Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Подану заяву мотивує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.07.2011 року. Спільних дітей сторони не мають. Із сплином часу стосунки із відповідачем почали складатися не кращим чином, почали виникати сварки та скандали, які негативно позначалися на здоров`ї, психічному стані сторін. Сімейні відносини із відповідачем припинені, сторони проживають окремо, спільного побуту не мають, а тому позивач не вбачає підстав для збереження шлюбу в подальшому. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25.05.2020 року справу направлено до Київського апеляційного суду для визначення підсудності справи місцевому загальному суду міста Києва. Ухвалою Київського апеляційного суду від 06.07.2020 року визначена підсудність Деснянському районному суду м. Києва для забезпечення розгляду позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 08.07.2020 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Письмові матеріали справи містять заяву позивача про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить оголошення з сайту Деснянського районного суду м. Києва. Відзив на позовну заяву відповідачем подано не було. За таких обставин, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи у відсутність сторін. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 липня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції у м. Севастополі, актовий запис № 449. Спільних дітей сторони не мають. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Під час розгляду справи судом з`ясовано, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та втратили один до одного почуття поваги і любові. З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позовної заяви в суді, примирення між сторонами не відбулось. Кожна з сторін не вважає можливим збереження сім`ї. При таких обставинах суд приходить до висновку , що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Таким чином, вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved