Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В позові вказує, що він є власником житлового будинку з господарчими побудовами по вулиці Шкільній,9 в с. Кустолові Кущі Кобеляцького району Полтавської області. В даному будинку зареєстрована проживаючою [PERSON], [INFO], однак в даному житлі остання не проживає з 2006 року і не є членом його сім`ї, тому позивач прохає суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Крім цього прохає суд стягнути з відповідача понесені ним судові витрати. Позивач, [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги та прохав розглянути справу у його відсутність. Відповідач, [PERSON], будучи в розумінні ст. 128 ЦПК України належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила. Суд, розглянувши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, власником житлового будинку з господарчими побудовами по вулиці Шкільній,9 в с. Кустолові Кущі Кобеляцького району Полтавської області є [PERSON]. В даному будинку зареєстрована [PERSON], [INFO] (а.с.7, 10-11). Із акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 26 грудня 2017 року, складеного сільським головою Червоноквітівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області [PERSON] та депутатом [PERSON] вбачається, що в будинку по вулиці Шкільній,9 в с. Кустолові Кущі Кобеляцького району Полтавської області, який належить [PERSON], зареєстровані та проживають його син, [PERSON], невістка [PERSON]. Крім цього в будинку зареєстрована [PERSON], [INFO], однак з 2006 року і по даний час в будинку за даною адресою не проживає (а.с.8). Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про виселення та позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки відповідач, без поважної причини, більше року не проживає в будинку по вулиці Шкільній,9 в с. Кустолові Кущі Кобеляцького району Полтавської області, який належить [PERSON], домовленості щодо її проживання сторонами не встановлено, то [PERSON] слід позбавити права користування вище вказаним житловим приміщенням. Крім цього, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір в сумі 704,80 (сімсот чотири гривні 80 копійок) гривень.

Outcome: approved