Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

\~\~ Позивач [PERSON] звернувся з позовом в суд до відповідачів та третьої особи та просить визнати за ним право власності на транспортний засіб автомобільний причіп марки ПР DE REU, 1971 року випуску, VIN № 572507, реєстраційний номерний знак ВС 2195ХТ, зняти арешт з вказаного автомобільного причіпу та повернути транспортний засіб. Покликається на те, що 15 липня 2009 року він придбав трьохмісний причіп марки ПР DE REU, 1971 року випуску, VIN № 572507, реєстраційний номер ВС 2195ХТ, який належав на праві власності відповідачу [PERSON], про що останньому 30.08.2008року Львівським ВРЕР ДАІ було видане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії ВСС №082249. Продаж вказаного транспортного засобу відповідачем [PERSON] відбулося шляхом надання на імя позивача [PERSON] та його сина [PERSON] довіреності, яка була нотаріально посвідчена 15.07.2009 року приватним нотаріусом [PERSON] За причіп позивач власноручно оплатив відповідачу [PERSON] 1800 доларів США, проте у звязку з субєктивними сімейними обставинами та не наполяганням продавця на переоформленні транспортного засобу, відклав цю процедуру на інший час. Таким чином між позивачем та відповідачем відбувся договір купівлі-продажу та на підставі даного правочину [PERSON] набув у власність транспортний засіб автомобільний причіп марки ПР DE REU, 1971 року випуску, VIN № 572507, реєстраційний номерний знак ВС 2195ХТ. Придбаним транспортним засобом позивач [PERSON] володіє, користується і розпоряджається на власний розсуд, здійснює його поточний ремонт, забезпечує його безпечну експлуатацію. 20.06.2014 року згідно акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, належний мені причіп марки ПР DE REU, 1971 року випуску, VIN № 572507, реєстраційний номер ВС 2195ХТ, був вилучений та доставлений на автомобільну стоянку за адресою: м. Мукачево, вул. Ужгородська, 25 у період коли позивач з даним причіпом рухався автомобільного дорогою Львів-Ужгород. Підставою для тимчасового затримання належного позивачу транспортного засобу стала постанова Галицького районного суду м. Львова від 27.04.2012 року, згідно якої [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 352 МК України(в редакції 2003року зі змінами та доповненнями) та накладено на нього стягнення у виді конфіскації, у тому числі причіп марки «Caravan DE REU, 1971 року випуску, VIN № 572507, реєстраційний номер ВС 2195ХТ. Відповідно до вказаної постанови Галицького районного суду м. Львова від 27.04.2012 року стягнення у виді конфіскації транспортного засобу було накладено саме на громадянина [PERSON] Проте станом на 27.04.2012р. [PERSON] фактично не користувався, не розпоряджався і не володів причіпом марки «Caravan DE REU, 1971 року випуску, VIN № 572507, реєстраційний номер ВС 2195ХТ, а відтак і його вилучення у іншої особи не є і не буде жодним стягненням для відповідача [PERSON], а відповідальність фактично наступатиме для реального власника, який не вчиняв жодних правопорушень, тобто для позивача. Незважаючи на вищевикладене, постановою Головного управління юстиції у Львівській області №1304\\3859\\12 від 27.04.2012 року на причіп марки «Caravan DE REU, 1971 року випуску, VIN № 572507, реєстраційний номер ВС 2195ХТ накладений арешт. Таким чином у звязку з вилученням транспортного засобу, позивач будучи єдиним його власником, не вчиняючи жодних правопорушень, без достатніх на це правових підстав, позбавлений можливості користуватися та розпоряджатися згаданим транспортним засобом, а тому просить позов задовольнити та визнати за ним право власності на транспортний засіб автомобільний причіп марки «Caravan DE REU, 1971 року випуску, VIN № 572507, реєстраційний номерний знак ВС 2195ХТ, зняти арешт з вказаного автомобільного причіпу та повернути транспортний засіб. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задоволити. Відповідачі та представник третьої особи у судове засідання \~не зявилися повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, долученими до матеріалів справи, заперечень на позовну заяву відповідачами до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їх участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до\~ задоволення з наступних підстав. \~\~ Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВСС №082249 виданого 30.08.2008р. Львівським ВРЕР ДАІ транспортний засіб автомобільний причіп марки ПР DE REU, 1971 року випуску, VIN № 572507, реєстраційний номерний знак ВС 2195ХТ належав [PERSON] Вищавказаний автомобіль був проданий від імені [PERSON], згідно нотаріально посвідченої довіреності від 15.07.2009р. Згідно довіреності посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] від 15 липня 2009 року гр. [PERSON] уповноважив гр. [PERSON] або [PERSON], які зареєстровані за адресою: [INFO], кожен з яких діє самостійно, незалежно один від одного, та мають право розпорядження та експлуатації від мого імені та в моїх інтересах належного мені на праві власності причіпа марки ПР DE REU, 1971 року випуску, VIN № 572507, реєстраційний номерний знак ВС 2195ХТ, зареєстрований Львівським ВРЕР ДАІ, належного мені на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії ВСС 082249, виданого 30.08.2008р. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як встановлено в судовому засіданні, придбаним автомобілем позивач [PERSON] володів, користувався і розпоряджався на власний розсуд, здійснював поточний ремонт транспортного засобу, проходив технічний огляд, забезпечував його безпечну експлуатацію, тобто реалізовував свої права, закріплені ст. 317, 319 ЦК України. Згідно акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 20.06.2014 року вбачається, що належний [PERSON] причіп марки ПР DE REU, 1971 року випуску, VIN № 572507, реєстраційний номер ВС 2195ХТ, був вилучений та доставлений на автомобільну стоянку за адресою: м. Мукачево, вул. Ужгородська, 25 у період коли позивач з даним причіпом рухався автомобільного дорогою Львів-Ужгород. Підставою для тимчасового затримання належного позивачу транспортного засобу стала постанова Галицького районного суду м. Львова від 27.04.2012 року, згідно якої [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 352 МК України(в редакції 2003року зі змінами та доповненнями) та накладено на нього стягнення у виді конфіскації, у тому числі причіп марки «Caravan DE REU, 1971 року випуску, VIN № 572507, реєстраційний номер ВС 2195ХТ. Відповідно до вказаної постанови Галицького районного суду м. Львова від 27.04.2012 року стягнення у виді конфіскації транспортного засобу було накладено саме на громадянина [PERSON] Проте станом на 27.04.2012р. [PERSON] фактично не користувався, не розпоряджався і не володів причіпом марки «Caravan DE REU, 1971 року випуску, VIN № 572507, реєстраційний номер ВС 2195ХТ. Відповідно до ч. 3 ст. 541 Митного кодексу України витрати митного органу, повязані із зберіганням товарів, транспортних засобів, щодо яких прийнято постанову про конфіскацію, до моменту винесення такої постанови повинні бути відшкодовані особою, яка вчинила порушення митних правил. Відтак, вилучення транспортного засобу у іншої особи не є і не буде жодним стягненням для [PERSON], а відповідальність фактично наступатиме для реального власника. Згідно зі ст. 405 Митного Кодексу України у разі коли неможливо конфіскувати товари, що є безпосередніми предметами порушення митних правил, з особи, яка вчинила порушення митних правил стягується вартість зазначених товарів. Однак, постановою Головного управління юстиції у Львівській області №1304\\3859\\12 від 27.04.2012 року на причіп марки «Caravan DE REU, 1971 року випуску, VIN № 572507, реєстраційний номер ВС 2195ХТ накладений арешт. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про звільнення майна з-під арешту. Згідно до ст. 321 ЦК України рпаво власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, особа має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. На підставі зібраних доказів судом встановлено, що [PERSON] набув у власність транспортний засіб автомобільний причіп марки ПР DE REU, 1971 року випуску, VIN № 572507, реєстраційний номерний знак ВС 2195ХТ, сплативши кошти за автомобіль в розмірі 1800 (одна тисяча вісімсот) доларів США. Позивач [PERSON] володіє, користується та розпоряджається вказаним автомобілем по даний час, утримує автомобіль в належному стані, сплачує всі необхідні платежі та внески за автомобіль, а тому суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності на вищевказаний автомобіль та звільнити його з-під арешту. \~

Outcome: approved