Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що, 15 грудня 2013 року померла її мати [PERSON]. За життя [PERSON] фактично володіла та користувалась житловим будинком № 60 по вул.. Леніна в с. Тростянець Великомихайлівського району Одеської області, разом з усіма господарськими будівлями та спорудами, оскільки з 1955 року зареєстрована як голова домогосподарства в по господарських книгах органу місцевого самоврядування. Позивач вказує, що за життя її мати не зареєструвала право власності на житловий будинок, у зв»язку з чим після її смерті вона не має можливості оформити свої спадкові права на будинок в нотаріальній конторі. Посилаючись на наведене, позивач просить суд визнати за нею за правом спадкування за законом після смерті матері, право власності на житловий будинок № 60 по вул.. Леніна в с. Тростянець, разом з господарськими будівлями та спорудами. Відповідач [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона також є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], належним чином звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але оформити спадщину на будинок не змогла через відсутність правовстановлюючих документів. Просить визнати за нею право власності на 1/2 частину спадкового будинку за правом спадкування за законом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним в позові. Пояснила, що спадковий будинок будували її батьки, належним чином право власності не оформили, що перешкоджає прийняттю спадщини в нотаріальному порядку. Зустрічний позов не визнала. Представник Тростянецької сільської ради в судове засідання не з»явився, про дати розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв або клопотань суду не надавав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що і вона і позивач є дочками [PERSON], яка померла. Вони обидві звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Вона прийняла спадщину на земельну ділянку, але оформити спадкові права на будинок можливості не має через відсутність правовстановлюючих документів. Вважає, що право на спадщину мають всі діти спадкодавця в рівних частинах, тому бажає реалізувати свої спадкові права. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Із матеріалів справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є дочками [PERSON], що підтверджено копіями свідоцтв про народження сторін та копіями свідоцтв про укладення шлюбу та зміну дошлюбного прізвища (а.с.910, 50,51). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 353988, [PERSON] померла 15 грудня 2013 року (а.с.8). Згідно з довідкою Тростянецької сільської ради № 21 від 10.05.2016 року, [PERSON] до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с.22); вказаний будинок належав [PERSON] (а.с.23). Згідно виписками з погоспадарської книги Тростянецької сільської ради, [PERSON] була зареєстрована як голова домогосподарства, об»єкт по господарського обліку № 82 будинок 60 по вул.. Леніна, рік побудови 1955; площа земельної ділянки для обслуговування житлового будинку 0,25 га; рішення про приватизацію земельної ділянки не приймалось, державний акт не видавався (а.с.11) Аналогічна інформація міститься в довідках Тростянецької сільради №100/02-16 від 01.04.2016 року (а.с.12) та №99/02-16 від 01.04.2016 року (а.с.13). Із інформації Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори №1071/01-16 від 07.06.2016 року вбачається, що після смерті [PERSON] відкрита спадкова справа № 22/2014 за заявами [PERSON] та [PERSON] (а.с.38). Також із свідоцтва про право на спадщину за законом вбачається, що [PERSON] оформила спадкові права на земельну ділянку після смерті [PERSON] (а.с.52). Також із інформаційних листів Великомихайлівської державної нотаріальної контори на ім.»я сторін вбачається, що сторонам відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину на житловий будинок № 60 по вул.. Леніна в с. Тростянець Великомихайлівського району Одеської області у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухомість (а.с.21,65). На підставі досліджених документів суд встановив, що сторони є спадкоємцями першої черги після померлої матері, належним чином прийняли спадщину, але оформити в нотаріальній конторі свої спадкові права на житловий будинок не мають можливості у зв»язку з відсутністю у спадкодавця зареєстрованого права власності на нерухоме майно. Перевіривши посилання сторін на те, що спадкодавцю фактично на праві власності належав житловий будинок 60 по вул.. Леніна в с. Тростянець, суд дійшов до наступного. Право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення будівництва. Із витягу з по господарської книги Тростянецької сільради вбачається, що фактично житловий будинок був побудований в 1955 році. На час завершення будівництва питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків та прийнятою відповідно до цього Указу постановою ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва, а тому за вказаними Указом та Постановою підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт будівництва ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов»язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у по господарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до ст.. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо особливостей державної реєстрації прав власності на об»єкти нерухомого майна, закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, що набув чинності на час ухвалення судом рішення, внесені зміни, відповідно до яких для здійснення державної реєстрації прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності на об»єкти( індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудовані до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, проведення технічної інвентаризації не потребується. Документом, що замінює технічний паспорт у разі його відсутності, є виписка з погосподарської книги, яка надається виконавчим органом сільської ради або відповідною архівною установою. Державна реєстрація прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності на об»єкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудовані до них, що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалась державна реєстрація прав власності, для осіб, за якими закріплені рахунки в по господарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої органом сільської ради або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Враховуючи наявність в по господарських книгах записів про спадкодавця, як голови домогосподарства за адресою: будинок 60 по вул.. Леніна в с. Тростянець, суд вважає доведеним факт того, що померлій матері сторін [PERSON] житловий будинок 60 по вул.. Леніна в с. Тростянець належав на праві власності, і вказана особа мала право належним чином зареєструвати право власності на вказаний будинок, але свої права власника не реалізувала. Відповідно до ст.. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст.. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Дослідивши всі надані у справі докази, суд вважає доведеним, що сторони є спадкоємцями першої черги спадкодавця [PERSON], якій на праві власності належав житловий будинок 60 по вул.. Леніна в с.Тростянець; за життя спадкодавець належним чином не зареєстрував своє право власності на нерухоме майно, хоча мав на це право, у зв»язку зі смертю фактичного власника нерухомого майна реєстрація права власності в позасудовому порядку не можлива. Сторони є єдиними спадкоємцями першої черги, які належним чином прийняли спадщину. Реалізувати свої спадкові права в позасудовому порядку сторони не мають можливості у зв»язку з відсутністю зареєстрованого права власності спадкодавця на нерухоме майно. Враховуючи встановлені судом обставини, приймаючи до уваги те, що спадкоємці мають право на отримання спадщини в рівних частинах, суд вважає необхідним визнати за сторонами право власності на житловий будинок 60 по вул.. Леніна в с. Тростянець Великомихайлівського району Одеської області в рівних частинах по 1/2 частині за кожним, за правом спадкування за законом після померлої 15.12.2013 року [PERSON].

Outcome: partial