Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Вугледарського міського суду Донецької області з позовною заявою про стягнення заборгованості із середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до відповідача ДП «ДВЕК». Позовні вимоги позивач мотивує тим, що вона працювала на підприємстві відповідача в якості прибиральниці службових приміщень та наказом №59к від 29.01.2015 року була звільнена за станом здоровя. На момент звільнення відповідач мав заборгованість перед позивачем по заробітній платі яка станом на 23.05.2016 року була виплачена в повному обсязі. Цими діями відповідач порушив строки розрахунку при звільненні встановлені ст. 116 КЗпП України. На підставі цього позивач просить стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки фактичного розрахунку, що станом на 03.03.2016 року становить 28891,59 гривень. Позивач в судове засідання не зявилась, просила справу розглянути за її відсутності, до початку розгляду справи подала клопотання про уточнення позовних вимог згідно з яким просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Представник відповідача в судвое засідання не з'явився, надав заяву в якій просив розглянути за його відсутності та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з причини, що позивач в день звільнення не працювала та не заявила вимогу про розрахунок. Суд дослідивши матеріали справи, вивчивши наявні по справі докази, їх належність та допустимість, вважає що позов слід задовольнити частково з наступних підстав: Судом встановлено, що позивач працювала на підприємстві відповідача з 14.08.2002 року по 29.01.2015 року, та була звільнена з підприємства в порядку ч. 2 ст. 40 КЗпП України, згідно наказу № 59-к від 29.01.2015 року (а. с. 5-6, 8). Згідно довідки ВП «Шахти «Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» №8658 від 25.05.2016 року на день звільнення [PERSON] на підприємстві відповідача зявилась заборгованість по заробітній платі яка була повністю погашена 03.03.2016 року (а. с. 8). Заперечення позивача, грунтується на тому, що з [PERSON] не здійснено розрахунок при її звільненні у зв'язку з тим, що на день звільнення вона не працювала, вимог про здійснення повного розрахунку не подавала. З вказаними запереченнями суд не може погодитися оскільки відповідачем не доведено, що позивач не працювала в день звільнення та, що вона не зверталась з вимогою про здійснення розрахунку (а.с. 7). Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Статтею 117 КЗпП України встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до Постанови КМУ № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 року, середня заробітна плата, зокрема виплаті вихідної допомоги, оплати вимушеного прогулу та в інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати, заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці. Спір між сторонами, відповідно до довідки ВП «Шахти «Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» № 8658 від 25.05.2016 року, про розмір боргу за заробітною платою та про розмір середньомісячної заробітної плати відсутній. Так вищевказаною довідкою встановлено, що середньомісячний заробіток [PERSON] складає 1556,81 гривень або 72,41 гривень середньоденна заробітна плата (а. с. 8). Відповідно до листа Мінсоцполітики України від 09.09.2014 року № 10196/0/14-14/13 Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік, кількість робочих днів за час затримки фактичної сплати заборгованості позивачу в 2015 році становить 233 робочий день, та згідно листа Міністерства соціальної політики України від 20 липня 2015 р. N 10846/0/14-15/13 Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік, кількість робочих днів за час затримки фактичної сплати заборгованості позивачу в 2016 році становить 43 робочих дні, а загалом за 2015-2016 роки 276 робочих днів, що з урахуванням 72,41 гривень середньоденної заробітної плати який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 19985,16 гривень. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, а отже враховуючи, що позивач сплатила судовий збір в розмірі 551,20 гривень, а її позов задоволено частково суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути частину судового збору зменшену пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 381,26 гривень. Враховуючи викладене, позов [PERSON] необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 19985,16 гривень та судовий збір в розмірі 381,26 гривень. Згідно з ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного ст.ст. 115 117 КЗпП України,

Outcome: partial