Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 28 серпня 1991 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Старозагорівською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 6. В шлюбі неповнолітніх дітей немає. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюб існує формально. Відносини у сторін значно погіршилися через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на шлюб та сімейне життя. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, а спільне господарство не ведеться. Вважає, що подальше спільне життя є неможливим, а збереження шлюбу суперечитиме інтересам сім`ї. Просить шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 28 серпня 1991 року Старозагорівською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 6, розірвати. Ухвалою суду від 01 квітня 2021 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 27 квітня 2021 року. За клопотанням відповідача 27 квітня 2021 року судом постановлено ухвалу про надання строку для примирення терміном 1 місяць, провадження у справі зупинено. 28 травня 2021 року провадження у справі поновлено та призначено судове засідання на 10:00 09 червня 2021 року. Позивач в судовому засіданні зазначила, що примирення між подружжям не відбулося, вже понад чотири роки вона з чоловіком проживають окремо, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов заперечив, просив його відхилити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до таких висновків. Як встановлено з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 28 серпня 1991 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Старозагорівською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 6. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття поваги один до одного, різні погляди на шлюб та сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільним побутом не пов`язані, вже понад чотири роки проживають окремо. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 908 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. На підставі ст. ст. 24, 56, 110, 112, СК України,

Outcome: approved