18 листопада 2014 року, склала заповіт, яким заповіла належний їй жилий будинок по вул. Степова, 1 с . Березівка Маловисківського району Кіровоградської області та земельну ділянку площею 5,64 га позивачеві [PERSON] (а.с. 7). Позивач [PERSON] прийняв спадщину в порядку, передбаченому статтею 1269 ЦК України, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що не зареєстровано право власності спадкодавця на спадкове майно (а.с. 15). Тому, право позивача на спадкове майно підлягає судовому захисту шляхом визнання права власності.

Outcome: approved