Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Монастириського районного суду Тернопільської області з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: вул.Гнатюка №6 м.Монастириська Тернопільської області, який складається з одноповерхового житлового будинку загальною площею 77,9 кв.м., житловою 51,5 кв.м. під літерою «А», Сарай «Б», Літня кухня «В», огорожа №1, Ворота №2. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 04.09.2014 року помер її чоловік, [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: вул.Гнатюка №6 м.Монастириська Тернопільської області, який складається з одноповерхового житлового будинку загальною площею 77,9 кв.м., житловою 51,5 кв.м. під літерою «А», Сарай «Б», Літня кухня «В», огорожа №1, Ворота №2. Позивач вважає що саме вона повинна успадковувати за померлим спадкодавцем, оскільки являється спадкоємцем першої черги за законом і фактично прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном так як у встановлений законом строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а також проживала разом з [PERSON] на час його смерті. [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте оформити спадщину нотаріус не зміг, оскільки виявилося, що відсутні правовстановлюючі документи на будинковолодіння Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, представником позивача через канцелярію суду була подана заява про слухання справи у відсутності позивача та її представника. Відповідач - представник Монастириської міської ради в судове засідання не зявився, суду подав заяву про розгляд справи у відсутності їхнього представника, заперечень проти задоволення вимог позивача не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Статтею 346 ЦК України передбачено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Судом встановлено, що 04.09.2014 року в м.Монастириська Тернопільської області, у віці 57 років помер [PERSON]., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД № 176845, актовий запис №64, виданого 05.09.2014 року, копія якого міститься в матеріалах справи. Ще за життя [PERSON] належав житловий будинок з надвірними будівлями по вул.Гнатюка №6 м.Монастириська Тернопільської області, що підтверджується договором дарування від 10.12.1986 року (а.с.14). Після смерті [PERSON] у володіння спадковим майном фактично вступила [PERSON], оскільки проживала з спадкодавцем на час його смерті, що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Монастириської міської ради Тернопільської області за №492 від 01.04.2015 року (а.с.6). Родинні відносини між померлим [PERSON] та позивачем [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ИД №316515, згідно якого [PERSON] є дружиною [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] мала першочергове право на прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] як дружина та спадкоємець першої черги, так як проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Щодо визнання права власності на добудову, яку [PERSON] здійснив до 05.08.1992 року, що підтверджується довідкою-характеристикою наданою КП «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» №90 від 26.03.2015 року (а.с.11), шляхом збільшення житлової площі будинку на 26 кв.м., суд зазначає наступне. Згідно п.3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Технічний паспорт на житловий будинок з надвірними будівлями за №6 вул.Гнатюка м.Монастириська виготовлений за станом на 02.04.2015 року. За таких обставин, суд вважає, що позивачем доведено обставини викладені в позовній заяві, а отже, [PERSON], як спадкоємець за законом має право на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою вул.Гнатюка №6 м.Монастириська Тернопільської області. Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що за час відкриття спадщини та розгляду справи в суді жодних правовстановлюючих документів на вищезгадане майно чи право його успадкування суду не було предявлено, а [PERSON] фактично прийняла спадщину, тому є підстави визнати за нею право власності на зазначене майно. В судовому засіданні не встановлено підстав, що перешкоджали б в набутті права власності позивачем на спадкове майно, яким являється житловий будинок з надвірними будівлями. Крім того, відповідач не заперечує проти задоволення позову чим фактично його визнав. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності на те законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд приймає таке визнання і виносить рішення про задоволення позову повністю. На підставі викладеного

Outcome: approved