Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувшись до суду з позовом, просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON], що підтверджується її свідоцтвом про народження, свідоцтвом про її шлюб та свідоцтвом про смерть батька (а.с.13, 15), внаслідок чого відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] Під час життя батько не залишив заповіту і тому після його смерті спадкоємцями першої черги по закону є вона, її мати [PERSON] та її рідний брат [PERSON]. Вони всі разом своєчасно 06.01.2015 року звернулись до нотаріальної контори. [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття від належної їм частки у спадщині на її користь, що підтверджується їх письмовими заявами (а.с.11,12). Вона в свою чергу звернулась із заявою про прийняття спадщини (а.с.10), однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вищевказаний житловий будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.7). Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 року №449 встановлено, що до 05 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних будинків в експлуатацію з метою подальшого оформлення права власності. Таким чином, про факт того, що спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, належав її батьку [PERSON] до дня його смерті, підтверджується довідкою № 323, виданою 12.11.2015 року виконавчим комітетом Біївецької сільської ради Богуславського району та обліковою карткою об'єкта по господарського обліку на 2011-2015 року (а.с.21, 25), з яких вбачається, що згідно запису по господарської книги Біївецької сільської ради №2 за кодом 0109-1 житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS], дійсно належить нині покійному [PERSON]. Згідно технічного висновку № 64/24.11.15 від 24.11.2015 року встановлено, що житловий будинок, який розташований по [ADDRESS], зведений (побудований) без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан якого на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати (а.с.22, 23). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги позивача повністю підтримав, посилаючись на вищевказані обставини. Просив позов задовольнити. Біївецька сільська рада в судове засідання свого представника не направила, але звернулись із заявою в якій просили розглянути справу без їх представника. Позов визнають повністю і не заперечують проти його задоволення (а.с.33). Треті особи: [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, оскільки згідно інформації від 18.01.2016 року, наданої начальником центру поштового зв'язку №2 [PERSON] вбачається, що Українське державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта» не має можливості переслати поштові відправлення до півострова Крим, так як з 27.03.2014 року поштові відправлення, які направленні з материкової частини України не приймаються поштою АР Крим і м. Сімферополя, та повертаються у зворотному напрямку (а.с.41). Враховуючи думку представника позивача, вищевказані обставини щодо неможливості доставки кореспонденції до АР Криму та те, що треті особи в нотаріальному порядку відмовились від належної своєї частки у спадщині на користь позивача, суд ухвалив розглянути справу без участі третіх осіб. Згідно абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, врахувавши положення ч.4 ст. 174 ЦПК України та ст.ст. 392, 1261, 1268, 1269 ЦК України та те, що відповідач повністю визнав вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача про визнання права власності на спадкове майно.

Outcome: approved