Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до суду та просить зобовязати відповідача [PERSON] не чинити перешкод у вихованні та спілкуванні з дочкою [PERSON] [INFO], визначивши порядок спілкування з дитиною: дві суботи на місяць з 15 год. до 18 год. та дві неділі на місяць з 10 год. до 15 год. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 03.09.2015 року розірвано шлюб між ним та відповідачем. Від шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON] 04.09.20013 року народження, яка після розірвання шлюбу проживає разом з відповідачем, а позивач сплачує аліменти на утримання дитини. Після розлучення відповідач постійно чинила позивачу перешкоди у побаченні із дочкою, а тому позивач неодноразово звертався до органу опіки та піклування, в результаті чого на підставі вивчення умов життя позивача, ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення, рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради від 19.07.2016 року позивачу надано відповідний дозвіл на участь у вихованні дочки, яким визначено конкретні дні зустрічі з дочкою, зокрема: дві суботи на місяць з 15 год. до 18 год. та дві неділі на місяць з 10 год. до 13 год. Реалізовуючи своє право на участь у вихованні дитини, згідно вказаного рішення, контроль якого здійснює служба у справі дітей, позивач проводив час з дитиною, спілкувався з дитиною, приділяв батьківську любов та увагу. Однак 21 жовтня та 29 жовтня 2017 року, тобто у визначені в рішенні дні ( субота та неділя ) відповідач відмовила позивачу у зустрічі з дитиною без жодних на те пояснень, а тому позивач змушений звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, та пояснила, що позивач неодноразово зловживав довірою відповідача і дуже часто приводив до дому дочку перебуваючи в нетверезому стані. На неодноразові зауваження відповідача не реагував. Проте в жовтні 2017 року відбулося ряд подій, які спонукали відповідача не надавати дозволу позивачу на побачення з дитиною, а саме: 01.10.2017 року в неділю позивач звернувся до відповідача з проханням взяти дитину на цілий вихідний день, в тому числі з ночівлею в домі позивача, для того щоб більше часу проводити з дитиною. Крім того, оскільки у сторін вже був спір щодо надання дозволу на виїзд дитини за кордон, позивач повідомив, якщо відповідач не буде заперечувати стосовно таких довготривалих побачень з дочкою, то він надасть згоду на виїзд дитини за кордон. Відтак, відповідач не заперечила, оскільки, їй дійсно така згода була дуже потрібна, тому що дитина часто хворіє і вона хотіла відвезти дитину на море для оздоровлення. Крім того, відповідач розуміла, що позивач є батьком дитини, а відтак має право також з нею бачитися, спілкуватися та приймати участь в її вихованні. Прийшовши в понеділок, 02.10.2017 в ДНЗ № 12, який відвідує дочка, вихователем групи відповідачу було повідомлено, що дитину зранку привела стороння не відома їй особа жіночої статі. Відповідач зателефонувала до позивача, вимагаючи пояснень, проте позивач повідомив, що в цьому немає нічого страшного. 07.10.2017 року в суботу позивач прийшов на побачення до дитини не у встановлені рішенням години, проте, відповідач також пішла на уступки і не заперечила проти побачення. Однак, позивач привів дитину знову перебуваючи у не тверезому стані. 18.10.2018 року відповідач листом повідомила службу у справах дітей виконавчого комітету Стрийської міської ради про неприпустиму поведінку позивача, а також про те, що залишає за собою право не дозволяти позивачу бачитися з дитиною, оскільки у нього безвідповідальне ставлення до батьківських обов'язків та схильність до нетверезого способу життя. Крім того, неодноразово, коли дочка поверталась додому, після побачень з позивачем, дочка розказувала, що при цих зустрічах була присутня інша жінка, яку позивач заставляв називати мама. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та не заперечує проти задоволення позову. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.09.2015 року розірвано шлюб між сторонами, який був зареєстрований 18.05.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Стрию Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області та змінено прізвище відповідача з [PERSON] на Петрів. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СГ №387512 виданого 11.09.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Стрию реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області. Згідно рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради №158 від 19.07.2016 року [PERSON] надано дозвіл на зустрічі з малолітньою дочкою [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матірю [PERSON], за адресою вул.50-років УПА 11/24, м.Стрий, Львівської області, дві суботи на місяць з 15 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. та дві неділі на місяць з 10 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв. за попередньою домовленістю з матірю та у її присутності. Відповідно до\~ст. 153 СК України\~мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно до вимог ч. 2,3\~ст.157 СК України\~той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до вимог\~ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Також відповідно до ст. ст.\~11,\~15 ЗУ «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отже, із тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст.\~7,\~141,\~159 СК України\~випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження посилання відповідача на те, що позивач негативно впливає на дитину. Аналізуючи зібрані докази по справі і оцінюючи їх в сукупності суд вважає необхідним зобовязати відповідача не чинити перешкод позивачу у вихованні та спілкуванні з дочкою [PERSON], [INFO] та визначити способи у вихованні дочки: періодичні побачення кожних дві суботи на місяць з 15:00 години до 18:00 години та періодичні побачення кожні дві неділі на місяць з 10:00 години до 13:00 години за попередньою домовленістю з відповідачем та у її присутності.

Outcome: approved