Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та коштів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. В позові зазначила, що з вони з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від сумісного життя вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який постійно проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. На теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони разом не проживають. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, не працює, не має ніякого доходу достатнього для утримання дитини та на своє утримання. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, а також не допомагає позивачці матеріально коштами на її утримання. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття, а також коштів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача, щомісячно. Справа розглядається в порядку спрощеного провадження. Позивачка до судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання двічі не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся згідно вимог ЦПК України. Відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України, зі згоди позивачки, суд ухвалює заочне рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від сумісного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Дитина проживає разом з матір`ю за місцем її реєстрації та знаходяться на її утриманні, що підтверджується Довідкою про реєстрацію місця проживання № 04-18/4-1206 від 05.11.2019 року (а.с.5) та копією паспорта позивачки (а.с.3). Відповідач офіційно не працює, не є інвалідом, на утриманні інших осіб не має, однак добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини та коштів на утримання позивачки, яка не працює у зв`язку із перебуванням у відпустці по догляду за їх сумісною дитиною, не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідност.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 років до 18 років з 1 січня 2019 року складає - 2027 гривень, з 1 липня 2019 року - 2118 гривень, а з 1 грудня 2019 року - 2218 гривень. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Вимогами ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право дружини на утримання виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) вагітність або проживання з нею дитини, яка не досягла 3-х років або 6-ти років, якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку; 2) походження дитини від чоловіка (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення, факт біологічного походження); 3) здатність чоловіка надавати таку допомогу. Враховуючи інтереси дитини та матеріальний стан сторін, забезпечуючи надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, шляхом стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 грудня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття або до зміни матеріального становища сторін, а також коштів на утримання позивачки у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позивачку було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 840,40 грн.

Outcome: approved