Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Костянтинівської міської ради Донецької області про визнання права власності на гараж, в якому зазначив, що разом із батьками він був зареєстрований та проживав у квартирі за адресою: [ADDRESS] , відповідно до свідоцтва про право власності на житло відділу по приватизації при МКП ЖЕУ від 12 вересня 2007 року йому належить Ѕ частина цієї квартири. Вказана квартира із земельною ділянкою була надана померлій бабусі позивача [PERSON] заводом «Червоний жовтень», на якому вона працювала, на земельній ділянці були побудовані сарай та гараж, якими користувалася сім`я позивача. Для поліпшення умов користування на місці старого гаражу позивачем було побудовано новий. Він звернувся до Костянтинівської міської ради із заявою про виділення земельної ділянки, на якій розташовано гараж. Рішенням Костянтинівської міської ради № 6/104-2070 від 24 вересня 2020 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0067 га по [ADDRESS] кадастровий номер 1412600000:00:023:0981 із земель житлової та громадської забудови комунальної власності територіальної громади міста Костянтинівка. Право власності на земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03 листопада 2020 року, реєстраційний номер 2210277614123. 01 грудня 2020 року позивачем отримано технічний паспорт на будівлю гаража, що містить схему розташування гаражу, план будівлі, звіт про оцінку вартості майна, яка складає 69535 грн. Побудований позивачем гараж не порушує правил експлуатації, здійснене будівництво не зачіпає і не порушує будь чиїх прав та інтересів. У грудні 2020 року позивачем отримано звіт технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж. У зв`язку з викладеним позивач просить визнати за ним право власності на самочинно збудований гараж, розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] , його представник адвокат Лендьєл С.М. в судове засідання не з`явилися, звернулися із заявою із заявою про судовий розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують (а.с. 1 зворот, 76). Представник відповідача Костянтинівської міської ради Донецької області в судове засідання не з`явився, звернувся з заявою про розгляд справи за його відсутності, прийняття рішення залишив на розсуд суду (а.с. 80). З`ясувавши позицію сторін, їх представників, дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [INFO] у м. Костянтинівка Донецької області померла [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом по приватизації при міському комунальному підприємстві «ЖЕУ» 12 вересня 2007 року, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 14 листопада 2007 року (а.с. 10), квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] у розмірі Ѕ частини кожному. Відповідно до довідки КП «Проектно-зйомне бюро» м. Костянтинівки № 204 від 02 серпня 2017 року (а.с. 9) повідомлено, що адреса гаража [PERSON] - [ADDRESS] . Рішенням Костянтинівської міської ради Донецької області «Про надання, припинення прав користування земельними ділянками та поновлення договорів оренди землі» № 6/104-2070 від 24 вересня 2020 року [PERSON] затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим № 1412600000:00:023:0981 для будівництва та обслуговування індивідуального гаража та надано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку за кадастровим № 1412600000:00:023:0981 площею 0,0067 га по [ADDRESS] із земель житлової та громадської забудови комунальної власності територіальної громади міста Костянтинівка (а.с. 7). Право приватної власності позивача [PERSON] на земельну ділянку, загальною площею 0,0067 га, кадастровий № 1412600000:00:023:0981, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29 жовтня 2020 року, номер запису про право власності - 38973675 (а.с. 8, 27, 73 ). Комунальним підприємством «Костянтинівське міське бюро технічної інвентаризації Костянтинівської міської ради» станом на 01 грудня 2020 року виготовлено технічний паспорт на будівлю гаража, розташованого за адресою: [ADDRESS] , замовник - [PERSON] , а також складено звіт про оцінку майна, що станом на 07 грудня 2020 року складає - 69 535,00 грн. (а.с. 12-38, 55-60). Право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: [ADDRESS] , згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 86), не зареєстровано. Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта - будвілі гаражу Б-1 по [ADDRESS] (а.с. 39-67) за результатами проведення технічного обстеження об`єкта встановлена можливість його безпечної та надійної експлуатації. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Частиною 5 статті 376 ЦК України встановлено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за №6 «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» визначено, що відповідно до ст.376 ЦК України суди розглядають справи щодо самочинного будівництва, зокрема, про визнання права власності на самочинно збудоване майно власником земельної ділянки; про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснила самочинно будівництво. Під час розгляду справи про визнання права власності на об`єкт самочинного будівництва суди мають перевіряти наявність у позивача відповідного права на земельну ділянку, на якій зведено цей об`єкт. Цільове призначення зведеної споруди має узгоджуватися з визначеним цільовим призначенням земельної ділянки. За таких обставин, враховуючи позицію відповідача та приймаючи до уваги, що у ході судового розгляду судом не встановлено порушення прав чи законних інтересів інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 5 статті 375 ЦК України на вимогу власника земельної ділянки [PERSON] визнати за ним право власності на самочинно збудований на цій земельній ділянці гараж. У зв`язку з викладеним суд дійшов висновку про навність підстав до задоволення позовних вимог. На підставі викладеного і

Outcome: approved