Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Вінницької міської ради про визнання права власності у порядку спадкування та просив визнати за ним право власності на частку земельної ділянки площею 0,0576 га, кадастровий номер 0510137000:03:045:0359, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що визначити частку у спільній сумісній власності у позасудовому порядку неможливо у зв`язку зі смертю співвласника - спадкодавця [PERSON] , що є перешкодою у оформленні спадщини. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.09.2020 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.10.2020 року було витребувано від приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Ясінської Олени Миколаївни належним чином засвідчену копію спадкової справи № 9/2019, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.12.2020 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Зайцев В.Ю. підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача Вінницької міської ради - Новіцький Л.М. заперечував проти задоволення позову, оскільки позивачем невірно обрано спосіб захисту. Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, у тому числі, матеріали спадкової справи № 9/2019, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом установлено такі обставини справи та відповідні їм правовідносини на підставі наданих доказів. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 397436 від 06.09.2010 року, виданого на підставі рішення Вінницької міської ради від 26.03.2010 року № 2747, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011006900730, земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,0576 га (кадастровий номер 0510137000:03:045:0359), розташована по [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності позивачеві [PERSON] та померлій [PERSON] (без визначення часток). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.01.2017 року (актовий запис № 65). Позивач [PERSON] є сином [PERSON] та єдиним її спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України, що підтверджується матеріалами витребуваної судом спадкової справи № 9/2019. Позивач [PERSON] прийняв спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, що підтверджується матеріалами витребуваної судом спадкової справи № 9/2019. Позивач [PERSON] отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом від 16.08.2019 року, посвідчене приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ясінською О.М. за реєстровим № 861, на 27/50 часток житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.08.2019 року № 119/02-31 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ясінською О.М. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,0576 га (кадастровий номер 0510137000:03:045:0359), розташовану по [ADDRESS] , оскільки не визначено її частку у спільному сумісному майні. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом ; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності; у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно зі ст. 89 ЗК України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом; у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку; г) співвласників багатоквартирного будинку; співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом; поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. При цьому, як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18, визначення судом частки співвласника у праві спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку за померлим не узгоджуються з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не є стороною процесу та у зв`язку зі смертю не має цивільної процесуальної правоздатності і дієздатності; позивач не позбавлена права на захист своїх порушених прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування на спірну земельну ділянку. Разом з тим, у позовних вимогах не зазначено, на яку саме частку у спільній сумісній власності позивач просить визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом, а тому суд виходить з принципу рівності часток у спільній сумісній власності. Таким чином, суд доходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. За клопотанням представника позивача судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: partial