Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Мар'їнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача [PERSON], 1974 року народження, на свою користь аліменти у розмірі 1500,00 грн. щомісяця на утримання їх спільного сина [PERSON], [INFO] до досягнення ним повноліття та грошові кошти у розмірі 750,00 гривень, тобто половину вартості витрат, понесених нею на оплату навчання сина. Вимоги позовної заяви обґрунтовані наступним. Сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який згодом було розірвано. Від цього шлюбу позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується відповідними записом в свідоцтві про його народження серії [NUMBER], виданого виконкомом Курахівської міської ради Мар'їнського району Донецької області. Після розірвання шлюбу, відповідач не надає жодної матеріальної допомоги позивачу на утримання їх спільного сина. В даний час дитина мешкає разом з матір'ю, тобто позивачем у справі, та перебуває на повному її утриманні. В даний час [PERSON] відмовляється в добровільному порядку сплачувати аліменти на користь позивача на утримання сина. Крім того, син позивача та відповідача [PERSON], 1996 року народження в даний час навчається в Курахівській філії Придніпровського енергобудівельного технікуму. Строк навчання в цьому навчальному закладі з 01 вересня 2013 року по 30 червня 2017 року. Відповідач [PERSON] офіційно працевлаштований та має стабільний заробіток, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Домовленість про добровільну виплату аліментів між сторонами відсутня. Вищенаведене зумовило [PERSON] звернутись до суду. 18 листопада 2013 року на адресу Мар'їнського районного суду Донецької області надійшла заява [PERSON] про уточнення позовних вимог, відповідно до якої вона просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 1000,00 гривень, тобто половину вартості витрат, понесених нею на оплату навчання сина. 25 листопада 2013 року на адресу Мар'їнського районного суду Донецької області надійшло заперечення відповідача на позовну заяву [PERSON], відповідно до якого він просить задовольнити її позовні вимоги частково, стягнувши з нього аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісяця до досягнення ним повноліття. 16 січня 2014 року на адресу Мар'їнського районного суду Донецької області надійшла заява [PERSON] про уточнення позовних вимог, відповідно до якої вона просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 1500,00 гривень, тобто половину вартості витрат, понесених нею на оплату навчання сина. 06 лютого 2014 року на адресу Мар'їнського районного суду Донецької області надійшла заява [PERSON] про уточнення позовних вимог, відповідно до якої вона просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 1750,00 гривень, тобто половину вартості витрат, понесених нею на оплату навчання сина. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, в порядку ч.2 ст. 158 ЦПК України, надіслала на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в її відсутність, при чому позовні вимоги підтримані. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним ухвалити заочне рішення у справі та задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів з наступних підстав. Позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідно ч.1 до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Задовольняючи позовну заяву [PERSON], суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи питання про судовий збір, суд керується вимогами ч. 3 ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 180-182, 184, 185, 191 СК України,

Outcome: approved