Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ДП «Санаторій «Збруч» та просить стягнути з ДП «Санаторій «Збруч» в його користь 19444,96 грн. втраченого заробітку, що полягає в компенсації втрати доходів. Посилається на те, що він працював в ДП «Санаторій «Збруч» на посаді охоронника території. Починаючи з грудня 2013 року ДП «Санаторій «Збруч», не виплачував йому заробітну плату. У звязку з цим за вказаний період внаслідок інфляції йому не виплачено 19444,96 грн. компенсації втрати частини доходів. Відповідно до ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати затверджених постановою КМУ № 159 від 21.02.2001 року, Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою КМУ № 1078 від 17.07.2003 року. Вказані кошти повинні бути йому виплачені в повному обсязі, а відповідно до ст. 95 КЗпП України, заробітна плата повинна виплачуватися із врахуванням вказаної компенсації, а тому ці кошти фактично є втраченим заробітком. 25.04.2019 року від позивача [PERSON] надійшла до суду заява про уточнення позовних вимог, згідно якої просить стягнути з відповідача ДП «Санаторій «Збруч» в його користь 24155,23 грн. заборгованості. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримує у повністю. Представник відповідача ДП «Санаторій «Збруч» в судове засідання не зявився, попередньо надіславши до суду письмову заяву про слухання справи у відсутності їхнього представника. Позовні вимоги визнають повністю. Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії трудової книжки серії БТІ-І № 8173457 [PERSON] з 19.12.2013 року прийнятий на посаду охоронника території Державного підприємства «Санаторій «Збруч». 06.01.2015 року звільнений з займаної посади за ст. 38 КЗпПУ (за власним бажанням). Відповідно до довідки Державного підприємства «Санаторій «Збруч» № 33 від 21.02.2019 року, виданої [PERSON] про розрахунок суми компенсації втрати частини доходів, нарахованих із грудня 2013 року по січень 2015 року у звязку з порушенням строків їхньої виплати станом на 31.01.2019 року (заробітна плата станом на 31.01.2019 року) сума компенсації становить 24155,23 грн. (а.с.2). Відповідно до частини першої статті 94\~КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. За нормами ст.\~24\~Закону України\~«Про оплату\~праці» та ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно з положеннями частини 6 ст. 95 Кодексу законів про працю України, статей 33, 34\~Закону України\~«Про оплату\~праці» заходами державного регулювання оплати праці є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків йому виплати. Відповідно до статті 34\~Закону України\~«Про оплату\~праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Порядок нарахування та виплати компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати встановлено Законом України\~«Про компенсацію\~громадянам втрати\~частини доходів\~у зв'язку\~з порушенням\~строків їх\~виплати» від\~19\~жовтня 2000\~року №\~2050-ІІІ (далі Закон №2050-ІІІ). Статтею 1 Закону № 2050-ІІІ передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Відповідно до вимог статті 2 Закону № 2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться), що передбачено статтею 3 Закону № 2050-ІІІ. Грошова компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків виплати є гарантією прав робітника на компенсацію втрати її частини, санкцією за несвоєчасну виплату заробітної плати, обовязок з нарахування та сплати якої, згідно ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», покладено на підприємство, яке зобовязано виплатити громадянам суми компенсації у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (стаття 4 Закону). Згідно ст.\~1\~Закону України\~«Про індексацію\~грошових доходів\~населення» індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст.\~2\~Закону України\~«Про індексацію\~грошових доходів\~населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі оплата праці (грошове забезпечення). Відповідно до рішення Конституційного\~Суду України\~від 15\~жовтня 2013\~року №\~9-рп/2013у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду із позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу, за відповідний місяць (після утримання податку й обовязкових платежів) і приросту індексу споживчих цін у відсотках для визначення компенсації. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом та є загальновідомими. Крім того, із розяснень, викладених у п. 22 Постанови Пленуму\~ВСУ №\~13\~від 24.12.1999\~року «Про\~практику застосування\~судами законодавства\~про оплату\~праці» вбачається, що у справах, повязаних із вирішенням спорів про індексацію заробітної плати або компенсацію працівникам втрати її частини у звязку із затримкою її виплати, суди мають враховувати, що: індексація заробітної плати провадиться згідно з ст.\~33\~Закону України\~«Про оплату\~праці» між переглядами Верховною Радою України розміру мінімальної заробітної плати і здійснюється відповідно до Закону України\~«Про індексацію\~грошових доходів\~населення» і тих положень Порядку проведення індексації грошових доходів громадян, затвердженого Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 07\~травня 1998\~року №\~663 (з внесеними змінами та доповненнями), котрі йому відповідають, підприємством, установою чи організацією, які виплачують заробітну плату, при її нарахуванні починаючи з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, який перевищив 103 відсотків (величину порога індексації). За наявності зазначених умов у тому ж порядку індексації підлягає присуджена за рішенням суду сума заробітної плати, якщо ці умови настали у зв'язку з несвоєчасним виконанням рішення. Частина перша ст.\~4\~ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76\~ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Позивачем до матеріалів справи надано розрахунок сум, які просить стягнути з відповідача, а саме: компенсацію втрати частини доходів, у звязку з порушенням строків їх виплати на загальну суму 24155,23 грн. Проаналізувавши розрахунок позивача, а також положення вказаних вище нормативно-правових актів, суд вважає такий розрахунок обґрунтованим. З урахуванням викладеного, оскільки ДП «Санаторій «Збруч» не виплачено належну позивачу заробітну плату, суд приходить до переконання про обґрунтованість та законність позовних вимог [PERSON]. та задовольняє їх у повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати, а саме судовий збір в сумі 768,40 коп..

Outcome: approved