Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 6,240 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Зазначена земельна ділянка належить померлій, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія II-ДП № 131173, виданого Синельниківською райдержадміністрацією 15 березня 2004 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 010413100253. 02 березня 2009 року [PERSON] залишила на ім`я позивача заповіт, яким заповіла вищевказану земельну ділянку. Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняв згідно ст. 1269 ЦК України. Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, відсутні. Позивач звернувся до державного нотаріуса Другої Синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спад\-щину за заповітом на спадкове майно. Але нотаріус відмовив у видачі цього свідоцтва, так як позивач не надав йому документів підтверджуючих право власності на вищезазначену земельну ділянку за померлою [PERSON] , що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 900/02-31 від 29.10.2020 р. Позивач зазначає, що оригінал вищезазначеного правовстановлюючого документу, на підставі якого зазначена земельна ділянка належить [PERSON] є втраченим, але у відділі Синельниківського району Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області зберігається другий примірник цього державного акту. Просить визнати за позивачем право приватної власності на земельну ділянку площею 6,240 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка настала [INFO] . До початку судового засідання від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача голова Славгородської селищної ради Корнієнко А.А. в судове засідання не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Суд, вивчивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, встановив наступне. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія II-ДП № 131173, виданого Синельниківською райдержадміністрацією 15 березня 2004 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 010413100253, [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 6,240 га яка розташована на території Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим 2703.2020 року Виконавчим комітетом Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Згідно із заповітом від 02.03.2009 року, посвідченим заступником голови виконавчого комітету Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Григор євим В. Є, зареєстрованим в реєстрі за № 11, [PERSON] залишила на ім`я позивача заповіт, яким заповіла [PERSON] належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 6,240 га яка розташована на території Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Постановою нотаріуса Другої Синельниківської державної нотаріальної контори Мельникова О.Ж. від 29.10.2020 року у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом було відмовлено у зв`язку з тим, що останній не надав документів підтверджуючих право власності на земельну ділянку площею 6,240 га за померлою [PERSON] . Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Статтею 1218\~ЦК\~України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно зі ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Крім того,\~п.\~23\~Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~від 30\~травня 2008\~року за\~N\~7\~передбачено,\~що свідоцтво\~про право\~на спадщину\~видається за\~письмовою заявою\~спадкоємців,\~які прийняли\~спадщину в\~порядку,\~установленому цивільним\~законодавством.\~За наявності\~умов для\~одержання в\~нотаріальній конторі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину вимоги\~про визнання\~права на\~спадщину в\~судовому порядку\~не розглядаються.\~У разі\~відмови нотаріуса\~в оформленні\~права на\~спадщину особа\~може звернутися\~до суду\~за правилами\~позовного провадження. Судом встановлено,\~що спадкове\~майно у\~вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільського\-сподарського виробництва площею 6,240 га, розташованої території Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, належало померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, а позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на зазначену земельну ділянку. Відсутність державної реєстрації свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для позбавлення особи права на отримання спадкового майна у власність в порядку спадкування за законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved