Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся з позовом до відповідачів - [PERSON], [PERSON], Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва про встановлення порядку користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], зобов'язання не чинити перешкод у користуванні ним та розподіл особових рахунків. Позовні вимоги позивач в судовому засіданні обґрунтовав тим, що у 1975 році 3-кімнатна квартира загальною площею 80, 4 кв.м., житловою площею 50,3 кв.м. за адресою: [ADDRESS] була отримана за ордером на нього, його дружину [PERSON] та 5-ох їхніх дітей. Він є власником особового рахунку вказаної квартири. Коли діти виросли, в квартирі фактично залишилися проживати він та його дружина, до 2007 року в маленькій кімнаті ще жив один з синів - [PERSON]. У 2007 році захворіла дружина позивача - [PERSON], в силу хвороби вона потребувала сторонньої допомоги і постійного догляду. Переговоривши з дружиною про те, що хто з дітей буде їх доглядати, той і буде прописаний в квартирі, вони зареєстрували в квартирі старшу доньку - відповідача [PERSON] та її доньку - онучку позивача - [PERSON] Однак, з моменту реєстрації відповідачів в квартирі, останні, як мешканці, в ній не проживали, оскільки проживали в приватному будинку [ADDRESS]. У [INFO] померла дружина позивача - [PERSON] Після її смерті відповідачі вчинили скандал, погрожували відібрати квартиру і не впускати позивача в квартиру, внаслідок чого склалися неприязні стосунки. Саме після смерті дружини, - в квітні 2014 року відповідачі самовільно вселилися в квартиру, змінивши замки у вхідних дверях, змістивши меблі та речі. Ці обставини свідчать про неможливість у позасудовому порядку вирішити питання про оплату квартплати та комунальних послуг без розподілу особових рахунків, про встановлення порядку користування квартирою саме у спосіб, на якому наполягає позивач, пояснюючи його ти порядком, який склався до смерті його дружини, а також створенням перешкод у користуванні квартирою підстав побоювання відповідачів. Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що балансоутримувачем багатоквартирного будинку по [ADDRESS] є Комунальне підприємство Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва, позивач просив здійснити заміну неналежного відповідача - Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва на належного - Комунальне підприємство Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва. Враховуючи вищенаведені підстави, позивач та його представники просили задовольнити позов, встановити порядок користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS], виділивши [PERSON] у користування для проживання ізольовану кімнату житловою площею 20, 3 кв.м., а [PERSON] та [PERSON] ізольовані кімнати житловою площею 15, 0 кв.м. та 15,2 кв.м.; місця загального користування залишити в спільному користуванні сторін, зобов'язати Комунальне підприємство Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва укласти з [PERSON] договір найму жилого приміщення - кімнатою житловою площею 20, 3 кв.м. у квартирі [ADDRESS], зобов'язати [PERSON] та [PERSON] не чинити йому перешкод у користуванні квартирою. Допитаний в судовому засіданні за власною згодою позивач [PERSON] показав, що відповідачі виготовили йому ключі від вхідних дверей в квартиру, він має вільний доступ до квартири, має можливість прийти, перевдягнутися, помитися, поїсти тощо, на задоволенні вимог проте він наполягає на задоволенні усіх позовних вимог через побоювання вчинення насильства з боку відповідачів. Відповідач-1 [PERSON] . позов не визнала, пояснила, що дійсно є рідною донькою позивача. На прохання хворої матері у 2007 році була зареєстрована разом зі своєю донькою у спірній квартирі, опікувалася і доглядала за матір»ю, зберігала свої речі і жила в кімнаті 15,2 кв.м. З 2012 року її мати невідомо з яких причин ініціювала конфлікт з приводу квартири, поміняла замки і доступу до квартири до її смерті [PERSON] не мала. Після смерті матері - в квітні 2014 року позивач [PERSON] добровільно переїхав жити на дачу, завів господарство, а вона разом зі своєю донькою оселилися в квартирі. Відповідач-1 пояснила, що жодних перешкод у користуванні квартирою позивачу не чиниться, змінивши замки у вхідних дверях в квартиру, вона передала їх під розписку своєму батькові, який має вільний і безперешкодний доступ до квартири. Щодо встановлення запропонованого позивачем порядку користування квартирою, відповідач-1 також заперечувала, наполягаючи на виділенні у користування для своєї доньки - онуки позивача і відповідача -2 у справі [PERSON] великої кімнати площею 20, 3 кв.м. з тих підстав, що цю кімнату за життя займала її мати, позивач [PERSON] займав кімнату 15, 0 кв.м., а вона - кімнату 15,2 кв.м., після смерті [PERSON] в великій кімнаті зроблено ремонт за кошти відповідачів, крім того, [PERSON] є інвалідом по зору ІІ групи, проживає однією сім'єю з чоловіком, який фактично здійснює за нею догляд, а позивач не потребує великої кімнати для проживання, оскільки постійно живе на дачі. Відповідач-2 [PERSON], не визнавши позов [PERSON], пред»явила зустрічний позов до [PERSON], [PERSON] про зміну договору найму житлового приміщення, який в подальшому уточнила, залучивши в якості співвідповідача Дніпровську районну в м. Києві державну адміністрацію, третя особа за зустрічним позовом - Комунальне підприємство Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва. Позовні вимоги за зустрічним позовом [PERSON] мотивує тим, що [PERSON] є її рідним дідом. У 2007 році, хоча вона і була зареєстрована в квартирі, фактичного доступу до квартири не отримала. Після смерті бабусі [PERSON], вона вселилася в квартиру і стала в ній проживати. Спірна квартира не приватизована, вона є інвалідом по зору 2 групи, проживає однією сім'єю з чоловіком, який фактично здійснює за нею догляд. З квітня 2014 року [PERSON] добровільно проживає на дачі, тому змінити договір найму житлового приміщення слід, виділивши [PERSON] ізольовану кімнату площею 20,3 кв.м, [PERSON] - кімнату площею 15,2 кв.м, а [PERSON] кімнату площею 15,0 кв.м. Проти зустрічного позову позивач [PERSON] та його представники заперечували з тих підстав, що великою кімнатою площею 20, 3 кв.м. завжди користувався [PERSON] та його дружина, жили разом і зберігали усі свої речі, за час її хвороби періодично [PERSON] ночував в кімнаті 15, 0 кв.м.. На підтвердження такого порядку користування квартирою просили допитати свідків і врахувати той порядок користування, який мав місце з часу вселення позивача у квартиру. Зазначили, що ремонт в окремих місцях у квартирі робився за спільний кошт всіх членів сім'ї, а не за кошти відповідача-1 [PERSON] Представник відповідача 3 за первісним позовом та представник третьої особи за зустрічним позовом - КП Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва в судовому засіданні визнала позов [PERSON] та заперечувала проти задоволення зустрічного позову. В подальшому представник направила до суду письмові заперечення, зазначивши, що оскільки двома кімнатами житловою площею 20,3 кв.м. та 15,0 кв.м. володів та користувався позивач [PERSON] зі своєю дружиною, а відповідачі по основному позову користувалися і проживають на сьогоднішній день у кімнаті житловою площею 15,2 кв.м., такий порядок не порушує їх житлових прав, користування двома кімнатами житловою площею 15,2 кв.м. та 15,0 кв.м, які поруч розташовані, є доцільним для членів однієї сім'ї, а вказані кімнати мають спільну лоджію, якою можуть одночасно користуватися мати та донька, слід задовольнити первісний позов та відмовити у зустрічному. Представник відповідача-3 за зустрічним позовом - Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили факт проживання у кімнаті житловою площею 20, 3 кв.м. їхніх батька та матері, факт проживання їхнього батька - позивача у справі [PERSON] на дачі, наявності у нього можливості вільного користування квартирою і ключів від неї. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. [INFO] померла [PERSON], яка була зареєстрована в квартирі [ADDRESS]. Після її смерті, відповідно довідки ЖРЕО №402 від 04.04.2014 р., в квартирі [ADDRESS] є зареєстрованими: [PERSON] (власник особового рахунку) - з 10.10.1975 року, [PERSON] (його дочка) з 04.09.2007 року, [PERSON] (його онука) з 04.09.2007 року. Квартира неприватизована, загальною площею 80,4 кв.м., з яких житлова площа становить 50,50 кв.м., має три ізольовані жилі кімнати площею 15,0 кв. м., 15,2 кв.м. та 20,3 кв.м. Як підтверджується показаннями позивача [PERSON], допитаного як свідка, показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], і не спростовано відповідачами, в кімнаті житловою площею 20,3 кв.м. жив позивач разом зі своєю дружиною до її смерті, інколи використовуючи кімнату площею 15, 0 кв.м. для сну та відпочинку; а кімнату житловою площею 15, 2 кв.м. використовували діти за потребою; а після смерті [PERSON] - на 9 днів та на 40 днів усі члени сім»ї збиралися саме у кімнаті площею 20, 3 кв.м., де зберігалися, як звичайно, речі позивача. Це дає підстави для висновку про те, що в квартирі склався конкретний порядок користування. Суд, відповідно, не убачає правових підстав для його зміни за зустрічним позовом [PERSON] Відповідно до ст. 104 ЖК УРСР член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. Житлові кімнати площею 15,0 кв. м., 15,2 кв.м. та 20,3 кв.м. відповідають вимогам ст. 63 ЖК України (13, 65 кв.м.) і можуть бути предметом окремих договорів найму. Оскільки сторони визнають акт неприязних стосунків та неможливість вирішення у позасудовому порядку питання оплати комунальних послуг та квартплати, відповідач-3 КП Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва є балоансоутримувачем будинку, кімната житловою площею 20, 3 кв.м. може бути предметом окремого договору найму, позовні вимоги [PERSON] про укладення з ним договору найму жилого приміщення - кімнатою житловою площею 20, 3 кв.м. у квартирі [ADDRESS] і встановлення порядку користування шляхом виділення йому в користування цієї кімнати, є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Позовна вимога про зобов'язання відповідачів [PERSON], [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у користуванні квартирою є необґрунтованою і задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не доведений належними доказами факт створення йому у будь-який спосіб відповідачами таких перешкод. Позивач визнав, що має ключі від квартири, вільний доступ до квартири, жилих кімнат, місць загального користування. Психологічне ставлення та побоювання відповідачів не є належним і допустимим доказом створення перешкод у користуванні квартирою. Враховуючи викладене та

Outcome: partial