Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» про стягнення заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування позовних вимог вказав, що в період з 15.12.2014 року по 05.04.2021 року він працював на Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» у якості гірничого робітника очисного забою з повним підземним днем в шахті. 05.04.2021 року його було звільнено за ч.1 ст.38 Кодексу законів про працю України у зв`язку з виходом на пенсію. При звільненні відповідач своєчасно не провів з ним повний розрахунок, чим порушив вимоги ст.ст.47, 116 КЗпП України щодо повного розрахунку в день звільнення. 09.04.2021 року він направив відповідачу рекомендованою поштою за № відправлення 8532701628986 заяву вимогу про розрахунок та виплату заборгованості, надання довідки про належні йому при звільненні суми. Відповідно до скріншоту з офіційного сайту Укрпошти відповідач отримав зазначене відправлення 14.04.2021 року, проте до теперішнього часу відповіді не надав. Відповідно до інформації про його заробітну плату, отриману ним на веб-порталі ПФУ за посиланням https://portal.pfu.gov.ua/ «Індивідуальні відомості про застраховану особу» (форма ОК-5), та розрахункових листків про заробітну плату за січень-квітень 2020 року та квітень 2021 року заборгованість із заробітної плати складає за січень 2020 року - 13850,98 грн., за лютий 2020 року - 17145,56 грн., за березень 2020 року - 22890,84 грн., за квітень 2020 року - 15838,77 грн., за квітень 2021 року - 142 603,59 грн., загалом 212 329,74 грн. Статтею ст.116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, організації, проводиться в день звільнення. Просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 212329,74 грн. Представник відповідача надав до суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Позивачу в якості сум, що підлягають при звільненні було нараховано: за 12.2019 року заробітна плата після обов`язкових утримань становить 260,22 грн., за 01.2020 року заробітна плата після обов`язкових утримань становить 8219,85 грн., за 02.2020 року заробітна плата після обов`язкових утримань становить 10246,45 грн., за 03.2020 року заробітна плата після обов`язкових утримань становить 13813,43 грн., за 04.2020 року заробітна плата після обов`язкових утримань становить 9557,87 грн., що разом становить 42097,82 грн. Довідки видані ними позивачу в якості доказу невиплати заробітної плати свідчать лише про нараховані розміри заробітної плати та не несуть в собі будь-якого доказового значення щодо їх виплати чи невиплати. Будь-яких інших доказів на підтвердження невиплати заробітної плати позивач не надав. В день звільнення 05.04.2021 року позивач отримав трудову книжку, але до бухгалтерії відповідача не звернувся з письмовою заявою для повного рохрахунку. В останній день 05.04.2021 року позивач працював. Відповідно до ст.116 КЗпП України, якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми, мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимог про розрахунок. Відповідач просить суд врахувати інтереси Відповідача, які полягають у збереженні підприємством свого матеріального та фінансового становища і платоспроможності. Слід також мати на увазі, що працівник є слабшою, ніж роботодавець стороною у трудових правовідносинах. Водночас у вказаних відносинах і працівник має діяти добросовісно щодо реалізації своїх прав, а інтереси роботодавця також мають бути враховані. Тому просить відмовити у задоволенні позову. 23 липня 2021 року до суду надійшло доповнення представника відповідача до відзиву, в якому зазначено, що заборгованість відповідача із заробітної плати після утримання обов`язкових податків та зборів перед позивачем за квітень 2021 року становить 114341,70 грн., що включає три робочі дні, в тому числі два дні простою, 43 дні компенсації за невикористану відпустку та одноразова допомога у зв`язку з виходом на пенсію. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач з 15.12.2014 року по 05.04.2021 року знаходився у трудових відносинах з відповідачем, працював на посаді гірничого робітника з повним робочим днем у шахті, був звільнений за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком за ст.38 КЗпП України (а.с. 5-10). Згідно довідок відповідача, заборгованість по заробітній платі позивача станом на 11.06.2021 року складає: за грудень 2019 року - 260,22 грн. після утримання обов`язкових податків, зборів та 25 % аліментів, за січень 2020 року - 8219,85 грн. після утримання обов`язкових податків, зборів та 25 % аліментів, за лютий 2020 року - 10246,45 грн. після утримання обов`язкових податків, зборів та 25 % аліментів, за березень 2020 року - 13813,43 грн. після утримання обов`язкових податків, зборів та 25 % аліментів, за квітень 2020 року - 9557,87 грн. після утримання обов`язкових податків, зборів та 25 % аліментів - за квітень 2021 року - 114341,70 грн. (що включає три робочі дні, в тому числі два дні простою, 43 дні компенсації за невикористану відпустку та одноразова допомога у зв`язку з виходом на пенсію) після утримання обов`язкових податків та зборів, що разом становить - 156439,52 грн. (а.с.23, 34, 35). Відповідно до ч.1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України, ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Суд не приймає доводи відповідача щодо відсутності підстав для задоволенню позову, оскільки вони не ґрунтуються на законі. Таким чином, оскільки відповідачем повний розрахунок з позивачем станом на дату ухвалення судового рішення не було проведено, позивачем не надано заперечень на відзив відповідача, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі після утримання обов`язкових податків, зборів та 25 % аліментів в сумі 156439,52 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1564,39 грн. (156439,52 грн. х 2123,29 грн. : 212329,74 грн. = 1564,39 грн.), оскільки позивач на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від вказаних витрат при подачі позову до суду. На підставі ст.ст.47, 115, 116, 117 КЗпП України, ст.ст. 21, 24 Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: partial