Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Христинівського районного суду з позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку, та просить визнати за нею, [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], право приватної власності на земельну ділянку, загальною площею 2,40 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Христинівського району Черкаської області, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить мені на підставі виданого на ім'я [PERSON], Державного акта на право приватної власності на землю серія ІІ-ЧР №008675 від 14.11.2002 року, кадастровий номер 7124682500:04:001:0071. Позивач в обґрунтування позовних вимог в позовній заяві зазначила, що вона, [PERSON], являється власником земельної ділянки згідно Державного акту на право власності на землю серія ІІ-ЧР №008675 від 14Л 1.2002 року, загальною площею 2,40 га. що розташована на території [PERSON] сільської ради Христинівського району Черкаської області. Землю їй передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак, на початку лютого 2017 року, вона виявила у своєму домоволодінні відсутність цього правовстановлюючого документа - Державного акту. Куди він подівся, їй не відомо. З приводу втрати належного їй Державного акту та необхідності вважати його недійсним, нею зробленого оголошення в Христинівській районній громадсько-політичній газеті «Трибуна Хлібороба» від 16.02.2017 року № 7 (10622). Наразі, видача таких правовстановлюючих документів, як Державні акти на право приватної власності на землю чи їх дублікатів чинним законодавством не передбачається. Разом, з цим вона має право мати на руках документ, який посвідчує право власності на належну мені земельну ділянку. На сьогоднішній день, право власності на нерухоме майно, реєструється органами Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, на підтвердження чого видається відповідний Витяг. В судове засідання позивач не з'явилась, проте від неї до суду надійшла заява в якій вона позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати без її участі. В судове засіданні відповідач [PERSON] сільська рада Христинівського району Черкаської області не з'явилась, проте від неї до канцелярії на адресу суду надійшла заява з проханням справу розглянути за відсутності їх представника, позовні вимоги [PERSON] визнають повністю, та не заперечують проти їх задоволення. Зважаючи на те, що відповідач, являючись органом місцевого самоврядування адміністративно-територіальної одиниці, де проживав спадкодавець, а тому маючи про них найбільш достовірні відомості, позовні вимоги визнав, і таке визнання не порушує прав та інтересів третіх осіб, суд знаходить, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], являється власником земельної ділянки згідно Державного акту на право власності на землю серія ІІ-ЧР №008675 від 14Л 1.2002 року, загальною площею 2,40 га. що розташована на території [PERSON] сільської ради Христинівського району Черкаської області. Землю їй передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак, на початку лютого 2017 року, вона виявила у своєму домоволодінні відсутність цього правовстановлюючого документа - Державного акту. Куди він подівся, їй не відомо. З приводу втрати належного їй Державного акту та необхідності вважати його недійсним, нею зробленого оголошення в Христинівській районній громадсько-політичній газеті «Трибуна Хлібороба» від 16.02.2017 року № 7 (10622). Відповідно до ст. 116 ЗК України набуття права на землю здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно ст. 80 та ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно ч.1. ч.3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю; захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом застосування інших, передбачених законом, способів. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки позивач [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 2,40 га, розташовану в адміністративно-територіальних межах [PERSON] сільської ради Христинівського району, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництвато необхідно визнати за ним право власності на майно, що є предметом позову.

Outcome: approved