Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням посилаючись на те, що він є квартиронаймачем будинку №5 квартири №67 по вул. Алтайська в м. Камянське Дніпропетровської області. В теперішній час в квартирі зареєстровано двоє осіб: донька [PERSON] та син [PERSON]. Але фактично в квартирі проживають лише він та його донька, оскільки з 2005 року син проживає за іншою адресою в цивільному шлюбі. Наявність реєстрації відповідача в квартирі перешкоджає реалізації права на отримання субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Просить позовні вимоги задовольнити. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом оголошення на сайті, про поважні причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи без їх участі, проти винесення рішення не заперечували. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що пред'явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що позивач є квартиронаймачем будинку №5 квартири №67 по вул. Алтайська в м. Камянське Дніпропетровської області. Відповідно до особистого рахунку №10067, у квартирі окрім позивача, зареєстрований відповідач [PERSON]. Відповідно до акту про не проживання від 26.09.2018 року, виданого членами комісії [PERSON], [PERSON] відповідач [PERSON] не проживає у будинку з 2006 року. [PERSON] не перебуває у лавах Збройних Сил України, про що свідчить відповідь №4/3958 від 05.12.2018 року Міністерства оборони України Камянського ОМВК. Згідно відповіді №2/4-10134/Сл-18 від 03.12.2018 року [PERSON] в установах виконання покарань підпорядкованих Південно-Східному міжрегіональному управлінню з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, за діючими та архівними обліками не значиться. Південний районний у місті Камянське відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області повідомив, що актовий запис про смерть на гр. [PERSON] по архіву відділу відсутній. Частинами 1, 2 ст. 71 Житлового кодексу Української РСР (далі ЖК УРСР) передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Згідно зі ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до\~статті 383 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК) власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно зі\~статтею 391 ЦК\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження цим майном. За правилами, встановленими частиною другою\~статті 405 ЦК, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач не мешкає у будинку з 2006 року, що належить позивачу на праві власності, не сплачує за комунальні послуги, отже згідно з приведеною нормою втратив право користування житлом за місцем реєстрації. При цьому домовленості між сторонами з приводу строку відсутності відповідача не існує. Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved