Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовною вимогою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 22 квітня 2000 року він [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів громадянського стану Великомихайлівського районного управління юстиції, Одеської області, актовий запис №12. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO]. 03 грудня 2013 року шлюбні відносини фактично припинились. У зв'язку з тим, що вони не зійшлися характерами він вирішив розірвати шлюб. Примирення із відповідачкою неможливе.Син знаходиться на їхньму спільному утриманні. Шлюб вони розривають вперше. Спільне майно подружжя вони не ділили. Спільне господарство вони не ведуть. Після розлучення йому не відомо на якому прізвищі бажає залишитися відповідачка. Тому позивач просить суд Розірвати шлюб між ним [PERSON] і відповідачкою [PERSON], зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Великомихайлівського районного управління юстиції, Одеської області, актовий запис №12. Позивач в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги. Просив, неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] залишити проживати разом з матір'ю, майнового спору немає, строк на примирення не потрібен. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. Просила неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] залишити проживати разом з нею, майнового спору немає, строк на примирення не потрібен, також просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 22 квітня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Великомихайлівського районного управління юстиції, Одеської області, актовий запис №12. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають з 03 грудня 2013 року, відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не мають потреби, оскільки вважають, що їхня сім'я розпалася остаточно. При таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідачка бажає надалі іменуватися прізвищем «[PERSON]», що підтверджується її письмовою заявою. Спору по розділу майна немає. На підставі ч.1,2 ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Враховуючи, що між стронами досягнута домовленість, суд вважає можливим залишити проживати неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] - з матір'ю. Частина 3 ст.115 Сімейного кодексу України регламентує, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядку ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] судовий збір у розмірі 243.60 грн. на користь позивача [PERSON]. На підставі ст. 105 ч.3,110,112,113,115,160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved