overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся з позовом до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 24 березня 2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON], 1998 року народження, та [PERSON], 2006 року народження. Спільне життя у сторін не склалось через побутові сварки, непорозуміння, різне бачення на життєві, побутові, сімейні проблеми та неможливістю їх вирішення разом, що згідно викладених позивачем обставин, унеможливлює його подальше спільне життя з відповідачем. Підтримавши позовні вимоги з викладених підстав, позивач просив розглянути справу у його відсутність, задовольнити позов, шлюб розірвати, у випадку неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце судових засідань у справі розгляду справи повідомлена належним чином, - згідно вимог ст. ст. 74-77 ЦПК України, письмових заперечень по суті позову і доказів на спростування викладених позивачем у позовній заяві обставин не надала. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалив про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З наявних у справі доказів встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 березня 2015 року, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коростеню реєстраційної служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 79 (а.с. 5). Згідно викладених позивачем обставин, спільне життя між сторонами не склалось через побутові сварки, непорозуміння, різне бачення життєвих, побутових, сімейних проблем та неможливості їх спільного вирішення. Примирення, згідно доводів позивача, між сторонами, неможливе. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки обставини, викладені позивачем, свідчать про те, що збереження шлюбу суперечитиме його інтересам, оскільки він не бажає збереження існуючого шлюбу, враховуючи положення ст. 24 СК України, відповідно до положень якої примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається, суд дійшов до висновку про ухвалення рішення про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся з позовом до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 24 вересня 2003 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя сторін не склалося через те, що у них виявились різні характери, інтереси і різні погляди на сімейне життя, у результаті чого між ними виникали постійні конфлікти, які привели до того, що вони стали сторонніми людьми. Між сторонами припиненні подружні стосунки, ведення спільного домашнього господарства, на даний час сторони фактично проживають окремими сім'ями. У судовому засіданні позивач зазначив, що спору про поділ майна, що є спільною власністю між сторонами немає, також досягнута згода про місце проживання неповнолітніх дітей з матір'ю, просив задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явилась, проте, направила письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмову заяву відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 вересня 2003 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадського стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис № 1345 (а.с. 4). Від шлюбу мають двох синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6). Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. При прийнятті рішення судом враховується те, що сторони визначили місце проживання неповнолітніх дітей з матір'ю. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся з позовом до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 25 грудня 2008 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. На час звернення до суду шлюбні відносини між сторонами припинено, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Подружнє життя у сторін не склалось через несумісність характерів, непорозуміння сторін, відсутність спільних поглядів на життя та сім'ю. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї позивач вважає недоцільним, оскільки сім'я існує лише формально. Питання пов'язані із розподілом майна, що є сумісною власністю сторони мають намір вирішити у позасудовому порядку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги викладені в позовній заяві підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнала позовні вимоги у повному обсязі та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 грудня 2008 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції, актовий запис № 2431. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, на час звернення до суду сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, проживають за різними адресами, що ними визнається і тому, згідно зі ст. 61 ЦПК України, не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся з позовом до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 26 вересня 2008 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у сторін є спільна дочка - [PERSON], [INFO]. Подружні відносини у сторін не склались у зв'язку з різними поглядами на сімейні стосунки, взаємні права та обов'язки подружжя. На даний час сторони припинили ведення спільного господарства. Спору про поділ спільного майна та визначення місця проживання дитини немає. До початку розгляду справи по суті сторони звернулися зі спільною заявою, згідно з якою позивач підтримав позов повністю, а відповідач позов повністю визнала. Вивчивши спільну заяву сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26 вересня 2008 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис № 1748 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся з позовом до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 27 вересня 2005 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. За роки спільного життя між сторонами почали виникати постійні непорозуміння та суперечності у поглядах на життя, шлюб та сім'ю, що поступово призвело до розпаду сім'ї. Конфлікти між сторонами мають постійний характер. Неодноразові намагання відновити почуття любові та поваги між сторонами не призвело до повернення колишніх почуттів. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені у квітні 2014 року, з того часу ними не ведеться спільне господарство, сторони не підтримуються подружні відносин, не мають спільного бюджету та не проживають разом. З вищезазначених підстав, позивач просить розірвати шлюб, задовольнивши його позов. До початку судового засідання сторони звернулися до суду зі спільною письмовою заявою, у якій позивач позов підтримав повністю та просив задовольнити, а відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала у повному обсязі, також просила шлюб розірвати. У заяві, адресованій суду, сторони зазначили, що місцем проживання малолітньої дитини визначають разом із матір'ю - [PERSON], а також повідомили про відсутність між ними спору про поділ майна. Вивчивши заяву сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 вересня 2005 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Носівського районного управління юстиції Чернігівської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис № 78. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Місце проживання дитини сторони визначили з матір'ю. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся з позовом до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 28 жовтня 2005 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у сторін є спільна дитина - донька [PERSON], [INFO]. Подружні відносини у сторін не склались у зв'язку з різними поглядами на сімейні стосунки, взаємні права та обов'язки подружжя. Спору між сторонами про визначення місця проживання дитини немає. До початку розгляду справи по суті сторони звернулися зі спільною заявою, згідно з якою позивач підтримав позов повністю, а відповідач позов повністю визнала. Вивчивши спільну заяву сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28 жовтня 2005 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис № 2195 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся з позовом до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 29 червня 2013 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами на даний час припинено, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Подружнє життя у позивача та відповідача не склалось через несумісність характерів, непорозуміння сторін, відсутність спільних поглядів на життя та сім'ю. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї сторони вважають недоцільним, оскільки сім'я існує лише формально. Питання, пов'язані із розподілом майна, що є сумісною власністю, вирішено мирним шляхом. До початку розгляду справи по суті сторони звернулися зі спільною заявою, згідно з якою представник позивача підтримала позов повністю, а представник відповідача позов повністю визнав. Вивчивши письмову заяву сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 червня 2013 року, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблений актовий запис № 618. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони на даний час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, проживають за різними адресами, що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, які не бажають його збереження, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся з позовом до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує наступним. З 04.08.2012 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу сторони дітей не мають, проте через відділ РАЦС відповідач розлучатися не бажає. Певний час проживали з відповідачкою в орендованій квартирі і постійні непорозуміння зіпсували сімейні стосунки. Було вирішено проживати окремо, проте протягом цього часу з відповідачем не спілкуються, що віддалило їх один від одного. Подальше спільне проживання та збереження сім'ї вважає не можливим, оскільки у позивача з відповідачем різні погляди на життя, втрачено почуття любові та поваги один до одного та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання у даній справі не з'явилася, про час та місце розгляду справи вважається повідомленою належним чином - відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, будь яких письмових заяв на адресу суду не направляла. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Вивчивши обставини, викладені позивачем у позовній заяві, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04.08.2012 року, зареєстрованому виконавчим комітетом Данилівської сільської ради Васильківського району Київської області, про що складено відповідний актовий запис № 13 (а.с. 6). Як вбачається з викладених позивачем обставин, протягом півроку шлюб існує формально, оскільки сторони поживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Подальше подружнє життя, за твердженням позивача, неможливе внаслідок діаметрально протилежних поглядів на шлюб та сім'ю, втрати позивачем почуття любові. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки обставини, викладені позивачем, свідчать про те, що збереження шлюбу суперечитиме його інтересам суд дійшов до висновку про ухвалення рішення про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся з позовом до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує наступним. З 15.11.1997 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Протягом останніх років сімейне життя не складалося внаслідок діаметрально протилежних поглядів на шлюб та сім'ю, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин, втрати позивачем почуття любові та до переконання щодо недоцільності у подальшому зберігати формально існуючий шлюб. Підтримавши позовні вимоги про розірвання шлюбу, позивач не заперечував проти ухвалення заочного розгляду справи, пояснивши, що відповідач обізнана про позов, що перебуває у провадженні суду, проте, наміру з'являтися до суду не має. Відповідач в судові засідання у даній справі не з'являлася, про час та місце розгляду справи вважається повідомленою належним чином - відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, будь яких письмових заяв на адресу суду не направляла. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Вивчивши обставини, викладені позивачем у позовній заяві, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15.11.1997 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану Печерського району м. Києва, про що в книзі реєстрації зроблений актовий запис № 711 (а.с. 6). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] року народження. Як убачається з викладених позивачем обставин, протягом останніх років шлюб існує формально, оскільки сторони поживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Подальше подружнє життя, за твердженням позивача, неможливе внаслідок діаметрально протилежних поглядів на шлюб та сім'ю, втрати позивачем почуття любові. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки обставини, викладені позивачем, свідчать про те, що збереження шлюбу суперечитиме його інтересам суд дійшов до висновку про ухвалення рішення про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved