Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], третя особа: відділ державної виконавчої служби Михайлівського РУЮ Запорізької області про визнання права власності на автомобіль. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. 30.08.2012 року, він домовився з [PERSON] про придбання у нього автомобілю ДЄУ «Ланос» TF 69Y 2006 року випуску д/н [NUMBER]. З метою розрахунку за вищевказаний автомобіль, він передав [PERSON] 30 000 грн. на підтвердження чого, [PERSON] написав розписку, в якій зазначав, що отримав кошти від нього за продаж автомобіля та ніяких претензій, стосовно укладеної угоди до нього, не має. Оскільки всі істотні умови угоди ними було узгоджено та ніяких заперечень, стосовно ціни та предмета угоди, у них не виникало, [PERSON] видав на його ім'я довіреність від 30.08.2012 року, надавши йому повноваження щодо повного розпорядження, користування та володіння транспортним засобом, як його власника. Згодом, коли він звернувся до МРЕО з метою переоформлення автомобіля на його ім'я, то з'ясувалось, що перереєструвати автомобіль на себе він не має права. За вказаних обставин він вимушений звернутись до суду з метою захисту свого порушеного майнового права на автомобіль, що був придбаний ним у [PERSON] 30.08.2012 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] наполягав на своїх вимогах та пояснив суду наступне. 30.08.2012 року, він купив у відповідача [PERSON] автомобіль ДЄУ «Ланос» TF 69Y 2006 року випуску д/н [NUMBER]. Оскільки всі істотні умови угоди ними було узгоджено та ніяких заперечень стосовно ціни та предмета угоди у них не виникало, [PERSON] видав на його ім'я довіреність від 30.08.2012 року, надавши йому повноваження щодо повного розпорядження, користування та володіння транспортним засобом, як його власника. Згодом, коли він звернувся до МРЕО з метою переоформлення автомобіля на його ім'я, то з'ясувалось, що перереєструвати автомобіль на себе він не має права, у зв'язку з тим, що на автомобіль накладено арешт, відділом державної виконавчої служби Михайлівського РУЮ Посилається на ЦК України, у відповідності до якого - купівля - продаж транспортних засобів здійснюється шляхом укладення письмового договору, при цьому нотаріальне посвідчення або державна реєстрація такого правочину не вимагається. В свою чергу стаття 207 ЦК України, вказує на вимоги письмової форми правочину, згідно якої: правочин являється вчиненим в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин являється таким, що вчинений в письмові формі, якщо він підписаний його стороною. Відповідно до змісту ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Тобто враховуючи обставини даної справи, вважає, що він набув право власності на вказаний вище автомобіль на законних підставах, оскільки відповідач передав його разом з технічним паспортом та видав на його ім'я довіреність згідно якої передав усі повноваження власника автомобіля. Просив суд визнати за ним про власності на автомобіль ДЄУ «Ланос» TF 69Y 2006 року випуску д/н [NUMBER]. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача визнав та не заперечував проти задоволення позову. Пояснив суду, що 30.08.2012 року, він продав [PERSON] автомобіль ДЄУ «Ланос» TF 69Y 2006 року випуску д/н [NUMBER] за 30 000 грн. та видав на його ім'я довіреність від 30.08.2012 року, надавши йому повноваження щодо повного розпорядження, користування та володіння транспортним засобом, як його власника. Дійсно, в нього є заборона по кредиту перед банком, але автомобіль він продав [PERSON] ще до пред'явлення банком вимог про стягнення з нього боргу. В судовому засіданні представник третьої особи за довіреністю Рижков А.І. позовні вимоги позивача не визнав та пояснив суду наступне. На виконанні у відділі державної виконавчої служби Михайлівського РУЮ перебуває зведене виконавче провадження ЄДРВП №42341522 про стягнення боргу з [PERSON] на користь групи стягувачів на загальну суму 352472 грн. 07 коп., а саме: борг у сумі 254289 грн. 70 коп., . на користь кредитної спілки «Актив» відповідно до виконавчого листа № 2/0816/428/12 виданого Михайлівським районним судом 10.12.12 р.; борг у сумі 98182 грн. 37 коп. на користь кредитної спілки «Актив» відповідно до виконавчого листа №321/1525/13-ц виданого Михайлівським районним судом 19.12.13 року. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було прийнято рішення про звернення стягнення на майно боржника, так як відповідно до ст. 68 вказаного Закону визначено, що звернення стягнення на майно боржника відбувається, якщо заборгованість перевищує 3 мінімальні заробітні плати. Під час проведення виконавчих дій від реєструючих органів, а саме від ВДАІ Михайлівського РВ ГУМВС у Запорізькій області 13.02.2013 р. за вх. №706/03-56/5 отримано відповідь на запит про те, що за боржником зареєстровано транспортний засіб: автомобіль ДЕУ «Ланос» ТР9У, червоного кольору, д/н[NUMBER], 2006 року випуску. 28.01.2014 р. державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та направлено до МРЕВ ВДАІ та ІДТН Запорізької області. 22.02.2013 р. під час перевірки майнового стану боржника вказаного автомобілю виявлено не було, що зі слів боржника пояснювалося тим, що начебто він їх «продав» за довіреністю. 06.03.2013 р. за вих. №1752/5 державним виконавцем до ВДАІ Запорізької області, МРЕВ ВДАІ, ВДАІ Михайлівського РВ ГУМВС було направлено постанову про оголошення розшуку майна боржника та затримання його під час руху. 18.04.2013 року за вх. №1126/03-46 від ВДАІ м. Запоріжжя було отримано повідомлення про те, що особовий склад ДАІ в Запорізькій області орієнтовано на розшук вказаного автомобіля, 27.06.2013 р. за вх. №5637/03-56/5 від МРЕВ ВДАІ отримано відповідь про те, що арешт на транспортний засіб, який належать [PERSON] - накладено. Таке майно описується, вилучається й реалізується у порядку, встановленому ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження». Придбання автомобіля за довіреністю, без належного переоформлення права власності, не є перешкодою для звернення на нього стягнення за боргами власника. Просив суд в визнанні права власності [PERSON] на автомобіль ДЕУ «Ланос» TF 69Y червоного кольору, д/н[NUMBER], 2006 року випуску - відмовити. Суд, вислухавши в судовому засіданні пояснення позивача, відповідача, представника третьої особи, ознайомившись з матеріалами цивільної справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не обґрунтовані та не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до частини 3 статті 244 Цивільного Кодексу довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Таке визначення не передбачається перехід права власності на об'єкт, що відчужується, а тільки представництво. Так, згідно ст. 655 Цивільного Кодексу договір купівлі-продажу передбачає, що одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Саме за таким правочином відбувається перехід права власності на автомобіль. Стаття 237 Цивільного Кодексу чітко передбачає, що представництво - це правовідношення, в яких одна сторона має право вчиняти певні дії від імені другої сторони, яку вона представляє. Отже оформляючи довіреність на автомобіль, автомобіль отримується тільки для користування і розпорядження, але ніяк не у власність. При продажу автомобіля за генеральною довіреністю ніякої купівлі-продажу не відбувається і тому власником автомобіля залишається продавець. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів автобусів, а також самохідних машин сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, яка також передбачає письмову форму договору купівлі - продажу автомобілів, перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Таким чином, встановивши вказані обставини та докази в їх підтвердження, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Так, на підставі виданої відповідачем [PERSON] довіреності позивачу [PERSON], суд встановив, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] фактично склалися правовідносини відносно представництва їхніх інтересів щодо володіння та користування автомобілем ДЕУ «Ланос» TF 69Y, червоного кольору, д/н[NUMBER], 2006 року випуску, що само по собі не є підставою для визнання права власності на автомобіль. Крім того, на підставі пояснень представника третьої особи та наданих доказів, суд встановив, що на транспортний засіб, ДЕУ «Ланос» TF 69Y, червоного кольору, д/н[NUMBER], 2006 року випуску, було накладено арешт, що підтверджується постановою державного виконавця ВДВС Михайлівського РУЮ від 06.03.2013 року про розшук майна боржника та затримання його під час руху та повідомленням начальника ВРЕР з обслуговування Василівського та Михайлівського районів УДАІ ГУМВМС України в Запорізькій області про накладення арешту на зазначений автомобіль. Тому, продаж транспортного засобу - автомобіля ДЕУ «Ланос» TF 69Y, саме в такий спосіб, який був зазначений сторонами, а не у відповідності до діючого законодавства, розцінюється судом як намагання відповідача ухилитися від відшкодування боргів на користь групи стягувачів на загальну суму 352472 грн. 07 коп., і таким чином уникнути майнової відповідальності. На підставі викладеного

Outcome: dismissed