Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до Долинського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просила розірвати шлюб, укладений між нею (позивачем) та відповідачем, зареєстрований 01.02.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції у Кіровоградській області, про що 01.02.2014 складено відповідний актовий запис № 6. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Мають спільних дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , доньку - [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, спільне життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, що зруйнувало їх сім`ю. Вони намагались вирішити свої сімейні проблеми, однак результату це не дало. Вважає, що збереження їх сім`ї неможливе та суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей. Зазначила, що на примирення вона не згодна. Також зазначила, що після розірвання шлюбу діти залишаються проживати з нею. Ухвалою від 02.12.2020 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та постановлено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копія зазначеної ухвали була надіслана в порядку ст. 272 ЦПК України позивачу за її зареєстрованим місцем проживання (перебування), зазначеним у позові та відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання (перебування), встановленим судом у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 187 ЦПК України. Копія зазначеної ухвали отримана позивачем 18.12.2020 та відповідачем 24.12.2020, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Клопотання від сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходили. Заперечення від відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходило. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів справи. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, які не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, та їх задоволення з огляду на таке. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 01.02.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції у Кіровоградській області, про що 01.02.2014 складено відповідний актовий запис № 6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 01.02.2014. Сторони мають спільних дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серія [NUMBER] від 05.08.2014 та серія [NUMBER] від 08.05.2018 відповідно. Твердження позивача про те, що подружжям шлюбно-сімейні стосунки не підтримуються та останні намірів їх відновлювати не мають наявними у справі доказами не спростовуються. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу з відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя та збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, зокрема, позивача, якою пред`явлено позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При цьому, судом відзначається, що добровільність шлюбу, - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Положеннями ч. 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. При цьому, під час розгляду справи за наявними в ній доказами обставини, наведені у ч. 2 ст. 110 СК України, за яких позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений, - судом не встановлені. Як зазначено у ч. 2 ст. 104 СК України - шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З клопотанням про надання строку для примирення сторони до суду не звертались. Крім того, відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При цьому, судом відзначається, що вимога щодо відновлення дошлюбного прізвища позивачем не заявлялась. Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, зокрема, те, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред`явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинено, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин неможливе та буде суперечити інтересам, зокрема, позивача, у зв`язку з чим такий шлюб слід розірвати. Щодо зазначення позивачем у позовній заяві про те, що після розірвання шлюбу діти залишаються проживати з нею, судом відзначається, що відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених нею вимог, на підставі чого суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що вимога про визначення місця проживання дітей, як позовна вимога, позивачем у позові не заявлена, а тому таке питання не є предметом даного судового розгляду і судом по суті не розглядається. Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, на підставі чого, враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі, - суд дійшов висновку, що понесені позивачем судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 840,80 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved