Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та усунення перешкод в користуванні житлового приміщення, третя особа: Тернівський міський сектор державної міграційної служби України в Дніпропетровській області. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі права власності за договором купівлі-продажу від 25 грудня 2003 року їй належить [ADDRESS]. Разом з тим, позивач зазначила, що 27 квітня 2004 року в вказану квартиру нею були приписані [PERSON] та [PERSON], [INFO], які не є членами її сім'ї. Крім того, [PERSON] зазначила, що з 2004 року відповідачі жодного разу не з'являлись в зазначеній квартирі. Також, позивач зазначила, що відповідачі [PERSON] та її донька [PERSON] не мешкають в [ADDRESS], але залишаються зареєстрованими в ній, тим самим порушують її право власності, оскільки вона в повному обсязі не може користуватися та розпоряджатися квартирою на власний розсуд. В зв'язку з вказаними в позовній заяві обставинами, позивач просить: визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: [ADDRESS]; усунути перешкоди в користуванні нерухомим майном, шляхом зняття їх з реєстраційного обліку та судові витрати залишити за нею. В судове засідання позивач [PERSON] не прибула та надала до суду письмову заяву, з проханням розглянути справу без її участі, зазначивши в ній, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути за її відсутності та не заперечує проти прийняття заочного рішення. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не прибули, причини неявки суд не повідомили, хоча про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. В судове засідання представник третьої особи не з'явився, причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У зв'язку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, врахувавши заяву позивача, перевіривши матеріали справи в їх сукупності, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, приймає рішення за наявними у справі доказами. Суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Згідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так, в судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25 грудня 2003 року позивачу [PERSON] належить на праві приватної власності [ADDRESS] (а.с.17). З технічного паспорту від 06 січня 2004 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, встановлено, що власником [ADDRESS] являється позивач [PERSON] (а.с.15-16,18). Згідно виписки з фінансово-лицевого рахунку від 28 квітня 2014 року, встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в зазначеній квартирі з 27 квітня 2004 року (а.с. 13). Відповідно до акту перевірки від 30 квітня 2014 року, складеного комісією в складі начальника ЖРЄУ №9 та жильців квартир [ADDRESS],[ADDRESS], відповідачі [PERSON] та [PERSON] в [ADDRESS], не проживають з квітня 2008 року (а.с.12). Згідно ст. 29 ЦК України, місцем мешкання фізичної особи є житловий будинок, квартира чи інше приміщення гідне для мешкання в населеному пункті, в якому особа мешкає постійно або тимчасово. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно зі ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають в житловому приміщенні строком понад 6 місяців, то позов в частині втрати права користування житловим приміщенням підлягає задоволенню, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] можуть бути визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В задоволенні позовних вимог щодо усунення перешкод в користуванні житлового приміщення слід відмовити, оскільки позивачем не доведено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] перешкоджають їй в користуванні [ADDRESS].

Outcome: partial