Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, та просив усунути перешкоди, які чинять йому [PERSON], [PERSON] в користуванні та розпорядженні належною йому на праві приватної власності квартирою №85, в буд. №186 по вул. Князів Коріатовичів у м. Вінниці шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування вказаним житлом, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником квартири [ADDRESS], однак у ній зареєстрована відповідач [PERSON] (донька колишньої дружини позивача), [PERSON] (онука колишньої дружини позивача), які у ній не проживають, своїх речей не зберігають, комунальні послуги не оплачують, проте у добровільному порядку знятися з реєстрації не бажають, чим створюють позивачеві як власнику житла перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном (житлом), що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позові, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися через оголошення-повідомлення на офіційному веб-порталі судової влади України, а тому суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON], який є сином позивача, пояснив, що проживає з батьком у спірній квартирі, відповідачі у ній не проживають тривалий час, більше року, своїх речей не зберігають. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, показання свідка, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та його слід задоволити з таких підстав. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 8, 41 Конституції України, ст. ст. 386, 391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Відповідно до ч. 3 ст. 8 Конституції України, її норми є нормами прямої дії; звернення до суду для захисту конституційних прав безпосередньо на підставі норм Конституції України гарантується. \~ \~ \~ \~[PERSON] ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. \~[PERSON] ч.2\~ст.\~405\~ЦК України,\~член сім'ї\~власника житла\~втрачає право\~на користування\~цим житлом\~у разі\~відсутності члена\~сім'ї\~без поважних\~причин понад\~один рік,\~якщо інше\~не встановлено\~домовленістю між\~ним і\~власником житла\~або законом. \~ У судовому засіданні встановлено, що на підставі Договору купівлі продажу квартири від 10.07.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №2202, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.6). Відповідно до довідки ТОВ «ЖЕО» від 26.12.2018 року №11239, позивач [PERSON] проживає та зареєстрований за адресою: [INFO], також за даною адресою зареєстровані [PERSON], [INFO] (дочка колишньої дружини), [PERSON], [INFO] (онука колишньої дружини) (а.с.8). [PERSON] ТОВ «ЖЕО» від 14.11.2018 року №10227, [PERSON] не проживає за адресою: [INFO] з вересня 2012 року, [PERSON] з грудня 2013 року (а.с. 9). Отже, у спірній квартирі відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають з 2012 2013 років, тобто понад рік, своїх речей у ній не зберігають, комунальні послуги не оплачують, проте у добровільному порядку знятися з реєстрації не бажають, чим створюють позивачеві як власнику житла перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном (житлом). Суд бере ці докази до уваги, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не оспорюються. [PERSON] положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Крім того, відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] по 384,20 грн. судового збору.

Outcome: approved