overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суд Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим що, з відповідачем вона зареєструвала шлюб 17 січня 2004 року. Від сумісного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO] Основна причина розлучення це різність поглядів на сімейні стосунки та сімейне життя. Сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбні стосунки. Позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не зявилась, направила до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, направив до суду заяву в якій просив, справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнав. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17 січня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві , було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 67. Від спільного подружнього життя сторони мають сина [PERSON] [INFO] Сторони довгий час спільно не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Сім'ю зберегти неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суд Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим що, з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 2010 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18 вересня 2010 року, виданим виконкомом Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 13. Від сумісного проживання сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Причина розірвання шлюбу є та, що сторони є різні за характером люди, з різними поглядами на сімейне життя, тому між ними постійно виникали сварки, суперечки по всіх питаннях. Все це призвело до втрати почуттів між сторонами. З 24 листопада 2013 року позивач та відповідач припили шлюбно-сімейні стосунки, проживають окремо, бюджет та господарство з цього часу також не ведеться. Кожен із сторін веде самостійний спосіб життя, незалежно один від одного. Позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не зявилась, направила до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, направив до суду заяву в якій просив, справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнав. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18 вересня 2010 року виконавчим комітетом Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 13. Від спільного подружнього життя сторони мають сина [PERSON] [INFO] Сторони довгий час спільно не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Сім'ю зберегти неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суд Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим що,з відповідачем по справі вона знаходиться в шлюбі, зареєстрованим 18.11.2007 року виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 528. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина, [PERSON], яка народилась [NUMBER]. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач тривалий час не приділяв уваги сім'ї та вихованню доньки, ставлячи свої інтереси на перше місце, мало часу знаходиться вдома. На цьому ґрунті у сторін виникали сварки, в процесі яких відповідач принижував позивача, не поважав як особистість. В червні 2014 року, забравши доньку та свої особисті речі, позивач переїхала від відповідача. З цього часу сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки та ведення спільного господарства і не поновлювали їх. На примирення позивач не згодна, вважала що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам доньки. Тому позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач направила до суду заяву в якій просила розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги підтримали. Відповідач направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги визнав. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18 листопада 2007 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 528. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], яка народилась [NUMBER] Сторони довгий час спільно не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Сім'ю зберегти неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суд Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 19 листопада 2005 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON]. Рішенням 01.04.2013 р. Києво-Святошинського районного суду Київської області шлюб було розірвано. Від шлюбу у сторін є дитина, [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивача. Відповідач жодної матеріально допомоги на утримання дитини не надає. Іншої дитини відповідач не має. Утримань за виконавчими документами з нього не здійснюється. Позивач просила стягнути з [PERSON], на її користь аліменти на дитину [PERSON], в розмірі 25 % з усіх різновидів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, починаючи від 05.02.2014 року до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнав. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.06.2009 року, народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно довідки КП «БГВУ ЖКГ» від 31.01.2014 р., № 134 [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю [PERSON] і знаходиться на її утриманні. Стан здоров'я та матеріальний стан відповідача дозволяють йому утримувати свою неповнолітню доньку. Доказів про сплату на інших дітей аліментів або стягнень за виконавчими документами відповідачем не надано. Згідно з ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до ст.7 Закону України Про Державний бюджет України на 2014 рік установлено у 2014 році прожитковий мінімум на одну особу, а саме дитину віком до 6 років в розрахунку на місяць з 1 січня у розмірі 1032 гривні. Обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений рівною мірою на обох батьків, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі. За таких умов, суд, приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 243 (двісті двадцять дев»ять) гривень 60 (сорок) копійок в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суд Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 16.07.2010 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 172. На даний час сторони розлучаються. Від сумісного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Добровільно матеріальну допомогу на утримання спільної дитини відповідач не надає в повному обсязі. Він може надавати матеріальну допомогу, оскільки працює та отримує заробітну плату. Тому позивач просила стягувати з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний код [NUMBER], на її корить на утримання сина [PERSON], [INFO] прожиткового мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER]. Згідно довідки Виконавчого комітету Боярської міської ради, вбачається що неповнолітній [PERSON], проживає разом із матір'ю [PERSON] і знаходиться на її утриманні. Стан здоров'я та матеріальний стан відповідача дозволяють йому утримувати свого неповнолітнього сина. Доказів про сплату на інших дітей аліментів або стягнень за виконавчими документами відповідачем не надано. Згідно з ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до ст.7 Закону України Про Державний бюджет України на 2015 рік установлено у 2015 році прожитковий мінімум на одну особу, а саме дітей віком до 6 років: з 1 січня 2015 року - 1032 гривень, з 1 грудня - 1167 гривень; Обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений рівною мірою на обох батьків, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі. За таких умов, суд, приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суд Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що під час спільного проживання з відповідачем у сторін народився син [PERSON] 2010 року народження. З травня 2014 року позивач з відповідачем проживають окремо. Неповнолітній син [PERSON] проживає спільно з позивачем та знаходиться на її утриманні. Стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати свого неповнолітнього сина. Аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться. Тому позивач просила присудити з відповідача на її користь кошти на утримання (аліменти) неповнолітньої дитини [PERSON], та стягувати їх в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред'явлення позову і до повноліття [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив заяву в якій просив провести розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER]. Згідно матеріалів справи вбачається що [PERSON], проживає разом з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Стан здоров'я та матеріальний стан відповідача дозволяють йому утримувати свою неповнолітню доньку. Доказів про сплату на інших дітей аліментів або стягнень за виконавчими документами відповідачем не надано. Згідно з ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до ст.7 Закону України Про Державний бюджет України на 2014 рік установлено у 2014 році прожитковий мінімум на одну особу, а саме дітей віком від 6 до 18 років - 1286 гривень. Обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений рівною мірою на обох батьків, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі. За таких умов, суд, приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суд Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 01 серпня 2013 року вона та відповідач зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Боярської міської рад Києво-Святошинського району Київської області, що підтверджується свідоцтво про шлюб серія [NUMBER], виданого вказаним органом від 01.08.2013 року, актовий запис № 349ю Від шлюбу сторони мають двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між позивачем та відповідачем не складається через відсутність взаємопорозуміння між сторонами по всіх питаннях, що виникають у житті. Протягом тривалого часу шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, поживають окремо. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим. Тому позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач направила до суду заяву, згідно якої просила розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила шлюб розірвати. Відповідач направив до суду письмову заяву згідно якої просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати. У відповідності до положень ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01 серпня 2013 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 349, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Сторони довгий час спільно не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Сім'ю зберегти неможливо. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суд Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 03.03.2016 р. між нею та відповідачем [PERSON], був укладений шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 2. За час перебування в шлюбі спільних дітей не мають. Основна причина розпаду сімї це суперечливість характерів, різні погляди на життя та сімю, відсутність між позивачем та відповідачем взаємопорозуміння та довіри. Примирення не можливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, сімя розпалась остаточно, в збереженні сімї жодний із сторін не зацікавлений. Тому позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, та змінити її прізвище на дівоче «Тернова». Позивач направила до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Письмових заперечень до суду не направив. За письмовою згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03 березня 2015 року Виконавчим комітетом Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 2, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Сторони довгий час спільно не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Сім'ю зберегти неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суд Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 03 грудня 2013 року був зареєстрований шлюб з відповідачем по справі у Центральному відділенні реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 3173, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] Від спільного подружнього життя сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Причина розірвання шлюбу є те, що сторони різні за характером люди, з різними поглядами на сімейне життя, тому між ними постійно виникають негаразди по всіх питаннях. Сторони стали чужими один одному і кожен з них бажає вести самостійний спосіб життя незалежного один від одного. Позивач та відповідач втратили порозуміння та повагу один до одного. Сторони не бажають відновити подружні стосунки. З липня 2016 року сторони спільно не проживають, спільне господарство не ведуть. Тому позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила шлюб розірвати. Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог позову та розірвання шлюбу між сторонами не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03 грудня 2013 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 3173, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу у сторін народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] Сторони довгий час спільно не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Сім'ю зберегти неможливо. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved