Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Олексіївської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, третя особа: приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу Луганської області Кузьменко М. С. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що [INFO]. помер її рідний дід - [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, на яке приватним нотаріусом Новоайдарського районного нотаріального округу Луганської області Кузьменко М. С. заведено спадкову справу та позивачці видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Після відкриття спадкової справи, позивач зазначила нотаріусу про оформлення права власності на спадкове майно, на яке мав право померлий [PERSON] після смерті своєї дружини [PERSON], яка померла [INFO] а саме на земельну частку (пай) розміром 9,86 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER] Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у позивачки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно, та роз'яснила, що постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії видати не може, оскільки спадкова справа вже заведена. На підставі вищенаведеного, позивач просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] Позивач - [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача - Олексіївської сільської ради - у судове засідання не з`явився, заперечень щодо позовних вимог суду не надав. Третя особа - приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу Луганської області Кузьменко М. С., у судове засідання не з`явилась, заперечень щодо позовних вимог суду не надала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що [INFO]. помер рідний дід позивачки - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, на яке приватним нотаріусом Новоайдарського районного нотаріального округу Луганської області Кузьменко М. С. заведено спадкову справу та позивачці видано свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 11). Після відкриття спадкової справи, позивач зазначила нотаріусу про оформлення права власності на спадкове майно, на яке мав право померлий [PERSON] після смерті своєї дружини [PERSON], яка померла [INFO] що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9), а саме на земельну частку (пай) розміром 9,86 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER] що підтверджується інформацією Відділу Держгеокадастру у Новоайдарському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області (а.с. 13). Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у позивачки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно, та роз'яснила, що постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії видати не може, оскільки спадкова справа вже заведена. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до п.23 Постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до постанови пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування». Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права». Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно в судовому порядку. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1220, 1221, 1225, 1268, 1276 ЦК України, ст. 81 ч. 2 Земельного кодексу України,

Outcome: approved