Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що Першим Малиновським відділом Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 37822377 по виконанню виконавчого листа № 523/2234/13-ц, виданого від 11 квітня 2013 року Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь колишньої дружини, [PERSON], аліментів на утримання неповнолітньої дитини. 20 грудня 2013 року постановою державного виконавця першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] було накладено арешт на все належне позивачу нерухоме майно та оголошено заборону на його відчуження. Згідно вищевказаної постанови, арешт на майно був накладений в зв'язку з тим, що виникла заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 12487,10 грн. станом на 01 лютого 2013 року. Вищевказана заборгованість по сплаті аліментів погашена у повному обсязі. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах, постановленого державним виконавцем першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] вбачається, що станом на 01 травня 2016 року заборгованість відсутня. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності позивачу належить нерухоме майно, а саме квартира, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Філатова, 23 Б, кв. 17. Тому, накладення арешту та внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження про заборону на його відчуження обмежує права позивача та інтереси як власника квартири щодо управління та розпорядження майном. Малиновський відділ державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю та про розгляд справи залишили на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів. Судом встановлено, що Першим Малиновським відділом Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 37822377 по виконанню виконавчого листа № 523/2234/13-ц виданого від 11 квітня 2013 року Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь колишньої дружини, [PERSON], аліментів на утримання неповнолітньої дитини. 20 грудня 2013 року постановою державного виконавця першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] було накладено арешт на все належне [PERSON] нерухоме майно та оголошено заборону на його відчуження. Згідно вищевказаної постанови, арешт на майно був накладений в зв'язку з тим, що виникла заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 12487,10 грн. станом на 01 лютого 2013 року, згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 26 квітня 2016 року. Вищевказана заборгованість по сплаті аліментів погашена у повному обсязі. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах постановленого державним виконавцем першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, [PERSON], вбачається, що станом на 01 травня 2016 року заборгованість відсутня. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності [PERSON] належить нерухоме майно, а саме квартира, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Філатова, 23 Б, кв. 17. Тому, накладення арешту та внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження про заборону на його відчуження обмежує права [PERSON] та інтереси як власника квартири щодо управління та розпорядження майном. Відповідно до\~\~ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Таким чином, суд вважає за необхідне звільнити з-під арешту, знати заборону на відчуження всього належного [PERSON] майна, а саме квартири [ADDRESS], накладений згідно Постанови державного виконавця першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.12.2013 року.

Outcome: approved