overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за законом. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 24 червня 2015 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді ? частини трикімнатної квартири № 18 у будинку № 12 в м-ні «Южний» в м. Курахове Марїнського району Донецької області, загальною площею 70,1 кв.м., житловою 46,2 кв.м. Спадкоємцями цієї спадщини за законом є він [PERSON] та його брати [PERSON] та [PERSON]. Останні на спадщину не претендують, не заперечують, щоб усе спадкове майно прийняв він, Однак, при зверненні до нотаріальної контори, вони виявили, що оригінал правовстановлюючого документу на вказану квартиру відсутній, що перешкоджає йому в реалізації його права на отримання спадщини. Просив визнати за ним право власності на 1/4 частку квартири померлого. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, надали заяву з проханням справу розглянути в їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 24 червня 2015 року у місті Курахове Марїнського району Донецької області. Згідно довідки № 06/87 від 26.02.2016 року, виданої РКП «Марїнське БТІ» право власності на трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 27.04.2007 року Курахівською містьою радою згідно розпорядження від 25.04.2007 року № 1105. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкодавця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Викладені обставини дають суду підстави для визнання за позивачем права власності на частку майна померлої. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст.3, 7, 82, 215 ЦПК України, ст.ст. 1261, 1268, 1278 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 30 січня 2016 року померла його бабуся [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] (Чапаєва) в м. Курахове Марїнського району Донецької області, загальною площею 38,4 кв.м., житловою 24,5 кв.м. Спадкоємцями цієї спадщини за заповітом бабусі є він [PERSON]. Однак, відсутність правовстановлюючих документів на квартиру перешкоджає йому в прийнятті спадщини в нотаріальній конторі. Просив визнати за ним право власності на квартиру його померлої бабусі. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву з проханням справу розгляну в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіслав заяву з проханням справу розглянути в його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 30 січня 2016 року у місті Курахове Марїнського району Донецької області. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 29.03.1993 року ООрганом приватизації Курахівської ГРЕС імені 60 років Великого Жовтня, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Право власності на зазначену квартиру належним чином зареєстровано в Селидівському БТІ. Згідно до заповіту, посвідченого 14.01.2015 року приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу [PERSON] за р.№ 39 [PERSON] після свої смерті заповідала належну їй квартиру [ADDRESS] [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Викладені обставини дають суду підстави для визнання за позивачем права власності на квартиру його померлої бабусі. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст.3, 7, 82, 215 ЦПК України, ст.ст. 1268 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. Після його відкрилась спадщина у вигляді квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. В теперішній час він не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки в нотаріальній конторі йому було в цьому відмовлено через пропуск строку, встановленого для прийняття спадщини. Вважає, що пропустив строк звернення до нотаріальної контори з поважних причин, оскільки він не працював тривалий час та не мав грошових коштів на оформлення спадщини, тому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву з проханням справу розглянути в її відсутність, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] помер [INFO] року в місті Курахове Мар'їнського району Донецької області. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], [INFO] року народився [PERSON], батьком якого зазначений [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про право власності, виданого 19.02.1996 року органом приватизації КГРЕС в особі керівника А.Г.Пірогова, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно до вимог ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Викладені обставини дають підстави вважати, що позивач пропустив строк, встановлений для прийняття спадщини, з поважних причин, а тому йому необхідне його подовжити. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст.3, 7, 82, 215 ЦПК України, ст.ст. 1268, 1270, 1272 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, та обґрунтуванні висновків суду, на що може бути витрачений тривалий час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 03.09.2005 року він уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Позивач стверджує, що спільне господарство не ведеться,\~спільно нажитого майна не мають, разом вони не проживають. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просива їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву з проханням справу розглянути в її відсутність, протии задоволення позовних вимог не заперечувала. \~\~\~\~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч. 1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання\~ шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, з матеріалів вбачається, що 03.09.2005 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Давидова) [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 629. Позивач та відповідач не проживають разом, не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони по справі є різними людьми. Сімя розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 09.03.2002 року він уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спільне господарство не ведеться,\~спільно нажитого майна не мають, разом вони не проживають. Через те, що він є членом християнської міжнародної релігійної організації «Свідки [PERSON]», в нього з дружиною виникли різні погляди на життя. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день, час та місце слухання справи булла повідомлена належним чином. \~\~\~\~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч. 1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання\~ шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, з матеріалів вбачається, що 09.03.2002 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Лавріненко) [PERSON] зареєстрували шлюб у виконкомі Курахівської міської ради Марїнського району Донецької області, актовий запис № 12. Згідно свідоцтва про народження, 30.04.2006 року народилася [PERSON], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON]. Позивач та відповідач не проживають разом, не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони по справі є різними людьми. Сімя розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 13.09.2007 року він уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спільне господарство не ведеться,\~спільно нажитого майна не мають, разом вони не проживають. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день, час та місце слухання була повідомлена належним чином. \~\~\~\~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч. 1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання\~ шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, з матеріалів вбачається, що 13.09.2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Перевальського районного управління юстиції Луганської області, Україна, актовий запис № 198. Позивач та відповідач не проживають разом, не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони по справі є різними людьми. Сімя розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 18.12.1993 року він уклав шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають доньку- Дроботя [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спільне господарство не ведеться,\~спільно нажитого майна не мають, разом вони не проживають, намагання зберегти сімю не мало успіху. У звязку з тим, що спільну заяву до ВДРАЦС про розірвання шлюбу відповідач писати не хоче, то [PERSON] змушен звернутися до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч. 1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання\~ шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, з матеріалів вбачається, що 18.12.1993 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Новоселидівській сільській раді Марїнського району Донецької області, актовий запис № 8. Позивач та відповідач не проживають разом, не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони по справі є різними людьми. Сімя розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 23.12.1999 року він уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дитину сина [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спільне господарство не ведеться,\~спільно нажитого майна не мають, збереження шлюбу неможливе через непорозуміння та різні погляди на життя. Спору про місце проживання дитини не мають, син залишиться проживати з відповідачкою. Позивач в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, надавши заяву з проханням справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч. 1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання\~ шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, з матеріалів вбачається, що 23.12.1999 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Сахно) [PERSON] зареєстрували шлюб у виконкомі Курахівської міської ради Марїнського району Донецької області, актовий запис № 134. Після одруження дружині присвоєне прізвище «Сурнова» (дошлюбне прізвище Сахно). Згідно копій свідоцтв про народження, 17.04.2001 року народився син [PERSON], який був зареєстрован у виконкомі Курахівської міської ради Марїнського району Донецької області 20.04.2001, актовий запис № 44, батьками якого записані [PERSON] та [PERSON]. Позивач та відповідач не проживають разом, не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони по справі є різними людьми. Сімя розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 25.07.2015 року він уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спільне господарство не ведеться,\~спільно нажитого майна не мають, збереження шлюбу неможливе через непорозуміння та різні погляди на життя. Спору про місце проживання дитини не мають. Позивач в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання зявилась, з позовними вимогами згодна. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч. 1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання\~ шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, з матеріалів вбачається, що 25.07.2015 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Петренко)Теняна Вікторівна зареєстрували шлюб у виконкомі Курахівської міської ради Марїнського району Донецької області, актовий запис № 94. Після одруження дружині присвоєне прізвище «Чутур» (дошлюбне прізвище Петренко). Згідно копій свідоцтв про народження, 08.01.2016 року народилася донька [PERSON], яка була зареєстрована у виконкомі Курахівської міської ради Марїнського району Донецької області 26.01.2016, актовий запис № 15, батьками якої записані [PERSON] та [PERSON]. Позивач та відповідач не проживають разом, не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони по справі є різними людьми. Сімя розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved