Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувшись до суду з даним позовом, просить визнати правочин - попередній договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,6901 га, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 3220680300:06:004:0067, що розташована на території Біївецької сільської ради Богуславського району Київської області, який був укладений 01 липня 2015 року між ним - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], дійсним. Також просить визнати правочин - попередній договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1200 га, цільове призначення якої - для ведення індивідуального садівництва, кадастровий номер земельної ділянки 3220680300:06:004:0068, що розташована на території Біївецької сільської ради Богуславського району Київської області, який був укладений 01 липня 2015 року між ним - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], дійсним. Крім того просить визнати за ним право власності на дані земельні ділянки. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 01.07.2015 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено в простій письмовій формі попередній договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,6901 га, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 3220680300:06:004:0067, що розташована на території Біївецької сільської ради Богуславського району Київської області. Відповідно до умов договору купівлі-продажу відповідач оплатно передала позивачу належну йому земельну ділянку. Відповідно до п. 2.3 попереднього договору купівлі-продажу земельної ділянки, при підписанні договору позивач в рахунок повної оплати за договором купівлі-продажу сплатив відповідачу 25000 гривень, що підтверджується розпискою, яка є невідємною частиною договору. Розпискою про отримання грошових коштів від 01.07.2015 року підтверджується факт отримання відповідачем вказаної суми коштів. Також 01.07.2015 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено в простій письмовій формі попередній договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1200 га, цільове призначення якої - для ведення індивідуального садівництва, кадастровий номер земельної ділянки 3220680300:06:004:0068, що розташована на території Біївецької сільської ради Богуславського району Київської області. Відповідно до умов договору купівлі-продажу відповідач оплатно передала позивачу належну йому земельну ділянку. Відповідно до п. 2.3 попереднього договору купівлі-продажу земельної ділянки, при підписанні договору позивач в рахунок повної оплати за договором купівлі-продажу сплатив відповідачу 15000 гривень, що підтверджується розпискою, яка є невідємною частиною договору. Розпискою про отримання грошових коштів від 01.07.2015 року підтверджується факт отримання відповідачем вказаної суми коштів. Позивач звертався до відповідача із заявою про необхідність нотаріального посвідчення вказаних договорів купівлі-продажу земельних ділянок, але остання ухилилася від нотаріального посвідчення. Позивач стверджує, що вони із відповідачем домовились про всі істотні умови договорів купівлі - продажу земельних ділянок, а також відбулося повне виконання умов договорів з його (позивача) сторони, а тому просить визнати вищевказані договори купівлі-продажу земельних ділянок дійсними. В судове засідання позивач не зявився, але надіслав заяву з проханням слухати справу без його участі, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, але подала заяву з проханням слухати справу без її участі, зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує стосовно їх задоволення. Суд, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, встановив, що всі докази надані. Протягом усього часу позивач не змінив позовних вимог, а тому суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, та кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. Судом встановлено, що позивач та відповідач 01.07.2015 року в простій письмовій формі уклали попередній договір купівлі-продажу земельної ділянки, що підтверджується копією вказаного договору. На час укладення договору відповідач [PERSON] являлася власником земельної ділянки площею 0,6901 га, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки -3220680300:06:004:0067, що розташована на території Біївецької сільської ради Богуславського району Київської області, яка є приватизованою та на неї видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №746312 від 02 березня 2010 року. Відповідно до умов попереднього договору купівлі-продажу, що був складений в простій письмовій формі вбачається те, що з однієї сторони - «Продавець» [PERSON] зобов'язувалася у майбутньому, а саме у строк до 01 вересня 2015 року одержати у відділі Держземагентства у Богуславському районі Київської області довідку про нормативно-грошову оцінку, довідку про відсутність обмежень та обтяжень земельної ділянки, що розташована на території Біївецької сільської ради Богуславського району Київської області, а також провести експертну оцінку зазначеної земельної ділянки та у строк до 01 вересня 2015 року відчужити «Покупцю» - [PERSON] належну «Продавцеві» земельну ділянку, розміщену на землях, що знаходяться на території Біївецької сільської Ради Богуславського району Київської області площею 0,6901 га, яка надана у власність згідно розпорядження Богуславської районної державної адміністрації Київської області від 07 вересня 2009 року за №443 та належить «Продавцю» на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №746312, виданого 02 березня 2010 року управлінням земельних ресурсів у Богуславському районі Київської області, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №011093700218, кадастровий номер земельної ділянки 3220680300:06:004:0067. «Покупець» [PERSON] зобов'язувався після оформлення «Продавцем» всіх необхідних для відчуження нерухомого майна документів (одержання «Продавцем» у відділі Держземагентства у Богуславському районі Київської області довідки про нормативно-грошову оцінку, довідки про відсутність обмежень та обтяжень земельної ділянки, а також проведення експертної оцінки зазначеної земельної ділянки) купити належну «Продавцю» - [PERSON] земельну ділянку в майбутньому у строк до 01 вересня 2015 року за ціною 25 000 грн. (двадцять пять тисяч гривень). Відповідно до умов даного договору купівлі-продажу відповідач оплатно передала позивачу належну їй вищевказану земельну ділянку. Відповідно до п. 2.3 попереднього договору купівлі-продажу земельної ділянки, при підписанні договору позивач в рахунок повної оплати за договором купівлі-продажу передав відповідачу, а та отримала суму 25000 гривень, про що свідчить розписка про отримання грошових коштів від 01.07.2015 року. Таким чином, позивач виконав своє зобов'язання по оплаті товару, що підтверджено належними доказами по справі: письмовим договором купівлі-продажу, розпискою [PERSON] про отримання коштів за продане нерухоме майно від 01.07.2015 року. При укладенні вищезазначеного договору купівлі-продажу сторони домовились про подальше нотаріальне посвідчення договору, проте відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення та не одержала у відділі Держземагентства у Богуславському районі Київської області довідки про нормативно-грошову оцінку, довідки про відсутність обмежень та обтяжень земельної ділянки, а також не провела експертну оцінку зазначеної земельної ділянки. Крім того, встановлено, що позивач та відповідач 01.07.2015 року в простій письмовій формі уклали попередній договір купівлі-продажу земельної ділянки, що підтверджується копією вказаного договору. На час укладення договору відповідач [PERSON] являлася власником земельної ділянки площею 0,1200 га, цільове призначення якої - для ведення індивідуального садівництва, кадастровий номер земельної ділянки -3220680300:06:004:0068, що розташована на території Біївецької сільської ради Богуславського району Київської області, яка є приватизованою та на неї видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №746311 від 02 березня 2010 року. Відповідно до умов попереднього договору купівлі-продажу, що був складений в простій письмовій формі вбачається те, що з однієї сторони - «Продавець» [PERSON] зобов'язувалася у майбутньому, а саме у строк до 01 вересня 2015 року одержати у відділі Держземагентства у Богуславському районі Київської області довідку про нормативно-грошову оцінку, довідку про відсутність обмежень та обтяжень земельної ділянки, що розташована на території Біївецької сільської ради Богуславського району Київської області, а також провести експертну оцінку зазначеної земельної ділянки та у строк до 01 вересня 2015 року відчужити «Покупцю» - [PERSON] належну «Продавцеві» земельну ділянку, розміщену на землях, що знаходяться на території Біївецької сільської Ради Богуславського району Київської області площею 0,1200 га, яка надана у власність згідно розпорядження Богуславської районної державної адміністрації Київської області від 07 вересня 2009 року за №443 та належить «Продавцю» на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №746311, виданого 02 березня 2010 року управлінням земельних ресурсів у Богуславському районі Київської області, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №011093700219, кадастровий номер земельної ділянки 3220680300:06:004:0068. «Покупець» [PERSON] зобов'язувався після оформлення «Продавцем» всіх необхідних для відчуження нерухомого майна документів (одержання «Продавцем» у відділі Держземагентства у Богуславському районі Київської області довідки про нормативно-грошову оцінку, довідки про відсутність обмежень та обтяжень земельної ділянки, а також проведення експертної оцінки зазначеної земельної ділянки) купити належну «Продавцю» - [PERSON] земельну ділянку в майбутньому у строк до 01 вересня 2015 року за ціною 15 000 грн. (пятнадцять тисяч гривень). Відповідно до умов даного договору купівлі-продажу відповідач оплатно передала позивачу належну їй вищевказану земельну ділянку. Відповідно до п. 2.3 попереднього договору купівлі-продажу земельної ділянки, при підписанні договору позивач в рахунок повної оплати за договором купівлі-продажу передав відповідачу, а та отримала суму 15000 гривень, про що свідчить розписка про отримання грошових коштів від 01.07.2015 року. Таким чином, позивач виконав своє зобов'язання по оплаті товару, що підтверджено належними доказами по справі: письмовим договором купівлі-продажу, розпискою [PERSON] про отримання коштів за продане нерухоме майно від 01.07.2015 року. При укладенні вищезазначеного договору купівлі-продажу сторони домовились про подальше нотаріальне посвідчення договору, проте відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення та не одержала у відділі Держземагентства у Богуславському районі Київської області довідки про нормативно-грошову оцінку, довідки про відсутність обмежень та обтяжень земельної ділянки, а також не провела експертну оцінку зазначеної земельної ділянки. Вказані обставини справи встановлені матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли домовленості з усіх істотних умов. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з часу передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ч. 2 cт. 220 ЦК України, якщо сторони договору домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна сторона ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ч. 5 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що маються достатні підстави для визнання дійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок, укладених між сторонами по справі. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення. З урахування викладеного та

Outcome: approved