Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь аліменти на утримання як дружини у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з дати подання позову і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] трьох років. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з 2016 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. Від спільного життя вони мають сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого в свідоцтві про народження зазначений відповідач. На даний час позивач із сином проживають окремо від відповідача. Будь-якої участі у матеріальному утриманні дитини чи позивача відповідач не бере, позивачем подано до суду заяву про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, отримує соціальні виплати на сина у розмірі 860 грн при народженні дитини та соціальну допомогу на дитину з інвалідністю. Інших джерел доходу не має, тому змушена звертатися до суду із позовом. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11 січня 2021 року про відкриття провадження, було вирішено дану справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст. 274-279 ЦПК України. Від відповідача [PERSON] , у запропонований йому ухвалою про відкриття провадження по справі від 11 січня 2021 року строк, відзиву на позов до суду не надходило. Про розгляд справи відповідач був повідомлений належним чином шляхом направлення на його адресу судової повістки. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст. 280,281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09.08.2019 року Жовтоводським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.3). На час звернення до суду з позовом про стягнення аліментів сторони спільно не проживають. Відповідно до довідки про склад сім`ї №1/1-3517 від 10.12.2020, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з матір`ю [PERSON] та знаходяться на її утриманні (а.с.10). Відповідно до довідки №16755 від 02.11.2020, виданої старшим державним інспектором Жовтоводської ДПІ ГУ ДПС Дніпропетровської області, [PERSON] отримала від УПСЗН Жовтоводської міської ради соціальні виплати: за 1 квартал 2020 року у розмірі 7815,76; за 2 квартал 2020 року у розмірі 4584,57 грн (а.с.7). Відповідно до довідки про доходи №549 від 29.10.2020 ДП «Схід ГЗК» [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років з 23.09.2019 по 18.07.2022 та її дохід за період з квітня по вересень 2020 року складає 0 грн (а.с.8). Відповідно до довідки №1473 від 30.10.2020 [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради та з 01.04.2020 по 01.10.2020 їй призначено наступні види допомоги: допомога при народженні дитини, державна соціальна допомога дитині з інвалідністю; сума доходу за даний період складає 10994,56 грн (а.с.9). Відповідно до Висновку ЛКК №3 від 08.07.2020 [PERSON] видано висновок про нарахування допомоги на дитину [PERSON] , [INFO] , на строк до 18.07.2037, у зв`язку з діагнозом: Синдром Дауна (а.с.11,12). Відповідач, являючись батьком дитини, належної матеріальної допомоги на утримання позивача як дружини, яка доглядає за спільною дитиною до досягнення нею трирічного віку не надає, у зв`язку з цим позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Відповідач, незважаючи про свою обізнаність про розгляд даної справи не надав суду відомостей про свій матеріальний стан та стан здоров`я, а тому суд приходить до висновку, що він є здоровою, працездатною особою, який не має на своєму утриманні інших осіб, окрім малолітньої дитини. Згідно ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. В силу ч.2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене те, що позивач позов підтримує, а відповідач відзиву на позов суду не надсилав, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров`я відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім`ї, яких він зобов`язаний утримувати, а також ненадання ним матеріальної допомоги на утримання жінки із якою проживає їх син, що не досяг трирічного віку, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши із [PERSON] на користь позивача аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно з дня пред`явлення позову на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову. Відповідно ст.430 ЦПК України рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.141 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути судові витрати на користь держави, від сплати яких позивачку за законом звільнено. На підставі викладеного і у відповідності зі ст.ст. 141, 247, 263-265, 273, 354-355, 430 ЦПК України, суд ЦПК України, суд, -

Outcome: approved