Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Полтавської обласної ради про припинення трудових відносин, виключення з реєстру запису про керівника. В позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог посилався на те, що з 01 жовтня 2013 року працював на посаді головного інженера обласного госпрозрахункового комунального підприємства «Облбудкомплект». Після того перебував на посаді директора ОГКП «Облбудкомплект». 20 червня 2011 року розпорядженням голови Полтавської обласної ради №110 «Про директора ОГКП «Облбудкомплект» [PERSON] переведено з посади директора на в.о. директора у зв`язку з закінченням терміну дії трудового контракту до вирішення питання призначення директора. З 2011 року по даний час він працює виконуючим обов`язки директора ОГКП «Облбудкомплект». Позивач неодноразово звертався до Полтавської обласної ради з заявою про звільнення його з вказаної посади. Але його заяви залишились нерозглянутими. Тому позивач просив суд визнати припиненими трудові відносини [PERSON] з Обласним комунальним госпрозрахунковим підприємством «Облбудкомплект» у зв`язку зі звільненням за власним бажанням на підставі ст.39 КЗпП України з дати подання позову. Зобов`язати державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації у м.Полтаві внести зміни до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про виключення [PERSON] як керівника Обласного комунального госпрозрахункового підприємства «Облбудкомплект». Судові витрати просив стягнути з відповідача на його користь. Ухвалою суду від 20 серпня 2020 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Заперечення від позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відповідач з клопотанням про розгляд справи з повідомленням сторін до суду не звертався. Надав відзив на позов, у якому послався на неможливість прийняття обласною радою рішення про звільнення керівника підприємства без визначення йому заміни (а.с.96-99). У відзиві також зазначив, що Положенням про порядок призначення на посаду та звільнення з посади керівників підприємств (установ, організацій, закладів),які належать до спільної власності територіальних громад сіл, селиш і міст області, укладення та розірвання з ними контрактів, затвердженим рішенням обласної ради сьомого скликання від 14 червня 2016 року, передбачено, що про увільнення від виконання обов`язків чи звільнення від виконання обов`язків керівника підприємства видається розпорядження голови обласної ради. Однак, звільненню має передувати підготовка управлінням майном обласної ради або галузевим департаментом (в залежності від органу, до сфери управління якого належить підприємство) відповідних матеріалів та внесення пропозицій по кандидатурі для покладання обов`язків керівника на одного з працівників підприємства (а.с.96-99). Згідно з розпорядженням голови Полтавської обласної державної адміністрації № 80 від 05.02.2019 року «Про підвищення ефективності управління майном спільної власності територіальних громад області» та Статутом Обласного госпрозрахункового комунального підприємства «Облбудкомплект» підприємство знаходиться в управлінні, підзвітне та підконтрольне Управлінню капітального будівництва облдержадміністрації (після реорганізації - Департамент капітального будівництва, містобудування і архітектури та житлово-комунального господарства Полтавської обласної Державної адміністрації). Тобто Департаментом, в управлінні якого знаходиться ОГКП «Облбудкомплект», обласній раді повинна бути запропонована кандидатура виконуючого обов`язки директора, іншої особи, уповноваженої на виконання функцій директора, або надані пропозиції щодо подальшої діяльності підприємства за умов відсутності керівника чи особи, що виконувала б його функції. Департаментом всупереч чітко визначеним обов`язкам жодних необхідних матеріалів підготовлено та надано не було, що унеможливило прийняття відповідного рішення обласною радою. Натомість Департаментом було лише констатовано факт відсутності на підприємстві найманих працівників та зупинення господарської діяльності. Ще однією перешкодою до видання акта про звільнення [PERSON] без покладання обов`язків керівника підприємства на іншу особу виявилась неможливість виключення відомостей про нього як керівника підприємства з Єдиного державного реєстру. Третя особа Департамент будівництва, містобудування і архітектури та житлово-комунального господарства Полтавської обласної державної адміністрації надав письмові пояснення по суті справи, у яких просив справу розглянути за відсутності його представника за наявними у справі матеріалами. При ухваленні рішення посилався на розсуд суду (а.с.110-111). Третя особа Департамент з питань реєстрації Полтавської міської ради письмових пояснень по суті справи не надав. Ухвалою суду від 19 жовтня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради про залучення до участі у справі в якості третьої особи Державного підприємства «Національні інформаційні системи». Інші заяви та клопотання від учасників справи суду не надходили. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] з 01 жовтня 2013 року перебуває в трудових відносинах з Обласним госпрозрахунковим комунальним підприємством «Облбудкомплект»: наказом директора ОГКП «Облбудкомплект» від 01 жовтня 2013 року прийнятий на посаду головного інженера підприємства (а.с.13); згідно контракту від 23 березня 2005 року, укладеного Полтавською обласною радою з [PERSON] , позивач був призначений на посаду директора підприємства строком на два роки - з 23 березня 2005 року по 23 березня 2007 року (а.с.14-18); згідно контракту від 30 травня 2008 року, укладеного Полтавською обласною радою з [PERSON] , позивач був призначений на посаду директора підприємства строком на 1 рік - з 30 травня 2008 року по 30 травня 2009 року (а.с.19-23); згідно контракту від 25 серпня 2009 року, укладеного Полтавською обласною радою з [PERSON] , позивач був призначений на посаду директора підприємства строком на один рік - з 31 травня 2009 року по 31 травня 2010 року (а.с.24-28); згідно контракту від 23 червня 2010 року, укладеного Полтавською обласною радою з [PERSON] , позивач був призначений на посаду директора підприємства строком на один рік - з 23 червня 2010 року по 22 червня 2011 року (а.с.29-33). Після закінчення терміну дії контракту позивач продовжує виконувати обов`язки Обласного госпрозрахункового комунального підприємства «Облбудкомплект». Вказана обставина фактично визнається учасниками справи. Відповідно до пункту 7.3. статуту Обласного госпрозрахункового комунального підприємства «Облбудкомплект», затвердженого наказом Управління майном Полтавської обласної ради від 27 листопада 2009 року №173, зареєстрованого 11 грудня 2009 року (номер запису 15881050006004540) призначення і звільнення керівника (директора) здійснюється Полтавською обласною радою шляхом укладення з ним трудового контракту за поданням управління капітального будівництва (а.с.34-43). [PERSON] неодноразово звертався до Полтавської обласної ради з заявами про звільнення. Так, згідно заяви від 12 квітня 2019 року [PERSON] просив звільнити його з посади керівника Обласного госпрозрахункового комунального підприємства «Облбудкомплект» за згодою сторін (а.с.45). Згідно заяв від 19 червня 2020 року, від 17 липня 2020 року позивач просив звільнити його з займаної посади за власним бажанням як інваліда ІІІ групи у зв`язку з погіршенням стану здоров`я (а.с. 46, 48). Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0846715 від 11 вересня 2017 року [PERSON] , [INFO] встановлена третя група інвалідності на строк з 09 серпня 2017 року по 01 жовтня 2020 року (а.с.44). Порядок прийняття на посаду та звільнення з посади керівника комунального підприємства крім Кодексу законів про працю України регулюється також Положенням про порядок призначення на посаду та звільнення з посади керівників підприємств (установ, організацій, закладів), які належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ і міст області, укладення та розірвання з ними контрактів, затвердженого рішенням Полтавської обласної ради сьомого скликання від 14 червня 2016 року № 132 зі змінами, внесеними згідно з рішенням пленарного засідання п`ятнадцятої сесії обласної ради сьомого скликання від 26 квітня 2017 року № 458 (надалі в тексті рішення - Положення). Розділ ІV Положення передбачає порядок розірвання контракту та звільнення керівника Так, відповідно до пункту 4.1. Положення контракт з керівником об`єкта спільної власності територіальних громад області може бути розірваний до закінчення строку його дії на підставах, передбачених законодавством чи контрактом. Згідно пункту 4.4. керівник може за своєю ініціативою розірвати контракт до закінчення терміну його дії у випадку: а) систематичного невиконання обласною радою своїх обов`язків за контрактом чи прийняття обласною радою рішень, що обмежують чи порушують компетенцію чи права керівника, втручання у його оперативнорозпорядницьку діяльність, яка може призвести чи призвела до негативних економічних результатів діяльності об`єкта спільної власності територіальних громад; б) хвороби чи інвалідності, які перешкоджають виконанню обов`язків за контрактом, та з інших поважних причин. Пунктом 4.6. передбачено, що у разі розірвання контракту з ініціативи керівника, звільнення здійснюється на підставі його заяви з додаванням медичних довідок, інших документів, що стосуються підстави розірвання контракту. Але як встановлено судом, термін дії контракту, укладеного [PERSON] з Полтавською обласною радою закінчився 22 червня 2011 року, після цього його дія не продовжувалась, новий контракт не укладався. Тому правовідносини, що виникли між сторонами, Положенням не регулюються. З цих підстав суд відхиляє посилання відповідача на пункт 4.7. Положення, згідно якого з матеріалами, що стосуються розірвання контракту, управління майном або галузевий департамент (управління) вносять пропозиції по кандидатурі для покладання обов`язків керівника на одного з працівників підприємства (установи, організації, закладу). Відповідно, зазначені правовідносини регулюються нормами Кодексу законів про працю України. Відповідно до п.4 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (ст.38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (ст. 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (ст.45). Згідно ст. 38 КЗпП України п рацівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Після подання Полтавській обласній ради заяв про звільнення від 12 квітня 2019 року та від 19 червня 2020 року [PERSON] продовжив виконувати трудові обов`язки. Згідно ч. 2 ст. 38 КЗпП України якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. Тому підстави для звільнення позивача згідно його заяв від 12 квітня 2019 року та від 19 червня 2020 року відсутні. Останньою заявою про звільнення від 17 липня 2020 року на адресу голови Полтавської обласної ради [PERSON] просив звільнити його за власним бажанням, посилаючись на погіршення стану здоров`я та надаючи докази на підтвердження встановлення йому ІІІ групи інвалідності (а.с.48). Листом від 23 липня 2020 року №1235/03-200 «Щодо розгляду заяви [PERSON] про звільнення» Управління майном Полтавської обласної ради на адресу т.в.о. директора Департаменту будівництва, містобудування і архітектури та житлово-комунального господарства Полтавської обласної державної адміністрації повідомлено, що за дорученням голови обласної ради в управління майном обласної ради надійшла заява про звільнення виконуючого обов`язки директора Обласного госпрозрахункового комунального підприємства «Облбудкомплект» [PERSON] . Тому до Департаменту направлено копію вказаної заяви для оформлення подання про звільнення [PERSON] та призначення виконуючого обов`язки директора Обласного госпрозрахункового комунального підприємства «Облбудкомплект» (а.с. 107). Листом від 20 серпня 2020 року №05.3-10/3022 на адресу Управління майном обласної ради Департамент будівництва, містобудування і архітектури та житлово-комунального господарства Полтавської обласної державної адміністрації повідомив, що з метою оформлення подання про звільнення [PERSON] та покладення виконання обов`язків директора Обласного госпрозрахункового комунального підприємства «Облбудкомплект» на одного з працівників підприємства він листом від 27 липня 2020 року №05.3-10/2644 звернувся до в.о. директора Обласного госпрозрахункового комунального підприємства «Облбудкомплект» [PERSON] Листом від 03 серпня 2020 року №38 [PERSON] повідомив, що з квітня 2018 року на підприємстві немає найманих працівників крім нього. Підприємство господарської діяльності не здійснює. Враховуючи відсутність інших працівників Департамент не має можливості підготувати подання про звільнення [PERSON] та покладення виконання обов`язків директора Обласного госпрозрахункового комунального підприємства «Облбудкомплект» у зв`язку з відсутністю кандидатури для покладення обов`язків директора (а.с.108). Таким чином на час розгляду справи рішення щодо звільнення позивача з посади не прийнято. В той же час чинним законодавством України не передбачено можливості обмеження працівника у праві звільнення з посади. Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Використання примусової праці забороняється. Статтею 22 КЗпП України передбачено гарантії при укладенні, зміні та припиненні трудового договору. Зокрема передбачено, що в ідповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання не допускається. Але як встановлено судом, відповідачем фактично обмежено позивача у праві звільнення у зв`язку з неспроможністю визначити особу, на яку покласти виконання обов`язків керівника Обласного госпрозрахункового комунального підприємства «Облбудкомплект». Діючи в правовідносинах належним чином, відповідач згідно заяви [PERSON] мав видати відповідне рішення про його звільнення за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України. Враховуючи, що на час звернення позивача до відповідача з заявами про звільнення він мав третю групу інвалідності, трудовий договір з ним мав бути розірваний у строк, про який просить працівник. Суд відхиляє посилання відповідача на те, що Департаментом будівництва, містобудування і архітектури та житлово-комунального господарства не надано кандидатуру для покладення обов`язків керівника, оскільки чинним законодавством України взагалі не передбачена можливість відмови працівнику у звільненні або можливість не приймати рішення за заявою працівника про звільнення, в тому числі з наведених підстав. В той же час судом встановлено, що позивач просить суд визнати припиненими трудові відносини [PERSON] з Обласним комунальним госпрозрахунковим підприємством «Облбудкомплект» у зв`язку зі звільненням з виконуючого обов`язки директора за власним бажанням на підставі ст. 39 КЗпП України. Статтею 39 КЗпП України передбачено, що строковий трудовий договір (пункти 2 і 3 статті 23) підлягає розірванню достроково на вимогу працівника в разі його хвороби або інвалідності, які перешкоджають виконанню роботи за договором, порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного або трудового договору та у випадках, передбачених частиною першою статті 38 цього Кодексу. Але судом встановлено, що між сторонами строковий трудовий договір на час розгляду справи судом не укладався. Покладення на працівника виконання обов`язків керівника до призначення директора не є строковим трудовим договором в розумінні п.2, 3 ст.23 КЗпП України. Оскільки на час розгляду справи між сторонами відсутній строковий трудовий договір, відповідно, неможливим є його дострокове розірвання та звільнення позивача на підставі ст. 39 КЗпП України. Чинне трудове законодавство розрізняє розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника (ст. 38 КЗпП України), та розірвання строкового трудового договору з ініціативи працівника (ст. 39 КЗпП України). Крім того, у своїх позовних вимогах позивач просить суд визнати припиненими трудові відносини між ним та Обласним комунальним госпрозрахунковим підприємством «Облбудкомплект» з дати подання позову. Враховуючи, що відсутній юридичний факт, яким би припинялися трудові відносини в день звернення позивача з позовом до суду, вказаний спосіб захисту свого права позивачем також обрано невірно. З вимогами про розірвання трудового договору позивач до суду не звертався. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Розглядаючи справу в межах позовних вимог, встановивши відсутність підстав для визнання припиненими трудових відносин на підставі ст. 39 КЗпП України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вказаної позовної вимоги. Оскільки судом відмовлено в задоволенні позовної вимоги про визнання трудових правовідносин припиненими, не підлягають до задоволення і вимоги про зобов`язання державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації внести зміни до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про виключення [PERSON] як керівника Обласного комунального госпрозрахункового підприємства «Облбудкомплект». Крім того, позивачем Департамент з питань реєстрації до участі у справі в якості відповідача, співвідповідача не залучався, що перешкоджає вирішенню питання про зобов`язання його вчинити певні дії. На підставі викладеного в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed