Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом, вказавши, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно у тому числі право на земельну частку (пай) площею 7,73 га., про свідчить сертифікат серії [NUMBER], виданий 22.04.1997 р. Апостолівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області, на ім'я «[PERSON]». З метою оформлення спадкових справ він звернувся до нотаріуса, для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріус у видачі свідоцтва відмовив, у зв'язку з тим, що позивач не може підтвердити факт належності права на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Володимирівське», що знаходиться в с. Володимирівка Апостолівського району Дніпропетровської області, спадкодавці [PERSON], в зв'язку з розбіжностями в іменах спадкодавці «Парасковія» та власника сертифікату на право на земельну частку (пай) _ «Поросковья» та факт родинних відносин [PERSON] зі спадкодавицею в заявку з розбіжностями в прізвищах та іменах спадкодавці та матері спадкоємця. Наявність помилки у правовстановлюючому документі про право на земельну частку (пай) у написанні прізвища власника ( спадкодавця ) перешкоджає йому в оформленні спадщини, тому він змушений звернутись до суду та просить встановити факт родинних відносин та визнати за ним право власності на спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник виконавчого комітету Апостолівської міської ради в судове засідання не з'явились, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають і не заперечують проти їх задоволення. Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Відповідно дост. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст.3, ст.321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановленихКонституцією та законом. Відповідно до свідоцтва про одруження, 06.10.1955 року було укладено шлюб між «[PERSON], 1936 года рождения и [PERSON], 1928 года рождения» (мовою оригіналу) (а.с. 57) [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с. 48 копія свідоцтва про смерть). Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 21.03.1961 року [PERSON] народився [INFO], в графі «Батько» зазначено [PERSON], в графі «Мати» - [PERSON] (а.с.58). Факт наявності у спадкодавця [PERSON] спадкового майна підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 22.04.1997 року, згідно з яким [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Володимирівське» розміром 7.73 в умовних кадастрових гектарах (а.с.62). Згідно довідки Виконавчого комітету Апостолівської міської ради № 510 від 08.12.2016 року [PERSON], [INFO] до дня смерті 03.02.2008 р. проживала та була зареєстрована по [ADDRESS], разом з нею проживав її син [PERSON], [INFO] (а.с.61). Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа, що підтверджується повідомленням Апостолівської державної нотаріальної контори від 05.11.2018 року, відповідно до якого заяву про прийняття спадщини подала [PERSON], яка зазначила, що є сестрою померлої. З заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину 09.08.2017 року звернувся [PERSON] та копією спадкової справи (а.с.44-68). Відповідно до пункту 4.15 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого наказом Мін'юсту від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Після смерті матері, позивач звернувся до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, однак постановою державного нотаріуса Апостолівської державної нотаріальної контори від 09.08.2017 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Володимирівське», розміром 7,73 в умовних кадастрових гектарах. в зв'язку з розбіжностями в іменах спадкодавці «Парасковія» та власника сертифікату на право на земельну частку (пай) - «Поросковья» та факт родинних відносин [PERSON] зі спадкодавицею в заявку з розбіжностями в прізвищах та іменах спадкодавці та матері спадкоємця (а.с. 67). Згідно положеньПостанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно роз'яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Вказане підтверджується також роз'ясненнямиПостанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Згідно п. 1 ч. 1ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме … право власності на нерухоме майно Відповідно дост. 1216 ЦК Україниспадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.. 1217 ЦК України). Статтею 1218 ЦК Українипередбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до норм ч. 5ст. 1268 ЦК Українинезалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Пунктом 9 частини 1статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІV, передбачено, що однією із підстав державної реєстрація права власності та інших речових прав є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» - член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правоустановчим документом. Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Так як спадкодавець [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай), дане право нею не було оформлене належним чином, на даний час залишається неуспадкованим спадкоємцем за законом, то до позивача, як спадкоємця за законом, переходить право на прийняття спадщини, зокрема на земельну частку (пай), яка належала його матері. Таким чином, поскільки матеріалами справи підтверджено той факт, що спадкодавець у встановленому законом порядку за життя набула право на земельну частку (пай), дане право було нею було оформлене належним чином, але залишається не успадкованим, суд приходить до висновку, що до позивача [PERSON] переходить це право на дану земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні і належним чином обґрунтовані, тому підлягають задоволенню. За відсутності вимоги про стягнення судового збору з відповідача, з врахуванням положень ст.141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача. На підставі ст.ст.321,376,1216,1218,1261,1268,1269,1270,1296 ЦК України, ст.41 Конституції України,

Outcome: approved