Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з відповідачкою 21 вересня 2001 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На теперішній час шлюб виявився невдалим через взаємне непорозуміння, різний характер та різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини припинені більше року тому. Вважає, що шлюб розпався остаточно, на примирення не згоден. Позивач до судового засідання не з`явився, надавши заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю. Крім того вказав, між ними спір щодо місця проживання дитини та майновий спір відсутні. Наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідачка до судового засідання також не з`явилась, надавши заяву з проханням провести розгляд справи без її присутності. Проти розірвання шлюбу не заперечує, прізвище після розірвання шлюбу бажає залишити без змін, заперечує проти надання судом строку для примирення. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд занаявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданого 21 вересня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського райуправління юстиції міста Маріуполя Донецької області, актовий запис № 295. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04 квітня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського райуправління юстиції міста Маріуполя Донецької області, [PERSON] народилась [INFO] , де батьками записані: [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 229. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст. 110 СК України один із членів подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачкою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим, тому він підлягає розірванню. Зокрема, у позовній заяві позивач не просив стягнути з відповідачки [PERSON] судовий збір, сплачений при зверненні до суду, тому суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат. На підставі наведеного,

Outcome: approved