Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який було зареєстровано 05.09.2015 виконкомом Кривоносівської сільської ради Середино-Будського району Сумської області, актовий запис № 01, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов’язки з ведення господарства та виховання дітей. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, що стало підставою для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, а також зазначила, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позов визнає. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05.09.2015 виконкомом Кривоносівської сільської ради Середино-Будського району Сумської області, актовий запис № 01, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданого 05 вересня 2015 року. Крім цього, від даного шлюбу сторони мають спільних малолітніх дітей - двійнят, а саме: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] видане виконкомом Кривоносівської сільської ради Середино-Будського району Сумської області 12.01.2016, та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] видане виконкомом Кривоносівської сільської ради Середино-Будського району Сумської області 12.01.2016. Судом встановлено, що відповідач влаштовує постійні скандали, зловживає спиртними напоями, через що неодноразово лікувався, піднімає руку на позивача в присутності дітей. На роботу влаштовуватися не бажає. Фактично шлюбні відносини припинені з лютого місяця 2019 року, сторони не проживають разом з 03.03.2019, оскільки [PERSON] наніс [PERSON] тілесні ушкодження, у зв’язку з чим остання звернулася до органів поліції. Спір про місця проживання дітей і поділ майна, що є спільною власністю сторін – відсутній, про що вказано в позовній заяві. Обмеження права на подання позову, визначені ч.2 ст.110 СК України, судом не встановлені. Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що дана сім'я розпалась остаточно, у сторін відсутні почуття взаємної любові, взаємодопомоги та підтримки, що є морально-правовою основою шлюбу, подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також визначено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого засідання, тобто до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 384 гривні 20 копійок. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved