Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідачки [PERSON], вказавши в ньому, що 31.07.1994 року сторони уклали шлюб. Зазначає, що від шлюбу у них є двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом із відповідачкою. Вказує, що з червня 2012 року і по даний час з відповідачкою спільно не проживають та не ведуть спільне господарство. Вважає, що шлюб розпався остаточно, примирення між ними не можливе, оскільки він проживає з іншою жінкою. На підставі зазначеного просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про поважні причини неявки суд не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, про що містяться підтверджуючі дані в матеріалах справи, у звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, згідно свідоцтва про шлюб серії 1-МИ № 126042 від 09.02.2017 року сторони уклали шлюб зареєстрований 31.07.1994 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1156. Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-МИ № 260946 від 09.02.2017 року вбачається, в сторін є дочка [PERSON], [INFO]. Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-МИ № 005556 від 08.09.1995 року вбачається, в сторін є син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] згідно свого клопотання від 27.03.2017 року не бажає розірвати шлюб, проте позивач [PERSON] наполягав на розірванні шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved