Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Токмацького районного суду з позовом до [PERSON] про тлумачення заповіту з тих підстав, що 14.01.2015 року померла його бабуся [PERSON], яка постійно проживала та була зареєстрована в [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 6,16 га, що розташована на території Виноградненської сільської ради Токмацького району Запорізької області за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно заповіту, посвідченого 02.03.2000 року секретарем виконавчого комітету Виноградненської сільської ради Токмацького району Запорізької області, [PERSON] заповіла йому право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Мир» Токмацького району, розміром 6,59 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Крім нього, є спадкоємець за законом рідний син спадкодавця, його батько, [PERSON], який проживав зі спадкодавцем за однією адресою на день смерті. Позивач прийняв спадщину після смерті бабусі, звернувшись до Токмацької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. 08.04.2002 року на ім'я [PERSON] був виданий державний акт на право приватної власності на землю площею 6,16 га, що розташована на території Виноградненської сільської ради Токмацького району Запорізької області за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадкодавець на день складання заповіту володіла правом на земельну частку (пай), яка не була виділена в натурі. В подальшому [PERSON] заповіт не змінювала. Таким чином, за життя спадкодавець переоформив сертифікат на право на земельну частку (пай) на державний акт на право власності на земельну ділянку, тобто майно залишилось те саме, а документ, що посвідчує право власності, змінився. В даний час він має намір оформити свої спадкові права, але не може цього зробити, оскільки змінився об'єкт спадкування. Тому він просить тлумачити заповіт, вказавши, що згідно заповіту, посвідченого 02.03.2000 року секретарем виконавчого комітету Виноградненської сільської ради Токмацького району Запорізької області, [PERSON] заповіла йому земельну ділянку площею 6,16 га, що розташована на території Виноградненської сільської ради Токмацького району Запорізької області. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, проте надали заяви, в яких позовні вимоги підтримали та просили справу слухати у їх відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте надав заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, суд визнає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню як обґрунтовані з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.01.2015 року померла бабуся позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №313977 від 16.01.2015 року. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 6,16 га, що розташована на території Виноградненської сільської ради Токмацького району Запорізької області за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач спадщину прийняв, подавши 03.02.2015 року заяву до нотаріальної контори, про що свідчать матеріали спадкової справи № 30/2015. Згідно заповіту, посвідченого 02.03.2000 року секретарем виконавчого комітету Виноградненської сільської ради Токмацького району Запорізької області, [PERSON] заповіла позивачу право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Мир» Токмацького району, розміром 6,59 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). 08.04.2002 року на ім'я [PERSON] був виданий державний акт на право приватної власності на землю площею 6,16 га, що розташована на території Виноградненської сільської ради Токмацького району Запорізької області за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Постановою №511/02-31 від 23.06.2015 року нотаріус Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON], оскільки нотаріусом були виявлені розбіжності в документах, а саме в заповіті розпорядження зроблено на право на земельну частку (пай), а на момент звернення спадкодавця на підставі сертифікату було вже видано державний акт, у звязку з цим розяснено право тлумачення заповіту. У відповідності до інформаційного листа Управління Держземагенства у Токмацькому районі Запорізької області №31-28-02-2908/2-15 від 24.06.2015 року [PERSON], яка мешкала в м. Молочанськ по вул. Піонерській, 4, виданий державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП №008814 від 08.04.2002 року на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Мир» серії ЗП №01105694, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів за №516 від 24.02.1997 року. Відповідно до ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 цього Кодексу. Згідно ч. 1,ч. 2 ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимоги однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. Аналогічні відомості містить п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», який вказує, що при розгляді спору суд може ухвалити рішення про тлумачення змісту правочину лише на вимогу однієї або обох сторін правочину чи їх правонаступників - в порядку позовного провадження. Відповідно до п. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10.11.1994 року право на земельну частку (пай) у колективній власності на землю колективного сільськогосподарського підприємства може бути об'єктом успадкування. Відповідно до п. 17 розділу 10 Земельного Кодексу України сертифікати на право на земельну частку(пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку(пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток(паїв) в натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Таким чином, суд вважає доведеним, що земельна частка ( пай), яку [PERSON] заповідала позивачу і право на яку посвідчувалось сертифікатом на право на земельну частку (пай) розміром 6,59 в умовних кадастрових гектарах на ім'я [PERSON], і земельна ділянка площею 6,16 га, що розташована на території Виноградненської сільської ради Токмацького району Запорізької області за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і право на яку посвідчувалось державним актом серії ІІІ-ЗП №008814 від 08.04.2002 року на ім'я [PERSON] на право власності на земельну ділянку - це одна і та ж сама земельна ділянка, один і той же самий об'єкт спадкування. Суд вважає доведеним, що саме вказану земельну ділянку [PERSON] заповідала позивачу, а тому слід здійснити тлумачення заповіту [PERSON], вказавши, що згідно заповіту, посвідченого 02.03.2000 року секретарем виконавчого комітету Виноградненської сільської ради Токмацького району Запорізької області [PERSON], за реєстровим №48, [PERSON] заповідала [PERSON] земельну ділянку площею 6,16 га, що розташована на території Виноградненської сільської ради Токмацького району Запорізької області, що належала їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП №008814 від 08.04.2002 року, виданого на підставі рішення 17 сесії 23 скликання Виноградненської сільської ради Токмацького району від 04.10.2001 року №9. Враховуючи. що позивач спадщину прийняв, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. На підставі ст.ст. 213, 1256, 1268 ЦК України,

Outcome: approved