Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Гусятинської селищної ради Гусятинського району Тернопільської області та просить визнати за ним право власності на гараж з підвалом, загальною площею 34,6 м2, що розташований за адресою: [ADDRESS], Тернопільської області. Посилається на те, що рішенням виконавчого комітету Гусятинської селищної ради № 225 від 27.07.1984 року йому виділено земельну ділянку під будівництво власного гаража по [ADDRESS], де ним було збудовано гараж якому присвоєно адресний номер 1-76. 31.05.2013 року Гусятинським районним комунальним бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на гараж № 1-76 площею, 34,6 м2, проте у подальшому він по різних причинах не завершив юридичне оформлення права власності на майно. При зверненні до Гусятинської селищної ради Гусятинського району Тернопільської області йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на гараж у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Іншого способу оформити правовстановлюючі документи на збудоване ним нерухоме майно, немає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити. Від відповідача Гусятинської селищної ради Гусятинського району Тернопільської області надійшла до суду заява про розгляд справи у відсутності їх представника, позовні вимоги визнають. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Рішенням виконкому Гусятинської селищної Ради народних депутатів Гусятинського району Тернопільської області № 225 від 27.07.1984 року «Про виділення земельної ділянки під будівництво автогаража гр. [PERSON], який проживає [ADDRESS] вирішено виділити земельну ділянку під будівництво власного авто гаражу на землях держземфонду селищної Ради по [ADDRESS] відведеній під будівництво автогаражів розміром 50 кв.м. гр. [PERSON] (а.с.5). 30.09.1984 року проведено відвід в натурі земельної ділянки під індивідуальне житлове будівництво забудовника [PERSON], що вбачається із акту виносу в натуру плану земельної ділянки від 30.09.1984 року (а.с.6-7). Із довідки виконкому Гусятинської селищної ради Гусятинського району Тернопільської області № 272 від 27.08.2018 року вбачається, що згідно рішенням 9 сесії 21 скликання Гусятинської селищної ради від 02.10.1991 року «Про перейменування вулиць селища Гусятин», індивідуальний гараж, власником якого є [PERSON], у зв'язку із зміною адресного номера з 1-76 по [ADDRESS] Згідно технічного паспорта на гараж [ADDRESS], виготовленого Гусятинським районним комунальним бюро технічної інвентаризації, загальна площа гаража з підвалом становить 34,6 м2 (а.с.9-12). Рішенням виконавчого комітету Гусятинської селищної ради № 30 від 05.03.2013 року, [PERSON] року відмовлено в оформленні свідоцтва про право власності на гараж по [ADDRESS] із-за відсутності декларації про готовності об'єкта до експлуатації чи інших правовстановлюючих документів щодо відповідності державним будівельним нормам, стандартам та правилам вищевказаного гаража (державного акту введення в експлуатацію, рішення суду, сертифікату відповідності будівельним нормам, стандартам, правилам, тощо) (а.с.8). Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. В силу вимог ст. 182 ЦК України, а також ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» право власності та інші речові права не нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до статті 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Ч. 3, ч. 5 ст.376 ЦК України передбачена можливість визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, якщо це не порушує прав інших осіб. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. За таких підстав суд дійшов висновку, що оскільки позивачеві рішенням виконавчого комітету Гусятинської селищної ради № 30 від 05.03.2013 року в оформленні свідоцтва про право власності на гараж по [ADDRESS] відмовлено, іншого порядку виготовлення і видачі позивачу правовстановлюючого документа на побудоване ним нерухоме майно не визначено, то позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved