Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, який згодом уточнив, до відповідачів [PERSON], Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на ? частку житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] як на частку у спільному майні подружжя та на ? частку - у порядку спадкування після смерті дружини [PERSON] В обґрунтування вимог позивач вказує, що він та його дружина [PERSON] за час спільного сумісного подружнього життя побудували будинок по [ADDRESS]. Вважає, що вказане будинковолодіння є спільною сумісною власністю подружжя, а тому просить визнати за ним право власності на ? частину спірного будинковолодіння як на часку майна у спільній сумісній власності подружжя. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй ? частку даного будинковолодіння. Він та мати дружини [PERSON] є єдиними спадкоємцями першої черги за законом та у встановленому законом порядку прийняли спадщину. Однак, постановою державного нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку будинковолодіння, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представники [PERSON], [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити . Відповідачка [PERSON] позов визнала та не заперечила щодо його задоволення. Представник Великогаївської сільської ради Тернопільського району Лисиканич М.В. щодо задоволення позовних вимог не заперечив. Крім того, представив суду для огляду погосподарські книги с .В.Гаї та вказав, що згідно даних погосподарських книг дане будинковолодіння значить як робітничий двір, членами якого були [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та [PERSON] у колгоспі не працювали. Судом встановлено, що 18 липня 1987 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим Великогаївської сільською радою від 18.07.1987 За час подружнього життя сторони побудували будинок за [ADDRESS]. Згідно даних погосподарської книги Великогаївської сільської ради, вказане будинковолодіння станом на 01 липня 1990 року рахується як робітничий двір. Членами двору були [PERSON] та [PERSON] Даний факт також підтверджується довідками Великогаївської сільської Тернопільського району Тернопільської області відповідно за №259 віл 03.02.2015 року та за № 431 від 26 лютого 2015 року ;інформаційною довікою про технічний стан майна, видною Тернопільським районним гопрозрахунковим бюро технічної інвентаризації за № 516 від 31.10.2014 року. Рішенням виконавчого комітету Великогаївської сільської ради за №164 від лютого 1989 року, [PERSON] погоджено рішення загальних зборів колгоспу «Поділля» про виділення земельної ділянки за рахунок колгоспу «Поділля» на будівництво житлового будинку в с.В.Гаї. [INFO] [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 08.05.2014 року виконавчим комітетом Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, у тому числі, на ? частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Спадкоємцями майна померлої за законом є чоловік [PERSON] та мати [PERSON] Інших спадкоємців за законом та за заповітом не має. [PERSON] та [PERSON] у встановленому законом порядку прийняли спадщину шляхом подання до нотконтори заяви про прийняття спадщини відповідно 09.07.204 року та 08.07.2014 року. Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори за 2701/02-14 від 25.11.2014 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинковолодіння, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок. Суд, розглянувши справу, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до вимог ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю УРСР ( який діяв на день виникнення відносин) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Аналогічне положення закріплене у ст. 60 Сімейного Кодексу України. Встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS], збудований подружжям [PERSON] під час перебування у зареєстрованому шлюбі , а тому є спільною сумісною власністю подружжя. Згідно даних погосподарських книг дане будинковолодіння значить як робітничий двір, членами якого були [PERSON] та [PERSON] Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на ? частку будинковолодіння [ADDRESS] як на частку спільного майна подружжя підлягають до задоволення. Одночасно, суд вважає, що підлягають до задоволення і вимоги позивача про визнання за ним права власності на 1/4 частку спірного будинковолодіння, у порядку спадкування за законом після смерті дружин [PERSON], виходячи із наступного. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. За нормами ст.1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з вимогами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В силу вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно вимог ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Єдиними спадкоємцями за законом майна [PERSON] є мати [PERSON] та чоловік [PERSON] [PERSON] та [PERSON] у встановлений законом строк прийняли спадщину, шляхом подання до нотконтори заяви про прийняття спадщини. Інших спадкоємців за законом та заповітом не має. Однак, оформити своїх спадкових прав у нотконторі позивач не має можливості, через відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. За таких обставин, суд приходить до переконання, що за [PERSON] слід визнати право власності на ? частку будинковолодіння (1/2/2) у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON]

Outcome: approved