Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Дирекція з будівництва та управління національного проекту «Повітряний експрес» та інших інфраструктурних обєктів Київського регіону» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. З урахуванням уточнених позовних вимог позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 1225292 грн. 80 коп. середнього зарабітку за час затримки розрахунку при звільненні. У мотивування позовних вимог позивач вказує, що 29.01.2015 між ним та Державним агентством з інвестицій та управління національними проектами України, як органом, на який покладено функції з управління майном, укладено контракт, відповідно до умов якого наказом Держінвестпроекту України від 29.01.2015 № 19к, його було призначено на посаду директора Державного підприємства «Дирекція з будівництва та управління національного проекту «Повітряний експрес» та інших інфраструктурних об'єктів Київського регіону» (далі - Відповідач). У зв'язку із поданою ним заявою про звільнення, наказами Міністерства інфраструктури України від 14.04.2016 № 53-0 та Відповідача від 15.04.2016 №56-К він звільнений з займаної посади з достроковим розірванням контракту, відповідно до п. 8 ст. 36 КЗпП України з підстав, передбачених п. 5.4. контракту, про що зроблено відповідний запис у трудову книжку. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Статтею 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В зв'язку з невиплатою відповідачем належних йому сум заробітної плати при звільненні, він був змушений звернутися за захистом своїх прав до суду. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 18.01.2017 по справі №757/21220/16-ц з відповідача було стягнуто на його користь 152005,70 грн. заборгованості із заробітної плати. Дане рішення відповідачем не виконано.Фактично остаточний розрахунок з ним відповідачем не проведений. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір він має право отримати від відповідачасередній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Час затримки розрахунку при звільненні його 15.04.2016 року по час розгляду справи в суді становить 368 робочих днів. Розмір заробітної плати що повинен сплатити відповідача позивач визначає з середньоденного заробітку за останні два місяця роботи - 3329,60 грн. і розраховує наступним чином: 106547,08 грн. (сума нарахованої заробітної плати за два останні місяці роботи) : 32 (кількість фактично відпрацьованих днів за останні два робочих місяці) = 3329,60 грн. Таким чином, на час звернення до суду з цим позовом, загальна середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить (кількість робочих днів за період затримки) х 3 329,60 грн. (розмір середньоденної заробітної плати) = 1 225 292,80 грн.х368=1225292,80 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримує, та просить позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що відповідач як колишній керівник підприємства довів підприємство до тяжкого матеріального стату. За час що передував його звільненню відповідач нараховував собі дуже великі премії. За фактами діяльності підприємства у період його керівництва позивачем відкрите кримінальне провадження за ч.5 ст.191, ч.2 ст.205, ч.2 ст.364 КК України. Не погоджується з розрахунком суми заробітної плати взятою для підрахунку позивачем. Надав суду письмові заперечення на позов, які приєднані судом до матеріалів справи. Вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено що позивач працював директором Державного підприємства «Дирекція з будівництва та управління національного проекту «Повітряний експрес» та інших інфраструктурних об'єктів Київського регіону» та 15.04.2016 року за наказом № 56-К він звільнений з займаної посади з достроковим розірванням контракту, відповідно до п. 8 ст. 36 КЗпП України з підстав, передбачених п. 5.4. контракту. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Статтею 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 18.01.2017 по справі №757/21220/16-ц з відповідача було стягнуто на його користь 152005,70 грн. заборгованості із заробітної плати. Дане рішення відповідачем не виконано, остаточний розрахунок з позивачем відповідачем не проведений. Таким чином відповідно до ст.ст.116-117 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства проводиться в день звільнення, а в разі їх невиплати підприємство повинно виплатити працівнику його середній заробіток за час затримки в розрахунку по день фактичного розрахунку. Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати. Відповідно до пункту 5 розділу IV Постанови КМУ від 08.02.1995 № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (далі по тексту - Порядок) нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з абзацом першим пункту 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (середньогодинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. Період затримки за період з 15.04.2016 по становить 368 робочих днів та сторонами не оспорюється. Для підрахунку розміру середньоденної заробітної плати суд бере до уваги дані про заробітну плату позивача згідно довідки про заробітню плату № 84 від 15.04.2016 року(а.с.18). Відповідно до цієї довідки суд бере для підрахунку дані про заробітну плату позивача за два повні відпрацьовані позивачем місяці що передувалий його звільненню, тобто за березень та лютий 2016 року. Середньоденний заробіток позивача розрахований авідповідно до Постанови КМУ від 08.02.1995 № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» становить 2173 грн. 48 коп.(46730 грн. х 2 міс=93460 грн. :43 відпрацьовані дні). За час затримки розрахунку при звільненні що складає 368 робочих днів відповідач повине виплатити позивачу 799843 грн. 69 коп.( 2173 грн. 48 коп.х368). Нормами ч.2 ст.233 КЗпП України передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь- яким строком. З рішення Конституційного суду України від 22.02.2012 року № 4-рп/2012, вбачається, що в аспекті конституційного звернення положення частини першої ст. 233 КЗпПУ взаємозв'язку з положенням ст.ст. 116, 117, 237-1 цього кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішеннятрудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався. Суд критично сприймає доводи представника відповідача про те що позивачу треба розраховувати середній заробіток як 20000 грн., без урахування сум премій, оскільки накази про преміювання позивача у судовому порядку не скасовувались, а суми щомісячних премій входять до структури заробітної плати робітника. Суд відхиляє розрахунок середньоденної заробітної плати зроблений стороною позивача, так як він не відповідає вимогам Постанови КМУ від 08.02.1995 № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», зроблений із урахування заробітної плати за неповний відпрацьований позивачем місяць «квітень», у якому позивач відпрацьовав меньше місяця, та за який були включені компенсаційні виплати в зв'язку із звільненням. На підставі викладеного,

Outcome: partial