Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що з відповідачем вони перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.07.2005 року, який згодом було розірвано рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.07.2017 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Вважає, що відповідач також зобов`язаний брати участь у вихованні дітей та надавати матеріальну допомогу на утримання їх спільних синів. Відповідач є здоровим, працездатним, інших утриманців не має. З урахуванням викладеного, просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки всіх видів його доходів, але не менше встановленого законодавством мінімуму щомісячно, з дня пред`явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.09.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного провадження (а.с. 19). До початку судового засідання позивач подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 24). Від відповідача на адресу суду надійшла заява, у якій останній зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить розгляд справи проводити у його відсутності (а.с. 25-26). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.07.2017 року було розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] та зареєстрований Відділом РАЦС Луцького МУЮ Волинської області, актовий запис № 844 (а.с. 12-13). За час шлюбу у сторін народилося двоє синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 1462 та серії [NUMBER] , актовий запис № 965, відповідно (а.с. 14-15). Судом з`ясовано, що неповнолітні діти проживають разом з матір`ю позивачкою\~ [PERSON] . Судом встановлено, що сторони не можуть дійти згоди щодо утримання їх неповнолітніх дітей, тобто між ними існує спір з цього питання. Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Частинами 1 та 2 ст. 183 СК України передбачено, що частк заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька\~ і (або) у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатним, здоровим, на обліку у лікарів не перебуває, інших неповнолітніх дітей, утриманців він не має. Вказані обставини відповідачем не заперечуються. З довідки Відділу прикордонної служби «Тополі» встановлено, що [PERSON] на даний час проходить військову службу у в/ч [NUMBER] [INFO] на відділі прикордонної служби «Тополі» (а.с. 17). Неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] здорові, самостійних доходів не мають. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей. Крім того, як слідує з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Проаналізувавши зібрані і досліджені\~ в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, а також не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки всіх видів його доходів, але не менше встановленого законодавством мінімуму щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви 16.07.2018 року (а.с. 1) та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved