Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із даним позовом, який обґрунтовує тим, що 16.10.2004 року між ним та [PERSON] укладено шлюб. [INFO] у них народився син [PERSON] . Позивач\~зазначає, що спільне життя з [PERSON] не склалося через різні погляди на життя. Спільне господарство та шлюбні відносини припинилися та спільно не проживають. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам та інтересам їхнього сина. У зв`язку з цим, просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області\~від 12.10.2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак, подала до суду заяву, про розгляд справи без її участі, просить розірвати шлюб між нею та позивачем, строк на примирення не надавати. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі, 16 жовтня 2004 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 16 жовтня 2004 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис №599. [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 24 грудня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області запис за №1572. З свідоцтва про зміну імені виданого 05.06.2015року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Ужгородському району реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області, судом встановлено, що [PERSON] 05 червня 2015року змінив прізвище на [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №14. Приписами\~ст.110 СК України\~визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно\~ст. 112 СК України\~при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3\~ст.105 СК України \~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до\~ст.24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач [PERSON] не заперечує щодо цього, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Як встановлено у судовому засіданні, подружнє життя у сторін не склалося. Про це свідчать ті обставини, що позивач та відповідач сімейних стосунків не підтримують, спільно не проживають, подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Неявку сторін у судове засідання суд розцінює як байдуже ставлення до шлюбу. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові та довіри один до одного і їх сім`я розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін. Стаття 51\~Конституції України передбачає,\~що шлюб\~ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у\~ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 та ч.4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Спору щодо поділу спільного майна позивачем не заявлялося. Як вбачається з поданої позовної заяви , малолітній син [PERSON] , [INFO] , залишається проживати з матір`ю [PERSON] і при цьому, позивач має можливість вільно бачитися з сином та займатись його вихованням. Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи норми\~СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача, а тому , шлюб між [PERSON] до [PERSON] слід розірвати.

Outcome: approved