Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив прийняти рішення, яким встановити факт його перебування на посаді директора державного підприємства «Експериментально-дослідне господарство «Еліта» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України на постійній основі з 5 грудня 2016 року та зобов'язати Волинську державну сільськогосподарську дослідну станцію Національної академії аграрних наук України внести в трудову книжку запис про призначення позивача на посаду директора державного підприємства «Експериментально-дослідне господарство «Еліта» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України на постійній основі з 5 грудня 2016 року. Позов мотивовано тим, що наказом виконувача обов'язки директора Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України від 5 жовтня 2016 року № 30-О/С позивача призначено на посаду виконувача обов'язки директора державного підприємства «Експериментально-дослідне господарство «Еліта» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України з оплатою праці згідно штатного розпису. Позивач зазначив, що відповідно до пункту 2 Роз'яснення Держкомпраці СРСР та Секретаріату ВЦРПС № 30/39 від 29 грудня 1965 року «Про порядок тимчасового замісництва», у зв'язку з тим, що позивач виконував обов'язки директора більше двох місяців, його слід вважати затвердженим на посаду на постійній основі та внести відповідний запис в трудовій книжці з 5 грудня 2016 року. Позивач вказав, що 18 грудня 2017 року на сайті НААН опубліковано оголошення щодо конкурсного відбору на заміщення вакантної посади директора державного підприємства «Експериментально-дослідне господарство «Еліта» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України на підставі наказу Національної академії аграрних наук України від 11 грудня 2017 року № 320-к. Позивач вважає, що вищезазначений наказ порушує його трудові права та змушує звернутись за судовим захистом. 12 січня 2018 року ухвалою судді відкрито провадження у справі (а.с. 46). 24 січня 2018 року позивачеві відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову (а.с. 65-66). 20 лютого 2018 року керівником Національної академії аграрних наук України надіслано до суду відзив на позивну заяву, в якому відповідач просить в повному обсязі відмовити у задоволенні позову. Відзив мотивовано тим, що 5 жовтня 2016 року позивача призначено на посаду виконуючого обов'язки директора державного підприємства «Експериментально-дослідне господарство «Еліта» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України на підставі його заяви та листа НААН від 4 листопада 2016 року. Відповідач зазначив, що призначення позивача на посаду відбулося за його згодою та з його ініціативи. До 5 січня 2018 року позивач не оспорював юридичний факт призначення його на посаду виконуючого обов'язки директора державного підприємства «Експериментально-дослідне господарство «Еліта» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України та не вважав цей факт порушення його трудових прав. Відповідач вказав, що призначення позивача на посаду директора без конкурсного відбору є неможливим, з огляду на особливу юридичну процедуру призначення керівника підприємства та укладання з ним контракту, як особливої форми трудового договору. Відповідач зазначив, що позивач пропустив строк звернення до суду для вирішення трудового спору, встановлений статтею 233 КЗпП України без поважних причин. 29 березня 2018 року позивач надіслав до суду відповідь на відзив, у якому зазначив про те, що відповідач помилково вважає, що він оспорює юридичний факт призначення позивача виконуючим обов'язки директора державного підприємства. Позивач звернув увагу на те, що він просить встановити факт перебування його на посаді директора державного підприємства «Експериментально-дослідне господарство «Еліта» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України на постійній основі з 5 грудня 2016 року, оскільки вказаний факт не визнає відповідач. Позивач не погоджується з твердженням відповідача про те, що існує формальний порядок призначення на посаду директора на конкурсній основі. Позивач зазначив, що 5 жовтня 2016 року його було прийнято на роботу на підставі Статуту підприємства від 7 березня 2013 року, в пункті 6.5 якого передбачено, що директор господарства призначається на посаду шляхом укладення контракту з директором наукової установи, якій господарство безпосередньо підпорядковане, за погодженням з академією; тільки 11 грудня 2017 року НААН вирішило дотримати норми чинного законодавства, які діяли з 2006 року та оголосити конкурс. Позивач вважає помилковими твердження відповідача про те, що ним порушено строки звернення до суду за вирішенням трудового спору, оскільки на думку позивача даний строк слід відраховувати з дня, коли позивач дізнався про своє порушене право після розміщення оголошення про проведення конкурсу на офіційному сайті НААН. Позивач не згоден з посилання відповідача на пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2008 року № 777. В запереченнях на відзив відповідач Національна академія аграрних наук України підтримала обставини відсутності підстав для задоволення позову, які викладені у відзиві на позов. Позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 16 ЦК України). Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (частина 2 статті 16 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина 2 статті 2 ЦПК України). Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частин 1 і 2 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що 5 жовтня 2016 року виконувач обов'язки директора Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України видав наказ № 30-О/С про призначення позивача [PERSON] на посаду виконувача обов'язки директора державного підприємства «Експериментально-дослідне господарство «Еліта» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України з оплатою праці згідно штатного розпису (а.с. 13). Підставою видачі наказу є заява працівника [PERSON] та лист-погодження Національної академії аграрних наук України (а.с. 13-14). Відповідно до пункту 6.5 Статуту державного підприємства «Експериментально-дослідне господарство «Еліта» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України», в редакції, яка діяла з 7 березня 2013 року, Директор Господарства призначається на посаду шляхом укладання контракту з директором наукової установи, якій Господарство безпосередньо підпорядковане, за погодженням з Академією (а.с. 19). Згідно статті 23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами. Частинами 1 і 3 статті 24 КЗпП України визначено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З 27 грудня 2016 року ухвалена нова редакція Статуту державного підприємства «Експериментально-дослідне господарство «Еліта» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (а.с. 23-29). Відповідно до пункту 7.5 Статуту директор Підприємства призначається на посаду на конкурсній основі та звільняється з неї директором Наукової установи після погодження з президентом Академії, відповідно до її Статуту (а.с. 27). 11 грудня 2017 року Президентом Національної академії аграрних наук України видано наказ № 320-к «Про проведення конкурсу на посаду директора державного підприємства «Експериментально-дослідне господарство «Еліта» Волинської ДСГ ДС НААН» (а.с. 30-33). Наведені обставини, які підтверджуються документами, наданими учасниками справи, дають підстави для наступних висновків. В період з 7 березня 2013 року до 27 грудня 2016 року директор державного підприємства «Експериментально-дослідне господарство «Еліта» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України призначався на посаду шляхом укладання контракту з директором Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, що підтверджується положеннями Статуту господарства. Між позивачем [PERSON] і директором Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України контракт на виконання обов'язків директора державного підприємства «Експериментально-дослідне господарство «Еліта» - не укладався, що підтверджується записами в трудовій книжці, яка належить позивачеві. Правовий аналіз змісту наказу виконувача обов'язки директора Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України № 30-О/С від 5 жовтня 2016 року та пункту 6.5 Статуту державного підприємства «Експериментально-дослідне господарство «Еліта» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України» вказує на те, що позивач [PERSON] призначений тимчасово на посаду виконувача обов'язки директора державного підприємства «Експериментально-дослідне господарство «Еліта» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, до укладання контракту в порядку і на умовах, які визначені Статутом господарства. Твердження позивача у позовній заяві про те, що між позивачем [PERSON] і Науковою установою існує безстроковий договір є помилковим, оскільки положеннями пункту 6.5 Статуту державного підприємства «Експериментально-дослідне господарство «Еліта» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України визначено, що директор Господарства призначається шляхом укладання контракту, який є різновидом строкового трудового договору. Суд вважає помилковим посилання позивача на норми роз'яснення Держком праці СРСР та Секретаріату ВЦРПС № 30/39 від 29 грудня 1965 року «Про порядок тимчасового замісництва», оскільки дане роз'яснення стосується безстрокових трудових договорів, що укладаються на невизначений строк. Між тим, на час прийняття позивача на роботу тимчасово на посаду виконувача обов'язки директора державного підприємства «Експериментально-дослідне господарство «Еліта» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України діяла контрактна форма трудових відносин директора господарства з науковою установою, а з 27 грудня 2016 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2008 року № 777 «Про проведення конкурсного відбору керівників суб'єктів господарювання державного сектору економіки», директор державного підприємства «Експериментально-дослідне господарство «Еліта» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (правонаступник державного підприємства «Експериментально-дослідне господарство «Еліта» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України) призначається на посаду виключно на конкурсній основі, що не виключає участі позивача в конкурсі на заміщення вакантної посади директора державного підприємства «Експериментально-дослідне господарство «Еліта» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України. Наведені обставини вказують на те, що позивачем помилково обрано спосіб захисту у вигляді встановлення факту перебування на посаді директора державного підприємства «Експериментально-дослідне господарство «Еліта» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України на постійній основі з 5 грудня 2016 року, оскільки факти трудової діяльності позивача підтверджуються документами, а саме заявою працівника, листом-погодженням керівника Національної академії аграрних наук України та наказом роботодавця. Суд погоджується з доводами представника Національної академії аграрних наук України про те, що призначення особи на посаду директора державного підприємства «Експериментально-дослідне господарство «Еліта» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України без конкурсного відбору є неможливим, з огляду на особливу юридичну процедуру призначення керівника підприємства та укладання з ним контракту, як особливої форми трудового договору відповідно до положень Статуту підприємства. Для застосування наслідків спливу позовної давності, які передбачені статтею 267 ЦК України, суд не вбачає законних підстав, враховуючи необгрунтованість пред'явленого позову. Судові витрати необхідно віднести за рахунок позивача.

Outcome: dismissed