Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача ТДВ «Страхова компанія «Союз-Дніпро» про стягнення коштів, посилаючись на те що ТДВ «Страхова компанія «Союз-Дніпро» не виконала зобовязань по виплаті страхового відшкодування а також не виконала рішення судів про стягнення страхового відшкодування, а тому з урахуванням позовної заяви з уточненими позовними вимогами просив стягнути пеню у сумі 13441,50 грн. та три відсотки річних у сумі 2934,15 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення, посилаючись на те, що ці вимоги позивачем вже були заявлені та розглянуті в судовому порядку, в наслідок чого існує рішення з цього приводу. Заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 200/3008/13 позовні вимоги [PERSON] до ТДВ «СК «Союз-Дніпро» про захист прав споживачів задоволено та стягнуто з ТДВ «СК «Союз-Дніпро» 94194,06 грн. страхового відшкодування, 4050 грн. на відшкодування витрат на транспортування пошкодженого автомобіля, пеню в сумі 2139 грн. 84 коп., три відсотки річних за прострочення виплати страхового відшкодування в сумі 427 грн. 97 коп., інфляційні в сумі 196 грн. 49 коп., а всього 101008 грн. 40 коп. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2013 року по справі № 200/3008/13 рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська змінено та стягнуто 93487,75 грн. страхового відшкодування, пеню в сумі 2036 грн. 24 коп., три відсотки річних за прострочення виплати страхового відшкодування в сумі 407 грн. 24 коп, інфляційні в сумі 186 грн. 97 коп., в іншій частині рішення залишив без змін. Тобто всього було прийнято стягнути 100168 грн. 20 коп. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.11.2013 р. ТДВ «СК «Союз-Дніпро» було відмовлено у відкритті касаційного провадження за безпідставністю. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа ,щодо якої встановлено ці обставини. Судами було встановлено, що між [PERSON] та ТДВ «Страхова компанія «Союз-Дніпро» було укладено договір страхування транспортних засобів №753 від 17 листопада 2011 р. строком на один рік, за яким ТДВ «Страхова компанія «Союз-Дніпро» застрахував майнові інтереси [PERSON] та відповідно до умов договору прийняв на страхування майнові інтереси Страхувальника, повязані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом (ТЗ): марка (модель) Ford Mondeo Titsnium реєстраційний номер [NUMBER], на випадок його пошкодження, знищення або втрати внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), протиправних дій третіх осіб (ПДТО), в тому числі незаконне заволодіння, стихійного лиха, падіння сторонніх предметів. 15.08.2012 р. 0 02 годині 30 хвилин в м. Маріуполь відбулася дорожня-транспортна пригода за участі водія Ford Mondeo реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON], який на законних підставах керував вищезазначеним транспортним засобом. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль [NUMBER] було пошкоджено та заподіяно шкоду позивачу. Відповідно до ст. 20 п. 3 Закону України «Про страхування» страховик зобовязаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати неустойки (штрафу, пені, розмір якої визначається умовами договору страхування. Також згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна, сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) грошову суму (страхову виплату). Згідно до абзацу 8 підпункту «е» п. 4.1. Договору страхування транспортних засобів №753 від 17 листопада 2011 р., за несвоєчасну виплату Страхувальнику страхового відшкодування Страховиком сплачується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення. При цьому ці норми не обмежують права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов'язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу, адже із рішення суду зобов'язальні правовідносини не виникають, так як вони виникають з актів цивільного законодавства, про що й зазначено в статті 11 ЦК України, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить в них ясність та визначеність. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 598 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Рішенням апеляційного суду як і місцевого було стягнуто пеню, три відсотки річних та інфляційні виходячи з прострочення у 53 дні за період з 04.01.2013 - 25.02.2013. Згідно до платіжного доручення відповідач сплатив позивачу страхове відшкодування та фактично виконав рішення судів 25.02.2014 року, а отже існують правові підстави для частково задоволення позову та стягненню пені та трьох відсотків річних за прострочення за період з 26.02.2013 р. по 24.02.2014 р. Три відсотки річних за прострочений період складають (97537.75 сума страхового відшкодування * 364 дні * 3% = 2918.12). Загальна сума пені за договором, враховуючи 364 дня прострочення та розмір подвійної облікової ставки НБУ, складає 13372.02 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі ст. ст. 979, 988 ЦК України, ст. ст. 4, 16, 25 Закону України «Про страхування» та

Outcome: partial