Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Трутень О.Я., [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у виді земельної ділянки площею 7,58 га, яку його дід [PERSON] заповідав йому на випадок своєї смерті згідно заповіту від 16.08.2012 року, та яка відкрилась внаслідок його смерті [INFO] в с.Ганно-Требинівка Устинівського району Кіровоградської області. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини був пропущений ним, як спадкоємцем, з поважної причин, оскільки з 06.01.2020 року по 17.01.2020 року він перебував на амбулаторному лікуванні за станом здоров'я, внаслідок чого був позбавлений можливості звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. В подальшому постановою приватного нотаріуса Устинівського районного нотаріального округу від 27.01.2020 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з ненаданням доказів її прийняття у строк, визначений ст.1270 ЦК України. За вказаних обставин позивач вважає, що він був позбавлений можливості своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини з об'єктивної та поважної причини, а тому прохає суд визначити йому, як єдиному спадкоємцю за заповітом, додатковий строк для прийняття спадщини після смерті діда тривалістю шість місяців. В судове засідання позивач по справі [PERSON] не з'явився. Про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України (а.с.205, 216). Згідно письмового клопотання прохав суд розглянути справу без його участі з метою недопущення розповсюдження коронавірусу та враховуючи сімейні обставини (здійснення догляду за хворою тіткою в м.Київ). Викладені в позовній заяві вимоги підтримує повністю, інших заяв та клопотань не має. При винесенні рішення прохає не стягувати з відповідача судові витрати (а.с.220-221). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялась в порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України. Згідно письмової заяви прохала суд розглянути справу без її участі. Відзиву на позовну заяву подавати не буде. Позовні вимоги [PERSON] визнає повністю (а.с.171, 204, 214, 217). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Устинівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Трутень О.Я. в судове засідання по розгляду справи не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому ст.128 ЦПК України порядку (а.с.206, 213). Письмових пояснень щодо позову у встановлений судом строк не надав. Згідно письмової заяви прохав суд розглянути справу без його участі (а.с.122). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] всудове засідання по розгляду справи по суті не з'явилась. Про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялась в порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України (а.с.208, 218). Згідно поданого до суду письмового пояснення зазначила про відсутність у неї заперечень проти задоволення позовної заяви [PERSON] та проведення розгляду справи без її участі (а.с.182-183). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] всудове засідання по розгляду справи по суті не з'явився. Про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України (а.с.207, 219). Згідно поданого до суду письмового пояснення зазначив про відсутність у нього заперечень проти задоволення позовної заяви [PERSON] та проведення розгляду справи без його участі (а.с.175-176). Відповідно до положень ч.1 ст.223 ЦПК Українисуд приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду цивільної справи за відсутності відповідача [PERSON] та третіх осіб. На виконання вимог п.2 ч.3 ст.265 ЦПК України суд зазначає заяви та клопотання, що подавались під час судового розгляду справи. Ухвалою суду від 24.02.2020 року відмовлено в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову шляхом заборони вчинення приватному нотаріусу Устинівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Трутню О.Я. будь-яких дій з оформлення спадщини після померлого [INFO] [PERSON] (а.с.70-73). Ухвалою суду від 07.04.2020 року задоволено клопотання позивача про витребування від приватного нотаріуса Устинівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Трутня О.Я. копії спадкової справи на майно померлого [INFO] [PERSON] (а.с.113-114). Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені наступні фактичні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Судом по справі встановлено, що [INFO] в с.Ганно-Требинівка Устинівського району Кіровоградської області у віці 87 років помер [PERSON] (а.с.6, 125). Згідно довідки №259, виданої 16.12.2019 року Ганно-Требинівською сільською радою Устинівського району Кіровоградської області, [PERSON] до дня смерті [INFO] був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] . На день смерті проживав одиноко (а.с.125 зворот). Згідно державного акту на право приватної власності на землю (серія І- КР №008393), зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №91 від 10.04.2002 року, [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 7,58 га, розташована на території Ганно-Леонтовичівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області (а.с.5). За життя [PERSON] був складений заповіт, посвідчений 16.08.2012 року секретарем Інгульської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області та зареєстрований в реєстрі за №46, згідно якого [PERSON] заповідав належну йому на підставі державного акта на право приватної власності на землю І-КР №008393 земельну ділянку площею 7,58 га [PERSON] , [INFO] (а.с.4, 7, 135). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №58762920, наданої 16.12.2019 року приватним нотаріусом Трутень О.Я., вказаний заповіт [PERSON] внесений до Спадкового реєстру за №53370701 та є чинним (а.с.131). Як вбачається із свідоцтва про народження позивача [PERSON] матір'ю останнього є [PERSON] , а батьком - [PERSON] (а.с.12). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища за №00025416962 від 30.01.2020 року мати позивача [PERSON] до одруження з гр-ном [PERSON] мала прізвище « [PERSON] » (а.с.14). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження за №00025417684 від 30.01.2020 року, батьком гр-нки [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (а.с.13). [INFO] мати позивача [PERSON] померла (а.с.144). Відповідач по справі [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про її народження та укладення шлюбу, а також витягом із Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00024956584 від 16.12.2019 року (а.с.128, 133). Судом встановлено, що спадкова справа №221-2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] , була зареєстрована у Спадковому реєстрі 16.12.2019 року приватним нотаріусом Устинівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Трутнем О.Я. на підставі заяви відповідача [PERSON] від 16.12.2019 року, в якій вона вказує про те, що, крім неї, спадкоємцями померлого за законом першої черги є його дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані за адресою: с.Червона Слобода Компаніївського району Кіровоградської області, а також внук за правом представлення [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: с.Червоне Озеро Долинського району Кіровоградської області, мати якого [PERSON] являлась дочкою спадкодавця і померла до його смерті (а.с.124, 130). 27.01.2020 року позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Устинівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Трутня О.Я. із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті діда [PERSON] (а.с.134 зворот). Постановою приватного нотаріуса Устинівського районного нотаріального округу Кіровоградської області від 27.01.2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 7,58 га у зв'язку з ненаданням позивачем доказів прийняття спадщини у строк, визначений ст.1270 ЦК України, та роз'яснено право звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини (а.с.138). Заяв про прийняття спадщини, відмову від її прийняття, передбачених ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1273 ЦК України, від інших спадкоємців за законом померлого [PERSON] - дочки [PERSON] , та сина [PERSON] , матеріали спадкової справи №221-2019 не містять. Як вбачається з наданої позивачем довідки від 06.01.2020 року, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Хмільницький центр первинної медико-санітарної допомоги» Хмільницької районної ради, позивач [PERSON] в період часу з 06.01.2020 року по 17.01.2020 року перебував на амбулаторному лікуванні з діагнозом: остеохондроз поперекового відділу хребта, вторинний корінцевий больовий синдром (а.с.15, 230). Виконуючи приписи ч.1 ст.264, ч.4 ст.265 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) та даючи мотивовану оцінку аргументам, наведеним учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, а також доказам, якими вони підтверджуються, зазначаючи норми права, які були застосовані судом та мотиви їх застосування, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.3 ст.1272 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що звернення позивача [PERSON] до суду з позовом про захист свого права на спадкування шляхом визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] здійснено у спосіб, передбачений законом. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ч.ч.1, 2 ст.1269 ЦК України). За загальним правилом, передбаченим ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.2 ст.1220 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч.1 ст.1223 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини ч.ч.1, 3 ст.1272 ЦК України). Відповідно до роз'яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (далі - Постанови від 30.05.2008 року №7) при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця за місцем відкриття спадщини, наявність в матеріалах справи обгрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається з досліджених судом письмових доказів, протягом визначеного законом шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , який закінчився 10.01.2020 року, позивач [PERSON] дійсно мав захворювання у зв`язку з яким знаходився на амбулаторному лікуванні з 06.01.2020 року до 17.01.2020 року. Зазначена обставина створила для позивача об'єктивні труднощі для вчинення дій, пов`язаних із поданням до приватного нотаріуса за місцем відкриття спадщини відповідної заяви про її прийняття до закінчення визначеного законом строку. Крім того, системний аналіз правових норм ст.ст.1268-1270, 1272 ЦК України, якими регламентовано порядок прийняття спадщини, дозволяє зробити висновок про те, що спадкоємець має право вчинити дії для прийняття спадщини до останнього дня строку, передбаченого законом, а тому перебування позивача [PERSON] на лікуванні в останній місяць та день строку для подання заяви про прийняття ним спадщини після померлого діда [PERSON] , визнається судом поважною причиною пропуску ним строку, визначеного ч.1 ст.1270 ЦК України. При цьому судом враховується, що обставина перебування позивача на час закінчення строку для прийняття спадщини (10.01.2020 року) на амбулаторному, а не на стаціонарному лікуванні, не спростовує факту знаходження позивача в стані тимчасового розладу здоров'я, що зумовив неможливість своєчасного подання ним заяви до нотаріуса. Такий висновок суду відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом в постанові від 03 квітня 2019 року у справі №137/54/17, що відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Судом також встановлено, що із заявою про прийняття спадщини позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса 27.01.2020 року, тобто пропущений ним строк для подання вказаної заяви з дня закінчення шестимісячного строку, визначеного ч.1 ст.1270 ЦК України, є незначним (вісімнадцять днів). З огляду на викладене, при вирішенні питання поважності причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, судом враховується принцип пропорційності, який тісно пов'язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід'ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення ст.1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв'язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети (правова позиція, висловлена Верховним Судом в постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №681/203/17-ц). Отже, враховуючи принцип пропорційності між застосованим державою заходом у виді відмови позивачу, як спадкоємцю за заповітом, у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропуском ним строку для подання заяви про її прийняття, який є незначним, та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк, достатній для прийняття ним спадщини після смерті [PERSON] .. Крім того, при вирішенні спору судом враховується, що відповідно до ст.63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з підпунктами 2.1, 2.2 пункту 2 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 (з наступними змінами, далі - Порядок), спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини, крім іншого, на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини. При заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття (підпункт 3.2 пункту 3 Глави 10 Розділу ІІ Порядку). Судом встановлено, що на підставі заяви відповідача [PERSON] приватним нотаріусом Устинівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Трутень О.Я. була заведена спадкова справа №221-2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] .. При заведенні даної спадкової справи приватним нотаріусом за даними Спадкового реєстру (інформаційна довідка №58762920 від 16.12.2020 року) була встановлена наявність чинного заповіту [PERSON] , посвідченого 16.08.2012 року, із зазначенням місця його посвідчення та зберігання: Інгульська сільська рада Устинівського району Кіровоградської області. Крім того, як вбачається із поданої до приватного нотаріуса заяви відповідача [PERSON] про прийняття спадщини від 16.12.2019 року, остання повідомила про те, що, крім неї, іншими спадкоємцями першої черги за законом є дочка та син померлого [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] та за правом представлення внук померлого - [PERSON] .. У вказаній заяві відповідач також зазначила адреси зареєстрованого місця проживання спадкоємців, в тому числі і позивача [PERSON] , а саме: с.Червоне Озеро Долинського району Кіровоградської області. Разом з тим, з дослідженої судом копії спадкової справи №221-2019, не встановлено вчинення приватним нотаріусом дій, спрямованих на повідомлення інших спадкоємців про відкриття спадщини після смерті [PERSON] за відомим їх місцем проживання, у тому числі, і шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчить про відсутність належного сприяння приватним нотаріусом у здійсненні особистого розпорядження спадкодавця за відсутності у нього достовірних даних про обізнаність спадкоємця про існування складеного на його користь заповіту. Такий висновок суду щодо необхідності вчинення нотаріусом дій для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснення виклику спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі №315/765/14-ц та Верховним Судом в постанові від 24 липня 2019 року у справі №127/7304/18. На підставі викладеного, встановивши обставини, якими обґрунтовується позов, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, зокрема, щодо стану здоров'я позивача та відсутності вжитих приватним нотаріусом дій, спрямованих на його повідомлення, як спадкоємця, про відкриття спадщини; враховуючи свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та зміст волевиявлення спадкодавця [PERSON] , сформульованого у складеному ним за життя заповіті від 16.08.2012 року; необхідність дотримання принципу пропорційності між застосованим заходом і переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також той факт, що позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса за місцем відкриття спадщини із досить незначним за тривалістю пропуском строку, який не перевищує одного місяця після спливу визначеного законом шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини, приходить до висновку, що позивач пропустив строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, які об'єктивно та істотно перешкоджали реалізації ним свого права на прийняття спадщини після смерті діда [PERSON] , а тому позов в частині визначення позивачеві додаткового строку для прийняття спадщини підлягає до задоволення. Разом з тим, позовна вимога [PERSON] про визначення судом додаткового строку тривалістю шість місяців для подання ним заяви про прийняття спадщини підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Разом з тим, основним критерієм при визначенні судом тривалості додаткового строку для прийняття спадщини, виходячи зі змісту ч.3 ст.1272 ЦК України, є достатність такого строку для реалізації спадкоємцем свого обов'язку звернутись до нотаріуса з відповідною заявою. З огляду на викладене, враховуючи відсутність належного обгрунтування позивачем у поданій до суду позовній заяві та під час судового розгляду справи наявності обставин, які зумовлюють визначення ним додаткового строку для прийняття спадщини тривалістю саме в шість місяців та не надання жодних доказів на підтвердження їх існування, суд приходить до висновку про визначення позивачу [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини тривалістю два місяці, що, на думку суду буде достатнім для реалізації позивачем, як спадкоємцем за заповітом, права на спадкування після смерті діда [PERSON] .. Щодо стягнення з відповідача по справі [PERSON] на користь позивача [PERSON] судових витрат у вигляді сплаченого ним судового збору при поданні позову, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.133, ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати, складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, відповідно до п.5 ч.3 ст.2, ч.1 ст.13 ЦПК України до основних засад (принципів) цивільного судочинства належить диспозитивність, згідно якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивачем в поданому до суду клопотанні від 11.06.2020 року зазначено про відсутність у нього наміру стягувати з відповідача судові витрати (а.с.220-221). З огляду на викладене, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, судом не здійснюється розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України в частині стягнення з відповідача на користь позивача судового збору, що становить 840 грн. 80 коп.. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, відсутні.

Outcome: dismissed