Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Шишацького районного суду Полтавської області із позовом до Шишацької селищної ради про визначення ідеальних часток у спільному нерухомому майні, визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що житловий будинок № 27 по вул. Новоселівка -1, в с. Покровське Шишацького району Полтавської області станом на 01 липня 1990 року відносився до колгоспного двору членами якого були: батько позивача [PERSON] та мати позивача [PERSON]. Після смерті матері батько успадкував належну їй частку у спірному будинку та став його власником в цілому. 15 жовтня 2012 року батько позивача [PERSON] помер. Позивач прийняв спадщину, але зважаючи на відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок державний нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва на вказане нерухоме майно. В звязку з вищевикладеним, посилаючись на норми ЦК та ЦПК України позивач звернувся за захистом своїх прав до суду, просив визначити ідеальні частки членів колишнього колгоспного двору у спірному будинку та остаточно визнати за ним право власності на даний спадковий будинок. Позивач в судове засідання не зявився. Особливою умовою угоди № 542 від 09 листопада 2017 року, укладеної між позивачем та адвокатом [PERSON] є участь представника у судових засіданнях без участі позивачів. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Представник відповідача Шишацької селищної ради в судове засідання не зявився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, свою правову позицію щодо предмету спору не висловив, заперечень проти позову не надавав. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Згідно технічного паспорту ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» (інв. справа № 42260) від 20 березня 2017 року спірний житловий будинок розташований по вул. Новоселівка-1, буд. 27 в с. Покровське Шишацького району Полтавської області та складається з житлового будинку 1960 року побудови, загальною площею 64,7 кв.м., жилою площею 38,1 кв.м. (літ. А-1), літньої кухні (літ. Б), сараїв (літ. В, Г, Д, Е, Ж) (а.с. 15-17). Відповідно до довідки Покровського старостату Шишацької селищної ради від 06.11.2017 № 8/528 домоволодіння, яке розташовано по вул. Новоселівка-1, буд. 27 в с. Покровське Шишацького району Полтавської області згідно погосподарської книги № 8, особовий рахунок № 546, станом на 01.07.1990 року відносилось до колгоспного двору. Членами колгоспного двору на вказану дату є: голова двору [PERSON], [INFO], дружина [PERSON], [INFO] (а.с.20). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових права та інших майнових реєстрів від 14.11.2017 року № 103656746 відомості про реєстрацію права власності на вказаний будинок відсутні (а.с.30). Вищевказані обставини також підтверджуються довідкою ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» від 30.03.2017 № 2838 та довідкою Покровського старостату Шишацької селищної ради від 06.11.2017 № 8/529 (а.с.14, 20). Згідно ст. 5 ЦК України Акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України - Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Враховуючи те, що згідно технічної документації спадковий житловий будинок та господарські приміщення побудовані в період з 1960 по 1966 рік, суд розглядаючи спірні правовідносини керується тими нормами права, які існували на час їх виникнення, зокрема положеннями ЦК УРСР. Так, у відповідності до чинного на той час законодавства, зокрема положень Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, вимог інших нормативних актів УРСР, що існували до його прийняття та введення в дію, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз'яснення ст.ст. 17, 18 Закону України «Про власність» вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно ст. 13 Закону Української РСР «Про сільську раду депутатів трудящих Української РСР» 1968 року зі змінами на вказані ради було покладено обовязок здійснення обліку населення та ведення за встановленими формами погосподарських книг. Таким чином записи у погосподарських книгах, визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на житлові споруди. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що наявність відповідного запису у погосподарській книзі № 8, особовий рахунок № 546 Куйбишевської сільської ради (на даний час Покровський старостат Шишацької селищної ради) Шишацького району Полтавської області є належним документом, що підтверджує право спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вул. Новселівка1, буд. 27, у с. Покровське Шишацького району Полтавської області та який станом на 01.07.1990 відносився до колгоспного двору, наступних громадян: [PERSON], [PERSON] (а.с.20). На період будівництва житлового будинку, яке здійснено в 1968 році, введення об'єкту до експлуатації потрібно не було, що підтверджено листом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.1999 року № 12/5-126, яким роз'яснюється процедура реєстрації об'єктів нерухомості збудованих до 05.08.1992 року. Будинок з моменту побудови і до цього часу знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер. Придатність будинку для проживання та належність його колишнім членам колгоспного двору ніким не оспорюєтся. Згідно довідки ПП Полтавське БТІ «Інвентризатор» від 10.08.2017 № 7890 самочинне перепланування та реконструкція будинку не проводилось (а.с. 21). Згідно ст. 112 ЦК УРСР майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). З врахуванням приписів ст. 112 ЦК УРСР 1963 року спірний житловий будинок належить членам колгоспного двору: [PERSON], [PERSON] При цьому в разі визначення частки співвласників даного будинку, кожен з них мав би право власності на 1/2 його частину, оскільки судом не встановлено підстав відступати від принципу рівності часток кожного зі співвласників. Виходячи з вищевикладеного, врахувавши рівність часток кожного з членів колгоспного двору, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо визначення ідеальних часток кожного з членів колгоспного двору у спірному житловому будинку. 29 травня 2007 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 071579, виданим 30.05.2007 Куйбишевською сільською радою Шишацького району Полтавської області, актовий запис № 6 (а.с.8). Згідно довідки Покровського старостату Шишацької селищної ради від 06.11.2017 № 8/530 останнім місцем проживання померлої 29 травня 2007 року [PERSON] було с. Куйбишеве (Покровське), вул. Новоселівка-1, буд., 27. Разом з нею був зареєстрований та проживав чоловік [PERSON]. Згідно спадкової справи № 78/2008 щодо майна померлої [PERSON] єдиним спадкоємцем померлої за законом, що прийняв спадщину є [PERSON] (а.с.31-35). Таким чином [PERSON] став власником спірного будинку в цілому. 15 жовтня 2012 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 228422, виданим 15 жовтня 2012 року Куйбишевською сільською радою Шишацького району Полтавської області, актовий запис № 12 (а.с.9). Позивач [PERSON] є сином померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження першого І-КЕ № 371430, виданим повторно10 травня 1975 року та свідоцтвом про зміну прізвища І-КЕ № 250486 виданим 05 квітня 1975 року (а.с.5-7). З постанови в.о. завідувача Шишацькою державною нотаріальною конторою [PERSON] від 14.09.2017 року № 506/02-31 та матеріалів спадкової справи № 54/2014 встановлено, що єдиним спадкоємцем [PERSON] за заповітом та за законом є його син [PERSON] (а.с. 10-13, 18, 23), який спільно проживав з померлим на момент відкриття спадщини та прийняв її у відповідності до положень ч.3 ст. 1268 ЦК України. Натомість вказаною постановою спадкоємцю [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину за заповітом на спадкове майно померлого [PERSON] у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований по вул. Новоселівка1, буд. 27 в с. Покровське Шишацького району Полтавської області в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно на імя померлого (а.с.23). Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Таким чином після смерті батька спірний житловий будинок в цілому належить позивачу, який до того ж є власником земельної ділянки площею 0,25га на якій вказаний будинок розташовано (а.с. 12-13). В той же час відсутність правовстановлюючих документів на будинок на імя померлого перешкоджає позивачу у реалізації ним свого права власності щодо нього . Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою. Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved