Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визнання за ним права власності на нерухоме майно. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді Ѕ частини об`єкту нерухомого майна, що складається з житлового будинку А-1, прибудови до житлового будинку а-1, тамбура до житлового будинку а1-1, гаража В-1, сараю Г-1, погрібу Гп, вбиральні У-1, вигрібної ями р, паркану № 1, воріт № 2 за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповіт на ім`я позивача, в якому заповів їй все рухоме та нерухоме майно. Вона зареєстрована та постійно проживала разом із спадкодавцем, вела з ним спільне господарство до дня його смерті. Однак, при зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадщини позивачу стало відомо, що після здійснення реконструкції нерухомого майна, вона не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Після цього позивачу стало відомо, що внаслідок реконструкції спірного нерухомого майна, їй, як співвласниці даного об`єкту, слід також оформити належним чином своє право власності Ѕ частину об`єкту нерухомого майна. Ще однією обставиною, що унеможливлює оформлення її частини майна належним чином, є відсутність оригіналу правовстановлюючого документу. Вважає, що відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за нею право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, оскільки це не порушує права інших осіб. З зазначених підстав просить визнати за нею право власності на Ѕ частину спірного об`єкту як на самочинне будівництво та на Ѕ частину об`єкту нерухомого майна в порядку спадкування за заповітом. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву з проханням справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги, викладені у заяві, підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідачав судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечував. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив на позов, як то передбачає ст. 280 ЦПК України, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] у місті Курахове Мар`їнського району Донецької області у віці 74 років. Згідно копії заповіту, посвідченого 287.05.2009 року Курахівською державною нотаріальною конторою за р. № 755, [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, все, що буде належатиме йому на день його смерті, і все, на що він матиме право, заповідає [PERSON] , [INFO] . Згідно копії договору дарування будинку, посвідченого 05.02.2002 року приватним нотаріусом Мар`їнского районного нотаріального округу Ністратовою Р.І. за р. № 248, [PERSON] та [PERSON] є власниками в рівних долях кожний жилого будинку4 з надвірними побудовами, що знаходиться у [ADDRESS] на землі Курахівської міської ради. На згаданій землі знаходиться один одноповерховий самановий обкладений шлакоблоком жилий будинок жилої площі 21,8 кв.м з надвірними побудовами: ганок ак, літня кухня Б, сараї Г, Д, льох п, паркан. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.01.2019 року, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами у [ADDRESS] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Згідно довідки № 1883/02-18 від 09.08.2018 року, виданої виконавчим комітетом Курахівської міської ради, разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , мешкав [PERSON] по день його смерті [INFO] та вели спільне господарство. Згідно довідки № 2462/02/18 від 12.11.2018 року, виданої виконавчим комітетом Курахівської міської ради, згідно даних адресної картки на день смерті [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки № 06-83 від 01.03.2019 року, виданої РКП «Мар`їнське БТІ», на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] розташовані: житловий будинок «А-1», прибудова до житлового будинку а-1, тамбур до житлового будинку а1-1, загальною площею 50,7 кв.м, в тому числі житловою площею 28,2 кв.м; господарські будівлі і споруди: гараж «В-1», сарай «Г-1», погріб «Гп», вбиральня «У-1», вигрібна яма «р», паркан № 1, ворота № 2. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Викладені обставини дають суду підстави для визнання за позивачем права власності на майно померлого в порядку спадкування за заповітом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Згідно до вимог ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Викладені обставини дають суду підстави для визнання за позивачем права власності на Ѕ частину спірного житлового будинку. Згідно із п.15.5 ч.1 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 376, 392, 1268 ЦК України, суд

Outcome: approved