Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки в розрахунку, посилаючись на наступні обставини. 02.04.2018 року згідно з наказом № 10 від 30.03.2018 р. він був прийнятий на роботу в ПАТ «СКМЗ» начальником літейного цеху. 27.04.2018 року ПАТ «СКМЗ» було перейменовано в ПрАТ «СКМЗ». Відповідно до наказу № 71 від 11.12.2019 року він був звільнений на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. В день звільнення йому було видано трудову книжку, але розрахунок проведено не було, а саме за грудень 2019 року в розмірі 7923,78 гривень. 25.09.2020 року позивач письмово звернувся до відповідача з вимогою проведення розрахунку в повному обсягу. ПрАТ «СКМЗ» надало довідку № 687 від 25.09.2020 року про заборгованість заробітної плати в розмірі 7923,78 гривень. Також, оскільки відповідач відмовився виплачувати нараховану позивачу заробітну плату в день звільнення, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку. Просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 7923,78 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, з урахуванням уточнень, в розмірі суми заборгованості по заробітній платі. В судовому засіданні представник позивача адвокат Гур`єва Л.М. позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача ПрАТ «СКМЗ» в судове засідання не з`явилась, надала до суду пояснення відповідно до яких позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі визнала. Проти стягнення середнього заробітку заперечує частково, вважає, що при розрахунку середнього заробітку необхідно використовувати середньоденну заробітну плату з урахуванням днів простою підприємства. Також, надали заяву, у якій просили застосувати принцип співрозмірності заборгованості заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку. Згідно вимог статі 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідачі були повідомлені належним чином про слухання справи, не сповістили про причини своєї відсутності. Позивач не заперечував проти заочного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини. [PERSON] в період з 02.04.2018 року по 11 грудня 2019 року працював на ПрАТ «Старокраматорський машинобудівний завод». 11 грудня 2019 року позивач був звільнений на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін. При звільненні відповідач не виплатив заборгованість по заробітній платі [PERSON] .. Згідно з ч.1 ст.116 КЗпП України, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган у всякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган у всякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Всупереч вищезазначеній нормі закону відповідачем не було проведено розрахунок із позивачем при звільненні. Згідно з довідкою про заборгованість по заробітній платі № 687 станом на 25.09.2020 року ПрАТ «СКМЗ» має перед [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 7923,78 грн. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в сумі 7923,78 грн. Крім того, відповідно до вимог\~статті 117 КЗпП України\~у разі невиплати з вини власника або уповноваженого органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Відповідач не провів із позивачем своєчасно розрахунок при звільненні, в зв`язку з чим суд вважає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, виходячи з наступного. Позивач, згідно з наданим розрахунком вважав, що середній заробіток за період з 12.12.2019 року по день винесення рішення (26.11.2020 року) становить 171278,72 грн. виходячи з наступного розрахунку: кількість днів 248 х 690,64 грн. При нарахуванні середнього заробітку за час затримки розрахунку, суд виходить з наступного. [PERSON] було звільнено 11.12.2019 року, тобто при розрахунку середньоденного заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі з 12.12.2019 р. по 26.11.2020 р. нараховано 240 робочих днів (грудень 2019 - 13, січень 2020 -21, лютий 2020 20, березень 2020 21, квітень -21, травень 2020 -19, червень 2020 -20, липень 2020 -23, серпень 2020 20, вересень 2020 22, жовтень 2020 21, листопад 19). Згідно довідки про заборгованість по заробітній платі № 687 станом на 25.09.2020 року середньоденна заробітна плата позивача становить 690,64 гривень. Таким чином, середньоденній заробіток за час затримки розрахунку становить 690,64*240 = 165753 гривень 60 копійок. Згідно з абз. 5 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів. Щодо доводів відповідача щодо порядку розрахунку середнього заробітку, то діючим законодавством не передбачена можливість розрахунку середньої заробітної плати для стягнення в порядку\~ст. 117 КЗпП України\~з урахуванням режиму роботи підприємства. З постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі №761/9584/15-ц вбачається, що з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого\~статтею 117 КЗпП України. Право суду зменшити розмір середнього заробітку, який має сплатити роботодавець працівникові за час затримки виплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені\~статтею 116 КЗпП України, залежить від різних чинників, при розгляді справи необхідно взяти до уваги і такі обставини, як розмір недоплаченої суми, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, обставини за яких було встановлено наявність заборгованості, дії відповідача щодо її виплати.\~\~ Відповідно до частини 4\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. З урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду позивачем було уточнено позовні вимоги щодо стягнення середньоденного заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі у розмірі заборгованості по заробіній платі. З огляду на викладене, суд вважає, що заявлена позивачем з урахуванням уточнень позовна вимога про стягнення з відповідача суми середнього заробітку в розмірі 7923,78 грн. є виваженою, співрозмірною та обгрунтованою, а тому підлягає задоволенню. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в частині заборгованості по виплаті заробітної платі, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Зважаючи на це, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн. Відповідно до вимог статті 430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати за один місяць. На підставі статей 116, 117 КЗпП України, та

Outcome: approved