Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивач[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно до відповідачки [PERSON], де третьою особою без самостійних вимог на предмет спору виступає Чернівецька міська рада, мотивуючи позовні вимоги тим, що 28 січня 2014 року помер його батько [PERSON] та після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: на житловий будинок № 8 по вул. Звенячинській в м. Чернівці та на належні до цього будинку допоміжні будівлі та споруди та на земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану по тій же адресі, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. 19 грудня 2012 року [PERSON] склав заповіт, яким на випадок свої смерті все належне йому майно, з чого б воно не складалось, та де б воно не знаходилось і взагалі все те, на що він за законом матиме право і що буде належати йому на момент смерті заповів йому. Вказує, що відповідно до матеріалів спадкової справи до майна померлого [PERSON], спадкоємцями щодо майна померлого є він, як спадкоємець на підставі заповіту, та дружина померлого - [PERSON], яка подала заяву про відмову від обовязкової частки. Інших спадкоємців щодо майна померлого [PERSON] немає. 10 серпня 2017 року він звернувся до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори із відповідною заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що ним не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на дане майно за померлим, що суперечить п. 4.15 та п. 4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Надати відповідний правовстановлюючий документ на нерухоме майно, належне померлому, він не має можливості, оскільки за життя його батько не оформив належним чином документи, які підтверджують право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, який розташований в м. Чернівці, вулиця Звенячинська, 8. Житловий будинок був побудований у 1970 році. Дозвіл на будівництво та свідоцтво про право власності на будинок було видано [PERSON]. 09 червня 1980 року та 27 квітня 1981 року його батько [PERSON] купив за договором купівлі-продажу у [PERSON] 25/100 та 75/100 часток житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами по вул.Звенячинській, 8 в м. Чернівці. На момент купівлі загальна площа будинку становила 51,00 кв.м. 27 грудня 2006 року рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної ради м. Чернівці [PERSON] було дозволено зробити реконструкцію будинку за власний рахунок з прибудовою на І поверсі холу 9,01 кв.м., сумісного санвузлу 5,28 кв.м. та гаражу 30,6 кв.м.; на II поверсі обладнати дві житлові кімнати 10,52 кв.м. та 13,15 кв.м., вітальню 24,96 кв.м., кухню 12,44 кв.м., сумісний санвузол 5,64 кв.м., балкон 4,67 кв.м., тамбур 5,64 кв.м.; на цокольному поверсі під добудовою влаштувати господарське приміщення 14,56 кв.м. Вказана реконструкція його батьком була зроблена у 2007 році. За межі робочого проекту, затвердженого міжвідомчою комісією 10 жовтня 2006 року [PERSON] не вийшов, однак, здійснивши вказану реконструкцію будинку, [PERSON] не оформив документально своє право власності вже на реконструйований будинок. Також померлому [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,1000 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в м. Чернівці, вул. Звенячинська, 8. На основі викладеного просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на житловий будинок №8 по вулиці Звенячинській в місті Чернівці, літ. «А», загальною площею 167,70 кв.м. та житловою площею 100,10 кв.м. з належними до нього господарськими будівлями та спорудами: літня кухня, літ. «Б»; гараж, літ. «В»; сарай,\~ літ. «Г»; вбиральня, літ. «Д»; 1/2 криниці, літ. «К»; криниця літ. «І»; вигрібна яма, літ. «ІІ»; ворота та хвіртка №1, ворота №2, огорожа №3 та на земельну ділянку, площею 0,1000 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану в місті Чернівці, вулиця Звенячинська, 8, кадастровий номер земельної ділянки: 7310136300:12:001:0065. Позивач та його представник в судове засідання не зявились, однак від представника позивача до суду надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розглянути справу у їх відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак від неї до суду надійшла заява, згідно якої просить справу розглянути у її відсутність та визнає позовні вимоги в повному обсязі. Представник третьої особи Чернівецької міської ради в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, згідно якої просить справу розглядати в її відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 січня 2014 року помер батько позивача [PERSON] [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-МИ № 131027 (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: на житловий будинок № 8 по вул. Звенячинській в м. Чернівці та на належні до цього будинку допоміжні будівлі та споруди та на земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану по вул. Звенячинській, 8 м. Чернівці, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. 19 грудня 2012 року [PERSON] склав заповіт (а.с.9), яким на випадок своєї смерті все належне йому майно, з чого б воно не складалось, та де б воно не знаходилось і взагалі все те, на що він за законом матиме право і що буде належати йому на момент смерті заповів позивачу [PERSON] Як встановлено судом, спадкоємцями щодо майна померлого є позивач [PERSON], як спадкоємець на підставі заповіту, та дружина померлого - відповідачка [PERSON]І, яка в межах шестимісячного строку з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про видачу їй свідоцтва про право власності на спільне сумісне майно подружжя, однак 16 липня 2014 року відмовилась від обовязкової частки у спадковому майні. Інших спадкоємців щодо майна померлого [PERSON] немає. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. 10 серпня 2017 року позивач звернувся до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори із відповідною заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак державним нотаріусом Першої чернівецької нотаріальної контори [PERSON] було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.10) у звязку з тим, що позивачем не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на дане майно за померлим, що суперечить п. 4.15 та п. 4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Відповідно до витягу з рішення виконкому Чернівецької міськради депутатів трудящих № 334/14 від 27 липня 1957 року (а.с.25) [PERSON] було відведено земельну ділянку під будівництво та ним в 1970 році побудовано житловий будинок. 09 червня 1980 року та 27 квітня 1981 року батько позивача [PERSON] купив за договорами купівлі-продажу у [PERSON] 25/100 та 75/100 часток житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами по вул. Звенячинській, 8 в м. Чернівці, що підтверджується копіями договорів купівлі-продажу (а.с.11-14). На момент купівлі загальна площа будинку становила 51,00 кв.м. 27 грудня 2006 року рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Чернівці ради (а.с.15-16) [PERSON] було дозволено зробити реконструкцію будинку за власний рахунок з прибудовою на І поверсі холу 9,01 кв.м., сумісного санвузлу 5,28 кв.м. та гаражу 30,6 кв.м.; на II поверсі обладнати дві житлові кімнати 10,52 кв.м. та 13,15 кв.м., вітальню 24,96 кв.м., кухню 12,44 кв.м., сумісний санвузол 5,64 кв.м., балкон 4,67 кв.м., тамбур 5,64 кв.м.; на цокольному поверсі під добудовою влаштувати господарське приміщення 14,56 кв.м. Вказана реконструкція батьком позивача була зроблена у 2007 року. За межі робочого проекту, затвердженого міжвідомчою комісією 10 жовтня 2006 року [PERSON] не вийшов. Здійснивши реконструкцію будинку, померлий [PERSON] не оформив документально своє право власності на реконструйований будинок. Крім того, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.32) померлий [PERSON] був власником земельної ділянки площею 0,1000 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в м. Чернівці, вул. Звенячинська, 8. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. Частиною 1 ст. 347 ЦК України, особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до змісту ст. 1216 ЦК України, у разі спадкування права та обов'язки спадкодавця переходять до спадкоємців. Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно з ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці обєкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Таким чином, суд вважає, що оскільки відповідачка [PERSON] відмовилась від отримання своєї частки у спільному сумісному майні подружжя та враховуючи вищезазначені нормизаконодавства, а також думку Чернівецької міської ради, (як третьої особи по справі), яка не заперечує щодо задоволення позовних вимог, слід визнати за позивачем право власності в порядку спадкування на житловий будинок №8 по вулиці Звенячинській в місті Чернівці, літ. «А», загальною площею 167,70 кв.м. та житловою площею 100,10 кв.м. з належними до нього господарськими будівлями та спорудами: літня кухня, літ. «Б»; гараж, літ. «В»; сарай,\~ літ. «Г»; вбиральня, літ. «Д»; 1/2 криниці, літ. «К»; криниця літ. «І»; вигрібна яма, літ. «ІІ»; ворота та хвіртка №1, ворота №2, огорожа №3 та на земельну ділянку, площею 0,1000 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану в місті Чернівці, вулиця Звенячинська, 8, кадастровий номер земельної ділянки: 7310136300:12:001:0065, задовольнивши позовні вимоги.

Outcome: approved