Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, та повідомив, що він є сином відповідача [PERSON] , на даний час він досягнув повноліття, однак навчається у Вінницькому транспортному коледжі, на денній формі навчання, термін навчання - до 30.06.2021 року; у зв`язку із навчанням він не має змоги працювати, батько після досягнення ним повноліття належним чином не дбає про його матеріальне забезпечення, хоча має таку можливість. Позивач просив суд стягувати з відповідача аліменти на його користь у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до закінчення навчання. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.07.2020 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу разом із копією позовної заяви з додатками, було надіслану відповідачу [PERSON] рекомендованим листом з повідомленням, які він отримав 15.07.2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленнями про вручення поштового відправлення №2105017635496. 29.07.2020 року на адресу суду відповідачем [PERSON] надано відзив на позов, у якому він заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки він не має постійного доходу, йому на праві власності не належить будь - яке рухоме та нерухоме майно, на його утриманні перебуває матір [PERSON] , яка є інвалідом ІІ групи та потребує стороннього догляду, він з матір`ю фактично живуть на пенсію останньої. 13.08.2020 року на адресу суду представником позивача [PERSON] - адвокатом Щавінським К.С. надано відповідь на відзив, у якому він зазначив, що позивач [PERSON] наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про встановлення батьківства серії [NUMBER] від 17.07.2002 року та Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.07.2002 року (а.с. 5-6). Відповідач [PERSON] після досягнення сином [PERSON] повноліття матеріальної допомоги на його утримання не надає. Відповідно до довідки Вінницького транспортного коледжу від 22.06.2020 року №128, [PERSON] навчається на третьому курсі денного відділення Вінницького транспортного коледжу за рахунок держбюджету, термін навчання з 01.09.2017 року до 30.06.2021 року (а.с.8, зворотній бік). Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. 199, 200, 201 СК України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Положеннями ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З огляду на викладене суд, визначаючись щодо розміру стягнення аліментів, враховує те, що відповідач є здоровою, працездатного віку особою, може надавати матеріальну допомогу (доказів неможливості надання такої допомоги відповідачем суду не надано, до досягнення сином повноліття він сплачував аліменти), обов`язок обох батьків утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 23.06.2020 року і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення [PERSON] 23 років, тобто позов підлягає частковому задоволенню (суд бере до уваги, що на утриманні відповідача перебуває мати, яка є інвалідом ІІ групи). На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] 840,80 грн. судового збору на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial