Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача [PERSON] , вказавши, їх з відповідачем донька [PERSON] [INFO] досягла повноліття, однак продовжує навчання на денному відділенні Криворізького національного університету, строк навчання до 30 червня 2022 р. Вона несе всі витрати, пов`язані з навчанням доньки та її утриманням на період навчання, однак дитина потребує матеріальної підтримки також свого батька. Відповідач в добровільному порядку не виділяє належних коштів на утримання доньки на період її навчання, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до закінчення донькою навчання. Ухвалою суду від 31 травня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заочним рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 22 серпня 2019 року, ухваленому по вищевказаній справі, позов [PERSON] задоволено. Ухвалено стягувати з [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи стягнення з 22 травня 2019 року, на період її навчання в Криворізькому національному університеті, тобто до 30 червня 2022 року, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років, на користь матері - [PERSON] . Вирішено питання про розподіл судових витрат. Ухвалою суду від 19 листопада 2019 року за заявою відповідача [PERSON] заочне рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 серпня 2019 року у справі скасовано. В судове засідання сторони та третя особа не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності та за відсутності відповідача, вимоги позову визнав частково з підстав сплати відповідачем аліментів на утримання ще двох дітей. Від третьої особи письмових пояснень не надійшло. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Як встановлено судом, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 4, 5 - копії свідоцтв). [PERSON] досягла повноліття, однак продовжує навчання та є студентом факультету економіки та управління бізнесом денної форми навчання за рахунок коштів фізичних осіб Криворізького національного університету, термін навчання за першим «бакалаврським» рівнем до 30.06.2022 року (а.с. 6 - копія довідки). Згідно до частини другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2018 р., у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст. 182 СК України. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд приймає рішення на підставі наявних в справі письмових доказів, оскільки відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідач є працездатною особою, законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну підтримку доньці, оскільки остання продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька, обставин, які б свідчили про відсутність можливості надавати таку допомогу, відповідачем не доведено, тому виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає, що з відповідача на користь позивача на утримання їх повнолітньої доньки на період навчання, слід стягнути аліменти. Разом з тим, рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 грудня 2011 року, стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 11 жовтня 2011 року і до досягнення дітьми повноліття на користь [PERSON] (а.с. 36-37 - копія рішення). Тому враховуючи викладені обставини, суд вважає можливим стягнути з відповідача на утримання доньки [PERSON] на період її навчання аліменти у розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, що буде відповідати інтересам обох батьків та дитини. Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Так, датою подачі позову є 22 травня 2019 р. Крім того, оскільки відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, він підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial