Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення моральної шкоди, в зв`язку з ушкодженням здоров`я. В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 1975 року по 1978 рік, та з 1996 рік по 2007 рік працював на підприємстві відповідача. В 2005 році Українським науково - дослідного інституту промислової медицини йому були встановлені професійні захворювання. Актом розслідування профзахворювань №37 встановлено, що причиною отримання ним профзахворювання являється пил, що перевищує гранично допустиму концентрацію та загальна вібрація, що перевищувала гранично допустимий рівень. Висновком МСЕК первинно 14.12.2005 року було встановлено 40% втрати професійної працездатності, з яких: 25% по хронічному бронхіту та 15% по вібраційній хворобі, безстроково. В Акті розслідування професійних захворювань вказано винних осіб, які порушили законодавство з охорони праці ПАТ «Арселор Мітгал Кривий Ріг». Від встановлення втрати працездатності, він переніс та переносить моральні страждання та переживання. Тому, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 150000,00 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди, без врахування податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Ухвалою від 05.06.2019 року суд вирішив питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Представник відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» Стаднік Я.В. подала до суду відзив, згідно якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Обґрунтовує це тим, що позивачу було роз`яснено під розпис його права і обов`язки, повідомлено про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору. Тому, позивач свідомо приймав запропоновані йому умови праці і усвідомлював можливість ушкодження його здоров`я та його наслідки. Крім того, відповідач не приховував важкість та шкідливість технологічного процесу, технологію виробництва не порушував. Більше того, відповідач відповідно до вимог законодавства повсякчас застосовує заходи щодо полегшення і оздоровлення умов праці працівників шляхом впровадження прогресивних технологій, досягнень науки і техніки, засобів механізації та автоматизації виробництва, позитивного досвіду з охорони праці. Вважає, що будь-яких порушень законодавства про працю відносно позивача, які б знаходились в причинному зв`язку з настанням професійного захворювання, відповідач не вчиняв. Посилається на те, що в спірних правовідносинах не було встановлено вчинення з боку відповідача будь-яких винних, неправомірних дій, що могли б призвести до виникнення у позивача професійного захворювання, отже відсутня одна з обов`язкових передумов для відшкодування моральної шкоди. В матеріалах справи відсутній висновок МСЕК або висновок судової-психологічної експертизи про те, що позивачу завданні моральні страждання за умов ситуації, що досліджуються у справі. Крім того, зазначила, що відповідно Акту розслідування професійного захворювання від 31.10.2005 року слідує, що увійшла й робота позивача Шахті «Северная» ім. Валявко з 05.1978 року по 01.1990 року; НКГЗК ГТЦ з 08.1975 року по 05.1978 року; ВАТ «Криворіжсталь» ГЗК АТЦ з 12.1996 року по 10.2005 року. Отже, аналізуючи профмаршрут позивача можна зробити висновок, що 34 роки та 5 місяців роботи в умовах шкідливих виробничих факторів на підприємстві, що не перевищує 25% від загального стажу в шкідливих умовах. А тому є підстави вважати, що відсутній причинний зв`язок настання професійного захворювання позивача саме з вини відповідача. Щодо розміру моральної шкоди в сумі 150000,00 грн. вважає її жодним чином неаргументованим та необґрунтованими, сума завищена та не відповідає тяжкості та характеру шкоди, про наявність якої стверджує позивач. Отже, виходячи з аналізу наведених обставин, вважає вимоги позивача вважає безпідставними та необґрунтованими. Суд, дослідивши письмові докази цивільної справи, відзив представника відповідача, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно трудової книжки, [PERSON] тривалий час працював на підприємстві відповідача (а.с. 11-16). Згідно п. 16 Акту розслідування хронічного професійного захворювання №37 від 31.10.2005 року, професійне захворювання [PERSON] виникло за таких обставин: Шахта «Северная» ім. [PERSON] з 05.1978 року по 01.1990 року - підземний слюсар черговий з ремонту гірничого устаткування, електрослюсар черговий та з ремонту устаткування повним робочим днем в підземних умовах, слюсар черговий та з ремонту устаткування шахти з повним робочим днем в підземних умовах; НКГЗК: ГТЦ з 08.1975 року по 05.1978 року - водій автомобіля зайнятий доставкою води до бурових станків, АТЦ з 02.1990 року по 12.1996 року - водій автомобіля 1 кл.; ВАТ «Криворіжсталь», ГЗК АТЦ з 12.1996 року по 10.2005 року - водій автомобіля 1кл., водій автотранспортних засобів. Протягом зазначеного стажу більше 30 років підпадав під шкідливу дії пилу, що перебільшував ГДК та 15 років 8 місяців працював в умовах шкідливої дії загальної вібрації, що перебільшувала ГДР через недосконалість робочих місць (а.с. 17-18). Відповідно п. 17 Акту, причиною виникнення професійного захворювання визначено пил, що перебільшував ГДК та загальна вібрація, що перебільшувала ГДР (а.с. 17-18). Відповідно до довідки МСЕК від 14.12.2005 року [PERSON] встановлено 40% втрати професійної працездатності, з яких: 25% по ХОЗЛ, та 15% по вібраційній хворобі, з 12.12.2005 року безстроково (а.с. 19). Згідно з ч. 4 ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні та здорові умови праці. Стаття 153 КЗпП України встановлює, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 р. встановлено, що обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду. Таким чином, ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» є належним відповідачем по справі. Статтею 173\~КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Згідно ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст.\~23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Частиною 3 ст. 1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках встановлених законом. У відповідності до ст. 4 ЗУ «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань. Свої моральні страждання, пов`язані з ушкодженням здоров`я на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» позивач оцінює в розмірі 150000,00 гривень. Як вбачається з матеріалів справи, позивач зазнав ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням трудових обов`язків, у зв`язку з чим отримав 40% втрати професійної працездатності. Згідно виписки з медичної карти, [PERSON] потребує нагляду лікарів, постійний прийом лікувальних засобів, спеціальне лікування, лікування в санітарно курортних закладах, масажі та фізико - терапевтичне лікування (а.с. 21, 22-23, 24, 25, 26, 27). При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками професійного захворювання порушено звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв`язки. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди (суму її компенсації), судом ураховано тяжкість завданої позивачеві моральної шкоди, глибину, тривалість та характер моральних та фізичних страждань, їх інтенсивність та довготривалість, стан здоров`я, тяжкість професійного захворювання, настання у зв`язку з цим негативних змін у житті, необхідність лікування, втрату у зв`язку з цим життєвих зв`язків, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, що вимагає додаткових зусиль для організації свого життя, обсяг втрати позивачем працездатності унаслідок профзахворювання. При цьому, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, що відповідає вимогам п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Щодо вимоги про стягнення 150000,00 грн., то суд приходить висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві шкоди. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд, стягує з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 гривень. На підставі викладеного, та

Outcome: partial