Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання двох дітей: малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти просить стягнути, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до повноліття дітей. Позов мотивований тим, що відповідач є батьком їх спільних дітей, які проживають разом з позивачем та утримання яких відповідач не здійснює. Разом з тим, матеріальний стан позивача не дозволяє у повному обсязі забезпечити дітей усім необхідним для її належного та гармонійного розвитку. Відповідач в добровільному порядку батьківського обов`язку по утриманню дітей не виконує, матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати спільних дітей, тому вважає, що він має можливість сплачувати аліменти на утримання їх спільних дітей. Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату та час судового розгляду повідомлялась належним чином, про що міститься розписка в матеріалах справи, через канцелярію суду 03 січня 2020 року подала до суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, в зв`язку з чим відповідно до вимог т.ст.280-281 ЦПК України розгляд даної справи проведений в заочному порядку. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї 20.06.2008 року, актовий запис № 1043. З доводів позову вбачається, що позивач наразі подала до Подільського районного суду м. Києва позовну заяв про розірвання шлюбу. Від спільного життя сторони мають двох дітей: малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 2104 від 14.11.2008 року, та малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1651 від 27.08.2013 року. На момент розгляду справи діти проживають разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. Згідно ст. 141 СК України мати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що відповідач є людиною працездатного віку, мешкає разом з позивачем та дітьми, втім матеріально не забезпечує родину, спільне господарство подружжям не ведеться, відповідач не приймає участі у матеріальному забезпеченні дітей та їх вихованні. Законом України «Про державний бюджет на 2020 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років, до вікової категорії якої належать діти сторін у справі, становить: з 1 січня 2020 року - 2 218 гривень, з 1 липня - 2318 гривні, з 1 грудня - 2395 гривень. Відповідно до ст.141 СК України мати та батько мають рівні обов`язки до дитини, в т.ч. і обов`язку її утримання. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач є людиною працездатного віку, здоровий за станом здоров`я, має об`єктивну можливість офіційно працювати, а також враховує, що рівний обов`язок по утриманню дитини має також і позивач у справі. Постановляючи рішення суд враховує, що позивачем суду не надавались докази на підтвердження придбання відповідачем рухомого та нерухомого майна і не заявлялось про це суду. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання спільних дітей у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно. Вказаний розмір аліментів є доцільним, відповідає інтересам обох сторін та інтересам дітей, а також чинному законодавству. В зв`язку з чим дійшов суд до висновку, що позов підлягає задоволенню. Статтею 183 ч.2 СК України визначено, що в разі стягнення аліментів на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) платника аліментів на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. А відтак, такий розмір аліментів має стягуватись з відповідача до досягнення повноліття найстаршою дитиною [PERSON] , ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на молодшу дитину [PERSON] , [INFO] , аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття та до досягнення повноліття молодшою дитиною [PERSON] , [INFO] . На підставі ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. А відтак, у сторін є право на звернення до суду з відповідним позовом про збільшення (зменшення) аліментів при настанні передбачених законом обставин. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дітей підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 02.09.2019 року. Отже, аліменти підлягають стягненню у визначеній частці до повноліття старшої дитини сторін [PERSON] , [INFO] , тобто [INFO] . Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною [PERSON] ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на молодшу дитину [PERSON] , [INFO] , аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття та до досягнення повноліття молодшою дитиною [PERSON] , [INFO] , тобто до [INFO] . Також з відповідача згідно ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 768,4 грн. (за ставкою, що діяла на час звернення позивача до суду, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову за Законом України «Про судовий збір»). На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.51 Конституції України, ст.ст. 141, 180-184, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved