Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною 30.09.2020 року за № 1479, про звернення стягнення з громадянина України, яким є [PERSON] , який є Боржником за кредитним договором № 490928628 від 09.12.2014, укладеним з Акціонерним товариством «Альфа\-Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 1 від 21.06.2016 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 2019-1К1/Веста від 26.12.2018 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс веста», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 16-01/19/1 від 16.01.2019 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заборгованість за кредитним договором № 490928628 від 09.12.2014. Позов обґрунтовує тим, що 27.10.2020 він отримав поштою від приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю. постанову про відкриття виконавчого провадження № 63330672 від 19.10.2020, відповідно до якої відповідач звернувся до приватного виконавця із заявою про примусове виконання виконавчого напису № 1479 від 30.09.2020, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І., про стягнення з нього боргу у сумі 60714,24 гривень. 28.10.2020 його представником у приватного виконавця отримана копія оспорюваного виконавчого напису нотаріуса. Виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. на кредитному договорі № 490928628 від 09.12.2014, який укладений у простій письмовій формі та нотаріально не посвідчений, і не забезпечений іпотекою. 09.12.2014 між ним та АТ «Альфа-Банк» був укладений кредитний договір № 490928628, відповідно до умов п. 2.1. якого АТ «Альфа-Банк» надало йому кредитні кошти у сумі 11737,82 гривень. Виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом на підставі пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Вказана норма права є нечинною на підставі рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яке набрало законної сили. Крім цього, виконавчий напис вчинений без дотримання вимог Закону щодо безспірності заборгованості, а також з пропуском строків звернення. Також, виконавчий напис було вчинено до моменту виникнення у позивача обов`язку виконання зобов`язання за кредитним договором саме на користь відповідача, що виключає безспірність вимог відповідача, викладених у виконавчому написі. Відповідач - ТОВ «Вердикт Капітал» відзив на позов не надало. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю. пояснення щодо позову не надав. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Т.І. надала пояснення щодо позову, в якому зазначила, що нею 30.09.2020 вчинений спірний виконавчий напис. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України « Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить протилежного. Ухвалою від 13.11.2020 відкрите провадження у справі. Ухвалою від 13.11.2020 за заявою позивача позов забезпечений шляхом зупинення стягнення на підставі спірного виконавчого напису до набрання рішенням законної сили. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності його представника. Позов підтримав. Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» у судове засідання 11.12.2020 та 20.01.2020 не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Т.І. у судове засідання не з`явилась, у поясненнях щодо позову просила розгляд справи проводити за її відсутності. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю. у судове засідання 11.12.2020 та 20.01.2020 не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з повторною неявкою у судове засідання представника відповідача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. 09.12.2014 року між позивачем [PERSON] та Акціонерним товариством «Альфа-Банк» укладений кредитний договір № 490928628 (далі - кредитний договір), за умовами якого позивач отримав кредит у сумі 11737,82 гривень, процентна ставка за користування кредитом - 39,9% річних, дата остаточного повернення кредиту - 10.12.2019 (п. 2.1 - 2.3 Кредитного договору). Відповідно до п. 2.6 кредитного договору платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за договором здійснюються щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених договором та відповідно до Графіку платежів, який є Додатком № 1 до договору та його невід`ємною частиною. Згідно з Додатком № 1 до кредитного договору щомісячні платежі мали сплачуватись до 10 числа кожного місяця рівними частинами - у сумі 454,09 гривень, крім останнього місяця. Термін сплати останнього платежу у сумі 452,25 гривень - 10.12.2019. 30.09.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною вчинений виконавчий напис № 1479 про звернення стягнення з [PERSON] за кредитним договором № 490928628 від 09.12.2014, укладеним з Акціонерним товариством «Альфа\-Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 1 від 21.06.2016 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 2019-1К1/Веста від 26.12.2018 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс веста», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 16-01/19/1 від 16.01.2019 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.01.2019 до 11.03.2020. Заборгованість складає 60214,24 гривень, у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 11668,10 гривень; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 17632,16 гривень; строкова заборгованість за сумою кредиту - 1954,19 гривень; строкова заборгованість за комісією - 2363,05 гривень; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 17296,74 гривень; строкова заборгованість за штрафами і пенями - 9300 гривень. За вчинення виконавчого напису з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» стягнута плата у сумі 500 гривень. Загальна сума, що підлягає стягненню - 60714,24 гривень. 19.10.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценком Д.Ю. відкрите виконавче провадження № 63330672 з примусового виконання виконавчого напису № 1479, виданого 30.09.2020 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Секістової Т.І. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» боргу у сумі 60714,24 гривень. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05.07.2017 у справі № 754/9711/14-ц, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п. 2.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок №296/5), для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно з п. 3.1. Порядку №296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.2. Порядку №296/5 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік № 1172). Відповідно до п. 3.3, 3.4 глави 16 Порядку №296/5, якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Суд встановив, що п. 2 Переліку № 1172, на підставі якого приватним нотаріусом вчинений спірний виконавчий напис, втратив чинність 22.02.2017 на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Вказаним судовим рішенням визнана незаконною та нечинною постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині, у тому числі, п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Редакція Переліку № 1172 до внесення змін, визнаних нечинними, не містила розділу про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а тому приватний нотаріус не мала правових підстав для вчинення спірного виконавчого напису. Також, суд встановив, що позивач на час вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса мав заборгованість за кредитним договором № 490928628 від 09.12.2014, укладеним з Акціонерним товариством «Альфа\-Банк», про що він зазначає у позовній заяві. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів (висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12). Враховуючи те, що 05.02.2016 позивач сплатив щомісячний платіж за кредитним договором у сумі 500 гривень, суд дійшов висновку, що за вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором за періоди з 10.01.2015 до 10.01.2016 та з 10.03.2016 до 10.09.2017 спливла позовна давність, а отже вказані вимоги не є безспірними. Крім цього, відповідно до Додатку № 1 до кредитного договору позивач мав сплатити проценти за користування кредитом у сумі 15505,74 гривень. Відповідно до п. 54 постанови Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до спірного виконавчого напису з позивача стягнута прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 17632,16 гривень та строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 17296,74 гривень, а всього у сумі 34928,90 гривень. Вказана обставина свідчить про те, що проценти за кредитним договором нараховувались і після спливу строку повернення кредиту 10.12.2019, що свідчить про те, що вимоги по стягненню процентів за період з 10.12.2019 не є безспірними. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 645/1979/15-ц. З огляду на вищевказане, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження, а отже підлягають задоволенню, оскільки приватний нотаріус вчинила спірний виконавчий напис на підставі нечинного нормативно-правового акта, а також при його вчиненні не переконалась у безспірності вимог стягувача, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат». Суд відхиляє аргумент позивача про те, що у розрахунку заборгованості не враховано те, що 05.02.2016 позивач сплатив щомісячний платіж за кредитним договором у сумі 500 гривень, оскільки вказана обставина має бути підтверджена доказами. Відповідні докази позивач не надав та своїм правом на витребування відповідних доказів не скористався. При цьому суд зауважує, що відповідно до умов кредитного договору щомісячний платіж складався із заборгованості за кредитом та заборгованості по процентам за користування кредитом, а отже всі сплачені позивачем кошти не мали бути спрямовані на погашення заборгованості за кредитними коштами. Також суд визнає неспроможними аргументи позивача про те, що у нього, в силу положень ч. 2 ст. 517 ЦК України, залишилось право не виконувати свого обов`язку на користь відповідача до моменту отримання доказів переходу до нього та попередніх кредиторів прав за кредитним договором, оскільки у будь-якому разі він мав обов`язок по виконанню умов кредитного договору, у тому числі перед первісним кредитором. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 840,80 гривень, сплачений ним за подання позову, та судовий збір у сумі 420,40 гривень, сплачений ним за подання заяви про забезпечення позову. Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення за оскаржуваним виконавчим написом продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved