Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, у якому, уточнивши позовні вимоги, просив суд: зобов?язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки йому у власність, загальною площею 1,5000 га для ведення селянського господарства земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області та передати земельну ділянку у власність, кадастровий номер [NUMBER]. Підстави позову вмотивовував тим, що згідно наказу №5228-сг від 19 липня 2016 року Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області йому було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вищезазначеної земельної ділянки у власність. Він виготовив і погодив з відповідними установами проект землеустрою. Відповідач, розглянувши його клопотання про затвердження проекту, безпідставно відмовив у цьому. Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 26 квітня 2017 року позовні вимоги [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області - задоволено повністю. Зобов?язано Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] загальною площею 1,5000га, для ведення особистого селянського господарства, земель сільськогосоподарського призначення, державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області та передати земельну ділянку у власність, кадастровий номер [NUMBER]. Вирішено питання про судові витрати. З даним рішенням не погодився відповідач Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Апелянт вважає рішення суду першої інстанції незаконним і необґрунтованим, оскільки судом неповно з'ясовано всі обставини справи, висновки суду не відповідають дійсним обставинам, та порушено норми матеріального права. Вказує, на те, що позивач використав своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки, отримавши земельну ділянку загальною площею 0,3000 га на території Бреусівської сільської ради с. Винники Козельщинського району Полтавської області для ведення особистого селянського господарства у 2010 році. Суд, заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, приходить до висновку про задоволення скарги. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] є власником земельної ділянки площею 0,17 га, яка надана останньому для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, а також є власником відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] земельної ділянки площею 0,30 га, яка надана останньому для ведення особистого селянського господарства. Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області відповідно до Наказу №5228-сг від 19 липня 2016 року [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 1,5000га ріллі земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області за межами населених пунктів. 22 грудня 2016 року від позивача надійшло клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 1,5000га для ведення особистого селянського господарства земель сільськогосподарського призначення, державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області та передати земельну ділянку у власність, кадастровий номер [NUMBER]. 05 січня 2017 року за вих. №102/6-17 Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області [PERSON] була надана відповідь, у якій зазначено, що необхідно уточнити дані стосовно набуття позивачем у власність земельної ділянки загальною площею 0,30 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером [NUMBER]. Місцевий суд, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що громадянин має право отримати безоплатно у власність земельні ділянки один і більше разів, проте в межах розмірів, передбачених статтею 121 ЗК України. Суд не погоджується з таким висновком місцевого суду, виходячи з наступного. Відповідно до пункту «в» частини третьої статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Згідно з пунктом «б» частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара. Виходячи зі змісту частини четвертої статті 116 ЗК України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз за кожним видом використання. Відповідно до вимог частини шостої статті 5 Закону України «Про особисте селянське господарство» громадяни України, які реалізували своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства в розмірі менше 2,0 гектара, мають право на збільшення земельної ділянки в межах норм, установлених статтею 121 ЗК України для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до частини першої статті 56 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року для ведення особистого підсобного господарства громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються безплатно у власність земельні ділянки, в межах населених пунктів, у розмірах, вказаних у земельно-облікових документах, або надаються безплатно у власність у розмірі не більше 0,6 гектара. З огляду на системний аналіз положень вищенаведених норм законодавства, досліджуючи співвідношення понять «особисте підсобне господарство» та «особисте селянське господарство» можна зробити висновок, що право на збільшення земельної ділянки в межах норм, установлених статтею 121 ЗК України для ведення особистого селянського господарства мають ті громадяни, які реалізували своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства в розмірі не більше 0,6 га відповідно до приписів Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року. У такому випадку безоплатна передача земельної ділянки буде здійснюватися за загальним порядком, визначеним статтею 118 ЗК України. Таким чином, місцевий суд не звернув уваги на співвідношення понять «особисте підсобне господарство», що міститься у Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року та «особисте селянське господарство», що міститься у ЗК України від 25 жовтня 2001 року, внаслідок чого допустив неправильне застосування норм статей 116, 121 ЗК України. Суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №011056500076 від 23 березня 2010 року відповідно до якого йому було передано земельну ділянку загальною площею 0,3000га на території Бреусівської сільської ради с. Винники Козельщинського району у Полтавській області для ведення особистого селянського господарства. Позивач реалізував своє право на приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, який був виданий у 2010 році. Такі висновки відповідають висновкам ВСУ у справі № 6-228цс14 (постанова від 24 червня 2015 року). Доводи позивача у справі в частині - чому державний орган не повідомив про відсутність у нього права на збільшення розміру земельної ділянки, а надав дозвіл на розробку проекту, що призвело до витрачання ними значних грошових коштів, на висновки суду не впливають. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про скасування рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 26 квітня 2017 року, з ухваленням нового - про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області у повному обсязі.

Outcome: dismissed