Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON], в якому просив суд стягнути з відповідача матеріальні збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі - 709,44 грн., вартість судових експертиз в сумі - 600 грн. та понесені судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 24.12.2013 року приблизно о 15:00 40 хв. по вул. Гончара у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля Mitsubishi Lancer, (колір бежевий, 2011 р.в. державний номерний знак [NUMBER]) та Hyundai Sonata (колір чорний, 2009 р.в., державний номерний знак [NUMBER]). Автомобіль Mitsubishi Lancer належить на праві приватної власності [PERSON] (далі - Позивач), що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (копія додається). Водієм автомобіля Hyundai Sonata, що є іншим учасником ДТП, був [PERSON] (далі - Відповідач). Вина Відповідача у дорожньо-транспортній пригоді підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.01.2014 у справі №761/1183/14-п. Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку №12/14 від 20.02.2014 року автомобілю позивача було завданого збитку внаслідок пошкодження в сумі - 7609,44 грн., які позивач просить стягнути з винної у ДТП особи - відповідача [PERSON], а також кошти за проведення оцінки пошкоджень в сумі - 600 грн. та судовий збір. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги збільшили, посилаючись на суттєве збільшення курсу долара США відносно гривні, що вплинуло на вартість запасних частин для ремонту автомобіля, надавши рахунок для ремонту автомобіля позивача від 08.09.2014 року. При цьому, просили стягнути матеріальну шкоду в розмірі - 8602,62 грн. Відповідач про час і місце судового розгляду оповіщалися у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, не просив розглядати справу у його відсутність, представника до суду не направив, заперечення проти позову не подавав. Протокольною ухвалою суду від 08.09.2014 року до участі у справі було притягнуто в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Лафорт», яке про дату і час розгляду справи повідомлявся належним чином, але в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що 24.12.2013 року приблизно о 15:00 40 хв. по вул. Гончара у м. Києві водій [PERSON], керуючи автомобілем марки «Hyundai Sonata», державний номерний знак [NUMBER] внаслідок порушення вимог п.13.1 Правил дорожнього руху України, не дотримався безпечної дистанції та вчинив зіткнення із автомобілем марки «Mitsubishi Lancer» д.н.з [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 17.01.2014 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні вказаного ДТП за ст.124 КУаАП. Відповідно до вимог ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль марки «Мітсубіші», державний номер [NUMBER], що належить позивачу [PERSON] Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку № 12/14 від 20.02.2014 року, складеного ТОВ «Центр експертної оцінки майна» сума матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «Мітсубіші», державний номер [NUMBER] внаслідок ДТП 24.12.2013 року становить - 7609,44 грн. При цьому, суд приймає до уваги та вважає обґрунтованими збільшення позовних вимог позивачем про заподіяння матеріальної збитку внаслідок ДТП на суму - 8602,62 грн., оскільки з часу подання позову по даний час дійсно ціни та курс долара США значно підвищились, що відповідно підвисило вартість запасних частини, що необхідні для ремонту автомобіля позивача. Крім того, згідно поданого до суду розрахунку на вказану суму, перелік необхідних для ремонту автомобіля позивача запасних частин відповідає переліку, що зазначений у звіті з матеріальної оцінки збитку за №12/14 від 20.02.14. Також, суму виросла лише на 1000 грн. Згідно вимог ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Відповідно до положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, суд вважає, що вартість запасних частин і робіт з ремонту автомобіля позивача згідно рахунку від 08.09.2014 року в розмірі - 8602,62 грн. відповідає дійсним пошкодженням його автомобіля, вказана сума не є завищеною та надана ТОВ Автоград», що є платником ПДВ, а тому саме у вказаному розмірі заподіяно збитків потерпілому діями відповідача, тому вона підлягає стягненню з нього у повному розмірі. Згідно витягу з інтернет-ресурсу - сайт «МТССБУ» Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/0687694, то автомобіль «Хундай», державний номер [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON], застрахований у ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт». Як вбачається з п.33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Згідно п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Разом з тим, відповідач в судове засідання не з»явився і не скористався своїм правом на подання доказів, передбаченим ст.60 ЦПК України, суду не було надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач звертався до страхової компанії з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, так як це визначено п. 33.1.4. ст. 33 вищевказаного Закону. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, зобов'язані застрахувати ризики своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв'язку з цим при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті ДТП безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі. У разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмово надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди. Згідно із ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Оскільки відповідач [PERSON] не з»явився в судове засідання і скористався своїм правом на надання доказів і не надав жодних доказів звернення до страхової компанії із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що передбачено п. 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, враховуючи вищевикладені положення, вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] суму завданої позивачу майнової шкоди в розмірі - 8602,62 грн., а також вартість проведення оцінки пошкодженого автомобіля у розмірі - 600 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у розмірі - 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved