Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дружини, відповідно до якої просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з моменту звернення до суду та до досягнення їх спільною дитиною [PERSON], [INFO] трирічного віку, тобто до 03 листопада 2019 року. Вимоги позовної заяви обґрунтовані наступним. 23 квітня 2010 року між сторонами у справі укладено шлюб. Шлюб зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 213. Від цього шлюбу позивач та відповідач мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. В даний час позивач [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а тому відчуває матеріальні труднощі. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини не надає. Домовленість про добровільну виплату аліментів між сторонами відсутня. Відповідач [PERSON] має постійне місце роботи та стабільний заробіток, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання позивача. Вищенаведене зумовило [PERSON] звернутись до суду. 12 жовтня 2018 року на адресу суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву [PERSON], відповідно до якого він просить відмовити в задоволенні позовних вимог та віднести гонорар спеціаліста в області права [PERSON] у розмірі 2000,00 (дві тисячі) гривень до складу витрат, повязаних з розглядом справи та за результатами розгляду справи розподілити судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам. Відповідач [PERSON] просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] посилаючись на те, що її позовні вимоги є безпідставними, оскільки відповідно до судового наказу від 13 липня 2018 року у справі № 202/3811/18 з нього стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини його заробітку до повноліття дітей. Звертає увагу суду на те, що на його утриманні також перебуває непрацездатний батько [PERSON], [INFO], а тому стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі ? частини з усіх видів заробітку буде перевищувати 50 % його сукупних доходів, що суперечить чинному законодавству. Позивач [PERSON] в судовому засіданні вимоги своєї позовної заяви підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Суду доповіла, що шлюб між нею та відповідачем розірвано 31 серпня 2018 року на підставі рішення суду. В даний час відповідач мешкає окремо. Позивач же мешкає разом з двома дітьми та в даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а тому відчуває матеріальні труднощі. Відповідач на підставі судового наказу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська сплачує аліменти на утримання їх спільних доньок у розмірі 1/3 частини його заробітку, що дорівнює 2400,00 гривень на місяць. Представник відповідача [PERSON], що діє на підставі довіреності від 27 вересня 2018 року, в судовому засіданні підтримав доводи відповідача наведені у відзиві на позовну заяву [PERSON] та просив відмовити в її задоволенні. Звернув увагу суду на те, що відповідач вже витрачає більше 50 % свого заробітку на утримання неповнолітніх дітей згідно судового наказу від 13 липня 2018 року та утримання непрацездатного батька. Окрім того, [PERSON] добровільно несе додаткові витрати на утримання та повноцінний розвиток неповнолітніх дітей, які виражаються в забезпеченні дітей одягом, мобільним звязком та інше. Звертає увагу суду на те, що відповідно до вимог чинного законодавства максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи. Крім того, просить віднести гонорар, сплачений відповідачем у розмірі 2000,00 гривень за надання юридичної допомоги до складу судових витрат у справі та розподілити судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.6 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Судом встановлено, що в даний час спільна дитина сторін у справі [PERSON], [INFO], мешкає разом з матірю, та сторонами цей факт не заперечувався. Позивач на даний час не працює. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, на теперішній час з нього стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей. У звязку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач немає змоги працювати і утримувати себе. Також, суд, при встановленні розміру аліментів враховує стан здоровя та матеріальне становище позивача, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, а також, що на підставі судового наказу виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська від 13 липня 2018 року, справа № 202/3811/18, провадження № 2н/202/205/2018, згідно якого з відповідача стягуються аліменти на користь позивача у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно на утримання їх спільних доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], починаючи з 02 липня 2018 року та до досягнення дітьми повноліття. В добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивач та відповідач не вирішили. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини від доходу відповідача. Доводів про неможливість надання матеріальної допомоги позивачу [PERSON], відповідач суду не надав, тому є всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення їх дитиною [PERSON], [INFO] трирічного віку. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про судові витрати суд не бере до уваги доводи відповідача про віднесення гонорару спеціаліста в області права [PERSON] у розмірі 2000,00 (дві тисячі) гривень до складу судових витрат, що підлягають розподілу за результатами розгляду справи, оскільки відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи\~мають право\~користуватися правничою\~допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Оскільки перелік статті 133 ЦПК України є вичерпним, а представник відповідача не є адвокатом, витрати на його послуги не підлягають відшкодуванню в судовому процесі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial