Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. У позові вказала, що вона з [INFO] проживала однією сім`єю з [PERSON] . Під час їх спільного проживання у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з нею і перебуває на її повному матеріальному утриманні. Відповідач у вихованні дитини участі не приймає, матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Їй відомо, що відповідач має на своєму утриманні дочку [PERSON] , [INFO] . Дочка [PERSON] перебуває на її утриманні, а тому вона прохала суд стягувати аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку(доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою в якій прохала справу розглядати без її участі, на задоволенні своїх вимог наполягала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча відповідно до ст.ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, клопотання від відповідача про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. На підставі статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу та мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.4). На даний час сторони проживають окремо, дитина перебуває на матеріальному утриманні позивача [PERSON] , що підтверджується довідкою ОСББ «Житло-плюс» №86 від 02.04.2020 року(а.с.5) Відповідно до ч.5 ст.183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про стягнення аліментів на утримання однієї дитини підлягає частковому задоволенню, а саме, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача у відповідності з ст. 141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених вимог.

Outcome: partial