Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідачки на його користь 6 600,00 грн., які були сплачені ним за недоброякісний товар телевізор моделі LG 42LB552V, а також суму моральної шкоди у розмірі 6 600,00 грн. В поданому позові позивач посилається на те, що 20 грудня 2014 року придбав у магазині «Техномір», що належить відповідачці згаданий телевізор, за що сплатив 6 600,00 грн. При перевірці телевізора у магазині, він працював, але коли позивач включив придбаний телевізор вдома, він не працював. З цього приводу він неодноразово звертався до відповідачки з вимогою повернути гроші за придбаний ним товар, однак отримував від неї відмову, що стало приводом для звернення до суду. Моральна шкода позивачем обґрунтована впливом події, що сталася на його нервову систему та спричиненням йому та його сімї незручностей повязаних з відсутністю телевізора для отримання необхідної інформації. Позивач [PERSON]в судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі, просив суд її задовольнити, з підстав, що зазначені у позові. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву не визнав, просив суд у задоволенні позову відмовити та пояснив суду, що [PERSON] придбав у магазині «Техномір» телевізор моделі «LG» у справному стані, що також підтверджується гарантійним талоном, в якому є підпис позивача про те, що претензій до якості товару у нього немає і він ознайомлений з умовами гарантії. Вони декілька разів перевірили телевізор, упакували його і покупець транспортування телевізору взяв повністю на себе. Під час транспортування за цілісність товару покупець відповідає сам. Через декілька днів [PERSON] звернувся з вимогою повернути гроші за придбаний ним товар, однак, при огляді телевізору було виявлено, що він має механічні пошкодження екрану. Ці пошкодження не були гарантійним випадком, внаслідок чого покупцю було відмовлено у поверненні грошей. [PERSON] не заявлялась вимога провести експертизу придбаного ним телевізору. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідачки, свідків, перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази, давши їм оцінку в сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що 20 грудня 2014 року [PERSON] придбав в магазині «Техномір», власницею якого є ФОП [PERSON], яка здійснює підприємницьку діяльність по роздрібній торгівлі побутовими товарами, телевізор моделі LG 42LB552V, вартістю 6 600,00 грн., що підтверджується копією товарного чеку від 20.12.2014р. та копією гарантійного талону (а.с. 5-6). В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що він працює продавцем-консультантом в магазині «Техномір». [PERSON] купив в магазині телевізор у справному стані, однак, через декілька днів він прийшов в магазин і сказав, що телевізор не працює. При огляді телевізору було встановлено, що він має механічні пошкодження екрану, які утворились від удару. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що він працює продавцем-консультантом в магазині «Техномір». В його присутності [PERSON] купив в магазині телевізор у справному стані, однак, через декілька днів він прийшов в магазин і сказав, що телевізор не працює. При огляді телевізору були виявлені механічні пошкодження екрану, які на гарантію не приймаються. Правовідносини сторін регулюються параграфом 2 глави 54 ЦК України та положеннями Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд вважає, що вимоги позивача щодо повернення коштів можуть бути задоволені у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотного недоліку товару, що підтверджується за необхідністю висновком експертизи. З пояснень сторін вбачається, що будь-яка експертиза з приводу вирішення питання наявності у придбаному товарі істотних недоліків не проводилась. В ході судового розгляду судом було розяснено сторонам положення ст. ст. 10, 60 ЦПК України щодо їх обовязку довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та їх право заявити клопотання про призначення експертизи судом. Позивач не наполягав на проведенні експертизи, вважаючи, що матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження того, що був реалізований товар, який містить істотні недоліки, що неможливо усунути. Однак самостійно без наявності спеціальних знань шляхом огляду телевізору в судовому засіданні відповідних недоліків судом встановити неможливо. Відповідно до ч. 1 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Відповідно до ч. 1 ст. 679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. З зазначеної норми випливає, що для відповідальності продавця за недоліки проданого товару, саме на покупці лежить обовязок довести, що недоліки товару виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» недолік це будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). Істотним недоліком є недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону;6) звернення до суду та інших уповноважених органів державної влади за захистом порушених прав; 7) об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів). Споживачі також мають інші права, встановлені законодавством про захист прав споживачів. Крім прав, визначених ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має відповідні обовязки, а саме споживачі зобов'язані: 1) перед початком експлуатації товару уважно ознайомитися з правилами експлуатації, викладеними в наданій виробником (продавцем, виконавцем) документації на товар; 2) в разі необхідності роз'яснення умов та правил використання товару - до початку використання товару звернутися за роз'ясненнями до продавця (виробника, виконавця) або до іншої вказаної в експлуатаційній документації особи, що виконує їх функції; 3) користуватися товаром згідно з його цільовим призначенням та дотримуватися умов (вимог, норм, правил), встановлених виробником товару (виконавцем) в експлуатаційній документації; 4) з метою запобігання негативним для споживача наслідкам використання товару - застосовувати передбачені виробником в товарі засоби безпеки з дотриманням передбачених експлуатаційною документацією спеціальних правил, а в разі відсутності таких правил в документації - дотримуватися звичайних розумних заходів безпеки, встановлених для товарів такого роду. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Таким чином Закон України «Про захист прав споживачів» розмежовує такі поняття як недолік та істотний недолік і в залежності від нього наділяє споживача та продавця відповідними правами та обовязками, та встановлює, що для повернення сплаченої за товар грошової суми, необхідна наявність істотних недоліків, підтверджених висновком експертизи. Порядок проведення і призначення експертизи для визначення причин втрати якості продукції і можливих істотних недоліків товару регламентується ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов'язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов'язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку. Тобто, законодавець визначив, що наявність істотного недоліку товару повинна бути підтверджена висновком експертизи. Крім того, ч. 2 ст. 59 ЦПК України визначає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено, що при зверненні до магазину «Техномір» позивач не вимагав проведення експертизи і в подальшому будь-якої згоди на її проведення не надавав, хоча представник відповідачки заперечував наявність у реалізованого товару істотних недоліків, а в ході судового розгляду посилався на порушення правил та умов по ефективному використанню товару даного виду. Також в ході судового розгляду ніхто з сторін не заявляв клопотання про призначення в справі відповідної судової експертизи по предмету спору, з покладенням на себе зобов'язання по оплаті такої експертизи, що є їх правом, тому суд враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, діє відповідно до поданих сторонами доказів. З огляду на викладене, а також на те, що позивач не довів суду, що недоліки придбаного ним товару виникли до передання товару йому як покупцеві або з причин, які існували до цього моменту, чим не виконав вимоги ст. 10, 60 ЦПК України, тому суд вважає, що позов в цій частині є необґрунтованим, не доведеним та не підлягає задоволенню. Оскільки у справі не встановлено обставин, з якими закон пов'язує право споживача позивача у справі, на повернення сплаченої за товар грошової суми, та відповідно відшкодування моральної шкоди, у позові слід відмовити. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що права, гарантовані позивачу нормами цивільного законодавства відповідачкою порушені не були, у звязку з чим [PERSON] в позові слід відмовити повністю. Оскільки в позові відмовлено, судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі ст. ст. 673 - 679 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів»,

Outcome: dismissed