Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до\~суду з\~позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що 22 травня 1976 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №847. Від даного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Позивач вказує, що в період спільного життя з 22.05.1976 року по грудень 1998 року включно сторони проживали однією сім'єю, вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Однак на ґрунті взаємних підозр, ревнощів одне до одного, між ними постійно виникали непорозуміння стосовно сумісного проживання, які переходили у сварки. Вони перестали розуміти один одного. Вказує, що з кінця грудня 1998 року сімейні стосунки з відповідачкою ним припинені, вони почали проживати окремо, перестали вести спільне господарство та бюджет. Разом не проживають більше 22 років та подружні стосунки припинені. Стверджує, що він категорично не згідний на примирення та в добровільному порядку розривати шлюб відповідач відмовляється. На основі викладеного просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не зявився, проте до початку судового засідання від нього надійшла заява про розгляд даної справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилась, про поважність причини неявки суд не повідомила, хоча була повідомленою про день, час та місце розгляду даної справи в суді, у звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників\~\~справи\~\~чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 22 травня 1976 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №847, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-МИ №116708 (а.с.5). Від спільного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Відповідно до ст.55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, довіри, взаєморозуміння та поваги. Сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та проживають окремо з 1998 року. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи. Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved