Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] з обмеженою відповідальністю «ЛІГА ЄС» про стягнення середнього заробітку з період затримки розрахунку при звільненні. Позивач, з урахуванням уточнень до позовних вимог, просить суд стягнути з [PERSON] з обмеженою відповідальністю «ЛІГА ЄС» на її користь 1870,50 грн. заборгованість середній заробіток за період затримки розрахунку при звільнені по день фактичного розрахунку та витрати на правову допомогу розмірі 1500 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 05.12.2013 по 29.04.2015 роки він працював в [PERSON] з обмеженою відповідальністю «ЛІГА ЄС» на посаді слюсара ремонтника 4 розряду. Відповідач його не інформував про умови праці, оплату праці, розмір щомісячного окладу, порядок і строки виплати заробітної плати, що порушує вимоги законодавства. Він отримував заробітну плату готівкою, про що розписувався у видаткових касових ордерах, суми заробітної плати постійно змінювались та виплачувались не регулярно у різні дати, починаючи з січня 2015 року виплати заробітної плати взагалі припинились, та 29.04.2015 року його було звільнено. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала, посилалась на обставини зазначені в позові, просить суд стягнути з [PERSON] з обмеженою відповідальністю «ЛІГА ЄС» на користь позивача [PERSON] 1870,50 грн. заборгованість середній заробіток за період затримки розрахунку при звільнені по день фактичного розрахунку та витрати на правову допомогу в розмірі 1500 грн. Представник відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «ЛІГА ЄС» [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнала, посилалась на обставини зазначені в запереченнях. Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] з листопада 2013 року по квітень 2015 року працював на підприємстві відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «ЛІГА ЄС» на посаді слюсара ремонтника 4 розряду, що підтверджується наказом про прийняття на роботу № 41-к від 05.11.2013 р. та наказом № 34-к про припинення трудового договору від 05.05.2015 року. Судом встановлено, що станом на 29.04.2015 рік існувала заборгованість із виплати заробітної плати позивачу в сумі 1351, 41 грн., за квітень 2015 р., та 2560,12 грн. компенсація за невикористану відпустку, дана заборгованість була погашена відповідачем лише 12.06.2015 року, таким чином час затримки розрахунку по заробітній платі позивача складає 25 робочих днів, як вбачається з довідки наданої відповідачем - середня заробітна плата за останні два місяці роботи становить 74, 82 грн., (25 днів х 74,82 грн. = 1870,50 грн.), тому вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з відповідача на користь позивача складає 1870,50 грн. та з урахуванням вимог ст. 117 КЗпП України підлягають задоволенню. Згідно до вимог ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільнені, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений строк виплатити неоспорювану ним суму. Крім того, відповідно до ч.5 п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року за № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», непроведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Ст. 117 КЗпП України визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Позивачем була надана довідка оплату послуг про здійснення представництва адвокатом в суді, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача суму судових витрат в розмірі 1500 грн. підлягають задоволенню. Оскільки, при подачі позовної заяви позивача було звільнено від сплати судових витрат у вигляді судового збору, то суд вважає, що ці кошти необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved