Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що він є спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 29 травня 2012 року. Після смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай), розташовану на території Куражинської сільської ради Новоушицького району, площею 2,22 в умовних кадастрових гектарах, яке вона отримала прийнявши спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 19 березня 1997 року. Позивач спадщину прийняв, оскільки на день відкриття спадщини проживав разом із [PERSON] Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) в порядку спадкування у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачений, тому позивач звернувся до суду. [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області направило до суду відзив у якому заперечило проти позовних вимог в частині визнання відповідачем управління. Також, просили суд відмовити в задоволенні позову. 22 березня 2018 року за результати підготовчого судового засідання за клопотанням позивача було замінено неналежного\~ відповідача [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на належних відповідачів Новоушицьку селищну раду Хмельницької області та Новоушицьку районну державну адміністрацію Хмельницької області. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач Новоушицька районна державна адміністрація Хмельницької області подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа - Куражинська сільська рада Новоушицького району Хмельницької області подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позову не заперечує. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 березня 1997 року помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-БВ №292106 від 03 листопада 2018 року. У списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ № 023, виданого 28 вересня 1995 року КСП «Світанок» с.Куражин, прізвище [PERSON] прописано за №735. Згідно довідок виданих відділом у Новоушицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області [PERSON] було видано сертифікат серії ХМ №0174445 на право на земельну частку (пай) площею 2,22 умовних кадастрових га про що свідчить запис в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Світанок» с.Глибівка за №824 від 28 лютого 1997 року. Нормативно грошова оцінка земельної частки (паю) КСП «Світанок» с.Куражин складає 37\~738,60 грн. Із матеріалів спадкової справи 300/1997 від 06 листопада 1997 року заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що [PERSON] отримала свідоцтва на право на спадщину за законом на житловий будинок та грошовий вклад. Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-АВ №502729 від 14 травня 1972 року [PERSON] є сином [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії І-БВ №186785 від 30 травня 2012 року,[PERSON] померла 29 травня 2012 року, актовий запис №10. Рішенням Новодністровського міського суду Чернівецької області від 25 травня 2017 року [PERSON] встановлено юридичний факт, що він є сином [PERSON], та те, що він постійно проживав із останньою на момент відкриття спадщини у м.Новодністровськ, мікрорайон «Діброва»[ADDRESS]. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 вересня 2017 року позивачу відмовлено свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 29 травня 2012 року на спадкове майно, що складається з права на земельну частку (пай) на підставі сертифіката серії ХМ №0174445, яка знаходиться на території Куражинської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області, що належало [PERSON], чоловікові [PERSON], який помер 19 березня 1997 року, спадкоємцем якого була його дружина, яка прийняла спадщину але не оформила своїх спадкових прав, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Із матеріалів спадкової справи 33/2017 заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що спадщину прийняв позивач. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК України, в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК Української РСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Зазначенні положення закону також містяться у ст.1217, ч. 5 ст.1268 ЦК України. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Згідно з п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Відповідно до п. «г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Необхідність визнання прав на землю виникає тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного суб'єктивного земельного права, суб'єктивне право заперечується чи створюється, неможливість реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянку чи права користування нею через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку. З оголошення в газеті «Наддністрянська Правда» суд вбачає, що сертифікат серії ХМ №0174445, що посвідчував право, [PERSON] на земельну частку (пай), втрачений, а тому позивач не може оформити спадкові права через нотаріальну контору і захистити свої права, як спадкоємця, іншим чином, окрім як у судовому порядку. Згідно ст.16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права. Зважаючи на викладене, суд вважає, що встановлені обставини по справі дають право позивачу [PERSON], як спадкоємцю за законом після смерті [PERSON], на успадкування права на земельну частку (пай), яку вона набула прийнявши спадщину після смерті [PERSON]

Outcome: approved