Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПП «Кочубіївське» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки. Вказуючи, що розпорядженням Чемеровецької РДА від 23.08.2017 року №261/2017-р йому передано у власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,5364 га, кадастровий номер [NUMBER] , що розташована за межами населеного пункту села Кочубіїв Чемеровецького району Хмельницької області. 02.11.2017 року право власності позивача зареєстровано у Державному реєстрі речових прав. Одразу після набуття права власності на земельну ділянку, позивач з`ясував, що вона фактично використовується приватним підприємством «Кочубіївське». Звернувшись до відповідача, [PERSON] зажадав виплати йому грошей в якості компенсації за використання земельної ділянки протягом попередніх років. При цьому, позивач надав відповідачеві правовстановлюючі документи, що посвідчували його право власності на земельну ділянку. Представники ПП «Кочубіївське», в свою чергу, пропонували [PERSON] укласти з підприємством договір оренди земельної ділянки. Однак, позивач відмовився передавати свою земельну ділянку в користування ПП «Кочубіївське» на умовах оренди. Проте, згодом, позивачеві стало відомо, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право оренди щодо згаданої вище земельної ділянки. Згідно інформації, отриманої із Реєстру, дане речове право зареєстроване 21.11.2017 року на підставі договору оренди земельної ділянки №154 від 10.11.2017 року, укладеного між Приватним підприємством «Кочубіївське», як орендарем та [PERSON] , як орендодавцем. Звертаючись до суду, позивач вважає, що даний договір оренди підлягає визнанню недійсним, оскільки він із ПП «Кочубіївське» будь-яких договорів оренди землі не укладав та власну земельну ділянку у користування останнього не передавав. Представник позивача позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, по невідомій суду причині, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву, в якому вказує, що відсутність підпису як орендодавця в наявному в нього примірнику договору не можна визнати достатньою обставиною для висновку про відсутність його волевиявлення на укладення договору оренди. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 282 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] , виданого 23.01.1997 року, [PERSON] належить право на земельну частку (пай) розміром 2,06 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Розпорядженням Чемеровецької РДА від 23.08.2017 року №261/2017-р [PERSON] передано у власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,5364 га, кадастровий номер [NUMBER] , що розташована за межами населеного пункту села Кочубіїв Чемеровецького району Хмельницької області. 02.11.2017 року право власності [PERSON] зареєстровано у Державному реєстрі речових прав, номер запису про право власності 23214936, про що 07.11.2017 року видано Витяг з індексним номером 102804685. Згідно копії договору оренди земельної ділянки №154 від 10.11.2017 року, укладеного між Приватним підприємством «Кочубіївське», як орендарем та [PERSON] , як орендодавцем, щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,5364 га, кадастровий номер [NUMBER] . Згідно інформації, отриманої із Реєстру, дане речове право зареєстроване 21.11.2017 року на підставі договору оренди земельної ділянки №154 від 10.11.2017 року, про що 23.11.2017 року видано Витяг з індексним номером 104924899. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Статтею 792 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Таким чином, вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене статтею 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору оренди земельної ділянки. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Згідно з положенням ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. 22.03.2018 року суд задовольнив клопотання представника позивача, виніс ухвалу про витребування у відповідача оригінал договору оренди земельної ділянки №154 від 10.11.2017 року. Ухвала суду виконана відповідачем не була. 11.05.2018 року суд повторно задовольнив клопотання представника позивача, виніс ухвалу про витребування у відповідача оригінал договору оренди земельної ділянки №154 від 10.11.2017 року. Повторно ухвала суду виконана відповідачем не була. 22.05.2018 року суд задовольнив клопотання представника позивача, виніс ухвалу про тимчасове вилучення доказів для дослідження судом. Як вбачається із акту державного виконавця ВП 56476678 від 30.05.2018 року, що згідно пояснень менеджера по роботі з договорами ПП «Кочубіївське» договір оренди земельної ділянки №154 від 10.11.2017 року укладений між [PERSON] і ПП «Кочубіївське» відсутній на підприємстві. 26.11.2018 року суд задовольнив клопотання представника позивача, виніс ухвалу про витребування у реєстратора оригінал договору оренди земельної ділянки №154 від 10.11.2017 року. 28.11.2018 року до суду надійшла копія договору оренди земельної ділянки №154 від 10.11.2017 року. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. З огляду на те, що перевірка достовірності оспорюваної угоди про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки, можлива лише шляхом вирішення питань, які потребують спеціальних знань в області почеркознавства (ідентифікації підпису), з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи та прийняття по ній законного та мотивованого рішення, ухвалою від 10.12.2018 року клопотання представника позивача про призначення почеркознавчої експертизи за копією договору оренди земельної ділянки №154 від 10.11.2017 року задоволено, судом призначена почеркознавча експертиза, на вирішення якої поставлено питання: - чи виконаний підпис в графі «Орендодавець» розділу «Підпис сторін» договору оренди земельної ділянки № 154 від 10.11.2017 року громадянином [PERSON] ? 27.12.2018 року від судового експерта Хмельницького КНДІСЕ до суду надійшло клопотання про надання оригіналу договору оренди земельної ділянки 154 від 10.11.2017 рокудля проведення експертизи. Дане клопотання судом направлено листом 17.01.2019 року на адресу відповідача. 27.03.2019 року суд повторно направив лист про витребування у відповідача оригінал договору оренди земельної ділянки №154 від 10.11.2017 року. 09.04.2019 року на адресу суду від відповідача надійшла заява в якій вказано, що оригінал договору втрачено, в зв`язку із чим немає можливості його надати. У зв`язку з ненаданням примірника оригіналу договору оренди земельної ділянки №154 від 10.11.2017 року, провести почеркознавчу експертизу не можливо. Як було зазначено вище, проведення почеркознавчо-технічної експертизи можливо лише за умови дослідження оригіналу оспорюваного документа. Згідно зі ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Посилання представника відповідача на те, що оригінал оспорюваного договору оренди земельної ділянки у них відсутній через те, що він був втрачений, є сумнівними. За такого суд вважає, що відповідач, ПП «Кочубіївське» ухиляється від проведення призначеної судом почеркознавчо - технічної експертизи, без дослідження оригіналу оспорюваного договору оренди земельної ділянки №154 від 10.11.2017 року проведення експертизи неможливо, а тому є підстави для застосування наслідків, передбачених ст. 109 ЦПК України та можливості визнання, договору оренди земельної ділянки №154 від 10.11.2017 року, укладеного між [PERSON] та ПП «Кочубіївське» підписаного не [PERSON] , а іншою особою. В правовій позиції у справі з аналогічними предметом спору, викладеній у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.06.2019 року по справі №920/330/18 «Беручи до уваги посилання Позивача на те, що Додаткову угоду він не підписував (відсутність події), суд правомірно зобов`язав Відповідача, який, заперечуючи проти позову, стверджував про існування підписаного документа, подати відповідні докази наявності події підписання Додаткової угоди. Суд першої інстанції неодноразово витребував у Відповідача оригінал Додаткової угоди (у зв`язку з посиланням Позивача на відсутність у нього такого оригіналу), проте Відповідач вимог суду не виконав. Встановивши, що для проведення технічної експертизи документа необхідний його оригінал, який на вимогу суду Відповідачем не наданий, місцевий господарський суд дійшов висновку про неможливість проведення експертного дослідження (за відсутності об`єкта дослідження). З огляду на викладене, суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що Відповідачем не спростовано твердження Позивача про те, що оспорюваний правочин не було укладено 01.04.2018, як і не доведено обставин його укладення 01.04.2018. Отже суд правомірно поклав на Відповідача обов`язок надання оригіналу Додаткової угоди. Оскільки цей обов`язок виконано не було, суд взяв до уваги як доказ відсутності події підписання Додаткової угоди відеозапис з відповідними твердженнями Відповідача та на підставі частини другої статті 74 ГПК дійшов відповідних висновків (пункт 8.12 цієї постанови). Наведене також стосується і доведення обставин наявності оригіналу Додаткової угоди, справжності відтиску печатки Позивача на Додатковій угоді, а також повноважень особи, яка підписала спірний правочин від імені Позивача». Відповідно до ст. 141 ЦПК України по справі наявні судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 704 грн. 80 коп., витрат на професійну правничу допомогу (детальний опис робіт та розрахунок витрат викладений у акті № 1 від 07.06.2019 року) - 9350 грн. 00 коп., які підлягають стягненню на користь позивача з відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved