Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Мирноградська» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позовних вимог вказав, що в період з 02.02.2004 року по 25.06.2020 року він працював на Приватному акціонерному товаристві «Центральна збагачувальна фабрика «Мирноградська» на різних посадах: заступника головного інженера з капітального будівництва, виконуючого обов`язки головного інженера, головного інженера, заступника директора технічного з капітального будівництва. 25.06.2020 року його було звільнено за ст.38 Кодексу законів про працю України за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію. При звільненні відповідач своєчасно не провів з ним повний розрахунок, чим порушив вимоги ст.ст.47, 116 КЗпП України щодо повного розрахунку в день звільнення. 07.08.2020 року відповідачем йому була надана довідка про розмір заборгованості по заробітній платі, яка станом на 07.08.2020 року становить 198189,37 грн., з яких за жовтень 2019 року 6658,08 грн., за листопад 2019 року 10482,03 грн., за грудень 2019 року 12142,70 грн., за січень 2020 року 14721,72 грн., за лютий 2020 року 15870,43 грн., за березень 2020 року 12133,80 грн., за квітень 2020 року 18929,49 грн., за травень 2020 року 18929,89 грн., за червень 2020 року 88321,23 грн. Згідно довідки відповідача його середньоденна заробітна плата становить 1190,38 грн. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, відповідач повинен виплатити йому його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином відповідач повинен йому сплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку в сумі 65470,90 грн. із розрахунку: 1190,38 грн. х 55 робочих днів затримки розрахунку. Просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 198189,37 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення рішення, а також судові витрати. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач з 02.02.2004 року по 25.06.2020 року знаходився у трудових відносинах з відповідачем, працював на посадах заступника головного інженера з капітального будівництва, виконуючого обов`язки головного інженера, головного інженера, заступника директора технічного з капітального будівництва, був звільнений за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України у зв`язку з виходом на пенсію (а.с. 8-12). Згідно довідок відповідача, заборгованість по заробітній платі позивача станом на 07.08.2020 року складає за за жовтень 2019 року 6658,08 грн., за листопад 2019 року 10482,03 грн., за грудень 2019 року 12142,70 грн., за січень 2020 року 14721,72 грн., за лютий 2020 року 15870,43 грн., за березень 2020 року 12133,80 грн., за квітень 2020 року 18929,49 грн., за травень 2020 року 18929,89 грн., за червень 2020 року 88321,23 грн., що разом становить 198189,37 грн. Середньоденна заробітна плата позивача становить 1190,38 грн. (а.с.14, 15). Відповідно ч.1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України, ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, оскільки відповідачем повний розрахунок з позивачем станом на дату ухвалення судового рішення не було проведено, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в сумі 198189,37 грн. Також, враховуючи, що відповідачем повний розрахунок з позивачем при звільненні не було проведено, тому за період з 26.06.2020 (наступний день після звільнення) по день винесення по справі судового рішення, тобто по 05.10.2020 (згідно заявлених позовних вимог),\~позивач має\~право на\~отримання середнього\~заробітку за\~час затримки\~розрахунку при\~звільненні в\~сумі 83326,60 грн., виходячи із розрахунку: 1190,38\~грн. х 70 робочих днів за період з 26.06.2020 по 05.10.2020. Відповідно до\~ст.141\~ЦПК України\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору щодо позовних вимог про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 840,80 грн. На підставі ст.ст.47, 115, 116, 117 КЗпП України, ст.ст. 21, 24 Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: approved