Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Костянтинівського державного хімічного заводу (ЄДРПОУ 05766382) про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 19 червня 2006 року по 26 лютого 2014 року він працював у Костянтинівському державному хімічному заводі спочатку на посаді менеджера відділу маркетингу та збуту, а потім на посаді начальника відділу комерційної служби. У день звільнення відповідачем не був проведений з ним повний розрахунок, заборгованість по заробітній платі складає 15647,90 грн. Просив: зобов'язати відповідача здійснити нарахування індексації та компенсації заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати; стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 15647,90 грн. та нараховану індексацію та компенсацію; середній заробіток за час затримки розрахунку за період з часу звільнення по день постановлення судом рішення. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені в позові обставини. Представник відповідача Костянтинівського державного хімічного заводу у судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином і від нього не надходило заяв та клопотань про відкладення розгляду справи. Згідно ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та постановити заочне рішення на підставі доказів, що є у справі, про що позивачка не заперечувала. Вислухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши надані докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] 19 червня 2006 року по 26 лютого 2014 року працював у Костянтинівському державному хімічному заводі, у т.ч. з 23 січня 2012 року по 26 лютого 2014 року на посаді начальника відділу комерційної служби, що підтверджується записами у трудовій книжці позивача (а.с. 7-8). Згідно довідки відповідача 07 серпня 2014 року № 199, відповідачем нарахована, але не виплачена позивачу станом на 08 серпня 2014 року заборгованість по заробітній платі за період з жовтня 2012 року по березень 2013 року включно, серпень-вересень 2013 року у загальному розмірі 15647,90 грн. (а.с. 9). На час винесення рішення розрахунок з позивачем відповідачем не проведений. Згідно ч.5 ст. 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці. Згідно ч.1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. За приписами ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Згідно ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (ст. 4 Закону). Згідно ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. За повідомленням Державної служби статистики України, індекс споживчих цін (індекс інфляції) у серпні 2014 року порівняно з липнем становив 100,8%, за період січень - серпень 2014 року - 112,9%. За період січень 1998 року - серпень 2014 року - 587,5%. Таким чином, відповідачем допущено порушення законних трудових прав позивача тим, що у визначені законом строки не була виплачена заробітна плата. У відповідності зі ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення провести з працівником розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу. Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Таким чином, оскільки позивач звільнився 26 лютого 2014 року, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, повинна була бути проведена цього ж дня, проте, остаточний розрахунок з ним відповідачем не проведений. У відповідності зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, що є підставою для стягнення з відповідача вказаного середнього заробітку. Розрахунок середнього заробітку провадиться відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року з відповідними змінами та доповненнями. Згідно п. 2 зазначеного Порядку обчислення середньої заробітної плати провадиться виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно довідки відповідача від 21 серпня 2014 року № 210, середньоденна заробітна плата позивача [PERSON] складає 260,24 грн. (а.с. 10). Весь час затримки розрахунку за період з 27 лютого 2014 року по 10 жовтня 2014 року становить 154 робочих дні (а.с. 28). З урахуванням наведеного сума середнього заробітку за час затримки розрахунку, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 40076,96 грн. (260,24 грн. х 154 дні). Як роз'яснено у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24 грудня 1999 року непроведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку. Крім того, згідно Рішення Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 233 Кодексу законів про працю у взаємозв'язку з положеннями статей 116, 117, 237-1 цього кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого починається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільнення сум, фактично з ним розрахувався. Будь-яких доказів поважності причин несвоєчасного розрахунку відповідач не надав, а заперечення його представника щодо підстав для звільнення від відповідальності за ст. 117 КЗпП зводяться до скрутного фінансового стану підприємства. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у межах наданих сторонами доказів: з відповідача Костянтинівського державного хімічного заводу на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню: нарахована, але не виплачена позивачу станом на 08 серпня 2014 року заборгованість по заробітній платі за період з жовтня 2012 року по березень 2013 року включно, серпень-вересень 2013 року у загальному розмірі 15647,90 грн.; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27 лютого 2014 року по 10 жовтня 2014 року включно у розмірі 40076,96 грн.; також варто зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію заробітної плати та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати; В силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 557,25 грн.

Outcome: approved