Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом у якому просить стягнути із відповідача [PERSON] на його користь моральну шкоду в розмірі 10000 гривень та матеріальну шкоду в розмірі 9317,20 грн., заподіяну йому внаслідок вчинення злочину, пов'язаного з умисним нанесенням відповідачем тілесних ушкоджень у вигляді закритого двобічного перелому нижньої щелепи в області кута зліва та між 3 і 4 зубами справа, що спричинили тривалий розлад здоров'я понад 21 день, які згідно висновку експерта № 307 від 03.08.2011 р., відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, а також стягнути на його користь витрати пов'язані з наданням правової допомоги в розмірі 2500 грн. В позовній заяві [PERSON] вказав, що згідно обвинувального висновку [PERSON] обвинувачувався в заподіянні тілесних ушкоджень, а саме, що 7 липня 2011 року, близько 23 години в селі Слобідка, Іллінецького району Вінницької області біля магазину, що на вулиці Чкалова, 59, наніс [PERSON] середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого двобічного перелому нижньої щелепи в області кута зліва та між 3 і 4 зубами справа, що спричинили тривалий понад 21 день розлад здоров'я. На підставі ст.ст. 1 п. «в» 6,8,9,10,12 Закону України «Про амністію у 2011 році» від 8 липня 2011 року постановою Іллінецького районного суду відповідача було звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КК України внаслідок акту амністії, кримінальну справу закрито. Цивільний позов [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду і запропоновано йому «звернутися з цивільним позовом про стягнення матеріальної і моральної шкоди в порядку цивільного судочинства, оскільки згідно ч. 2 ст. 14 Закону України «Про амністію у 2011 році» амністія не звільняє від обов'язку відшкодувати заподіяну злочином шкоду. Від завданих злочином травм [PERSON] був змушений пройти курс стаціонарного лікування в щелепно - лицьовому відділенні Вінницької обласної лікарні ім. М.І.Пирогова в період з 09.07.2011 року по 17.07.2011 року р. з діагнозом: закритий двобічний перелом нижньої щелепи в області кута зліва та між 3 і 4 зубами справа. Під місцевою анестезією було проведено хірургічну операцію: шинування щелеп та видалення 3 8 зубів. Ним були здійснені витрати на його стаціонарне лікування на хірургічне лікування закритого двобічного перелому щелепи, проведення хірургічної операції, придбання лікарських препаратів, дієтичне харчування. Внаслідок протиправних дій [PERSON] завдані матеріальні та моральні збитки. Він визначає, що матеріальні збитки заподіяні йому полягають в наступному: 1. Витрати на закупівлю лікарських препаратів ( згідно накладних ) - 351 грн.20 коп.; 2. Витрати пов'язанні з проведенням хірургічної операції - 2.500 грн.; 3. Сума збитків, понесених на відновлення: 1 протезування зубів: - 500 грн. х 3 шт. = 1500 грн.; - лікування - 350 грн. х 3 шт. = 1050 грн.; - зняття мірок 90 грн. х З шт. = 270 грн.; на загальну суму 2820 грн. - дієтичне харчування: з розрахунку 1823 грн. на місяць на купівлю продуктів дієтичного харчування, всього на два місяці на суму 3646 (три тисячі шістсот сорок шість) гривень. Всього позивач зазначає, що йому було заподіяно матеріальних збитків на суму: 9317 ( дев'ять тисяч триста сімнадцять) гривень 20 копійок. Крім того він вказує, що в результаті втрати здоров'я він відчував довгий час як фізичні так і моральні страждання, які пов'язані з порушенням нормальних життєвих зв'язків, що потребували від нього додаткових фізичних і моральних зусиль для організації свого нормального повсякденного життя. Після отримання тілесних ушкоджень з боку відповідача тривалий час він перебував на лікуванні, був позбавлений можливості реалізації в повному обсязі своїх звичок та бажань. Отримані ним травми від побиття та пов'язані з ними витрати призвели до інших негативних наслідків морального характеру (наявність боргів, які були взятті його матір'ю на його лікування і відсутність можливості своєчасного їх повернення). Дана пригода погіршила стан здоров'я позивача, встановився депресійний період. Внаслідок протиправних дій відповідача він став нервовий, що відобразилося на стані здоров'я його матері. Моральну шкоду нанесену йому відповідачем, позивач оцінює у розмірі 10000 грн., тому він звернувся до суду із вказаним позовом. В судовому засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю та просять їх задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, згоден сплатити позивачеві 2000 грн., він пояснив, що в ході бійки з позивачем, яку розпочав [PERSON] він вдарив його один раз в область голови. Йому самому було завдано тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер. Він та його представник [PERSON] поясниили, що не спростовують того, що [PERSON] заподіяв тілесні ушкодження позивачеві. [PERSON] пояснив, що позов на його думку має бути задоволений в розмірі не більше двох тисяч гривень, він вказав, що розмір матеріальної шкоди не підтверджений фактичними доказами, а приблизна вартість лікування вказана в поданих позивачем документах не може братися до уваги як доказ понесених позивачем витрат, також він просить суд не брати до уваги при розрахунку матеріальної шкоди надану позивачем накладну від 09.03.2013 року, оскільки ліки він купував в липні місяці 2011 року. [PERSON] зазначив, що сума 2500 грн. на проведення хірургічної операції не підтверджена, тому її не можна брати до уваги. Щодо відшкодування моральнї шкоди [PERSON] зазначив, що її розмір має бути значно нижчим, ніж той, що вказаний в позові. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, покази свідка [PERSON], дослідивши представлені докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. У відповідності до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Так, постановою Іллінецького районного суду Вінницької області від 17 вересня 2013 року в кримінальній справі по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (к.с. № 1-201/11 а.с.235) встановлено, що згідно обвинувального висновку [PERSON] обвинувачується в заподіянні 07 липня 2011 року близько 23 год. в с. Слобідка Іллінецького району Вінницької області, біля магазину, що на вулиці Чкалова, 59 потерпілому [PERSON] середньої тяжкості тілесних ушкоджень у вигляді закритого двобічного перелому нижньої щелепи в області кута зліва та між 3 і 4 зубами справа, що спричинили тривалий, понад 21 день, розлад здоров'я. Також факт заподіяння тілесних ушкодень [PERSON] підтверджується показами свідка [PERSON], яка підтвердила, що [PERSON] було заподіяно тілесні ушкодження [PERSON], у вигляді перелому щелепи, в зв'язку з чим він проходив лікування. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості, а також майнового стану цивільного відповідача. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого відносно [PERSON] злочину, глибину фізичних та моральних страждання, які він переніс внаслідок побиття, ступінь вини відповідача, та вважає за можливе позов в частині стягнення моральної шкоди задоволити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 8000 грн. на відшкодування моральної шкоди. В своїй позовній заяві [PERSON] просить стягнути з відповідача 9317,20 грн. матеріальної шкоди завданої йому внаслідок вчинення злочину, проте в матеріалах цивільної справи відсутні докази, які підтверджують розмір витрат понесених позивачем [PERSON] на його лікування. Так, суд не може брати до уваги як доказ понесених витрат на лікування [PERSON] довідку Іллінецького РТМО 16.08.2012 року (а.с.16), оскільки вказана в ній вартість протезів зубів виготовлених для [PERSON] в кількості 3 шт. приблизна. Також в підтвердження витрат на лікування позивачем надано товарний чек - накладну про придбання лікарських засобів № 45 надана позивачем від 09 липня 2013 року (а.с.17), проте, як видно з медичної карти стаціонарного хворого Вінницької обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова № 12792 він був госпіталізований до щелепно - лицьового відділення та проходив там лікування з 09.07.2011 року по 17.07.2011 року. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в частині позову про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди слід відмовити за недоведеністю позовних вимог. Як видно з договору про надання юридичних послуг від 18 вересня 2013 року (а.с.19-21) та квитанції № ПН2732 від 18 вересня 2013 року (а.с.23) позивачем понесено 2500 грн. витрат за надання йому правової допомоги, тому вказані кошти підлягають стягненню з відповідача на його користь. Відповідно до ст.ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути 80 грн. судового збору на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved