Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON]звернувся з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], в якому просив усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, зазначивши в обгрунтування позовних вимог, що він являється власником 51/100 частини домоволодіння з надвірними будівлями по [ADDRESS], яке належить йому на підставі договору дарування №1848 від 16.04.2004 року, зареєстрованого Кіровоградським бюро технічної інвентаризації 20.04.2004 року за №20549/126. Інша частина зазначеного домоволодіння належить на праві приватної спільної часткової власності в розмірі 49/200 відповідно належить відповідачам [PERSON], на підставі рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 04.04.2008 року та[PERSON], на підставі рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 31.03.2004 року. Позивач також зазначив, що зазначений житловий будинок належить сторонам на праві приватної спільної часткової власності, який розташований на земельній ділянці площею 358, 65 кв.м, має надвірні будівлі, що до нього прилягають: сарай, дві вбиральні, водопровід, вимощення, огорожі. Рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 02.10.2012 року, яке залишено без змін в частині встановлення порядку користування земельною ділянкою рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 13.02.2013 року, визначено порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS], та виділено йому ([PERSON]) ізольовану земельну ділянку площею 176,30 кв.м, що є ізольованою з входом через хвіртку, яка розташована вздовж лівої бокової межі ( на графічному додатку №4 судової будівельно-технічної експертизи Кіровоградського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз №2584/23 від 26.10.2011 року, виділена синім кольором) та 1/2 частину земельної ділянки площею 8,40 кв.м усім співвласникам спільного користування для можливості обслуговування зовнішньої стіни житлового будинку ( на графічному додатку №4 судової будівельно-технічної експертизи Кіровоградського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз №2584/23 від 26.10.2011 року, виділена білим кольором), разом площа земельної ділянки становить 180,50 кв.м. Крім того, виділено у спільне користування відповідачам - співвласникам [PERSON] з часткою 49/200 та [PERSON] з часткою 49/200 ізольовану земельну ділянку площею 173,95 кв.м з в'їздом через ворота, яка розташована вздовж правої бокової межі ( на графічному додатку №4 судової будівельно-технічної експертизи Кіровоградського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз №2584/23 від 26.10.2011 року, виділена жовтим кольором) та 1/2 частину земельної ділянки площею 8,40 кв.м, що пропонується усім співвласникам спільного користування для можливості обслуговування зовнішньої стіни житлового будинку ( на графічному додатку №4 судової будівельно-технічної експертизи Кіровоградського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз №2584/23 від 26.10.2011 року, виділена білим кольором), разом площа земельної ділянки становить 178,15кв.м. Позивач також зазначив, що з метою виконання зазначених судових рішень, він звернувся до відповідача [PERSON] з пропозицією добровільно встановити межі земельної ділянки, на підставі рішення суду та схеми користування земельною ділянкою згідно з графічним зображенням в додатку №4 судової будівельно-технічної експертизи Кіровоградського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз №2584/23 від 26.10.2011 року, яка в добровільному порядку відмовилася виконувати рішення суду та чинить йому перешкоди у користуванні виділеною йому судом земельною ділянкою, у зв'язку з чим, він не може користуватися зазначеною земельною ділянкою, а також через безпідставну відмову відповідачів надати йому дозвіл на приватизацію земельної ділянки, яка відведена йому для обслуговування житлового будинку та споруд, він не може приватизувати її. З огляду на викладене вище та з посиланням на ст.152 ЗК України, позивач просив зобов'язати відповідачів усунути йому перешкоди у користуванні частиною земельної ділянки по [ADDRESS] шляхом встановлення межових знаків, відведених у користування земельних ділянок згідно з рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 02.10.2012 року, а також надати йому дозвіл на приватизацію частини земельної ділянки по [ADDRESS] без згоди відповідача [PERSON] Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 20.01.2014 року позовна заява позивача [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою в частині позовних вимог про надання дозволу на приватизацію частини земельної ділянки по [ADDRESS] без згоди відповідача [PERSON] залишено без розгляду. Представники позивача, уточнивши позовні вимоги, підтримали їх, посилаючись на обставини, викладені в позові, просили позов задовольнити, зобов'язавши відповідачів [PERSON] та [PERSON] усунути позивачу [PERSON] перешкоди в користуванні частиною земельної ділянки по [ADDRESS], шляхом знесення самовільно побудованої дерев'яної споруди на земельній ділянці, яка відведена позивачу у користування. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги позивача [PERSON] визнає, не заперечує проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, про що свідчить власноручний підпис останньої в розписці про дату та час розгляду справи від 20.11.2013 року, причини не явки суду не відомі, клопотання відсутні, разом з тим, будучи присутньою в судовому засіданні 20.11.2013 року відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, просила відмовити позивачу в їх задоволенні. Заслухавши пояснення представників позивача, враховуючи подану заяву відповідачем [PERSON], заперечення проти позову [PERSON], заслухавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача обгрунтовані, доведені належними та допустимими доказами по справі, у зв'язку з чим є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, і дані факти не заперечувалися сторонами по справі, що позивач [PERSON] на підставі договору дарування частини житлового будинку від 16.04.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1848, є власником 51/100 частини житлового будинку [ADDRESS]. Відповідачу [PERSON] на підставі рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 31.03.2004 року, належить на праві спільної часткової власності 49/200 частини житлового будинку [ADDRESS]. Відповідачу [PERSON] на підставі рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 04.04.2008 року належить на праві спільної часткової власності 49/200 частини житлового будинку [ADDRESS]. Судом також встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 02.10.2012 року, яке залишено без змін в частині визначення порядку користування земельною ділянкою рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 13.02.2013 року, визначено порядок користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] між співвласниками [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та виділено [PERSON] з часткою 51/100 ізольовану земельну ділянку площею 176,30 кв.м, що є ізольованою з входом через хвіртку, яка розташована вздовж лівої бокової межі ( на графічному додатку №4 судової будівельно-технічної експертизи Кіровоградського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз №2584/23 від 26.10.2011 року, виділена синім кольором) та 1/2 частину земельної ділянки площею 8,40 кв.м усім співвласникам спільного користування для можливості обслуговування зовнішньої стіни житлового будинку ( на графічному додатку №4 судової будівельно-технічної експертизи Кіровоградського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз №2584/23 від 26.10.2011 року, виділена білим кольором), разом площа земельної ділянки становить 180,50 кв.м. Крім того, виділено у спільне користування відповідачам - співвласникам [PERSON] з часткою 49/200 та [PERSON] з часткою 49/200 ізольовану земельну ділянку площею 173,95 кв.м з в'їздом через ворота, яка розташована вздовж правої бокової межі ( на графічному додатку №4 судової будівельно-технічної експертизи Кіровоградського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз №2584/23 від 26.10.2011 року, виділена жовтим кольором) та 1/2 частину земельної ділянки площею 8,40 кв.м що пропонується усім співвласникам спільного користування для можливості обслуговування зовнішньої стіни житлового будинку ( на графічному додатку №4 судової будівельно-технічної експертизи Кіровоградського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз №2584/23 від 26.10.2011 року, виділена білим кольором), разом площа земельної ділянки становить 178,15 кв.м. Крім того, колегією суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в рішенні від 13.02.2013 року також встановлено, що площа земельної ділянки позивача збільшилася за рахунок частини земельної ділянки площею 24,6 кв.м, яка на теперішній час знаходиться у спільному користуванні співвласників [PERSON] та [PERSON], на якій розташована самовільно забудована дерев'яна споруда, яка перебуває в незадовільному стані. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тобто, з огляду на зазначене вище, встановлено, що на виділеній позивачу [PERSON] у користування ізольованій земельній ділянці по [ADDRESS] площею 176, 30 кв.м, розташована самовільно забудована дерев'яна споруда. Зазначена дерев'яна споруда побудована відповідачем [PERSON], проти чого, будучи присутньою в судовому засіданні 20.11.2013 року, остання не заперечувала. За інформацією інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Кіровоградській області від 12.09.2012 року №01-13/227 за результатами проведеної перевірки встановлено, що на території домоволодіння [ADDRESS] знаходиться споруда невідомого призначення, зроблена з підручних матеріалів, яка не є об'єктом містобудування. Відповідно до актів від 14.03.2013 року та від 18.07.2013 року, складених за участі голови квартального комітету №12 Шевченко В.К., сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON] було запропоновано співвласнику домоволодіння [ADDRESS][PERSON], виконати рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 02.10.2012 року та рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 13.02.2013 року про визначення порядку користування земельною ділянкою, звільнити зайняту [PERSON] земельну ділянку площею 24,6 кв.м, яка виділена в користування [PERSON] за рішенням судів, від наявної там самовільно побудованої [PERSON] дерев'яної споруди, обвішаної з усіх сторін ганчірками, іншими підручними матеріалами, на що остання відмовилася в категоричній формі. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], підтвердили факт наявності на земельній ділянці по [ADDRESS] дерев'яної споруди, яка збудована з підручних засобів, з шиферу, рубероїду, бувших у використанні, старих дощок та ганчір'я, причому свідок [PERSON] зазначила, що саме [PERSON] побудувала біля вікон позивача [PERSON] зазначену споруду, де свого часу використовувала її та утримувала в ній домашню свійську худобу та всі нечистоти з цієї споруди потрапляли на провулок, і з цього приводу, крім [PERSON], який просив [PERSON] придбати дану споруду, до останньої неодноразово зі скаргами зверталися також сусіди і інші власник суміжних домоволодінь, на що [PERSON] не реагувала. Свідок [PERSON] підтвердила також обставини, викладені в актах, складених за її присутності 14.03.2013 року та 18.07.2013 року. Свідок [PERSON] зазначила, що [PERSON] є її чоловіком, відповідачі є родичами по чоловіку, при цьому по [ADDRESS] вона проживає з сім'єю протягом останніх 15 років, вказала також, що коли вони переїхали в будинок, у [PERSON] були самовільно побудовані споруди, в яких вона тримала свійську худобу: корів, свиней, які (споруди) побудовані біля їх вікон, побудовані самовільно, з підручних засобів, з використанням бувших у попередньому використанні залишків лінолеуму, шиферу, старих дверей, яка (споруда) розвалюється та знаходиться в антисанітарному стані. Також зазначила, що самовільна споруда знаходиться на частині земельної ділянки, яка відведена в користування її чоловіку [PERSON], який пропонував [PERSON] знести споруду, на що вона не погодилася, мотивуючи відмову тим, що тут все належить їй, в свою чергу, [PERSON] не має будь-якого відношення до зазначеної споруди, оскільки вона її не будувала, вказаною спорудою ніколи не користувалася і не користується, і, більш того, за вказаною адресою вона не проживає. Свідок [PERSON] також вказав на наявність на земельній ділянці, яка виділена у користування його сину [PERSON] дерев'яної споруди, побудованої [PERSON] з дощечок, рубероїду, лінолеуму, де остання тримала свійську худобу - свиней, корів, і яка відмовляється її прибрати з земельної ділянки, виділеною його сину, і який не може нею користуватися, так як там знаходиться самовільна споруда, при цьому свідок також зазначив, що [PERSON] фактично за вказаною адресою не проживає і зазначену споруду не будувала. Відповідно до ч.1 ст.88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; або створюють небезпеку порушення прав, застосування інших, передбачених законом, способів. Враховуючи викладене вище, а також приймаючи до уваги, що рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 02.10.2012 року, яке набрало законної сили 13.02.2013 року, а відтак відповідно до ст.124 Конституції України та ст.14 ЦПК України є обов'язковим для громадян та підлягає виконанню на всій території України, визначено порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS] між співвласниками домоволодіння [PERSON], [PERSON] та [PERSON], при цьому виділено в користування [PERSON] ізольовану земельну ділянку площею 176,30 кв.м, на якій знаходиться самовільно побудована відповідачем [PERSON] дерев'яна споруда, наявність якої перешкоджає позивачу [PERSON], як землекористувачу, користуватися на свій розсуд виділеною йому частиною земельної ділянки, суд вважає позовні вимоги позивача [PERSON] до відповідача [PERSON] про усунення перешкод в користуванні частиною земельної ділянки по [ADDRESS], шляхом знесення самовільно побудованої дерев'яної споруди, обгрунтованими та доведеними, та такими, що підлягають задоволенню. Разом з тим, з огляду на встановлені під час судового розгляду обставини, а саме те, що відповідач [PERSON], будучи співвласником домоволодіння [ADDRESS] (49/200 частини домоволодіння), та якій за рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 02.10.2012 року спільно з відповідачем [PERSON] виділено у спільне користування земельну ділянку площею 173, 95 кв.м за вказаною адресою, фактично за даною адресою не проживає, будь-яких споруд не будувала, і на земельній ділянці, виділеній [PERSON] за рішенням суду, останні (споруди), належні [PERSON], - відсутні, що підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], та проти чого не заперечували і представники позивача, суд вважає, що права землекористувача [PERSON] відповідачем [PERSON] не порушені та будь-які перешкоди щодо користування позивачу частиною земельної ділянки останньою не чиняться, у зв'язку з чим в задоволенні позовних вимог позивачу [PERSON] до відповідача [PERSON] слід відмовити за їх безпідставністю. В порядку ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] судовий збір в розмірі 114 грн. 70коп. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.152 ЗК України,

Outcome: approved