Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом до [PERSON], про визнання права власності в порядку набувальної давності, мотивуючи свої вимоги тим, що 31 серпня 2000 року, [PERSON], що мешкала за адресою: [ADDRESS], подарувала [PERSON] 2/3 частки жилого будинку, розташованого за вищевказаній адресою, розміром 2100 кв.м. Позивачка прийняла від матері в дар і зареєструвала 2/3 частини вищевказаного будинку в Геніческому БТІ 01.09.2000 року. Після цього [PERSON] фактично стала мешкати за даною адресою, та доглядати пристарілу матір, яка померла [INFO] року. При оформленні договору дарування позивачці стало відомо, що 1/3 частка будинку [ADDRESS], належить відповідачці. [PERSON] фактично заволоділа 1/3 часткою вищевказаного будинку 31.08.2000 року, і володіє цією часткою до теперішнього часу. Але позивачка не має права власності на 1/3 частку даного домоволодіння. Посить суд визнати право власності на 1/3 частину жилого будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], за дійсним власником 1/3 частини вищевказаного будинку - [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав в повному обсязі, наполягає на його задоволенні. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, потворно не з'явився в судове засідання і від нього не надійшло повідомлення про причину неявки, суд ухвалює рішення, зі згоди представника позивача при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносин. 31 серпня 2000 року, [PERSON], що мешкала за адресою: [ADDRESS], подарувала [PERSON] 2/3 частки жилого будинку, розташованого за вищевказаній адресою, розміром 2100 кв.м., що підтверджується Договором Дарування АВН № 818619 від 31 серпня 2000 року. [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14 липня 2008 року. Відповідно до ухвали суддівської колегії по цивільним справам Херсонського обласного суду від 5 квітня 1995 року, 1/3 частка житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON]. Судом встановлено, що [PERSON] не здійснювала державну реєстрацію права власності, та не зверталась до суду з позовом про виділенні 1/3 частки будинку [ADDRESS]. [PERSON] фактично заволоділа 1/3 часткою вищевказаного будинку 31.08.2000 року, і володіє цією часткою до теперішнього часу, доглядає та підтримує його у належному стані. Відповідно до ст.. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років або рухомим майном-протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування. Відповідно до вимог п.1 та п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цей Кодекс набирає чинності з 01 січня 2004 року. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Отже, суд приходить до висновку про законність вимог позивачки, які підлягають задоволенню.

Outcome: approved