Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Братського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] , в якому просить суд: стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до зміни матеріального та сімейного стану сторін. Ухвалою від 29.08.2018 року Братського районного суду Миколаївської області у справі було відкрито загальне позовне провадження та розпочато підготовче провадження. 26.09.2018 року залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] . Відповідно до розпорядження від 20 червня 2019 року за вих. № 2/471/30/19 1526 цивільну справу на підставі ст. 31 ЦПК України передано до Арбузинського районного суду Миколаївської області. Ухвалою від 12.07.2019 року дану цивільну справу прийнято до провадження. Визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання. Ухвалою від 12.11.2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є матір`ю [PERSON] , [INFO] , на сьогоднішній день вона є людиною похилого віку, пенсіонеркою, має проблеми зі здоров`ям. Згідно договору дарування права на земельну частку пай від 25 липня 2000 року вона подарувала сину право на земельну частку (пай), а сама залишилась без додаткових доходів, так як думала, що син буде допомагати їй та дбати про неї. ЇЇ пенсії їй не вистачає для придбання ліків, так як дуже хворіє, господарства не має за станом здоров`я, отримує мінімальну пенсію в розмірі 1637 грн. 47 коп, але цих грошей їй не вистачає. Таким чином вона потребує матеріальної допомоги, але її син [PERSON] добровільно її не надає. Її син знаходиться у працездатному віці, має офіційний стабільний заробіток, тому він зобов`язаний та має можливість надавати їй матеріальну допомогу. Позивач [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явились, від представника позивача адвоката Мірошниченко О.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача, в якій вона не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному сайті судової влади України та направленням судової повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч.1\~ст.280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.1\~ст.223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи наявність усіх умов, передбачених\~ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, суд вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії актового запису про народження від 23 жовтня 1973 р.н. № 4707 наданого Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відповідач [PERSON] , [INFO] , є сином позивача [PERSON] . Статтею 51 Конституції України\~передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ст.\~202\~СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. У п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року\~надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України) не є абсолютним. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1\~ст. 204 СК України. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні ПФУ Вознесенського об`єднаного управління ПФУ і отримує пенсію за віком (а.с. 6), проживає одна, що підтверджується довідкою про склад сім`ї, наданою Новокостянтинівською сільською радою Братського району Миколаївської області (а.с.8). Відповідач [PERSON] є сином позивачки, що підтверджується копією актового запису про народження від 23 жовтня 1973 р.н. № 4707 наданого Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Як з`ясовано судом, відповідач на обліку в Братській районній філії Миколаївського обласного центру зайнятості як безробітний не перебуває, на обліку в управлінні соціального захисту населення Братської райдержадміністрації Миколаївської області також не перебуває та не отримує ніяких видів державної допомоги. Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень у Братському районному відділі ДВС ГТУЮ у Миколаївській області відсутні на примусовому виконанні відкриті виконавчі провадження відносно [PERSON] . Відповідно до повідомлення, наданого Братською ЦРЛ Братської районної ради Миколаївської області в реєстратурі лікарні амбулаторна картка на ім`я [PERSON] відсутня. Відповідно до автоматизованих обліків РСЦ МВС у Миколаївській області відомості про зареєстровані транспортні засоби на ім`я [PERSON] відсутні. Вознесенським управлінням ГУ ДПС у Миколаївській області надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків, з яких вбачається, що [PERSON] , у військовій частині [NUMBER] зокрема, за перший квартал 2019 року отримав суму грошового забезпечення в розмірі 42143,18 грн. та інші доходи в розмірі 8056,35 грн., за другий квартал 2019 року отримав суму грошового забезпечення в розмірі 73073,01 грн, за третій квартал 2019 року отримав суму грошового забезпечення в розмірі 49379, 57 грн. Відтак, позивач потребує матеріальної допомоги, оскільки є непрацездатною особою пенсійного віку, пенсія, яку вона отримує, не забезпечує необхідного рівня проживання. На сьогодні її син [PERSON] не допомагає позивачу матеріально, не забезпечує матір всім необхідним для нормального проживання, тому суд дійшов висновку, що з відповідача, який є сином позивачки, слід стягнути аліменти на її утримання. Відповідно до\~ст.205 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Відповідно до\~ст. 79 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позовної заяви. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах стягнення платежу за один місяць. Розглядаючи питання про розмір аліментів, суд, враховуючи положення\~ст. 202-206 Сімейного Кодексу України, матеріальний стан сторін, дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково та стягненню з відповідача підлягають аліменти на утримання непрацездатної матері в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня звернення, тобто з 13 серпня 2018 року та довічно. З ч.6\~ст.141 ЦПК України\~вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли (держави). З п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат за подання позову про стягнення аліментів на своє утримання. Враховуючи наведене та

Outcome: partial