Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 08.05.2015 року вони зареєстрували шлюб у Целіївській сільські раді Гусятинського району Тернопільської області. Від цього шлюбу у подружжя є дочка [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки між ними не склалися, подальше спільне проживання стало неможливим, оскільки вони не знаходять взаєморозуміння. Відповідачка не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їхній сім»ї, вони перестали розуміти один одного, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. В подальшому даний шлюб зберігати не доцільно. Оскільки збереження шлюбу суперечить його інтересам, вважає недоцільно в подальшому зберігати даний шлюб. Позивач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, стосовно примирення з відповідачкою заперечує. Не заперечує щодо розгляду справи в підготовчому судовому засіданні. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи без її участі. Не заперечує щодо розгляду справи в підготовчому судовому засіданні. Щодо надання сторонам строку для примирення заперечує. Перевіривши матеріали справи суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.05.2015 року, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 23 листопада 2017 року Гусятинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області , про що зроблено відповідний актовий запис за № 03 (а.с. 6). Судом встановлено, що у сторін по справі від шлюбу є дочка [PERSON], [INFO].(а.с.7). Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі, обставини в справі сторонами визнаються та не потребують доказуванню і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved