Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду с позовом до [PERSON], третя особа - [PERSON] про витребування майна (автомобіля) з чужого незаконного володіння або стягнення його вартості, який уточнив під час розгляду справи. В позові зазначає, що 10.04.2010 р. між позивачем, відповідачем та третьою особою було укладено усний договір доручення, відповідно до якого оформлена довіреність № 896 від 10.04.2010 р. Згідно з цією довіреністю повірені особи зобов'язувалися для позивача від його імені розпоряджуватись належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів серії [NUMBER], виданого Запорізьким ВРЕР № 1 УДАІ УМВС України в Запорізькій області 20.11.2008р., автомобілем марки DAEWOO модель LANOS TF69Y, 2005 року випуску, реєстраційний № [NUMBER], об'єм двигуна 1498, шасі (кузов, рама) [NUMBER]. Довіреність № 896 була видана з правом продажу автомобіля. Впродовж всього періоду дії довіреності автомобіль фактично знаходився у відповідача. До спливу строку дії довіреності до 10.04.2013 р. відповідач продав належний йому автомобіль, про укладання договору купівлі-продажу автомобіля йому не повідомив, гроші, отримані від продажу автомобіля йому не передав. Просить зобов'язати відповідача сплатити вартість автомобіля у розмірі 97000 грн. У ході судового слухання справи, представник позивача надав уточнену позову заяву(а.с.43), в якій визначив позовні вимоги. В судовому засіданні 02.11.2016 р. представник позивача позовні вимоги в частині стягнення грошових коштів уточнив, зменшивши позовні вимоги. Просить стягнути вартість автомобіля марки DAEWOO модель LANOS TF69Y, 2005 року випуску, реєстраційний № [NUMBER] у розмірі 30007,34 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просить задовольнити уточнені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач проти позову заперечує, позовні вимоги не визнав в повному обсязі та в судовому засіданні пояснив, що його знайомий [PERSON], третя особа по справі, запропонував йому взяти автомобіль в оренду з правом викупу. Умови договору: сплачувати по 2000 грн. щомісячно протягом трьох років, після чого автомобіль стає його власністю і він розпоряджається ним на свій розсуд. 10.04.2010 р. власник автомобіля, позивач по справі, оформив довіреність на нього та на [PERSON], на розпорядження автомобілем. Довіреність була видана с правом продажу, обміну, страхування, здачі в оренду та інше. Відповідно до укладеного з [PERSON] договором оренди, він щомісячно передавав йому по 2000 грн. на протязі трьох років. Таким чином він сплатив за автомобіль 72000 грн. Після сплати обумовленої договором суми, він зняв автомобіль з реєстрації для продажу автомобіля. Вважає, що він сплатив вартість автомобіля в повному обсязі. Крім того, він за свій рахунок сплачував страхові внески, проводив ремонт автомобіля також за свій рахунок. Просить відмовити в позові в повному обсязі. Також додав, що автомобіль ним було знято з реєстрації та продано 03.04.2013 року. Після продажу даного автомобіля він отримав 33 000 грн.. Третя особа - [PERSON] позов вважає обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню. В судовому засіданні пояснив, що позивач у 2010 р. надав довіреність на його ім'я та на ім'я відповідача на розпорядження автомобілем марки DAEWOO модель LANOS TF69Y, 2005 року випуску, реєстраційний № [NUMBER], що належав позивачу на праві приватної власності. Він особисто зазначеним автомобілем не користувався. Автомобіль весь час був у розпорядженні відповідача. Як йому було відомо, відповідач використовував автомобіль в якості таксі. Ніяких грошових коштів відповідач йому не передавав. Хто і за чий рахунок проводив страхування спірного автомобіля не пам'ятає. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідка, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до матеріалів справи, наданих доказів, суд встановив, що 10.04.2010 р. позивач оформив довіреність № 896 на ім'я відповідача та третьої особі (а.с.6). Згідно з цією довіреністю повірені особи зобов'язувалися від імені позивача розпоряджуватись належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів серії [NUMBER], виданого Запорізьким ВРЕР № 1 УДАІ УМВС України в Запорізькій області 20.11.2008 р., автомобілем марки DAEWOO модель LANOS TF69Y, 2005 року випуску, реєстраційний [NUMBER], об'єм двигуна 1498, шасі (кузов, рама) [NUMBER]. Довіреність № 896 була видана з правом: продажу автомобіля, обміну, страхування (цивільна відповідальність, повне авто-КАСКО, часткове авто-КАСКО тощо), здачі в оренду, передачі в позичку, передачі під заставу, зміни номерних агрегатів і вузлів, повного або часткового переобладнання ТЗ, поїздок за кордон, догляду на митницях. Строк дії довіреності три роки - до 10 квітня 2013 р. По закінченню строку довіреності відповідач до позивача про видачу нової довіреності на подальший строк не звернувся, вказаний автомобіль не повернув, та про свої подальші наміри не повідомив. Позивач, в свою чергу, до січня 2016 року також до відповідача не звертався, повернути автомобіль, належний йому, не вимагав. Відповідно до наданих позивачем повноважень відповідачу та третій особі, вони мали право розпоряджатися автомобілем марки DAEWOO модель LANOS TF69Y, 2005 року випуску, реєстраційний № [NUMBER], у тому числі і право на продаж його автомобіля. Відповідач не вийшов за коло наданих йому повноважень. Відповідно до повідомлення Регіонального сервісного центру в Запорізькій області МВС України від 01.11.2016р. № 31/8-2085/1, 03.04.2013 р. спірний автомобіль був відповідачем, який діяв на підставі довіреності від 10.04.2010 р., знятий з обліку для реалізації (а.с.76-77). Допитаний в ході судового слідства свідок [PERSON] пояснив, що на протязі 2010-2013 років він з відповідачем разом використовували спірний автомобіль в якості таксі та він був напарником відповідача. Кожний понеділок вони платили кошти у розмірі 500 грн. [PERSON] за оренду автомобіля. Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України. Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що уклав з третьою особою договір оренди з подальшим викупом, доказів в обґрунтування своїх заперечень суду не надав. Відповідно до вимог ст.799 ЦК України, договір найму (оренди) транспортного засобу за участю фізичної особи укладається в письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Не були надані суду належні докази про передачу грошових коштів третій особі для позивача, яку нібито здійснював відповідач в якості викупу спірного автомобіля. Показання свідка [PERSON] суд оцінює як неналежний доказ в частині сплати вартості спірного автомобіля. Згідно до ч. 2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 2 п.1 ст. 218 ЦК України не може доводитися свідченнями свідків факт вчинення правочину, а також виконання зобов'язань, що виникли з правочину. В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону. При таких обставинах у суду не має законних підстав вважати укладення між сторонами договору оренди з подальшим викупом та сплату відповідачем вартості спірного автомобіля. Відповідно до п.3 ч.1 ст.1006 ЦК України, повірений зобов'язаний негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення. Доказів того, що відповідач сплатив отримані при продажу автомобіля грошові кошти, суду не надано. Позивач в своїх позовних вимогах визначивши вартість автомобіля у розмірі 97000грн., не надав суду доказів, в обґрунтування саме такої суми. Згідно наданої довідки № 47 від 25.03.2016 р. (а.с.19) вартість автомобіля DAEWOO LANOS 2005року випуску в базовій комплектації станом на 25 березня 2016 р. становить 82170,00 грн. При цьому, суд враховує, що оцінка визначена без огляду спірного автомобіля, його технічного стану, фактичного пробігу, дефектів, укомплектованості До матеріалів справи долучено лист Регіонального сервісного центру в Запорізькій області МВС України від 12.10.2016 р. № 31/8-2894 відповідно до якого спірний автомобіль був зареєстрований на підставі довідки-рахунка ВІА № 625498, виданої Першою філією ПП «Корінтія» за гр.[PERSON] Сума вказана у базі даних становить 30007,34 грн. ( а.с.78). Представник позивача у судовому засіданні зменшив позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача 30007,34 грн. Крім того, суд вважає, що позивач відповідно до вимог ст.88 ЦПК України має право на відшкодування судових витрат. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи з'ясовані у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial