Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я. В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 05.09.1986 року по 21.11.1997 року працював в Рудоуправлінні імені Кірова промислового об`єднання УРСР, а саме: з 05.09.1986 року - підземним гірничим майстром на дільниці №16 шахти «Північна»; з 01.05.1989 року - заступником начальника підземної дільниці №16 шахти «Північна»; з 22.01.1991 року - підземним заступником начальника дільниці №17 шахти «Північна»; з 27.01.1997 року - в.о. підземного гірничого майстра ділянки №26 шахти «Північна»; з 21.11.1997 року звільнився за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України. Внаслідок багаторічної роботи у шкідливих умовах праці отримав професійне захворювання: пиловий бронхід першої ступені, що в свою чергу призвело до втрати працездатності через що він переніс моральні страждання. Згідно акту №08/2000 від 20.11.2000 року складений комісією ДП «Криворізький державний залізорудний комбінат» ГАК «Укррудпром» встановлена причина професійного захворювання, а саме: тривалий стаж роботи в умовах запиленого повітря та недосконалість підземних процесів підземної добичі руди які відрізняються інтенсивним пилоутворенням. Висновком ЛТЕК з 11.12.2000 року йому вперше встановлено 25% втрати працездатності, цей відсоток при проходженні переогляду не змінювався до 2011 року. Висновком ЛТЕК з 13.01.2011 року йому встановлено 35% втрат працездатності безстроково, та третя група інвалідності. Згідно наказу №303 від 16.03.2001 року зазначена ступень вини підприємств в профзахворюванні [PERSON] , яка обчислюється пропорційно відробленому часу на них складає: РУ ім.. Кірова - 78,63%, ДП «КЗРК» - 21,37%. Позивач вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, він втратив своє здоров`я та йому завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що він відчуває постійні фізичні страждання, наслідком якого є порушення нормальних життєвих зв`язків, позбавлення можливості реалізувати свої звички та бажання, виникнення складнощів у побуті у зв`язку із фізичним станом викликаним професійним захворюванням. Відповідно до Додатку № 1 до Наказу № 165 від 19.04.2001 року «Укрупнений перелік об`єктів та виробничих потужностей РУ ім. Кірова, що підлягають передачі на баланс Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь»», шахта «Північна» на якій працював позивач на момент отримання ним професійного захворювання, відійшла до Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь» (правонаступником яких є ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»). Тому, просить суд стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду в розмірі 120000,00 гривень без врахування податку з доходу фізичних осіб. Ухвалою від 21.10.2020 року суд вирішив питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Представник відповідача ПАТ «АМКР» Єфремова Т.О. подала до суду відзив, згідно якого просила відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтувала тим, що предметом позовних вимог [PERSON] є відшкодування моральної шкоди завданої професійним захворюванням, про що складений Акт №08/2000 (форми П-4) від 20.11.2000 року. Відповідно до пункту 14 Акту вбачається, що професійне захворювання виникло за таких обставин: під час роботи в підземних умовах шахти «Північна» Державного підприємства Рудоуправління імені Кірова на посаді горного майстра протягом 3 років 6 місяців та заступником начальника дільниці протягом 7 років 8 місяців підпадав під вплив шкідливих виробничих факторів. На виникнення та розвиток професійного захворювання впливала також робота на шахті «Родіна» ДП «Криворізький державний залізорудний комбінат» протягом 3 років на посаді горного майстра. Випискою із акту огляду ЛТЕК [PERSON] вперше від 11.12.2000 року встановлено 25% втрати професійної працездатності з подальшим переоглядом 01.10.2001 року, надалі [PERSON] проходив регулярні переогляди для встановлення ступеню втрати професійної працездатності, останнім з таких Випискою із акту огляду МСЕК серії 10 ААА №049090 від 13.01.2011 року Позивачу встановлено 35% втрати професійної працездатності з 13.01.2011 року безстроково. Виходячи зі змісту позовної заяви, позивач вважає, що право на звернення до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди у нього виникло внаслідок певних юридичних фактів, а саме встановлення сталої втрати професійної працездатності, крім іншого, позивач обрав відповідачем по справі - Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг», як правонаступника ДП «РУ ім. Кірова» (ш. Північна), однак це не відповідає об`єктивній істині. Оскільки, згідно наказу Державного комітету Промислової політики України №615 від 19.04.2001 року «Про подальшу реструктуризацію РУ ім. Кірова» передано об`єкти та виробничі потужності Державного підприємства «Рудоуправління імені Кірова» на баланс Криворізького державного гірничо-металургійний комбінат «Криворіжсталь» для збільшення статуного фонду. Відповідно до зазначеного наказу перехід прав та обов`язків від ДП «Рудоуправління імені Кірова» до КДГМК «Криворіжсталь» не відбувся. Отже, позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами той факт, що ПАТ «АМКР» правонаступник прав та обов`язків ДП РУ ім.Кірова, а тому є неналежним відповідачем. Суд, дослідивши письмові докази цивільної справи, відзив представника відповідача, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] тривалий час працював на підприємстві відповідача, що підтверджується трудовою кгнижкою (Т.1 а.с. 7-8). Відповідно до Акту розслідування професійного захворювання від 20.11.2000 року професійне захворювання виникло за тих обставин, що за час роботи [PERSON] в підземних умовах шахти «Північна» РУ ім. Кірова в якості горного майстра - 3 роки 6 місяців та заступником начальника дільниці - 7 років 8 місяців, а також 3 роки горним майстром на шахті «Родіна», він підпадався під вплив шкідливих виробничих факторів. Працюючи горним майстром на шахті «Північна», 90% робочого часу знаходився в підземних умовах і контролював технологічний процес видобутку руди. Режим роботи 3-х змінний по 8 годин. Працюючи на посаді зам. начальника дільниці на цій же шахті. 50 % робочого часу знаходився в підземних умовах і контролював технологічний процес видобутку руди. Режим роботи однозмінний по 8 годин. Причинам професійного захворювання встановлено: тривалий стаж роботи в умовах запиленого повітря; недосконалістю технологічних процесів підземного видобутку руди, які відрізняються інтенсивним пилоутворенням (Т.1 а.с.12 зворот). Згідно довідки акту огляду ЛТЕК від 11.12.2000 року [PERSON] первинно встановлено 25 % втрати професійної працездатності, а з 1 грудня 2003 року безстроково, відповідно до довідки акту огляду ВТЕК від 20.10.2003 року (Т.1 а.с.13, 17). Згідно довідки МСЕК від 13.01.2011 року [PERSON] встановлено 35% втрати професійної працездатності з 13.01.2011 року безстроково (Т.1 а.с. 18). Згідно з ч. 4 ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні та здорові умови праці. Стаття 153 КЗпП України встановлює, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 р. встановлено, що обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду. Суд не погоджується з твердженнями представника відповідача, що ПАТ «АМКР» не є правонаступником ДП «Рудоуправління ім. Кірова», оскільки згідно з наказом Державного комітету Промислової політики України № 165 від 19.04.2001 р. «Про подальшу реструктуризацію РУ «ім. Кірова» майно державного підприємства «Рудоуправління імені Кірова», на якому позивач працював, було передане на баланс Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь» (правонаступником якого є ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»). Таким чином, ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» є належним відповідачем по справі. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов'язаним з виконанням трудових обов`язків. Згідно з ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Частиною 3 ст. 1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках встановлених законом. У відповідності до ст. 4 ЗУ «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань. Свої моральні страждання, пов`язані з ушкодженням здоров`я на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» позивач оцінює в розмірі 120000,00 гривень. Як вбачається з матеріалів справи, позивач зазнав ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням трудових обов`язків, у зв`язку з чим отримав 35% втрати професійної працездатності. При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками професійного захворювання порушено звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв`язки. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди (суму її компенсації), судом ураховано тяжкість завданої позивачу моральної шкоди, глибину, тривалість та характер моральних та фізичних страждань, їх інтенсивність та довготривалість, стан здоров`я, тяжкість професійного захворювання, настання у зв`язку з цим негативних змін у житті, необхідність лікування, втрату у зв`язку з цим життєвих зв`язків, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, що вимагає додаткових зусиль для організації свого життя, обсяг втрати позивачем працездатності унаслідок профзахворювання. При цьому, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, що відповідає вимогам п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Тому, суд вважає, що сума компенсації від ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» спричиненої позивачу моральної шкоди повинна складати 65000,00 гривень. Щодо вимоги про стягнення 120000,00 грн., то суд приходить висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачу шкоди. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд, стягує з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судовий збір у розмірі 650,00 гривень. На підставі викладеного, та

Outcome: partial