overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що останнім часом відносини між сторонами погіршились, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття любові та поваги, шлюб фактично розпався. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала та пояснила, що з 2007 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO], якого вона просить залишити на її вихованні до досягнення ним повноліття. Позивач пояснила, що протягом чотирьох років сторони не підтримують фактичних шлюбних відносин, незважаючи на проживання за однією адресою, мають окремі бюджети, спільне господарство не ведуть. Крім того, позивач просить надати їй дошлюбне прізвище. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав повністю та просить суд розірвати шлюб, а неповнолітнього сина залишити на вихованні матері до досягнення ним повноліття. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Підставами для такого висновку суду є наступне. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 19 квітня 2007 року перебувають у шлюбі, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ГЮ № 023904, видане Заболоттівською сільською радою Володимирецького району Рівненської області. Від шлюбу сторони мають дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ГЮ № 083939, виданим 14.10.08 р. відділом ДРАЦС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ухвалою суду від 20.10.15 р. сторонам надавався строк для примирення подружжя, проте, як свідчать їх пояснення, примирення між ними не наступило. Оскільки позивач просить позов задовольнити, розірвавши шлюб, вказує на неможливість його збереження, а відповідач позовні вимоги визнає, суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати, а неповнолітнього сина подружжя залишити на вихованні матері до досягнення ним повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що останнім часом відносини між сторонами погіршились, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, шлюб фактично розпався. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала повністю та з підстав, наведених у його обґрунтування, просила суд розірвати шлюб, у якому перебуває. Позивач пояснила, що з 08 березня 2016 року сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Крім того, після розірвання шлюбу позивач просить надати їй дошлюбне прізвище. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав та просить суд розірвати шлюб. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Підставами для такого висновку суду є наступне. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 02 вересня 2011 року перебувають у шлюбі, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [ADDRESS], видане відділом ДРАЦС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області. Від шлюбу сторони мають дитину - дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [ADDRESS], виданим 04.04.13 р. відділом ДРАЦС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки позивач просить позов задовольнити, розірвавши шлюб, вказує на неможливість його збереження, а відповідач позовні вимоги визнає, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки його збереження суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що останнім часом між сторонами відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на життя, права та обов'язки подружжя, збереження шлюбу є неможливим. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, у позові клопотала про розгляд справи у її відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, подав суду заяву, у якій зазначає про визнання позову в повному обсязі та просить суд провести розгляд справи у його відсутності, зазначає про відсутність заперечень щодо залишення неповнолітньої дитини сторін [PERSON] з матір»ю. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 15 вересня 2012 року перебувають у шлюбі, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER], видане 12.09.12 р. відділом ДРАЦС Кузнецовського міського управління юстиції в Рівненській області. Від шлюбу подружжя має дитину - дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 26.02.13 р. відділом ДРАЦС Кузнецовського міського управління юстиції в Рівненській області. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивач просить позов задовольнити, розірвавши шлюб, вказує на неможливість його збереження, а відповідач позовні вимоги визнає, суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати, а неповнолітню дитину сторін залишити з матір»ю до досягнення нею повноліття.. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що протягом останніх трьох років відносини з чоловіком поступово погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час вони проживають разом, проте спільного господарства не ведуть, мають протилежні погляди на шлюб, сім`ю та взаємні обов`язки подружжя. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомленим про час, дату і місце розгляду справи, про причини неявки суд не інформував, відзив на позов не подав. На підставі ст.280 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи викладене, справу розглянуто в порядку ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів, яких достатньо для її вирішення. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що сторони з 16 жовтня 1998 року перебувають у шлюбі, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , видане 16.10.1998 відділом реєстрації актів громадського стану м. Кузнецовськ Рівненської області. Від шлюбу подружжя має двох дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадського стану Кузнецовського міського управління юстиції 29.09.2003 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 24.07.2007. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивач просить позов задовольнити, розірвавши шлюб, вказує на неможливість його збереження, суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати, оскільки його збереження суперечить інтересам позивача. Судові витрати слід покласти на відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сімейне життя сторін з часом істотно погіршилось, вони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, між сторонами виникають постійні непорозуміння та конфлікти, почуття поваги та любові зникли, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує лише формально. У позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати укладений між сторонами шлюб, а неповнолітню дитину сторін - сина [PERSON] , [INFO] , залишити на проживання з матір`ю. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомленим про час, дату і місце розгляду справи, про причини неявки суд не інформував, відзив на позов не подав. На підставі ст.280 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши подані позивачем докази, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що сторони з 26 жовтня 2003 року перебувають у шлюбі, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , видане 26.10.2003 відділом РАГС Кузнецовського міського управління юстиції. Від шлюбу подружжя має дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції 12.04.2004. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивач просить позов задовольнити, розірвавши шлюб, вказує на неможливість його збереження, суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати, оскільки його збереження суперечить інтересам позивача. Разом з тим, у суду відсутні підстави для вирішення питання місця проживання неповнолітньої дитини сторін [PERSON] після розірвання шлюбу між його батьками, оскільки із змісту позовної заяви не вбачається спору між батьками у цій частині, а сторони зареєстровані за однією і тією ж адресою. Судові витрати слід покласти на відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, у подружжя різні погляди на життя, збереження шлюбу є неможливим. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала та пояснила, що з 2007 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу неповнолітніх дітей подружжя не має, відповідач зловживає алкогольними напоями та систематично застосовує до неї фізичну силу, що робить спільне проживання сторін неможливим. Відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що на даний час переглянув свої погляди на сімейні стосунки, змінив спосіб життя, не вживає алкогольні напої та бажає зберегти сім»ю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Підставами для такого висновку суду є наступне. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 27 квітня 2007 року перебувають у шлюбі, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER], видане відділом РАЦС Приокського району міста Нижній Новгород Російської Федерації. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є громадянкою України, відповідач [PERSON] - громадянином Російської Федерації. Відповідно до ст.58 Закону України «Про міжнародне приватне право», шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. За таких обставин, з урахуванням відсутності будь-яких даних щодо недодержання відносно [PERSON] вимог СК України щодо підстав недійсності шлюбу, суд вважає дійсним в Україні шлюб [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ухвалою суду від 17.02.14 р. відмовлено у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про надання сторонам строку для примирення подружжя, оскільки це суперечитиме інтересам позивачки. Оскільки позивач просить позов задовольнити, розірвавши шлюб, вказує на неможливість його збереження, суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, у подружжя різні погляди на життя, шлюб фактично розпався. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала та пояснила, що з 2009 року перебуває у шлюбі з відповідачем, з листопада 2014 року сторони не підтримують фактичних шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав, зазначив, що наведені у позовній заяві обставини не відповідають дійсності, проте клопотань про надання сторонам строку для примирення подружжя не заявляв. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Підставами для такого висновку суду є наступне. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 11 серпня 2009 року перебувають у шлюбі, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER], видане відділом РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області. Від шлюбу подружжя має дитину - дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 09.12.10 р. З пояснень учасників процесу судом встановлено, що дитина сторін на даний час проживає разом з матір»ю, спору про місце її проживання між сторонами немає. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки позивач просить позов задовольнити, розірвавши шлюб, вказує на неможливість його збереження, суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, у подружжя різні погляди на життя, шлюб фактично розпався, спільне господарство не ведеться. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала та пояснила, що з 2004 року перебуває у шлюбі з відповідачем, з грудня 2013 року сторони не підтримують фактичних шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав повністю та просив суд розірвати шлюб. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Підставами для такого висновку суду є наступне. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 24 квітня 2004 року перебувають у шлюбі, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER], видане відділом РАЦС Маневицького районного управління юстиції Волинської області. З пояснень учасників процесу судом встановлено, що дітей від даного шлюбу сторони не мають. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки позивач просить позов задовольнити, розірвавши шлюб, вказує на неможливість його збереження, а відповідач позовні вимоги визнає, суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, збереження шлюбу є неможливим. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, клопотала про розгляд справи у її відсутності, зазначає про підтримання позовних вимог в повному обсязі, заявляє про бажання залишити після розірвання шлюбу шлюбне прізвище. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, подав суду заяву, у якій зазначає про визнання позову та просить суд провести розгляд справи у його відсутності. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 13 червня 2014 року перебувають у шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-ГЮ № 095384, видане 13.06.2014 р. відділом ДРАЦС Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області. Від шлюбу подружжя має дитину дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ГЮ № 222693, виданим 02.02.2015 р. відділом ДРАЦС Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом вживались заходи до примирення подружжя, з цією метою ухвалою суду від 02.04.2018 р. за клопотанням відповідача сторонам надавався тримісячний строк на примирення, проте, як вбачається з поданих сторонами заяв до суду, примирення між ними не наступило. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивач просить позов задовольнити, розірвавши шлюб, вказує на неможливість його збереження, а відповідач позовні вимоги визнає, суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати, оскільки його збереження суперечить інтересам сторін. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, збереження шлюбу є неможливим. У підготовчому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що причиною її бажання розірвати шлюб з відповідачем стала подружня зрада, і збереження шлюбу на даний час суперечить її інтересам. Позивач просила залишити їй шлюбне прізвище після розірвання шлюбу. Відповідач [PERSON] у підготовчому засіданні заявив, що позовні вимоги ним визнаються в повному обсязі, і він не заперечує проти розірвання шлюбу з [PERSON] Суд, на підставі ст.200 ЦПК України, прийшов до висновку про наявність підстав для розгляду справи по суті у підготовчому засіданні. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 16 лютого 1992 року перебувають у шлюбі, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ГЮ № 494712, видане 16.02.92 р. виконавчим комітетом Великотелковицької сільської ради Володимирецького району Рівненської області. Судом встановлено, що від шлюбу подружжя має трьох дітей, у тому числі неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ГЮ № 135697, виданим 21.03.11 р. відділом ДРАЦС Кузнецовського міського управління юстиції в Рівненській області. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом розяснено сторонам положення ст.111 СК України, однак клопотань про надання строку для примирення подружжя сторони не заявляли. Оскільки позивач просить позов задовольнити, розірвавши шлюб, вказує на неможливість його збереження, а відповідач позовні вимоги визнає, суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати, оскільки його збереження суперечить інтересам сторін. У суду відсутні підстави для вирішення питання місця проживання неповнолітньої дитини сторін [PERSON] після розірвання шлюбу між її батьками, оскільки, як встановлено судом, сторони зареєстровані та проживають за однією адресою, і спір про місце проживання неповнолітньої дитини між ними відсутній. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось, шлюбні відносини фактично припинені, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, збереження шлюбу є неможливим. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги та пояснила, що сторони більше року не підтримують сімейних стосунків, разом не проживають, збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, подав заяву про повне підтримання позовних вимог та розгляд справи у його івдсутності. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 09 вересня 2011 року перебувають у шлюбі, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ГЮ № 069879, видане 09.09.11 р. відділом ДРАЦС Кузнецовського міського управління юстиції в Рівненській області. Від шлюбу подружжя має дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ГЮ № 153184, виданим 29.11.11 р. відділом ДРАЦС Кузнецовського міського управління юстиції в Рівненській області. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивач просить позов задовольнити, розірвавши шлюб, вказує на неможливість його збереження, а відповідач позовні вимоги визнає, суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати, оскільки його збереження суперечить інтересам сторін. Враховуючи викладене,

Outcome: approved