Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Відповідача [PERSON] про стягнення боргу посилаючись на те, що 20.05.2018 року, 26.05.2018 року між Позивачем та Відповідачем укладено усні договори позики, за якими Відповідач отримав у Позивача у власність: кошти в сумі 2 000,00 $ строком до 03.06.2018 року, що підтверджено розпискою від 20.05.2018 року та кошти в сумі 2 000,00 $ строком до 03.06.2018 року, що підтверджено розпискою від 26.05.2018 року. Станом на час подання позову Відповідач грошові кошти не повернув, чим порушив взяті на себе зобов`язання, і на підставі ст.ст. 202, 207, 525, 526, 1046, 1047, 1049 Цивільного кодексу України Позивач звернувся з вимогою про стягнення боргу у розмірі 104 920,00 грн., що відповідно до курсу НБУ еквівалентно 4 000,00 доларів США. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. У судове засідання відповідач не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.05.2018 року та 26.05.2018 року між Позивачем та Відповідачем укладено усні договори позики, відповідно до яких Відповідач отримав у Позивача у власність: грошові кошти в сумі 2 000,00 $ строком до 03.06.2018 року, та грошові кошти в сумі 2 000,00 $ строком до 09.06.2018 року. Ці обставини підтверджуються розписками від 20.05.2018 року та від 26.05.2018 року, що передані Позивачу на підтвердження факту отримання грошових коштів. Оскільки, в строк по 03.06.2018 року та по 09.06.2018 року грошові кошти Відповідач не повернув, то Позивач просив стягнути з Відповідача грошові кошти у розмірі 104 920,00 грн., що відповідно до курсу НБУ еквівалентно 4 000,00 доларів США. Згідно ст. 1046 Цивільного кодексу України За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За ст. 1047 Цивільного кодексу України Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За ст. 509 Цивільного кодексу України Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За ст. 525 Цивільного кодексу України Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Положення ст. 526 Цивільного кодексу України передбачає, що Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 Цивільного кодексу України Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У зв`язку із вказаними обставинами, суд приходить до висновку про задоволення позову повністю. При цьому суд зазначає, що доказів погашення заборгованості Відповідачем не було надано. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір підлягає стягненню з Відповідач на користь Позивача.

Outcome: approved