overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ФОП [PERSON], третя особа Сєвєродонецький міський центр зайнятості про розірвання трудового договору та зняття його з реєстрації. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 01.04.2012 р. уклала з відповідачкою трудовий договір, який був зареєстрований в Первомайському міському центрі зайнятості. В зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території м. Первомайська відповідач покинула місто. Вона також змушена були виїхати, припинивши виконання своїх трудових обов'язків. Просила суд розірвати трудовий договір від 01.04.2015 р. №215, укладений з ФОП [PERSON] з 31.07.2015 р. за згодою сторін (п.1 ст.36 КЗпП України) та зобов'язати Сєвєродонецький міський центр зайнятості зняти договір з реєстрації. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, підтвердила доводи, викладені в позові. Просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Згодом в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач ФОП [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій повідомила про визнання позовних вимог. Представник третьої особи [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій повідомила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Частиною 1 ст.21 КЗпП України встановлено, що трудовий договiр є угода мiж працiвником i власником пiдприємства, установи, органiзацiї або уповноваженим ним органом чи фiзичною особою, за якою працiвник зобов'язується виконувати роботу, визначену цiєю угодою, з пiдляганням внутрiшньому трудовому розпорядковi, а власник пiдприємства, установи, органiзацiї або уповноважений ним орган чи фiзична особа зобов'язується виплачувати працiвниковi заробiтну плату i забезпечувати умови працi, необхiднi для виконання роботи, передбаченi законодавством про працю, колективним договором i угодою сторiн. 01.04.2012 р. між [PERSON] та ФОП [PERSON] був укладений безстроковий трудовий договір, яким були визначені права та обов'язки сторін цього договору як працівника та роботодавця. Пунктом 1 ч.1 ст. 36 КЗпП України встановлено, що однією з підстав припинення трудового договору є угода сторін. Як вбачається з заяви відповідачки, вона визнала позовні вимоги [PERSON], що є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання трудового договору від 01.04.2012 р. №215 за угодою сторін з 31.07.2014 р. Решта вимог [PERSON] про зобов'язання Сєвєродонецького міського центру зайнятості зняти цей договір з реєстрації задоволенню не підлягає, оскільки Сєвєродонецький міський центр зайнятості не є відповідачем по справі.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа Сєвєродонецький міський відділ ДМС України у Луганській області про визнання фізичної особи такою, що втратила право користування житлом. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що квартира [ADDRESS] належить їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.01.2005 р. З вересня 2000 року відповідачі проживали та були зареєстровані у зазначеній квартирі. Починаючи з 2001 року відповідачі виїхали на постійне проживання до Росії та не проживають у вказаній квартирі більше чотирнадцяти років, фактичне їх місце проживання чи перебування їй невідоме. Просить винести рішення, яким визнати [PERSON] та [PERSON], такими, що втратили право користування житловим приміщенням [ADDRESS] В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідачі до судового засідання не з'явилися, до початку розгляду справи надали заяви про визнання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності. Позивач та її представник в судовому засіданні не заперечували проти заочного розгляду справи, у зв'язку із чим судом на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] є [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 26.01.2005 року, видане Управлінням житлово -комунального господарства міськради та копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 6-7). Від відповідачів до суду надійшли заяви про визнання позовних вимог в повному обсязі. З цих заяв вбачається, що [PERSON] та [PERSON] ([PERSON]) фактично мешкають у Російській Федерації, за адресою: [ADDRESS] (а.с. 44,45). Беручи до уваги визнання позову відповідачами, а також ту обставину, що визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, на підставі ст. 174 ЦПК України суд вважає можливим позовні вимоги [PERSON] задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що вона є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Вона зареєстрована та проживає за вказаною адресою. Крім неї за адресою вказаної квартири зареєстрована та проживає її дочка [PERSON] За вказаною адресою також зареєстрований, але не проживає її колишній чоловік, відповідач [PERSON] Починаючи з 30.12.2012 р. відповідач за вказаною адресою не проживає У звязку з тим, що відповідач значиться зареєстрованим в її квартирі, вона вимушена додатково нести витрати по оплаті за комунальні послуги, що порушує її права та інтереси. Просить позбавити [PERSON], [INFO], права користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення у газеті «Урядовий курєр» № 152 від 20.08.2015 р. (а.с. 23-24). Про причини неявки до суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечувала, у звязку із чим судом на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. В суді встановлено: [PERSON] є власником [ADDRESS], що підтверджується копією договору дарування квартири від 27.02.2001 р. (а.с. 10). З копії домової книги вбачається, що [PERSON] значиться зареєстрованим в квартирі за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7-9). Згідно копії акту ДП КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» від 21.05.2015 року відповідач з 30.12.2012 р. за адресою: [ADDRESS] не проживає (а.с. 11). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що відповідач є її батьком, який чотири роки тому поїхав до Білорусії де одружився та залишився там проживати, з того часу з ними не спілкується, в квартирі [ADDRESS] не проживає. Свідок [PERSON] в суді пояснила, що відповідач більш ніж чотирьох років не проживає за адресою: [INFO], їй відомо, що він поїхав до Белорусії та не знявся з реєстраційного обліку. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЖК УРСР у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. На підставі наданих доказів суд приходить до висновку, що [PERSON] дійсно з грудня 2012 р. не проживає у спірній квартирі без поважних причин, втратив інтерес до спірного житла і може бути визнаний втратившим право користування вказаним житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Відповідач є її рідним сином та значиться зареєстрованим за вказаною адресою. Як власник квартири хоче зняти свого сина з реєстрації, який виїхав з вказаного житла та не проживає в квартирі з 2000 року. Просить винести рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та його представник уточнив позовні вимоги, просив визнати [PERSON], таким, що втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] зі зняттям з реєстрації. Позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач до судового засідання не з'явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи, а саме газетою Урядовий кур'єр № 153 від 21.08.2015 року. (а.с. 26-28). Про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Позивач та його представник в судовому засіданні не заперечували проти заочного розгляду справи, у зв'язку із чим судом на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. В суді встановлено: Згідно копії свідоцтва про право власності [NUMBER] від 07.07.2006 р., виданого управлінням житлово - комунального господарства міськради та копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.09.2006 р. серії ССА № 214942 (а.с. 4) [PERSON] належить на праві приватної власності квартира за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до копії домової книги за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5-7). Те що, [PERSON] з 2000 р. не проживає за адресою: [ADDRESS] підтверджується копією акту ДКП «ЄРЦ м. Сєвєродонецька» від 09.06.2015 р. (а.с.14). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] в суді пояснили, що вони сусіди позивача і їм відомо, що відповідач є сином [PERSON], який виїхав з вказаного житла у 2000 р. та в квартирі позивача не проживає. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЖК УРСР у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. На підставі наданих доказів суд приходить до висновку, що [PERSON] дійсно з 2000 р. не проживає у спірній кварирі без поважних причин, втратив інтерес до спірного житла і може бути визнаний втратившим право користування вказаним жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 19.07.2003 року уклала шлюб з [PERSON] Під час перебування в шлюбі народилась двоє синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені в листопаді 2017 року. З цього часу не ведеться спільне сумісне господарство. Подальше спільне життя і збереження сім'ї неможливе. Просила суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась. Від неї до суду надійшла заява, в якій вона просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Від нього до суду надійшла заява, в якій він просив розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Частиною\~ ст.112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД №358137, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Сєвєродонецького міського управління юстиції 19.07.2003 року, між [PERSON] та [PERSON] 19.07.2003 року був укладений шлюб, про що зроблений актовий запис 372.\~ Після реєстрацію шлюбу [PERSON] отримала прізвище [PERSON]. Сторони є батьками двох синів\~ [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЕД №262642, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області 22.06.2004 року, та копією свідоцтва про народження серії 1-ЕД №1201012, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області 11.01.2011 року. Встановивши фактичні взаємостосунки подружжя, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сім'я фактично розпалася, спільне сумісне господарство сторонами не ведеться тривалий час, примирення подружжя неможливе і сторони не бажають цього. Суперечок стосовно розподілу майна та місця проживання дітей немає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 26.08.2006 року уклала шлюб з [PERSON] Під час перебування в шлюбі народилась дочка [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені з липня 2014 року. З цього часу не ведеться спільне сумісне господарство. Подальше спільне життя і збереження сім'ї неможливе. Спору стосовно розподілу майна і місця проживання дитини немає. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала. Підтвердила доводи, викладені в позовній заяві. Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Від нього до суду надійшла заява, в якій він не заперечував проти розірвання шлюбу та просив розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд встановив наступне. Частиною ст.112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії І-ЕД №033265, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області 26.08.2006 року, між [PERSON] та [PERSON] 26.08.2006 року був укладений шлюб, про що зроблений актовий запис 538. Після реєстрацію шлюбу [PERSON] отримала прізвище [PERSON]. Сторони мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1 - ЕД №097963, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області 29.01.2008 року. Встановивши фактичні стосунки подружжя, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сім'я фактично розпалася, спільне сумісне господарство сторонами не ведеться тривалий час, примирення подружжя неможливе і сторони не бажають цього. Суперечок стосовно розподілу майна та місця проживання дитини немає. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у сумі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 28.08.2003 року уклала шлюб з [PERSON] Під час перебування в шлюбі народилась дочка [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені в 2012 році. З цього часу не ведеться спільне сумісне господарство. Подальше спільне життя і збереження сім'ї неможливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Від неї до суду надійшла заява, в якій вона просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Від нього до суду надійшла заява, в якій він визнав позовні вимоги в повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу та просив розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Частиною ст.112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Сєвєродонецького міського управління юстиції 28.08.2003 року, між [PERSON] та [PERSON] 28.08.2003 року був укладений шлюб, про що зроблений актовий запис 527. Після реєстраці шлюбу [PERSON] отримала прізвище [PERSON]. Сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області 14.06.2006 року. Встановивши фактичні стосунки подружжя, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сім'я фактично розпалася, спільне сумісне господарство сторонами не ведеться тривалий час, примирення подружжя неможливе і сторони не бажають цього. Суперечок стосовно розподілу майна та місця проживання дитини немає. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у сумі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої особи, яка продовжує навчання. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] є її батьком. Вона з вересня 2013 р. навчається у Сєвєродонецькому хіміко-механічному технікумі. Відповідач не надає їй жодної матеріальної допомоги. Просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до закінчення навчання. Але не більш як досягнення нею 23 років. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про місце, день і час розгляду справи. Причини неявки суду невідомі, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Оскільки в поданій суду заяві позивач [PERSON] не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 25.02.2016 р. на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Частиною 1 ст. 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Сєвєродонецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області 21.10.1997 р., [PERSON] народилась [INFO], батьком записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Згідно з довідкою Сєвєродонецького хіміко-механічного технікуму Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля від 17.12.2015 р. №1148 [PERSON] є студенткою 3 курсу Сєвєродонецького хіміко-механічного технікуму Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля денної бюджетної форми навчання. Таким чином, позивач [PERSON], має право на отримання аліментів від свого батька, як особа що продовжує навчання. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в межах стягнення платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Старобільського районного суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з травня 2014 року сімейні відносини припинені у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Майнового спору не заявлено. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, у своїй заяві просила справу розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 03.02.2010 року, який зареєстровано Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, за актовим записом № 33. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Майнового спору не заявлено. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу. Причина розпаду сім`ї - розлад і фактичне припинення шлюбних відносин. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище [PERSON] . Судові витрати пов`язані з розглядом справи не стягувати з відповідача, оскільки позивач не просить стягнути судові витрати. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved