Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду з позовом до ТОВ Агрофірма «Зелене господарство» про стягнення заборгованості по виплаті аліментів з підприємства. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що, згідно рішення Сєвєродонецького міського суду від 30.09.1998 року, вона повинна отримувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, з її колишнього чоловіка - [PERSON], який працює в ТОВ Агрофірма «Зелене господарство» сторожем. За період з 01.04.2014 року по 30.04.2014 року підприємство заборгувало їй 771,60 грн. На підставі викладеного позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ТОВ Агрофірма «Зелене господарство» заборгованість по аліментам у розмірі 771,60 грн. та звільнити від сплати державного мита у зв'язку із тяжким матеріальним становищем. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву слухати справу без її участі, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача ТОВ Агрофірма «Зелене господарство» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Оскільки позивач [PERSON] в поданій до суду письмовій заяві не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, тому судом 22.12.2014 року на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Згідно ч. 1 ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Згідно ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач має право звернутись до суду з позовом до юридичної особи, яка зобов'язана здійснити стягнення коштів з боржника, у разі невиконання рішення суду з вини такої юридичної особи. Судом встановлено, що, відповідно до копії постанови про стягнення аліментів від 30.09.1998 року, з [PERSON], 1970 р.н., стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 23.09.1998 року до його повноліття. Відповідно до довідки № 11458/03-51 від 02.12.2014 року, наданої начальником ВДВС Сєвєродонецького міського управління юстиції Р.С. Прийма, станом на 01.11.2014 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], борг по аліментам за ТОВ Агрофірма «Зелене господарство» складає 771,60 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в ході судового засіданні, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ухвали Сєвєродонецького міського суду від 17.12.2014 року, позивача звільнено від сплати судового збору за даним позовом. Згідно зі ст. 88 ч.2 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у відповідності до вимог ч. 2 ст. 88 ЦПК України в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved