Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою 35 в будинку 23 по вул. Маршала Чуйкова в м.Запоріжжі та зняття з реєстраційного обліку за зазначеною адресою.. В позові зазначено, що квартира [ADDRESS] належить їй на праві власності, на підставі договору купівлі-продажу серії ВВМ № 843941 від 21.10.2004р., що підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 5306892 від 04.11.2004р. Разом з нею в зазначеній квартирі були зареєстровані та проживали : мати [PERSON], бабуся [PERSON] та відповідач [PERSON] Мати [PERSON] знялася з реєстрації 6.05.2015р. З відповідачем вона раніше проживала однією сім`єю та він був зареєстрований у зазначеній квартирі як член сім`ї власника. З 29.04.2014р. відповідач забрав свої особисті речі та виїхала на інше постійне місце проживання [INFO]. З тих пір відповідач не проживає у зазначеному житловому приміщенні без поважних причин, не несе витрат на його утримання. Реєстрація відповідача в зазначеному помешканні перешкоджає їй як власнику житла вільно володіти, користуватися та розпоряджатися зазначеною квартирою, вона вимушена додатково нести витрати на його утримання, які нараховуються на відповідача. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] з підстав, передбачених ст.71 ЖК України та ст. 405 ЦК України, тобто у зв'язку з відсутністю члена сім`ї власника на житловій площі понад одного року без поважних причин та зняти його з реєстрації за вказаною адресою. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день слухання справи повідомлявся відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, у зв'язку з чим проведено заочний розгляд справи зі згоди позивачів. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, свідка, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.71 ЖК України, житлова площа зберігається за тимчасово відсутніми членами родини наймача протягом 6 місяців. У випадку поважності причин відсутності, суд може продовжити пропущений строк. В силу ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені строки, проводитися в судовому порядку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 21.10.2004р. серії ВВМ № 843941, що підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 5306892 від 04.11.2004р. Разом з позивачем в зазначеній квартирі були зареєстровані : мати [PERSON], бабуся [PERSON] та відповідач [PERSON] Мати [PERSON] знялася з реєстраційного обліку 6.05.2015р. Сторони [PERSON] та [PERSON] перебували раніше у фактичних шлюбних відносинах. До квітня 2014р. відповідач [PERSON] постійно проживав в спірній квартирі. В квітні 2014р. сторони припинили фактичні шлюбні відносини. З матеріалів справи та з пояснень позивача вбачається, що відповідач з квітня 2014р. не проживає за зазначеною адресою без поважних причин. Забравши свої особисті речі, він пішов мешкати в інше місце по вул. Доватора, 113 в м.Запоріжжі, хоча йому ніхто з членів родини не чинив ніяких перешкод в користуванні житлом. З тих пір відповідач ніяких витрат по утриманню житла не несе. В квартиру відповідач не повертався та на житло не претендував. Вказані обставини були підтверджені в судовому засіданні свідком [PERSON], яка пояснила суду, що тривалий час, приблизно з квітня 2014р. не бачила відповідача в спірній квартирі. Він забрав свої речі та пішов з квартири , назад не повертався. Судом не встановлено та не надано доказів, що відповідач був відсутнім у спірному житловому приміщенні понад рік з поважних причин, передбачених ст.71 ЖК України , чи що йому хто-небудь перешкоджав проживати за зазначеною адресою з колишніх членів родини, створюючи нестерпні умови. Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї родини. Відповідач з квітня 2014р. не є членом родини позивача. Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим приміщенням у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Реєстрація відповідача в спірній квартирі перешкоджає позивачу вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном та він вимушений нести додаткові витрати на оплату житлово-комунальних послуг. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Всі досліджені судом докази свідчать про те, що відповідач [PERSON] не проживає на спірній житловій площі з квітня 2014р., тобто тривалий час, без поважних причин, у зв'язку з чим втратив право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного та

Outcome: approved