Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини, посилаючись на те, що з моменту розірвання шлюбу між сторонами, неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , залишився проживати з відповідачем, яка почала здійснювати перешкоди щодо безпосередньої участі позивача у його вихованні. Зокрема, відповідач забороняє позивачу бачитися та спілкуватися з сином. Між сторонами постійно виникають конфлікти з приводу участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною. А тому, для дотримання інтересів дитини, позивач вважає за необхідне усунути перешкоди в спілкуванні з дитиною, визначивши його спосіб участі у спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] , шляхом встановлення наступного графіку побачень із ним: побачення через тиждень у вихідні (субота з 10.00 год. до 18.00 год. неділі) з можливістю ночівлі; спільний відпочинок - першу половину літніх канікул дитина проводить з батьком; необмежне спілкування з сином [PERSON] , [INFO] , особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином. У судовому засіданні позивач змінив свої позовні вимоги та просить суд здійснювати свою участь у вихованні дитини відповідно до висновку органу опіки та піклування щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення способу участі у її вихованні, а саме: І - ІІІ субота та неділя місяця з 10.00 год. до 18.00 год. у присутності матері дитини у місцях культурно-розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей; кожні літні канікули дитини 14 діб на відпочинок та оздоровлення на території України за домовленістю між батьками. Відповідач у судовому засіданні позов визнала та не заперечила проти його задоволення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради у судове засідання не з`явився, однак просили дану цивільну справу розглядати без присутності органу опіки та піклування за наявними матеріалами справи, надіславши до суду висновок органу опіки і піклування щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] , та встановлення способу участі у її вихованні. При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Судом встановлено, що з 12 лютого 2012 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 липня 2014 року було розірвано. Від даного шлюбу у сторін по справі народився син [PERSON] , [INFO] , про свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 25.09.2012 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 2256. У судовому засіданні з`ясовано, що дитина проживає разом з відповідачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Виховання та розвиток дітей є обов`язком батьків відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини та мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства (ст. 151 СК України). Відповідно до ч. 2, 3 ст. 157 Сімейного кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Стаття 9 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91р. (далі Конвенція про права дитини), яка набула чинності для України 27.09.1991 р., передбачає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Такі ж положення містяться у ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства». Згідно зі ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З урахуванням того, що ненадання матір`ю згоди у спілкуванні батька з дитиною та його участі у вихованні сина є порушенням його права на здійснення своїх особистих немайнових прав щодо дитини (права на особисте спілкування), суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, із врахуванням висновку органу опіки та піклування щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] , та встановлення способу участі у її вихованні, затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 24.06.2020 р. № 457, згідно якого орган опіки і піклування вважає за доцільне встановити спосіб участі батька у вихованні дитини, а саме: Рекомендувати батькові [PERSON] здійснювати свою участь у вихованні дитини [PERSON] відповідно до графіку спілкування в такі дні: І - ІІІ субота та неділя місяця з 10.00 год. до 18.00 год. у присутності матері дитини у місцях культурно-розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей; кожні літні канікули дитини 14 діб на відпочинок та оздоровлення на території України за домовленістю між батьками. Рекомендувати матері [PERSON] поважати права батька [PERSON] , не чинити перешкод у спілкуванні з дитиною. Рекомендувати батькові [PERSON] не порушувати графік побачень, приділяти дитині увагу і турботу. Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, враховуючи час та спосіб участі батька у вихованні сина, беручи до уваги його вік, стан його здоров`я, інтереси дитини з метою забезпечення його сімейному вихованню, можливістю духовного та фізичного розвитку та можливістю спільного спілкування з батьком, суд приходить до висновку, що слід усунути перешкоди [PERSON] в спілкуванні та вихованні неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та визначити [PERSON] спосіб участі у вихованні неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , відповідно до графіку спілкування в такі дні: І - ІІІ субота та неділя місяця з 10.00 год. до 18.00 год. у присутності матері дитини у місцях культурно-розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей; кожні літні канікули дитини 14 діб на відпочинок та оздоровлення на території України за домовленістю між батьками. Рекомендувати матері [PERSON] поважати права батька [PERSON] , не чинити перешкод у спілкуванні з дитиною. Рекомендувати батькові [PERSON] не порушувати графік побачень, приділяти дитині увагу і турботу. На підставі наведеного,

Outcome: approved