Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до філії «Криворізька» ПАТ «Північтранс» та ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-авто», в якому просить стягнути на свою користь: з філії «Криворізька» ПАТ «Північтранс» - 10000 грн. 00 коп. у відшкодування моральної шкоди; з ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-авто» - 43070 грн. 00 коп. у відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування позову навів наступне. 5 червня 2014 року о 18 годині 45 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем марки «[PERSON] Спринтер 313» державний реєстраційний номер [NUMBER] (далі за текстом «автомобіль «Мерседес») по вулиці Мелешкіна у м. Кривому Розі, при виникненні небезпеки своєчасно не прийняв міри гальмування, в результаті чого допустив наїзд на стоячий автомобіль [NUMBER] (далі за текстом «автомобіль «Чері») під його, позивача, керуванням. Своїми діями водій [PERSON] грубо порушив вимоги п. 12.3 ПДД України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене статтею 124 КУпАП. Постановою Саксаганського районного суду від 16 липня 2014 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень. У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. [PERSON] на момент спричинення ДТП перебував у трудових відносинах з ПАТ «Північтранс» та керував автомобілем моделі «Мерседес» перевозячи людей по міському маршруту. Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична особа або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. Автомобіль «Мерседес» застрахований в страховій компанії ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-авто» за полісом № АС 5359226 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, власників наземних транспортних засобів, що вбачається із страхового акту. Матеріальні збитки, завдані володільцю автомобіля «Чері» - [PERSON], згідно акту складає 21837 грн. 48 коп. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження, сума матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Чері» складає 36049 грн. 6 коп. Відповідно до статті 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. На відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу у відповідності до рахунку фактури від 16 червня 2014 року наданого ФОП [PERSON], було сплачено 43070 гривень. Вказаний рахунок-фактура вважає належним доказом та таким, що відповідає пунктам 25, 26 наказу Міністерства транспорту України № 756 «Про затвердження Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту автомобільних транспортних засобів». Наполягає, щоПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-авто» зобовязана відшкодувати матеріальний збиток в сумі 43070 грн. Згідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичний особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Згідно до ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя. Під моральною шкодою розуміється втрата немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, заподіяних позивачу протиправними діями відповідача. Відповідно до вимог пунктів 8 та 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди. Згідно з частинами 1 та 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із пошкодженням її майна; відшкодовується грішми, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не повязана з розміром цього відшкодування. Він, позивач, зазнав тілесних ушкоджень, його майно ушкоджено внаслідок ДТП, а також внаслідок ушкодження цього майна, переніс певні душевні страждання, викликані дискомфортом у вигляді неможливості тривалий час використовувати свою власність за \~її прямим призначенням, клопотами по ремонту автомобілю, тому має право на відшкодування заподіяної моральної шкоди. Крім того, його дружина [PERSON] є інвалідом 2-ї групи за опорно-руховою системою та самостійно не має можливості пересуватися. Для забезпечення потреб сімї, не мав можливості використовувати належний на праві приватної власності автомобіль, не мав можливості перевозити дружину, що викликало значні складності. Крім того, його мати [PERSON], [INFO] була інвалідом війни за опорно-руховою системою та на той час, коли автомобіль перебував на ремонті, не міг вчасно надавати матері допомогу та забезпечувати її побутові потреби. Мати померла 28 грудня 2014 року. Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична особа або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. Моральну шкоду оцінює в сумі 5000 гривень. Під час розгляду справи, за згодою позивача, на підставі ст. 33 ЦПК України, неналежний відповідач філія «Криворізька» ПАТ «Північтранс» замінений на належного відповідача - ПАТ «Північтранс». Позивач у судовому засіданні позов підтримав повністю та підтвердив зміст позову. Крім того, пояснив, що відшкодування від страхової компанії не отримав, на даний час автомобіль «Чері» відремонтований, забрав автомобіль з ремонту без оформлення будь-яких документів. На час проведення експертизи, автомобіль не був відремонтованим. На даний час сплатив представнику 2500 грн. 00 коп., за умовами договору повинен сплатити ще 1500 грн. Подавати додаткові докази не бажає. Також, пояснив, що зазначений в описовій частині позовної заяви розмір моральної шкоди у сумі 5000 грн. є опискою, та просить стягнути з ПАТ «Північтранс», як вбачається зі змісту позовних вимог, саме 10\~000 грн. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав повністю та підтвердив зміст позовних вимог. Крім того, зазначив, що дружина позивача внаслідок захворювання пересуватися без сторонньої допомоги не могла. Подавати додаткові докази не бажає. Представник відповідача ПАТ «Північтранс» [PERSON] позов не визнав повністю. Визнає факт та обставини ДТП, внаслідок якої пошкоджений автомобіль позивача. Визнає той факт, що автомобіль «Мерседес» на час ДТП знаходився у користуванні ПАТ «Північтранс», був застрахованим. Подавати додаткові докази не бажає. Представник відповідача ПАТ «Північтранс» [PERSON] підтримав позицію представника [PERSON] Представник відповідача ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-авто» у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа [PERSON] до суду не зявився, про час та місце слухання справи була повідомлений належним чином. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія (а.с.7, 7-зв.) страховий акт (а.с.8), заява про страхове відшкодування (а.с.9), постанова про закриття кримінального провадження (а.с.10), постановою суду у справі про адміністративне правопорушення (а.с.11), висновок автотоварознавчого дослідження (а.с.12-26), рахунок-фактура (а.с.27, 100), квитанція (а.с.28), квитанція (а.с.29), свідоцтво (а.с.30), довідка (а.с.31), свідоцтво про смерть (а.с.93), довідка (а.с.94), свідоцтво про інвалідність (а.с.95), свідоцтво про шлюб (а.с.96), пенсійне посвідчення (а.с.97), медичний висновок (а.с.98), квитанція (а.с.99). Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні свідоцтво, посвідчення (а.с.7) належними доказами, так як ці докази містять інформацію щодо предмета доказування, а саме про належність автомобіля «Чері», правомірність керування позивачем автомобілем. Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні страховий акт (а.с.8), заяву (а.с.9) належними доказами, так як ці докази містять інформацію щодо предмета доказування, а саме про звернення позивача до страхової компанії, визнання ДТП страховою подією. Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні постанови (а.с. 10, 11) належними доказами, так як ці докази містять інформацію щодо предмета доказування, а саме про обставини пошкодження автомобіля «Чері». Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні висновок (а.с.12-26), рахунок-фактуру (а.с.27, 100), свідоцтво (а.с.30), належними доказами, так як ці докази містять інформацію щодо предмета доказування, а саме про наявність пошкоджень автомобіля «Чері», витрати понесені позивачем. Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України, вважає досліджену у судовому засіданні довідку (а.с.31) належним доказом, так як цей доказ містить інформацію щодо предмета доказування, а саме про належність автомобіля «Мерседес». Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні свідоцтво про смерть (а.с.93), довідку (а.с.94), свідоцтво про інвалідність (а.с.95), свідоцтво про шлюб (а.с.96), пенсійне посвідчення (а.с.97), медичний висновок (а.с.98), належними доказами, так як ці докази містять інформацію щодо предмета доказування, а саме про сімейний стан позивача, стан здоровя його родичів. Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України, вважає досліджену у судовому засіданні квитанцію (а.с.98) належним доказом, так як цей доказ містить інформацію щодо предмета доказування, а саме про оплату ремонту автомобіля «Чері». Суд, відповідно до ст. 59 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом. Суд, оцінюючи відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо, досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні на підставі належних, допустимих, достовірних, взаємоповязаних між собою у сукупності доказів, встановлені наступні факти та обставини. Позивач з 2011 року є власником автомобіля «Чері». Власником автомобіля «Мерседес» станом на 5 червня 2014 року є ПАТ «Північтранс», що визнається сторонами. Власник автомобіля «Мерседес» ПАТ та «Українська страхова компанія «Гарант-авто» 1 серпня 2013 року уклали договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким забезпечувався автомобіль «Мерседес», страхова сума дорівнює 50000 грн. 00 коп., розмір франшизи дорівнює «0». Строк дії цього договору встановлений по 31 липня 2014 року. Вказані обставини актом (а.с.8). [PERSON] 5 червня 2014 року керував автомобілем «Мерседес». Близько 18 години 45 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «Мерседес», рухаючись по вул. Мелешкіна в м. Кривому Розі, при виникненні небезпеки для руху не прийняв своєчасно міри гальмування та здійснив наїзд на автомобіль «Чері», який стояв. 13 червня 2014 року позивач подав страховій компанії заяву про відшкодування шкоди, завданої автомобілю «Чері». 28 жовтня 2014 року ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-авто» видало акт, згідно якого позивач має право на отримання страхового відшкодування в сумі 21837 грн. 48 коп. 18 червня 2014 року було проведено обстеження автомобіля «Чері» та складений висновок про те, що завдана вказаному автомобілю матеріальна шкода дорівнює 36049 грн. 36 коп. Позивач провів ремонт автомобіля «Чері», за ремонт автомобіля позивачем 16 червня 2014 року сплачено 43070 грн. 20 коп. Мати та дружина позивача внаслідок ДТП були позбавлені можливості за допомогою позивача пересуватися на автомобілі «Чері» Взаємини між сторонами регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про обовязкове страхування цивільно правої відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», водій, як учасник дорожнього руху, зобов'язаний дотримуватися «Правил дорожнього руху». Позивач та [PERSON], як водії, керуючи відповідно автомобілями «Чері» та «Мерседес» були учасниками дорожнього руху, відповідно до вимог ст. 14 названого Закону повинні були дотримувати вимог «Правил дорожнього руху», які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306 (далі за текстом «Правила»). Судом встановлено, що 5 червня 2014 року [PERSON] порушив вимоги п. 12.3. «Правил», внаслідок чого був пошкоджений автомобіль «Чері», порушень вимог «Правил» позивачем допущено не було. Стаття 22 ЦК України надає право особі, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, на їх відшкодування. Згідно ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається до реальної вартості виконаних робіт, необхідних для відновлення речі. Сума матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля «Чері», яка складається з вартості виконаного відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля та вартості стоянки автомобіля, дорівнює 43070 грн. 00 коп. Суд вважає, що визначена в страховому акті сума відшкодування у розмірі 21837 грн. 48 коп. не відповідає реальним витратам, понесеним позивачем, а тому не приймає цю суму як належну для відшкодування. Суд вважає, що визначена у висновку автотоварознавчого дослідження сума матеріальних збитків у розмірі 36049 грн. 36 коп. не відповідає реальним витратам, понесеним позивачем, а тому не приймає цю суму як належну для відшкодування. Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі - володіє транспортним засобом. Згідно ст.1188 ч.1 п.1 шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується винною особою. У судовому засіданні встановлено, що відповідач ПАТ «Північтранс» станом на 5 червня 2014 року було володільцем автомобіля «Мерседес», який є джерелом підвищеної небезпеки. Оскільки автомобіль «Чері» пошкоджений внаслідок винних дій водія автомобіля «Мерседес» [PERSON], то ПАТ «Північтранс», як володілець автомобіля «Мерседес» повинно нести відповідальність за завдану позивачу шкоду. Враховуючі, що відповідачі не довели, що шкода позивачу завдана не з вини [PERSON], позивач має право на відшкодування завданої матеріальної шкоди у сумі 43070 грн. 00 коп. Відповідно до преамбули Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цей Закон регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих. Судом встановлено, що між ПАТ «Північтранс» та ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-авто» був укладений договір обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Тому, згідно ст. 1.3 цього Закону позивач є потерпілим, відповідач ПАТ «Північтранс» страхувальником, відповідач ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-авто» страховиком. Відповідно до ст. 3 вказаного Закону, обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої майну потерпілих внаслідок дорожньо - транспортних пригод. Згідно ст.6 вказаного Закону, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно - правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Як передбачено ст.28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого це шкода, повязана з пошкодженням транспортного засобу. Відповідно до статті 29 цього ж Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Виходячи з наведених норм ЦК України та вказаного Закону, з урахуванням того, що дорожньо - транспортна пригода сталася 5 червня 2014 року за участю транспортного засобу, яким володіло ПАТ «Північтранс», а останнє уклало договір з ПАТ«Українська страхова компанія «Гарант-авто», відшкодування завданої майну позивача шкоди повинно відшкодувати ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-авто». Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із пошкодженням її майна; відшкодовується грішми, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не повязана з розміром цього відшкодування. Суд переконаний, що позивачу завдана моральна шкода внаслідок незаконних дій водія автомобіля «Мерседес», внаслідок яких був пошкоджений належний позивачу автомобіль. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, відповідно до ст.23 ЦК України, суд приймає до уваги грубий характер порушення водієм автомобіля «Мерседес» вимог правил дорожнього руху, глибину фізичних страждань потерпілого, майно якого було пошкоджено, який зазнав тілесних ушкоджень, ступінь вини водія [PERSON], зміни в звичайному способі життя позивача, який не мав можливості користуватися автомобілем та був позбавлений можливості перевозити за допомогою автомобіля свої родичів, які цього потребували, а тому, з урахуванням розумності та справедливості вважає, що розмір моральної шкоди дорівнює 8000 грн. 00 коп. Згідно ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, яка зазнала ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю. Розмір шкоди, який підлягає відшкодуванню дорівнює 43070 грн. 00 коп. Тому позивачу, якому моральна шкода завдана, у тому числі, завданням тілесних ушкоджень, має право на відшкодування моральної шкоди відповідачем ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-авто» в сумі 2185 грн. 00 коп. (43070 х 5%=2185). Згідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичний особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Моральну шкоду в сумі 5815 грн. 00 коп. позивачу зобовязане відшкодувати ПАТ «Північтранс» виходячи з визначеного судом розміру моральної шкоди та з урахуванням обовязку ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-авто» відшкодувати частину моральної шкоди. Суд вважає, що позивач обґрунтовано, відповідно до вимог ст.ст.15,16 ЦК України звернувся до суду з позовом до відповідачів за захистом свого порушеного права на відшкодування завданої шкоди. Таким чином, вислухавши пояснення сторін та представників сторін, дослідивши письмові докази, суд на підставі ст. 10 ЦПК України згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається та ст. 11 ЦПК України згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, належить стягнути на користь позивача: з відповідача ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-авто» судові витрати по сплаті судового збору у сумі 430 грн. 70 коп.; з відповідача ПАТ «Північтранс» - судові витрати по сплаті судового збору у сумі 100 грн. 00 коп. Також з відповідача ПАТ «Північтранс» - належить стягнути на користь держави судовий збір у сумі 143 грн. 60 коп. Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. В судовому засіданні позивачем та його представником не надано відомостей про час, який витратив представник на надання правової допомоги, а тому суд вважає, що витрати, зазначені у квитанції, не підлягають стягненню з відповідачів. Понесені позивачем витрати в сумі 850 грн. 00 коп. на проведення дослідження, не підлягають відшкодуванню як судові витрати.

Outcome: partial