Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому вона просить розірвати шлюб з [PERSON] , зареєстрований 21.02.2014 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 279. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, шлюбні відносини між ними припинені з березня 2020 р., спільне господарство не ведуть, примирення між ними є неможливим, живуть окремо один від одного, шлюбні стосунки не підтримують через погіршення стосунків, зникнення взаєморозуміння і взаємоповаги. Провадження у справі відкрито ухвалою від 10.06.2020 р. та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. До початку судового засідання позивачем подано заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, зазначила, що фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені з березня 2020 року, проти винесення заочного рішення не заперечувала, проти надання судом строку для примирення позивач категорично заперечує, спори про майно подружжя та визначення місця проживання дитини - відсутні. Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, до судового засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Судова кореспонденція поверталась неврученою з підстав «адресат відсутній» за адресою місця реєстрації. На підставі ст.ст.223, 280 ЦПК України суд постановляє заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. В силу положень ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приписами ч. 1 ст. 24 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом положень частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 279, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу сторони мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 20.05.2015 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1702. Шлюбні відносини між сторонами припинені з березня 2020 р. через те, що спільне життя між сторонами не склалось та втратилась взаємоповага та взаєморозуміння. Спору про розподіл майна та визначення місця проживання дитини між сторонами на момент розгляду справи не має. Спільна донька проживає з матір`ю - позивачем по справі. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст.111 ч.1 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Надання строку на примирення суд вважає недоцільним, тому що шлюбні відносини між сторонами припинені певний час, позивач просить розірвати шлюб та заперечує щодо надання строку на примирення судом. Крім того, відповідач не проявив зацікавленості в збереженні сім`ї, та ігнорував судову кореспонденцію. Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст.115 СК України визначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до Подільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб від 21 лютого 2014 року, зробленому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 279. На підставі викладеного,

Outcome: approved