Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було зареєстрований 15.06.1996 року у Фрунзенському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 241. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу буде мешкати з [PERSON] В обґрунтування позову позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося, відсутнє порозуміння, так як мали різні характери, погляди на життя та розв'язання сімейних та побутових проблем, між нами виникали сварки, які довели до того, що втратили один до одного почуття поваги та кохання. На даний час шлюбні відносини фактично між ними припинені, проживають окремо (за різними адресами). Подальше сумісне життя, примирення між ним і відповідачем та збереження сімї вважає неможливим. Стосунки, які склалися між ним та відповідачем перешкоджають їх подальшому спільному проживанню, тому примирення неможливо. Подальша наявність юридичного факту реєстрації шлюбу суперечить інтересам, тому просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач надав письмову заяву про слухання справи за його відсутністю та просив задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання також надала заяву про слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15 червня 1996 у Фрунзенському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 241. ( свідоцтво серія 1-ВЛ № 281379). Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Як встановлено у судовому засіданні причиною розірвання шлюбу стали різні погляди на життя. Позивач втратив до відповідача почуття поваги та кохання та не має наміру в подальшому проживати з нею однією сімєю. Протягом трьох років сторони мешкають окремо, не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе і тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище і наполягає щоб їй було залишено шлюбне прізвище після розірвання шлюбу, тому після шлюбне прізвище відповідача визначити як - «Ішанова». Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved