Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вимогами до відповідача Державного підприємства «Донвуглереструктуризація» і просить стягнути з відповідача на його користь невиплачену заробітну плату за період з 01 серпня 2014 року по 28 листопада 2014 року у розмірі 36 893,11грн., а також середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 100010,32грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не розрахувався з позивачем під час звільнення чи порушив його законні права. В судове засідання позивач та його представник не з'явились, про час і місце судового розгляду були своєчасно та належним чином повідомленими. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, з підтриманням позовних вимог у повному обсязі. Відповідач про розгляд справи був повідомлений у спосіб встановлений законом. Своїх заперечень по суті порушеного питання до суду не подав, представника не направив. Третя особа ДП «Об'єднана компанія «УКРВУГЛЕРЕКОНСТРУКТУРИЗАЦІЯ» направила до суду свої письмові пояснення, в яких звертало увагу суду на тому, що відповідач станом на 01.08.2016р. знаходиться в стані припинення, а тому відповідно правонаступництво третьої особи щодо цієї юридичної особи не відбулось. При цьому третя особа звертала увагу на те, що довідки надані позивачем не можуть бути взяті судом до уваги з огляду на те, що вони не оформлені належним чином , що підтверджується наявністю в них розходжень відносно інформації про заробітку плату та сумнівними даними щодо роботи позивача в період листопада-грудня 2015 року. Розгляд справи підприємство просило проводити у відсутність їх представника. Суд вивчивши матеріали цивільної справи, прийшов до наступного висновку. Наданими позивачем письмовими доказами встановлено, що [PERSON] працював у відособленому структурному підрозділі ДП «Донвуглеконтруктуризація» Горлівської дирекції з виконання проектів ліквідації шахт, на посаді директора, та має заборгованість у розмірі 36 893,11грн. за період з серпня 2014 року по листопад 2014 року. Відповідно до запису у трудовій книжці позивача згідно наказу №247 від 15 грудня 2014 року звільнений на підставі п1 ст.40 КЗпП України. Згідно довідки наданої позивачем середньоденна заробітна плата складає 331,16грн., а кількість робочих днів затримки розрахунку при звільненні складає 302. Отже розмір середнього заробітку за час затримки при звільненні складає 100010,32грн. У суду відсутні сумніви щодо достовірності відомостей у наданих позивачем довідках про заробітнку плату, оскільки під час судового розгляду не надано таких даних, які б спростовували надані документи. Крім того вказані відомості узгоджують з іншими відомостями, наданими позивачем,зокрема даних що містяться у трудовій книжці. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Оскільки під час судового розгляду не було встановлено наявність спору між сторонами щодо розміру заборгованості та обставин, які б перешкоджали відповідачу здійснити розрахунок, вимоги позивача є повністю обґрунтованими. Розрахунок складений позивачем відповідає вимогам Закону та не спростований відповідачем. З огляду на те, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved