Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, 05.04.2021 за № 16656, про звернення стягнення з [PERSON] , який є Боржником за кредитним договором №003-06782-140813 від 14.08.2013, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 2254/К від 04.06.2020 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 003-06782-140813 від 14.08.2013. Позов обґрунтовує тим, що 07.05.2021 від приватного виконавця Хохлова К.К. він отримав постанову від 29.04.2021 про відкриття виконавчого провадження №65297966, щодо примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. №16656 від 05.04.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості у сумі 53927,81 гривні. 14.05.2021 представником [PERSON] у приватного виконавця було отримано копію вказаного виконавчого напису та копію заяви № 003-06782-140813 від 14.08.2013. У виконавчому написі вказано, що його вчинено на кредитному договорі №003-06782-140813 від 14.08.2013, який було начебто укладено між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк», проте в матеріалах виконавчого провадження відсутній такий кредитний договір, а міститься лише заява № 003-06782-140813 від 14.08.2013. яка не є самим кредитним договором. Копія договору, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Дельта банк» в матеріалах виконавчого провадження відсутня. За змістом виконавчого напису, його було вчинено на підставі п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172 (зі змінами, внесеними постановою КМУ №662 від 26.11.2014), стягнення заборгованості проводилося за період з 04.06.2020 по 31.03.2021, загальна сума заборгованості становила: 53927,81 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за тілом кредиту - 12400,06 гривень, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 6403,25 гривні, заборгованість по комісіям - 35074,50 гривні, нотаріальні послуги - 50,00 гривень. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено всупереч вимогам чинного законодавства, у нотаріуса на час його вчинення були відсутні документи, які б свідчили про безспірність заборгованості та були відсутні правові підстави для вчинення такої нотаріальної дії, оскільки його було вчинено на заяві № 003-06782-140813 від 14.08.2013, яка оформлена у простій письмовій формі та в якій зазначено, що вона за своєю природою є офертою (пропозицією) щодо надання кредиту, а також, у зв`язку з тим, що п.2 Переліку постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі №826/20084/14 визнано постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 визнано незаконною. Крім того, кредитний взагалі не отримувався, оскільки позивач дійсно, 14.08.2013 звертався до ПАТ «Дельта Банк» з питання отримання кредиту, і після підписання необхідних документів спеціаліст відділення банку направив скан-копії документів на розгляд Кредитного комітету, який відмовив у видачі кредиту Відповідачу. Крім того, у п.2.4. ч.3 Заяви №003-06782-140813 від 14.08.2013 зазначено, що прийняття банком цієї пропозиції до розгляду не тягне за собою виникнення у банку обов`язку щодо її погодження (акцепту) та надання банком кредиту. У п.1.1.1. ч.3 Заяви вказано, що кредит повинен бути наданий шляхом перерахування коштів на поточний рахунок особи, однак, [PERSON] навіть не було відкрито такий поточний рахунок у ПАТ «Дельта Банк», на який повинні бути перераховані кредитні кошти, а тому доказів отримання ним кредиту (платіжні чи розрахункові документи) не існує. Також за умовами п. 3.1 ч.3 Заяви, погашення кредитної заборгованості повинно здійснюватись щомісячно не пізніше 14 числа кожного місяця. Згідно п. 2.3. ч.2 Заяви строк кредиту 50 місяців, який закінчився 14.10.2017, а тому строк позовної давності щодо вимоги про оплату останнього платежу розпочався з 15.10.2017. З огляду на вказане, спірний виконавчий напис від 05.04.2021 вчинено з порушенням строків звернення, а тому включення до виконавчого напису заборгованості за кредитним договором, що виникла за період з 14.08.2013 до 14.10.2017, вчинено з порушенням положень статті 88 Закону України «Про нотаріат» та підпунктів З.1., 3.4. пункту 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Крім того, за змістом виконавчого напису стягнення заборгованості проводилося за період з 04.06.2020 по 31.03.2021, однак згідно п. 2.3 ч.2 Заяви №003-06782-140813 від 14.08.2013, строк кредиту 50 місяців, який закінчився 14.10.2017, а тому з 15.10.2017 нарахування відсотків та комісій є незаконним та не має правових підстав. Також зі змісту виконавчого напису вбачається, що право вимоги за кредитним договором було відступлене на користь відповідача 04.06.2020 за договором №2254/К про відступлення права вимоги, проте позивач не отримував жодного повідомлення та жодних документів щодо відступлення права вимоги за кредитним договором, і фактично дізнався про існування такого договору лише зі змісту виконавчого напису. Також, позивач не має в наявності копії такого договору, а отже не має можливості проаналізувати на яких умовах відступлене право вимоги, чи виконані такі умови (оплата чи ін.) та чи є право вимоги вже фактично переданим, які саме вимоги відступлені за таким договором, тощо. 22.06.2021 представником відповідача Виссал В.В. на адресу суду було подано відзив, у якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що приватний нотаріус, вчиняючи спірний виконавчий напис, діяв в рамках чинного законодавства, а саме ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 1.1, 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5. Також зазначив, що оскільки Договір відступлення прав вимоги за кредитним договором №003-06782-140813 від 14.08.2013 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено 04.06.2020, то відповідач з заявою про вчинення виконавчого напису звернувся до приватного нотаріуса в межах строку, встановленого ст. 88 Закону України «Про нотаріат» (з 04.06.2020 по 04.06.2023). Треті особи пояснення щодо позову та відзиву не надали. Ухвалою від 24.05.2021 відкрите провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою від 24.05.2021 за заявою позивача позов забезпечений шляхом зупинення стягнення на підставі спірного виконавчого напису нотаріуса. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не викликалися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові документи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 14 серпня 2013 року між позивачем [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» була укладена заява №003-06782-140813 (Пропозиція (оферта) про надання кредиту на власні постреби), відповідно умов якої [PERSON] просив надати йому кредитні кошти у сумі 15000,00, строком кредитування на 50 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом - 9,99 % річних, комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 3,49 % на місяць (назва Кредитного продукту «Легкий»). Згідно п. 2.4. частини 3 вказаної Заяви зазначено, що прийняття банком цієї пропозиції до розгляду не тягне за собою виникнення у банку обов`язку щодо її погодження (акцепту) та надання банком кредиту. У п. 1.1.1 частини 3 Заяви вказано, що кредит повинен бути наданий шляхом перерахування коштів на поточний рахунок особи. Доказів відкриття на ім`я [PERSON] поточного рахунок у ПАТ «Дельта Банк», на який повинні бути перераховані кредитні кошти, представником відповідача у відзиві надано не було. За умовами п. 3.1 частини 3 Заяви погашення кредитної заборгованості повинно здійснюватись щомісячно не пізніше 14 числа кожного місяця. Згідно п. 2.3. частини 2 Заяви строк кредиту 50 місяців. З огляду на вказане, кінцевий строк погашення кредиту припадає на 14.10.2017. 05 квітня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис № 16656, згідно якого [PERSON] має заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» по кредитному договору №003-06782-140813 від 14.08.2013, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №2254/К від 04 червня 2020 року є ТОВ «ЄАПБ», заборгованість за кредитним договором №003-06782-140813 від 14.08.2013. Згідно вказаного виконавчого напису, строк платежу за Кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості здійснюється за період з 04.06.2020 по 31.03.2021, сума заборгованості складає 12400,06 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 6403,25 гривні - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 35074,50 гривні - заборгованість по комісіям, 50 - гривень - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 53927,81 гривень. Станом на 21.05.2021 щодо [PERSON] приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Хохловим Кирилом Костянтиновичем в межах виконавчого провадження № 65297966 здійснюється примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. При примусовому виконанні спірного виконавчого напису приватним виконавцем Хохловим К.К. прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження від 29.04.2021. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05.07.2017 у справі № 754/9711/14-ц, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п. 2.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок №296/5), для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно з п. 3.1. Порядку №296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.2. Порядку №296/5 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік № 1172). Відповідно до п. 3.3, 3.4 глави 16 Порядку №296/5, якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Суд встановив, що п. 2 Переліку № 1172, на підставі якого приватним нотаріусом вчинений спірний виконавчий напис, втратив чинність 22.02.2017 на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Вказаним судовим рішенням визнана незаконною та нечинною постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі, в частині п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Редакція Переліку № 1172 до внесення змін, визнаних нечинними, не містила розділу про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а тому приватний нотаріус не мав правових підстав для вчинення спірного виконавчого напису. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідачем, в обґрунтування законності своїх вимог про стягнення з позивача [PERSON] на користь ТОВ « ФК «ЄАПБ» заборгованості за кредитним договором №003-06782-140813 від 14.08.2013, не було надано жодного доказу Суд встановив, що з наданих позивачем письмових доказів. неможливо встановити наявність заборгованості [PERSON] перед первісним кредитором ПАТ «Дельта Банк», оскільки будь-які докази, які підтверджують існування такої заборгованості суду не надані. Також, суду не надані докази відступлення права вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором від первісного кредитора - ПАТ «Дельта Банк» новому кредитору - ТОВ «ФК «ЄАПБ», оскільки відповідні договори суду не надані. Таким чином суд встановив, що вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] , за яким був вчинений спірний виконавчий напис, не були безспірними на момент його вчинення. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 645/1979/15-ц. З огляду на вищевказане, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження, а отже підлягають задоволенню, оскільки приватний нотаріус вчинив спірний виконавчий напис на підставі нечинного нормативно-правового акту, а також при його вчиненні не переконався у безспірності вимог стягувача, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат». Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 908 гривень, сплачений ним за подання позову, та судовий збір у сумі 454 гривні, сплачений ним за подання заяви про забезпечення позову. Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення за оскаржуваним виконавчим написом продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved