Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON],[PERSON] та просив за власний рахунок зобов*язати відповідачів провести перебудову, шляхом знесення самочинно збудованої надбудови у вигляді другого та третього поверхів з метою приведення у попередній стан квартири [ADDRESS], яка складалася з однієї кімнати, житловою площею 12,73 кв.м, загальною площею 21,9 кв.м. Свої вимоги позивач мотивує тим, що рішенням виконавчого комітету Іллічівської районної ради народних депутатів міста Одеси від 17 травня 1991 року за № 1516 наймачам тимчасово було передано в користування приміщення, площею 18,0 кв.м, після чого відповідачі не будучи власниками квартири [ADDRESS], розпочали будівництво 2-го та 3-го поверхів над вказаною квартирою без одержання у відповідному порядку, встановленому законом дозволу і затвердженого проекту. Їх незаконні дії призвели до значних порушень будівельних норм і правил. Таким чином, замість однієї кімнати, відповідачі побудували трьохповерховий будинок, житловою площею 59,9 кв.м, загальною площею 136,3 кв.м, без відведення земельної ділянки під будівництво. 25 травня 2007 року інспекція ДАБК надала припис, пропонуючи відповідачам в строк до 30 травня 2007 року представити проектно - правову документацію на будівництво. Проте вказаної документації у ДАБК відповідачами представлено не було. У зв*язку з її відсутністю, 1 червня 2007 року на підставі складеного протоколу, на відповідачів було накладено штраф за самочинно проведені роботи, пов*язані з реконструкцією та будівництвом квартири [ADDRESS]. Позивач був власником квартири [ADDRESS], розташованої в тому ж будинку. Разом із позивачем проживала його дружина і троє на той час неповнолітніх дітей. Квартира [ADDRESS] є приватною власністю позивача і знаходиться поруч із самовільною будівлею, зведеною всупереч будівельно-технічним нормам, яка створювала небезпеку життю, здоров*ю та приватній власності позивача, перешкоджала йому користуватись своєю нерухомістю на власний розсуд. Наявність даних обставин змусило позивача та усіх його сусідів змінити місце проживання, оскільки існувала небезпека для життя, пов*язана з обвалом будівлі. Рішенням Виконкому Одеської міської ради від 22 серпня 2007 року № 978 позивачу надано дозвіл на проектування та будівництво офісного будинку по [ADDRESS] Відповідно до додатку № 1 вказаного рішення, відповідачі підлягали виселенню з аварійного житлового будинку [ADDRESS] в інші благоустроїні житлові приміщення, а саме: [PERSON] - в однокімнатну квартиру, відповідачі [PERSON], [PERSON] , [PERSON], [PERSON] - в двокімнатну квартиру. [INFO] [PERSON] померла, відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11 грудня 2010 року, актовий запис №4160. Позивачем, ще до ухвалення рішення Виконкомом Одеської міської ради від 22 серпня 2007 року № 978, була придбана двокімнатна квартира за [ADDRESS] у гр. [PERSON], за договорену заздалегідь суму грошових коштів. Вказане житло позивачем було придбано для переселення з вказаного аварійного будинку відповідачів. Крім того, замість однієї житлової кімнати, площею 12,73 кв.м, наявної в аварійному будинку, відповідачам було запропановано ще одну двокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 48, 4 кв.м. Проте відповідачі категорично відмовились заселитися в благоустроєне житло, запропановане позивачем, про що свідчить заява відповідачів на ім*я начальника ВДВС Приморського району міста Одеси від 6 травня 2009 року про добровільне виселення з квартири [ADDRESS] і відмову від отримання ключів і квартирних книжок на квартиру [ADDRESS]. На теперішній час, у зв*язку з неодноразовою відмовою відповідачів переселятися в квартиру [ADDRESS], вказане житло в розпорядженні та власності позивача відсутнє. Згідно з Рішенням Виконкому Одеської міської ради від 22 серпня 2007 року № 978, позивач був зобов*язаний здійснити будівництво офісного будинку в строк до 1 травня 2010 року, але у зв*язку з тривалими розглядом судових справ за участю відповідачів, вимоги Одеської міської ради виконано не було, у зв*язку з чим позивач зазнав значних матеріальних збитків, при цьому не розпочавши запланованого будівництва. На теперішній час позивач вважає, що рішення № 978 від 22.08.2007 року він виконав у повному обсязі, надавши відповідачам двокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 43 кв.м з усіма зручностями, яка раніше належала гр. [PERSON], замість однієї неупорядкованої кімнати, житловою площею 12,73 кв.м., яку вони займали раніше. Вказану квартиру було надано позивачем ще до винесення рішення Одеської міської ради. Крім того, свої доводи позивач обґрунтовує тим, що фізично, будинку [ADDRESS] не існує, він знесений, а існує тільки його юридична адреса. Враховуюче викладене, з метою відновлення порушеного права, представник позивача просив позов задовольнити та зобов*язати відповідачів провести перебудову, шляхом знесення самочинно збудованої надбудови у вигляді другого та третього поверхів з метою приведення у попередній стан квартири [ADDRESS], яка складалася з однієї кімнати, житловою площею 12,73 кв.м, загальною площею 21,9 кв.м; при цьому вважати відповідачів такими, що вселені та проживають у двокімнатній квартирі [ADDRESS], яка для них придбана за рахунок [PERSON] У судовому засіданні позивач та його представники свої вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити. Відповідачі, [PERSON], [PERSON], який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина, [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON] проти задоволення позову заперечували, звернулися до [PERSON] із зустрічним позовом, у якому просять зобов*язати відповідача протягом шести місяців після набрання чинності рішенням суду надати нове упорядковане житло в м.Одесі, а саме: одну однокімнатну і одну двокімнатну квартиру із визначенням конкретної адреси, зобов*язати відповідача оформити на них право установлюючи документи на надавані квартири, передавши їм ключі від надаваних квартир. Свої вимоги за зустрічним позовом, а також заперечення на первісний позов, відповідачі за первісним позовом обґрунтовують тим, що на початок реконструкції квартири [ADDRESS], всі необхідні дозвільні документи, але у зв*язку з тривалим терміном проведення робіт, ними були пропущено строки узаконення реконструкції. З вказаного приводу відповідачі зверталися до суду з питанням про визнання за ними права власності на квартиру [ADDRESS], але їм було відмовлено. На теперішній час квартири [ADDRESS] не існує, бо споруда [ADDRESS] знесена. Позивачі за зустрічному позову вважають, що рішення № 978 від 22 серпня 2007 року Одеського міськвиконкому в частині надання їх родині однієї однокімнатної квартири і однієї двокімнатної квартири відповідачем [PERSON] не виконано, житла їм представлено не було. Твердження [PERSON] про те, що він надав їм квартиру по [ADDRESS] не відповідає дійсності, бо вказана квартира [PERSON] придбана за власні кошти за договором купівлі-продажу від 30 грудня 2006 року і [PERSON] участі в придбанні цієї нерухомості не приймав. Вказана квартира придбана до винесення рішення Одеською міською радою. У судовому засіданні відповідачі та їх представник зустрічні позовні вимоги підтримали, вважають первісні вимоги безпідставними та неправомірними, тому наполягали на задоволенні зустрічних позову у повному обсязі, у задоволенні первісних позовних вимог просили відмовити. Представник третьої особи, Виконавчого комітету Одеської міської ради в судові засідання не з*явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Прокурор Малиновського району м.Одеси, діючий в інтересах неповнолітніх, [PERSON] та [PERSON], позовні вимоги позивачів за зустрічним позовом підтримав, просив суд задовольнити позовні вимоги [PERSON] з урахуванням інтересів неповнолітніх дітей та розглянути справу згідно вимог чинного законодавства. Представник [PERSON] зустрічні позовні вимоги не визнав, вважає їх необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягают задоволенню. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, їх представників, вважає вимоги позивача [PERSON] обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а зустрічні позовні вимоги [PERSON] безпідставними та таким, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 09.02.2009 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 08.04.2009 року, було задоволено позов [PERSON] про виселення відповідачів за первісним позовом з квартири [ADDRESS] з наданням двокімнатної квартири [ADDRESS]. Ухвалою Верховного суду України від 02.12.2009 року рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 09.02.2009 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 08.04.2009 року скасовано та а направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. При новому розгляді справи судом встановлено, що відповідачі вселились в квартиру [ADDRESS] в 1970 році. Рішенням виконавчого комітету Іллічівської райради міста Одеси №366 від 6 травня 1988 року [ADDRESS],[ADDRESS] визнані ветхими та такими, що не підлягають капітальному ремонту. Рішенням виконкому Іллічівської райради міста Одеси від 17 травня 1991 року за № 516 підсобне приміщення, яке раніше було [ADDRESS] в [ADDRESS] тимчасово було закріплене за покійною [PERSON], яка проживала в [ADDRESS] цього ж будинку зі складом сім*ї у п*ять осіб. З метою покращення своїх житлових умов без отримання відповідних документів і дозволів, затвердженої у відповідному порядку проектної документації на реконструкцію, відповідачі здійснили перебудову і надбудову, що складається з двох поверхів над відведеними їм у користування квартирами. В результаті незаконних дій відповідачів утворилась трьохповерхова квартира [ADDRESS], в якої було зареєстровано вже шість осіб. Відповідно до ст. 5 Закону України « Про основи містобудування» від 16 листопада 1992 року, при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені - розробка містобудівної документації, проектів конкретних об,єктів, відповідно до вихідних даних на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил, регіональних і місцевих правил забудови, розміщення і будівництво об,єктів відповідно до затвердженої у встановленому порядку містобудівної документації і проектів цих об,єктів, облік державних і суспільних інтересів при плануванні і забудові територій, врахування законних інтересів і вимог власників або користувачів земельних ділянок і будинків, що оточують місце будівництва, захист прав громадян в громадських організацій відповідно до законодавства. Стаття 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20 травня 1999 року передбачає, що будівництво об*єкту здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів , норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів, а згідно зі статтею 28 названого Закону власники, та користувачі об,єктів архітектури зобов*язані отримувати у встановленому законодавством порядку довіл на виконання робіт, пов*язаних із реконструкцією, реставрацією чи капітальним ремонтом об,єкта архітектури. Крім того, ст. 23 Закону України «Про планування та забудову територій» від 20 квітня 2000 року також націлює на те, що здійснення будівництва об,єктів містобудування має виконуватись відповідно до проектної документації. Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Державного комітету будівництва та архітектури України від 5 грудня 2000 року № 273, дозвіл на виконання будівельних робіт є документом ,що посвідчує право забудовника на виконання будівельних робіт, у відповідності до затвердженої проектної документації, підключення до інженерних мереж та споруд. Виконання будівельних робіт без одержання дозволу забороняється (п.п.1.1) положенням також визначено, що виконання будівельних робіт на об,єктах без одержання дозволу, або його завчасної перереєстрації, а також виконання не означених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним і тягне за собою відповідальність згідно до діючого законодавства України. Таким чином, перераховані вимоги законів України і підзаконних актів відповідачі по первинному позову не виконали, грубо їх порушивши. Управління архітектури та містобудування Одеської міськради неодноразово (19.06.2007 року, та 14.07.2008 року) повідомляло про самовільну реконструкцію [PERSON] квартири [ADDRESS], після чого до неї застосовувались заходи впливу адміністративного характеру (припис від 25 травня 2007 року; протокол №000305 про правопорушення у сфері містобудування від 1 травня 2007 року; постанова №000305 про накладання штрафу за правопорушення у сфері місто будування від 1 червня 2007 року). Згідно листа Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради №4468 від 15 листопада 2007 року, виданого на адресу відповідачів, рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 22 серпня 2007 року № 978, житлові та нежитлові будівлі по [ADDRESS] підлягали знесенню у встановленому законом порядку, мешканці підлягають відселенню. 30 червня 2009 року набрало чинності, відповідно до ухвали апеляційного суду Одеської області, рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 7 лютого 2008 року про відмову [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у позові щодо визнання за ними право власності на квартиру [ADDRESS] з урахуванням самовільної забудови.(т.3 а.с. ) Згідно вимог ст. 100 ЖК України переобладнання і перепланування жилого будинку і жилого приміщення проводиться з метою підвищення їх благоустрою і перетворення комунальних квартир в окремі квартири на сім,ю. переобладнання і перепланування жилого приміщення допускаються за згодою наймача, членів сім,ї, які проживають разом з ним, та наймодавця і з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Особа, яка допустила самовільне переобладнання, чи перепланування жилого або підсобного приміщення, зобов,язана за свій рахунок привести приміщення у попередній стан. Крім всіх перерахованих невиконаних відповідачами вимог Законів України, в справі наявний висновок судової будівельно-технічної експертизи №187/2008 від 28 серпня 2008 року, з якого вбачається, що характеристика збудованих надбудов другого та третього поверхів квартири [ADDRESS] не відповідає будівельним нормам, тому, що експерт виявив, що не забезпечена несуча здатність фундаменту від непомірно покладених на нього навантажень, тому збереження та введення в експлуатацію вказаних збудованих надбудов другого та третього поверхів не можливо. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачі фактично проживають в двокімнатній квартирі [ADDRESS], але не зареєстровані на цій житловій площі, суд вважає за можливе констатувати факт, за яким відповідачі є вселеними у вказану квартиру. Офіційно за довідкою КП «ОМБТІ та РОН» від 07.12.2007р. за №12157-06/4299/3, квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON], проте відповідачі на протязі тривалого часу взагалі заперечували, що мають будь-яке відношення до цієї квартири. Квартира [ADDRESS] фактично придбана особисто [PERSON] у [PERSON], шляхом сплати останній суми вартості житла та передана сім*ї [PERSON], шляхом укладення договору купівлі-продажу між [PERSON] і [PERSON] Вказані обставини [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала. Не погодилась лише з фактом сплати грошових коштів [PERSON] за придбане житло, стверджуючи, що квартира придбана за її власні кошти. У заяві від 23.07.2013 року, посвідченої державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Гуляєвою Н.В., [PERSON] підтвердила факт отримання грошових коштів від [PERSON] за двокімнатну квартиру [ADDRESS], продану для подальшої передачі [PERSON] та сім*ї [PERSON]. Представник позивача за первісним позовом у судовому засіданні вказав, що на теперішній час квартира [ADDRESS] не належить [PERSON] та вийшла з його володіння, а тому не може бути об*єктом розгляду по даній цивільній справі. Вимоги позивачів по зустрічному позову не відповідають вимогам існуючого законодавства, оскільки рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 978 від 22.08.07року в частині надання [PERSON] одної однокімнатної квартири виконанню не підлягає, у зв*язку зі смертю [PERSON], померлої [INFO]. Між тим, у зустрічному позові сім*ї [PERSON] є вимога спрямована до відповідача, а саме: протягом шести місяців після набрання чинності рішенням суду надати одну однокімнатну та одну двокімнатну квартиру в місті Одесі, проте позивачами за зустрічним позовом не уточнюється кому саме і які квартири повинно бути відведено. Щодо вимоги про зобов*язання [PERSON] оформити на позивачів право установлюючи документи на надавані квартири, передавши ключі від наданих квартир, то якщо виходити з тексту рішення виконавчого комітету Одеської міськради № 978 від 22.08.07 року, то вимоги позивачів по зустрічному позову зовсім з ним не співпадають. Так в списках громадян, що підлягають виселенню з жилого будинку по [ADDRESS] з наданням іншого благоустроєного приміщення вказані: [PERSON] - надаватиметься житлове приміщення - одна однокімнатна квартира ( без зазначення метражу і меж м.Одеси); [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] - надаватиметься житлове приміщення - одна двокімнатна квартира ( також без зазначення метражу і меж м.Одеси). В додатку № 1 вказано що всі члени сім*ї займають житлову площу 12,73 кв.м. Таким чином, обсягом своїх позовних вимог на теперішній час, позивачі за зустрічним позовом вийшли за межі рішення виконавчого комітету Одеської міськради № 978. Враховуючи, що відповідно вимог даного рішення, дії спрямовані на надання житла сім*ї [PERSON], які обумовлені лише вказаним рішенням, то звернення відповідачів за первісним позовом із зустрічними вимогами безпосередньо до [PERSON] не мають жодних підстав, тому як [PERSON] ніяких письмових зобов*язань, щодо надавання двох квартир, позивачам за зустрічним позовом ніколи не давав. Якщо рішення виконавчого комітету Одеської міськради № 978 від 22.08.07 року не виконано, а контроль за його виконанням був покладений на заступника міського голови, то лише Одеська міська рада мала право на подання такого позову до суду з вимогою про виконання рішення тією особою, на яку покладено зобов*язання надання житла виселеним мешканцям з житлового будинку [ADDRESS]. Таким чином, на думку суду, [PERSON] не можуть бути належними позивачами по справі. Слід зазначити, що [PERSON], [PERSON], який діяв в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діяла в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON] вже зверталися фактично з аналогічним позовом до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа [PERSON] про визнання факту проживання однією сім*єю, визнання права на житло, про визнання рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради № 978 від 22.08.2007 року незаконним та зобов,зання надати окреме упорядковане житло. У вказаному позові вони вимагали надати покійній [PERSON] одну однокімнатну квартиру, [PERSON], [PERSON] одну двокімнатну квартиру, [PERSON] і його сину [PERSON] одну однокімнатну квартиру, [PERSON] і її сину [PERSON] одну однокімнатну квартиру. 3 жовтня 2012 року Приморський районний суд міста Одеси відмовив [PERSON] у задоволенні позову у повному обсязі, визнавши їх вимоги незаконними. 17 грудня 2012 року апеляційний суд Одеської області вказане рішення Приморського районного суду міста Одеси залишив без змін. (т.3а.с. ) У вказаному рішенні окремо було наголошено, що: « Вимога [PERSON] стосовно отримання нею житла з урахуванням особистих інтересів та правонаступництва після смерті [PERSON] не ґрунтується на дії як Цивільного кодексу України так і Житлового кодексу України, оскільки правонаступництво стосовно житла, яке не належало на праві власності наймачу не допускається». Відповідно до ст.113 ЖК України, надаване громадянам у зв*язку з виселенням інше благоустроєне жиле приміщення повинно знаходитись у межах даного населеного пункту і відповідати вимогам ст.50 цього кодексу. Громадянам які займали окрему квартиру, повинно бути надано окрему квартиру. Якщо наймач займав більш як одну кімнату, йому надається жиле приміщення, що складається з того ж числа кімнат. За розміром жиле приміщення має бути не меншим за те, яке займав наймач , однак у межах норми жилої площі. Якщо наймач або члени його сім,ї,що проживають разом з ним має право на додаткову жилу площу і фактично користується нею, жиле приміщення надається з урахуванням норми додаткової жилої площі. У разі виселення з жилого приміщення, меншого розміру, ніж це передбачено для надання жилого приміщення у даному населеному пункті, виселеному надається жиле приміщення відповідно до встановленого розміру. Таким чином, права відповідачів по первинному позову і позивачів по зустрічному позову згідно до вимог ст. 113 ЖК України не порушені.

Outcome: approved