Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] міської ради про визнання права власності на самочинно збудовані будинок садибного типу загальною площею 403,9 м2 (літ. О-2) з терасою загальною площею 36,8 м2 (літ. о) та індивідуальний житловий будинок загальною площею 83,9 м2 (Літ. Ж-1), які знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Молочна, 16. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у його приватній власності та оренді перебувають земельні ділянки житлової та громадської забудови під кадастровим № 6310138800:02:012:0063 площею 0,1 га та площею 0,0669 га під кадастровим № 6310138800:02:012:0064, відповідно, на яких ним самочинно побудовано будинок садибного типу загальною площею 403,9 м2 (літ. О-2) з терасою загальною площею 36,8 м2 (літ. о) та індивідуальний житловий будинок загальною площею 83,9 м2 (Літ. Ж-1), які знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Молочна, 16. Крім того, позивачем зазначено, що на даний час позивач не може оформити в адміністративному порядку право власності на вищевказане нерухоме майно, в звязку з чим і змушений звернутися з відповідним позовом до суду. В судове засідання представник позивача не зявився, просив суд розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, місце та час судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів за згодою позивача. Враховуючи, що розгляд справи відбувся за відсутності представників сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, судом встановлено наступне. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.07.2013 по цивільній справі № 646/6220/13-ц за позивачем визнано право власності на 100 % домоволодіння по вул. Кірова (Молочна), 16, яке складається з житлового будинку літ. А-1 загальною площею 244,9 м.кв., житловою площею 127,8 м. кв., (в тому числі: житлової прибудови А - 1, прибудови а3, підвалу Ап), літніх кухонь літ. Ж, літ. Л, сараю літ. Н, гаражу літ. М, огорож № 5, 6,7. Також у приватній власності [PERSON] знаходиться земельна ділянка із земель житлової та громадської забудови під кадастровим № 6310138800:02:012:0063 площею 0,1 га. 20.11.2014 року між [PERSON] міською радою та позивачем укладено договір оренди земельної ділянки під кадастровим № 6310138800:02:012:0064, за яким позивачу передано в платне володіння та користування земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови, загальною площею 0,0669 га, строком до 01.08.2064. За час експлуатації індивідуального житлового будинку та використання за цільовим призначенням зазначених земельних ділянок позивач здійснив перебудову (реконструкцію) літньої кухні загальною площею 83,9 м2 (літ. Ж-1) на житловий будинок та побудував будинок садибного типу загальною площею 403,9 м2 (літ. О-2) з терасою загальною площею 36,8 м2 (літ. о)., сарай літ. «Р» площею 15,2 м2, сарай літ. «С» площею 11, 0 м2 Згідно з результатами проведення технічних обстежень зазначеного самочинно збудованого нерухомого майна, виконаних ФОП [PERSON] (кваліфікаційний сертифікат АЕ № 000416 ) та ФОП [PERSON], останнє відповідає вимогам надійності та безпечної експлуатації, а будівництво виконано з дотриманням діючих будівельних норм та придатне до подальшої експлуатації. Листом № к-9-491/о/92-16.01.01-06 управління містобудування та архітектури [PERSON] міської ради позивачу відмовлено у видачі будівельного паспорту на обєкти будівництва. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», виконання будівельних робіт дозволяється після реєстрації повідомлення або декларації про початок виконання будівельних робіт чи видачі органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт. Згідно з ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта є дата реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації або видачі сертифіката. У відповідності до пункту 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України\~від 13 квітня 2011 р.№ 466\~ будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо обєктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт, відповідно до переліку обєктів, будівництво яких здійснюється після надіслання повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом, а право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Статтею 375 ЦК України передбачено право власника на забудову земельної ділянки, а саме зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Згідно з ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Частиною 5 цієї статті передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Пунктом 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 передбачено, що у разі коли на самочинно збудоване нерухоме майно визнано право власності за рішенням суду, воно приймається в експлуатацію згідно з цим порядком. Отже, визнання у судовому порядку права власності на обєкт будівництва не позбавляє обовязку введення його в експлуатацію. Враховуючи вищевикладене, суд вважає законним позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved