Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, що зареєстрований 03 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що складено відповідний актовий запис №102. Свої вимоги обґрунтовує тим, що шлюбні стосунки припинені з вересня 2016 року, у зв`язку із постійними зрадами чоловіка. Ведення спільного господарства, як чоловіка та дружини та сумісне проживання остаточно припинено. На розірванні шлюбу наполягає, примирення не бажає, оскільки родина розпалася остаточно. Позивач, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, при цьому в письмовому клопотання просить розгляд справи здійснювати за її відсутності, позовні підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, у визначеному законом порядку, з урахуванням положень ч.11ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Однак, у судове засідання не з`явився. Причини своєї неявки в судове засідання, суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву не подав. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Сторони знаходяться у шлюбі зареєстрованому 03 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що складено відповідний актовий запис №102. При цьому, дошлюбне прізвище позивача « [PERSON] » (а.с.15). Від шлюбу мають одну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження останнього (а.с.16). У зв`язку із різними поглядами на сімейне життя, подружні відносини між сторонами припинені у вересні 2016 року, проживають окремо. За таких обставин, позивач вважає їх із відповідачем подальше спільне життя неможливим, нарозірванні шлюбу наполягає. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловік і жінка, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознаками раси, національності, або релігії одружитися і заснувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За змістом ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідного клопотання від позивача не надходило. Враховуючи вищевикладене те, що позивач просить шлюб розірвати, вважаючи що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, від шлюбу мають одну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , суд вважає що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам малолітньої дитини, а відтак позов необхідно задовольнити. Судові витрати, відповідно ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved