Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської областіпро визначення йому додаткового строку для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті [PERSON], який помер [INFO] Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що його батько [PERSON] раптово помер [INFO], в с. Садове, Томаківського району Дніпропетровської області. Після смерті батька відкрилася спадщина на належне йому майно: земельну ділянку (пай № [NUMBER]), що розташована на території Володимирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, розміром 5,990 гектарів надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. До дня смерті батька він з ним постійно підтримував родинні стосунки. Безпосередньо після похорон батька, так як йому було запропоновано роботу, він був змушений поїхати до Росії, де йому довелося працювати до жовтня 2016 року. Відповідно в зазначений період він був відсутній вдома за місце свого проживання. Також у нього був відсутній зазначений правовстановлюючий документ на спадкове майно, який він виявив вдома тільки в січні 2017 року. Тобто з цього моменту йому стало відомо про спадкове майно і відповідно підстави, для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та її оформлення, у нього виникли саме з цієї дати. На початку лютого 2017 року він звернувся до Приватного нотаріуса Томаківського нотаріального округу Дніпропетровської області Рудого М.С. Однак з'ясувалося, що ним було пропущено строки для прийняття спадщини, передбачені ч. 1 ст. 1270 ЦК. У зв'язку з чим, листом за вих. 94/02-14 від 03.02.2017 року, нотаріус відмовив йому в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене нерухоме майно та рекомендував звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач вважає, що строк для прийняття спадщини пропущено ним з поважних, не залежних від його волі та волевиявлення причин, а саме: як вбачається з наведених вище обставин та наданих документів він був відсутній за місцем свого проживання. Сторони у судове засідання не з'явилися, але подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, при цьому представник позивача наполягає на позовних вимогах, а відповідач проти позову не заперечує та просить ухвалити рішення на розсуд суду. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані позивачем докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження матеріалами справи, що підтверджують вказані факти та викладені правовідносини. З копії свідоцтва про смерть спадкодавця серії [NUMBER], виданого 04.12.2015 року відділом ДРАЦС Томаківського районного управління юстиції, вбачається, що [PERSON], який є батьком позивача, дійсно помер [INFO] актовий запис № 210/ в селі Садове Томаківського району. Ступінь родинного зв'язку спадкодавця [PERSON] з позивачем у даній справі підтверджується свідоцтвом про народження останнього серії [NUMBER] Після смерті батька [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: земельну ділянку (пай № [NUMBER]), що розташована на території Володимирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, розміром 5,990 гектарів надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] Як зазначає позивач він був відсутній вдома за місце свого проживання відповідний період, з моменту похорон та до жовтня 2016 року, що підтверджується актом складеним 06.02.2017 р. депутатом Томаківської селищної ради, скріпленим печаткою В.О. старости села Високе. Крім того позивач виявив правовстановлюючий документ на спадкове майно тільки в січні 2017 року. Тобто з цього моменту йому стало відомо про спадкове майно. З повідомлення приватного нотаріуса від 03.02.2017 р. за вих. № 94/02-14 вбачається, що позивачу під час звернення до нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину було відмовлено в зв'язку з пропуском встановленого строку для прийняття спадщини. Після смерті [PERSON]заведена спадкова справа № 10/2017, що підтверджується також копією вказаної спадкової справи, яка направлена на адресу суду нотаріусом 27.02.2017 р. за вих. № 212/02-14, з якої також вбачається, що 03.02.2017 р. позивач дійсно звертався до приватного нотаріуса Томаківського нотаріального округу Дніпропетровської області Рудого М.С. із заявою про прийняття спадщини. Однак з'ясувалося, що ним було пропущено строки для прийняття спадщини, передбачені ч. 1 ст. 1270 ЦК, а саме шість місяців від моменту відкриття спадщини. З матеріалів справи суд вбачає, що строк для прийняття спадщини пропущено позивачем з поважних, не залежних від його волі та волевиявлення причин, а саме: як вбачається з наведених вище обставин та наданих документів він був відсутній за місцем свого проживання. З огляду на такі обставини, які суд вважає поважними, позивач має право на спадщину, що залишилася після смерті батька [PERSON], у зв'язку з чим йому необхідно звернутися до нотаріальної контори. Тобто суд вважає, що позивач не подав заяву про прийняття спадщини в установлений законом строк з незалежних від нього та з поважних причин. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає доцільним для позивача визначити такий строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, терміном у два місяці з моменту набрання рішенням законної сили. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позивач не просить відшкодувати йому судові витрати, тому суд вважає можливим звільнити відповідача від відшкодування витрат та залишити сплачений судовий збір на користь держави. На підставі викладеного, та

Outcome: approved