Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було зареєстрований 30 червня 2007 р. в Орджонікідзевському відділі реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 281. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON],[INFO], яка на цій час мешкає з позивачем. В обґрунтування позову позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалася, в сімї були сварки, вони не могли дійти спільної думки у вирішенні важливих сімейних питань і тому з 2010 року шлюбні стосунки в відповідачем припинені, [PERSON] забрав свої речі та пішов із сімї. Матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На даний момент не ведуть спільного господарства, шлюбні сімейні стосунки не підтримують і подальше спільне проживання з відповідачем вважає неможливим, збереження шлюбу недоречним. Стосунки, які склалися між нею та відповідачем перешкоджають їх подальшому спільному проживанню, тому примирення неможливо. Подальша наявність юридичного факту реєстрації шлюбу суперечить її інтересам, тому просить суд розірвати шлюб, дитина залишається мешкати з нею. У судовому засіданні позивач надала письмову заяву про слухання справи за її відсутністю та просила задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не заявився, про день і час слухання справи сповіщався належними чином за останнім відомим місцем проживання. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30 червня 2007 р. в Орджонікідзевському відділі реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 281. ( свідоцтво серія 1-ВЛ № 058222) Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON],[INFO], Як встановлено у судовому засіданні причиною розірвання шлюбу сталі різні погляди на життя. Позивач втратила до відповідача почуття поваги та кохання та не має наміру в подальшому проживати з ним однією сімєю. На сьогоднішній час сторони мешкають окремо з 2010 р., не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе і тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище і наполягає щоб була залишена шлюбне прізвище після розірвання шлюбу, тому після шлюбне прізвище позивача визначити як - « Іванова » Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved