Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Сергіївської сільської ради Покровського району, третя особа: ГУ Держгеокадастру у Донецькій області про визнання права на земельну частку ( пай). В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що він був прийнятий в члени колгоспу «Перемога» Красноармійського району Донецької області на підставі протоколу № 8 від 30.10.1993 року. Вибув з членів колгоспу 02.11.1996 року на підставі протоколу № 9 від 31.10.1996 року. На підставі розпорядження представника Президента України в районі № 120 від 08.06.1993 року колгосп «Перемога» перереєстровано в КСП «Перемога», державну реєстрацію якого було припинено 22.07.2009 року. 08.01.1996 року КСП «Перемога» одержало Державний акт на право колективної власності на землю серії ДН-3 від 08.01.1996 року, яке зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 12. Згідно довідки Сергіївської сільської ради від 27.01.2020 року розмір земельної частки (паю) кожного члена у межах розпаювання земель КСП «Перемога» Покровського району Донецької області становить 6,53 умовних кадастрових га. 02.03.2020 року йому стало відомо, що після звернення до відповідача його не було включено до Списку громадян членів колективного сільськогосподарського товариства КСП «Перемога», які додаються до Державного акту на право колективної власності на землю від 08.01.1996 року. Вважаючи свої права порушеними, повивач просить визнати за ним як за колишнім членом КСП «Перемога» право на земельну частку (пай) в розмірі 6,53 умовних га з земель резерву або запасу комунальної власності Сергіївської сільської ради Покровського району Донецької області, поновити пропущений строк звернення до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, просив справу слухати у його відсутності ( а. с. 24). Представник відповідача Сергіївської сільської ради в судове засідання не з`явився, просили справу слухати у їх відсутність ( а.с. 31). Представник третьої особи ГУ Держгеокадастру у Донецькій області в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили ( а. с. 34,41). Надали пояснення, в яких зазначили ,що відповідно довідки міськрайонного управління у Покровському районі та м. Мирноград ГУ Держгеокадастру у Донецькій області [PERSON] значиться за № 18 у списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю серії ДЧ -3 від 08.01.1996 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 12, які мають право на одержання своєї частки частки землі ( паю) в процесі розпаювання КСП «Перемога» Красноармійського району Сергіївської сільської ради Донецької області. Протоколом засідання внутрішньогосподарської комісії з реорганізації КСП «Перемога» від 13.12.1996 року [PERSON] виключений зі списку громадян- членів КСП «Перемога», які мають право на одержання своєї частки землі ( паю), як звільнений. Тому в Списку колгоспників і колгоспних пенсіонерів для приватизації землі по колективному сільськогосподарському підприємству « Перемога» Красноармійського району, затвердженого рішенням дванадцятої сесії народних депутатів Сергіївської сільської ради Красноармійського району Донецької області від 26,12.1996 року, який є складовою частиною «Технічного звіту та по розрахунку земельної частки ( пая) та її розмір в умовних кадастрових гектарах для видачі сертифікатів КСП «Перемога» [PERSON] не значиться. ( а. с. 44- 50). Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що з 14.09.1993 року по 02.11.1996 рік був членом КСХП «Перемога» ( а.с. 12). Згідно довідки КСП «Перемога» на підставі розпорядження представника Президента України в районі № 120 від 08.061993 року колгосп «Перемога» перейменовано в КСП «Перемога» ( а.с. 13). Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про припинення КСП «Перемога» внесено 22.07.2009 року ( а.с. 15). Згідно довідки Сергіївської сільської ради за № 262 від 02.03.2020 р. розмір земельної частки (паю) у межах розпаювання земель КСП «Перемога» Покровського району Донецької області становить 6,53 умовних кадастрових гектарів. ( а.с. 17). Згідно довідки Сергіївської сільської ради за № 02-16 від 02.03.2020 р. [PERSON] не значиться у списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю серії ДН -З від 08.01.1996 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю № 12 , які мали право на одержання своєї частки землі (паю) в процесі розпаювання КСП «Перемога» Красноармійського району Донецької області. Списки до Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Перемога» у яких наявне П.І.Б . [PERSON] відсутні. ( а. с. 18). Згідно інформації ГУ Держгеокадастру у Донецькій області від 29.01.2020 р. за № 78/115-20 відповідно до Порядку управління Держгеокадастру у Донецькій області повідомляє, що відповідно до Порядку нормативної грошової оцінки земель аграрної політики та продовольства України від 23.05.2017 р. № 262, зареєстрованого у МЮ України 31.05.2017 р. за № 679/30547 нормативна грошова оцінка 1 га ріллі по Донецькій області складає 31111 грн. ( а.с. 19). Згідно інформації Сергіївської сільської ради від 02.03.2020 року за № 01-14/102 розпаювання земель КСП «Перемога» Покровського району Донецької області відбулося в 1995 році і сільська рада не займається включенням до списку осіб, який додавався до Державного акту на право колективної власності на землю громадян, колишніх членів КСП «Перемога». ( а.с. 20). Відповідно до ч. 9 ст. 5 ЗК України ( у редакції від 22.06.1993 року, чинній на час виникнення спірних правовідносин) кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі ( на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому ч. 6, ч. 7 ст. 6 цього Кодексу. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 22 ЗК України ( у редакції від 22.06.1993 року, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) і документа, що посвідчує це право. Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України « Про порядок виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок ( паїв), основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) ,є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною ( міською) державною адміністрацією. Пунктом 1 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державним сільськогосподарських підприємств. Відповідно до п. 2 Указу від 08.08.1995 р. право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. З огляду на зазначене, особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: 1) перебування в числі членів колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання колективним сільськогосподарським підприємством цього акта. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку ( пай) з дня видачі цього акта. Громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього- додатку до державного акта на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутись до загальних зборів членів КСП і видачі сертифікатів звернутись до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання; у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку. У такому випадку особа має звернутися до суду з позовом про визнання її права на земельну частку ( пай) в КСП. Відповідно до п. 5 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Згідно Державного акту на право колективної власності на землю від 08.01.1996 року серії ДН -3, виданого КСП «Перемога» в додатку 1' під записом № 18 вказаний [PERSON] ( а.с. 47-50). Протоколом засідання внутрішньогосподарської комісії з питання реорганізації КСП «Перемога» від 13.12.1996 року [PERSON] виключений зі Списку членів КСП «Перемога» у зв`язку зі звільненням. ( а.с. 49). Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства ( далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку ( пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Отже, як встановлено судом, після отримання державного акта на право колективної власності 08.01.1996 року, земля стала належати на праві спільної часткової власності членам цього КСП згідно Списку, у тому числі і позивачу по справі. Тобто, позивач набув право на земельну частку ( пай). Виключення у подальшому позивача зі списку, що додається, не має правового значення для наявності у нього вказаного права. Що стосується вимоги позивача про поновлення строків позовної давності, то суд виходить з наступного. Згідно з п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред`явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом. Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню правила про позовну давність, визначені ЦК УРСР. Відповідно до ст. 71 ЦК УРСР загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено ( позовна давність), встановлюється в три роки. Згідно зі ст. 74 ЦК УРСР вимога про захист порушеного права приймається до розгляду судом, арбітражем або третейським судом незалежно від закінчення строку позовної давності. Відповідно до ст. 76 ЦК УРСР перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Винятки з цього правила, а також підстави зупинення і перериву строків позовної давності встановлюються законодавством Союзу РСР і статтями 78 і 79 цього Кодексу. Закінчення строку позовної давності до пред`явлення позову є підставою для відмови в позові. Якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові ( стаття 80 ЦК УРСР). Твердження позивача про те, що порушене своє право він дізнався з моменту отримання відповіді з Сергіївської сільської ради у березні 2020 році не свідчить про початок перебігу позовної давності із вказаного моменту, оскільки право на позов виникає не лише з дня коли особа дізналася про порушення свого права, а й з дня коли вона повинна була дізнатися про його порушення. Незнання законодавства також не є підставою для поновлення строків позовної давності. Відповідно до ст. 75 ЦК УРСР позовна давність застосовується судом, арбітражем або третейським судом незалежно від заяви сторін. Окрім того, розпаювання земель колишніх колгоспів, яке почалося проводитись з 1993 року, є загальновідомим фактом, а тому позивач, як член КСП, колишній член КСП, повинен був дізнатись про порушення свого права на земельну частку з часу прийняття рішення про виключення його зі Списку- додатку до Державного акту. Ті обставини, на які посилається позивач як на поважність причин пропуску звернення до суду, у тому числі його правова необізнаність не перешкоджали йому у доступі до суду з вчасним зверненням для захисту своїх прав та інтересів. Отже, у позивача була об`єктивна можливість дізнатися про своє порушене право, оскільки ст. 76 ЦК УРСР містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб`єктивних прав, відтак обов`язок доведення терміну, з якого особі стало відомо про порушене право, покладається на позивача. Таких доказів позивач не надав, а причини, з яких він зазначає, що пропустив строк, не можна визнати поважними. За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в позові у зв`язку з пропуском строку позовної давності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed