Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

\~Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 28 березня 1993 року перебуває з відповідачем [PERSON] у шлюбі зареєстрованому виконавчим комітетом Тернавської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис № 11. Від спільного шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Причиною припинення між сторонами подружніх відносин стало те, що відповідач чотири роки тому виїхала за кордон на роботу і з того часу їх відносини погіршились, вони віддалились один від одного та перестали розумітись. По приїзду із-за кордону відповідачка не приїжджала додому, а проживала окремо від нього і такою поведінкою сама довела, що їх шлюбні відносини припинились. На даний момент між ними відсутнє ведення спільного господарства, на протязі 2 років проживають окремо, тому переконаний, що їх шлюб розпався остаточно і просить його розірвати. У судове засідання позивач не з`явився, однак його представником [PERSON] подано до суду заяву, в якій він підтримує позовні вимоги, просить справу розглянути у його відсутності та відсутності позивача, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомила, а також не подала відзиву на позов. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, відповідно до ч.1\~ст.280 ЦПК України суд\~ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов обґрунтованим виходячи з наступного. Так із повторно виданого свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 25 лютого 2020 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28 березня 1993 року у виконавчому комітеті Тернавської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис № 11, їх спільним прізвищем вказано « [PERSON] ».\~Неповнолітніх дітей від спільного шлюбу не мають. Судом встановлено, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство як подружжя не ведуть, на примирення позивач категорично не згідний. Статтею 24 Сімейного кодексу України\~(далі\~СК України) передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх неповнолітньої доньки, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що сторони по справі тривалий час не підтримують подружніх відносин, сім`я розпалась остаточно i шлюб необхідно розірвати, оскільки його збереження суперечить інтересам позивача. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним, тому позов підлягає до задоволення. У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі ст.ст. 56, 105, 112 СК України,

Outcome: approved