Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що на підставі рішення Борщівського районного суду від 21 серпня 2009 року з відповідача в її користь стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 200 гривень щомісячно, починаючи з 27.07.2009 року і до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Проте з моменту постановлення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина минуло 9 років, син став дорослішим, а тому кошти, які стягуються, є недостатніми для належного утримання дитини, оскільки на даний час неповнолітній син потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів. \~ \~ \~ \~А тому, просила суд збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення ним повноліття. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 05 листопада 2018 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу протягом п'ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як встановлено з поштового повідомлення, відповідач 30 листопада 2018 року отримав ухвалу суду, однак, станом на 20 грудня 2018 року відзиву на позовну заяву суду не надіслав. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.192 цього ж Кодексу розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як встановлено судом, сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД № 052111, виданого Озерянською сільською радою Борщівського району Тернопільської області 17 травня 2007 року. Також встановлено, що сторони розірвали шлюб 15 жовтня 2009 року і після реєстрації розірвання шлюбу позивачу присвоєно прізвище [PERSON]. Наведене вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ИД №028992, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області. На підставі рішення Борщівського районного суду від 21 серпня 2009 року звідповідача [PERSON], [INFO] в користь [PERSON], [INFO] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в сумі 200 грн. щомісячно починаючи з 27.07.2009 року до досягнення ним повноліття. Поряд з тим, встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрована та проживає в [INFO], і у склад її сімї входять син [PERSON], батько [PERSON] та мати [PERSON], що вбачається з довідки Озерянської сільської ради № 1354 від 28 вересня 2018 року. Поряд з тим встановлено, що виконавчий лист про стягнення з відповідача аліментів перебуває на виконанні у Бучацькому міжрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, і згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим провадженням ВП №17779001 від 30.09.2018 року, станом на 30.09.2018 року стягнення аліментів нараховано на суму 22032, 50 грн., боржником сплачено 22000 грн., борг становить 32, 50 грн. Доказів, які б стверджували, ті обставини, що відповідач є непрацездатним, з незадовільним станом здоровя, має інших утриманців, отримує регулярний дохід, суду не надано, не здобуто таких і в ході судового розгляду. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, оскільки з моменту постановлення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] минуло 9 років, витрати на утримання останнього збільшились, вимоги позивача щодо збільшення розміру стягуваних аліментів знаходить підставними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому, суд також виходить з того, що з моменту постановлення судом рішення про стягнення аліментів з відповідача розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 років суттєво збільшився, і дохід отримуваний позивачем не дає їй змоги належним чином забезпечити утримання дитини. Так, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що розмір прожиткового мінімуму складає: для дітей віком\~до 6\~років:\~з 1\~січня 2018\~року -\~1492\~гривні,\~з 1\~липня -\~1559\~гривень,\~з 1\~грудня -\~1626\~гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень, тоді як відповідно до ст. 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» встановлено, що прожитковий мінімум дітей віком до 6 років - 632 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 776 гривень. Крім того, суд враховує ті обставини, що в державі постійно відбувається ріст цін як на продукти харчування, так і на побутові речі, одяг, взуття, що суд визнає загальновідомим фактом, а тому таким, що додаткового доказування не потребує. В звязку з чим, даний факт також розцінює як обставину збільшення витрат, які несе позивач на утримання дитини. Враховує суд і те, що малолітня дитина проживає з матірю, яка в звязку з цим несе також і додаткові витрати щодо належного утримання місця проживання. Поряд з тим, суд не вбачає підстав для визначення розміру стягуваних аліментів таким, який не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, так як це не відповідає нормам ст. 182 ч. 2 Сімейного кодексу України, оскільки дана норма права застосовується виключно до розміру аліментів, які визначаються у частці від отримуваного доходу чи заробітку. А тому, вимоги позивача в цій частині не знаходить такими, що підлягають задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача і судові витрати по справі у вигляді судового збору. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 182, 184, 192 СК України, Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік»,

Outcome: approved