Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] та просить стягнути з нього борг за договором позики з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних у сумі 69287 грн. 53 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що в період з 25 вересня 2012 року по 12 серпня 2013 року між ним та [PERSON] була досягнута домовленість про надання йому у борг коштів у сумі 1700 доларів США, що за курсом НБУ складає 36040 грн., а також 14722 грн. Вказана домовленість була оформлена власноручними розписками відповідача у яких він підтвердив факт отримання від [PERSON] коштів, та вказав строк повернення цих коштів. У строки, зазначені у розписках, відповідач кошти не повернув. Він неодноразово звертався до відповідача з проханням повернути позичені кошти, але його прохання він ігнорує та уникає зустрічей із ним, у звязку із чим він вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. У звязку із невиконанням грошового зобовязання позивач просить стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних за час прострочення відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, пославшись на обставини та докази, що їх підтверджують просили їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлявся за відомим місцем його реєстрації, встановленим згідно відомостей Світловодського РС УДМС України в Кіровоградській області, проте в судове засідання повторно не зявився. До суду повернулися конверти з судовими повістками на яких містяться позначки причини їх повернення За закінченням терміну зберігання. На підставі ч.4 ст.169 ЦПК України за згоди позивача, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Заслухавши позивача та його представника, зясувавши обставини справи, перевіривши докази, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що відповідно до розписок від 25.09.2012 року, 08.10.2012 року, 22.06.2013 року, 27.06.2013 року, 29.06.2013 року, 05.07.2013 року, 10,07.2013 року, 15.07.2013 року, 21.07.2013 року, 22.07.2013 року, 25.07.2013 року, 26.07.2013 року, 30.07.2013 року, 31.07.2013 року, 03.08.2013 року, 04.08.2013 року, 08.08.2013 року, 12.08.2013 року [PERSON] отримав від [PERSON] у борг кошти на загальну суму 1700 доларів США та 14722 грн. (а.с. 6-23). Строк повернення коштів визначений відповідно за розписками від 25.09.2012 року, 08.10.2012 року до 01.01.2013 року, за розпискою від 22.06.2013 року до 01.10.2013 року, за розписками від 27.06.2013 року, 29.06.2013 року, 05.07.2013 року, 10,07.2013 року, 15.07.2013 року, 21.07.2013 року, 22.07.2013 року, 25.07.2013 року, 26.07.2013 року, 30.07.2013 року, 31.07.2013 року, 03.08.2013 року, 04.08.2013 року, 08.08.2013 року, 12.08.2013 року до 01.01.2014 року. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Із змісту ч. 3 ст. 10 ЦПК України випливає, що обов'язок доведення обставин, на які особа посилається як на підставу своїх вимог або заперечень покладається на неї. Виходячи з того, що відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, доказів які б підтверджували повернення боргу позивачеві не надав, суд вважає що ним не виконане грошове зобовязання. Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Наданий позивачем розрахунок заборгованості по сплаті трьох процентів річних від простроченої суми та індексу інфляції є вірним. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача грунтуються на законі та підлягають задоволенню в повному обсязі Судові витрати понесені позивачем присуджуються на його користь з відповідача у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та ст.ст. ст.ст. 526, 610, ч. 2 ст. 625, 1046, ч. 2 ст. 1047 ЦК України,

Outcome: approved