Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання у сторін 26 серпня 2009 року народився син [PERSON]. Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 02 серпня 2013 року з [PERSON] на її користь стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 250грн щомісяця, до досягнення сином повноліття. Вважає, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для утримання сина та не забезпечує навіть мінімальних потреб для існування дитини. Зазначає, що відповідач сплачує присудженні аліменти не регулярно, у звязку з чим має заборгованість по аліментах, офіційно працевлаштований. Враховуючи вищевикладене, позивач просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на дитину щомісяця у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач уточнила свої вимоги, а саме просила стягнути з [PERSON]на свою користь аліменти на дитину у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів щомісяця, окрім цього просила розглянути справу без її участі, про що надала суду письмову заяву. Відповідач з уточненими позовними вимогами погодився, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини від всіх видів його доходів щомісяця, про що вказав у заяві, наданій суду, окрім цього просив розглядати справу без його участі. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає уточнені позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Від спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження (а.с.5). Рішенням Пирятинського районного суду від 02 серпня 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 250грн. щомісяця, до досягнення сином повноліття. Рішення набрало законної сили 13 серпня 2013 року. На виконання вказаного рішення Пирятинським районним судом 13 серпня 2013 року було видано виконавчий лист №544/1182/13-ц (а.с. 6). Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05.02.2014 у справі за № 143 цс 13. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права суд зазначає, що позивач має право на зміну розміру стягуваних аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку, тобто має право на зміну способу стягнення аліментів, оскільки змінились обставини, що впливають на визначений розмір аліментів, а саме: розмір аліментів, що були стягнуті рішенням Пирятинського районного суду від 02 серпня 2013 року на даний час не задовольняють навіть мінімальних потреб на утримання та розвиток дитини, що з віком дитини зросли. Відповідач офіційно працевлаштований та отримує стабільний дохід. Тому такі вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, які впливають на визначення розміру аліментів, передбачені ст. 182 СК України, а саме те, що відповідач офіційно працевлаштований та щомісяця отримує стабільну заробітну плату, що підтверджено довідкою ТОВ «Будівельна компанія «Енергобудпроект» № ТЕ000000003 від 18 травня 2018 року (а.с.23), сплачує аліменти на дитину від попереднього шлюбу - [PERSON], [INFO] (а.с.22), окрім цього у відповідача також наявна дитина від нового шлюбу (а.с.19, 21). Також суд враховує і згоду відповідача сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/6 частини від всіх видів його доходів щомісяця (а.с.18). Отже з урахуванням встановлених вище обставин суд вважає за необхідне змінити розмір стягуваних з [PERSON] аліментів з твердої грошової суми 250 грн на частку від заробітку в розмірі 1/6 частини доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітньої дитини, обов'язок по утриманню якої покладений на відповідача, та захистом прав відповідача. При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз.4 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. Таким чином уточнені позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у сумі 704,80 грн на користь держави.

Outcome: approved