Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про скасування усиновлення та про поновлення актового запису про народження [PERSON] . В обґрунтування позову вказав, що з червня 2015 року проживав у цивільному шлюбі з [PERSON] , який було зареєстровано 06.07.2016 року. Від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] . На численні прохання відповідачки він погодився на усиновлення її дочки [PERSON] [INFO] . Рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 05.02.2018 року його було оголошено усиновлювачем малолітньої [PERSON] та внесено зміни до актового запису про народження дитини. Після усиновлення дитини їх відносини погіршилися, що призвело до припинення шлюбних стосунків. 08.08.2019 року рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області було розірвано між ними шлюб. В даний час проживають окремо. На думку позивача усиновлення перестало забезпечувати сімейне виховання та суперечить інтересам дитини. У зв`язку з розірванням шлюбу спільне проживання з усиновленою дитиною неможливе, а також виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків щодо усиновленої дитини. В судове засідання позивач не з`явився, надіслав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі на підготовчому судовому засіданні, позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву де вказала, що позов визнає у повному обсязі, не заперечила скасуванню усиновлення та внесення змін в актовий запис про народження дитини, просила справу розглянути без її участі. Представник третьої особи направила до суду заяву, просила провести розгляд цивільної справи без її участі, не заперечила задоволенню позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Згідно ст. 240 СК України, право на звернення до суду з позовом про скасування усиновлення чи визнання його недійсним мають батьки, усиновлювач, опікун, піклувальник, орган опіки та піклування, прокурор, а також усиновлена дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Із досліджених матеріалів справи вбачається, що шлюб, який було зареєстровано 06.07.2016 року між [PERSON] та [PERSON] , було розірвано рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області 08.08.2019 року (Справа № 277/695/19). Відповідно до рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 05.07.2018 року по цивільній справі № 277/77/18, оголошено [PERSON] . усиновлювачем [PERSON] [INFO] та внесено зміни до актового запису виконавчого комітету Рясненської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області за № 6 від 22.08.2012 року про народження [PERSON] [INFO] , записавши в графі «батько» - [PERSON] , відповідно змінивши її прізвище та по батькові на « [PERSON] ». Нормами ч. 1 ст. 238 СК України передбачено, що усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків. Аналогічне вказано в роз`ясненнях п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав. Скасування усиновлення не допускається після досягнення дитиною повноліття, крім випадків, передбачених ч. 2, 3 ст. 238 СК України. Вказаною постановою також визначено, що основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення їй сімейного виховання. Цим поняттям охоплюються усі аспекти правовідношення із усиновлення, як винного, так і невинного характеру зі сторони усиновлювача. До таких обставин, зокрема, слід віднести відсутність взаємної злагоди в силу особистих якостей усиновлювача та (або) усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини або дитина не відчуває себе членом сім`ї усиновлювача; виявлення після усиновлення розумової неповноцінності або спадкових відхилень у стані здоров`я дитини, які істотно утруднюють або унеможливлюють процес виховання, про наявність якого усиновлювач не був попереджений при усиновленні; поновлення у дієздатності батьків дитини, до яких він був дуже прив`язаний і не може забути про них після усиновлення, що негативно впливає на його емоційний стан, і т.п. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей, яка ратифікована Законом № 3017-VI від 15.02.2011 р. із застереженням та заявою, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Усиновлення може бути скасовано до досягнення дитиною повноліття лише на підставі серйозних обставин, передбачених законом. Так, з матеріалів справи вбачається, що на час усиновлення дитини, позивач та відповідачка проживали однією сім`єю, мали почуття любові і поваги один до одного, користувалися правами і виконували взаємні обов`язки, зумовлені спільним проживанням однією сім`єю. Між тим на час вирішення спору суд констатує суттєве погіршення стосунків відповідача та малолітньої дитини, вони зовсім не спілкуються та проживають окремо, що об`єктивно ускладнює можливість забезпечення умов для виховання та розвитку усиновленої в умовах сім`ї. Позивач вказав, що між ним та дитиною склалися такі відносини, які унеможливлюють подальше виховання усиновленої та їх спільне проживання і суперечать інтересам усиновленої [PERSON] . Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована постановою ВРУ від 27.02.1991 р., визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За таких обставин, враховуючи бажання позивача про скасування усиновлення, про що відповідачка не заперечує, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 239 СК України, у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов`язки, що виникли у зв`язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами. У разі скасування усиновлення відновлюються права та обов`язки між дитиною та її батьками, іншими родичами за походженням. А відтак, суд прийшов до висновку про необхідність внесення змін до актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , № 6 від 22.08.2012 року, складеного виконавчим комітетом Рясненської сільської ради, Ємільчинського району Житомирської області, шляхом зміни: в графі «батько» запису з « [PERSON] » на « [PERSON] »; прізвища з « [PERSON] » на « [INFO] »; по батькові з « [PERSON] » на « [INFO] ». Статтею 241 СК України визначено, що після набрання чинності рішенням суду про визнання усиновлення недійсним або скасування усиновлення суд у місячний строк зобов`язаний надіслати копію рішення до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Орган державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про скасування усиновлення або визнання його недійсним вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Відповідно до частин 1, 2 статті 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей, яка ратифікована Законом № 3017-VI від 15 лютого 2011 року із застереженням та заявою, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Орган державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про скасування усиновлення або визнання його недійсним вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини. В частині повернення судового збору позивач відмовився. На підставі викладеного та

Outcome: approved