Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суду з позовом до Новаківської сільської ради Лубенського району Полтавської області про визнання рішення недійсним та скасування Державного акту на право приватної власності на землю. В позові вказала, що 29 листопада 2006 року в с.Новаки Лубенського району Полтавської області помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається із житлового будинку з господарськими побудовами, розташований на приватизованій земельній ділянці для ведення особистого підсобного господарства, загальною площею 0,4706 га згідно державного акта на право приватної власності на земелю серія ПЛ №036502, виданого на підставі рішення Новаківської сільської ради від 14 грудня 1994 року для ведення особистого підсобного господарпства, розташованого по вул. Слобідській, 13 в с. Новаки Лубенського району Полтавської області. Вона, [PERSON] є спадкоємцем першої черги на майно померлого [PERSON]. При оформленні спадщини після смерті батька вона виявила, що в державному акті на право власності на землю вказано, що [PERSON] належала земельна ділянка розміром 0.4706 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, що не відповідає дійсному цільовому призначенню земельної ділянки відповідно до ЗК України в редакції 1992 року, в статті шостій якого зазначено, що громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок для: будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка); ведення особистого підсобного господарства; Передача земельних ділянок у власність громадян провадиться місцевими радами народних депутатів відповідно до їх компетенції за плату або безплатно. Згідно рішення Новаківської сільської ради від 14 грудня 1994 року було передано безкоштовно у приватну власність [PERSON] земельну ділянку розміром 0,4706 га в с. Новаки за адресою вул. Слобідська, 13 з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, що було неправильно, оскільки на даній земельній ділянці в 1958 році було збудовано будинок, господарські будівлі та споруди. На даний час вона не може набути право власності на батьківський будинок як спадкоємець, оскільки земельна ділянка на якій він розташований, згідно Державного акту на право власності на землю має цільове призначення : для ведення особистого підсобного господарства, а не для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства. Те, що в рішенні Новаківської сільської ради стосовно передачі її батьку земельної ділянки зроблено описку підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Новаківської сільської ради №201 від 04.02.2016 року, в якій вказано, що згідно земельно-шнурової книги станом на 26.11.1992 рік за [PERSON] рахувалась земельна ділянка розміром 0,45 га, в тому числі : 0,21 га рілля, 0,19 га інші сільськогосподарські угіддя, 0,05 га під будівлями та спорудами. З приводу виправлення даної описки, скасування рішення Новаківської сільської ради від 14.12.1994 року щодо передачі земельної ділянки та Державного акту на право власності на землю, вона звернулась до Новаківської сільської ради, але листом від 04.09.2015 року їй було повідомлено, що на даний час не представляється можливим вносити будь-які виправлення до рішення сесії сільської ради від 14.12.1994 року, а з 01.01.2013 року Державні акти на право приватної власності на землю не видаються згідно з Законом України «Про державний земельний кадастр». У звязку з цим вона змушена була звернутись до суду і прохає визнати недійсним та скасувати рішення Новаківської сільської ради Лубенського району від 14.12.1994 року щодо передачі [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 0,4706 га та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ «036502, виданий Новаківською сільською радою від 23.10.1995 року [PERSON] на підставі рішення Новаківської сільської ради від 14.12.1994 року про передачу йому у приватну власність земельної ділянки площею 0,4706 га, розташованої на території с. Новаки Лубенського району Полтавської області для ведення особистого підсобного господарства. Прохала судові випрати покласти на неї. Представник позивача [PERSON] звернулась до суду із заявою в якій прохав справу розглядати без його участі та без участі позивача, на задоволенні позовних вимог наполягав, судові витрати прохав віднести на рахунок позивача. Представник Новаківської сільської ради у судове засідання не з'явився, в направленому на адресу суду листі прохав справу розглядати без їх участі, по суті позову покладаються на розсуд суду. У звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зясувавши обставини справи, дослідивши матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 29 листопада 2006 року в с. Новаки Лубенського району Полтавської області помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається із житлового будинку з господарськими побудовами, розташованого на приватизованій земельній ділянці для ведення особистого підсобного господарства, загальною площею 0,4706 га згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ №036502, виданого на підставі рішення Новаківської сільської ради від 14 грудня 1994 року для ведення особистого підсобного господарства, розташованого по вул. Слобідській, 13 в с. Новаки Лубенського району Полтавської області. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги на майно померлого [PERSON], що підтверджується копіями її свідоцтва про народження та про шлюб (а.с.5,6). Позивач при оформленні спадщини після смерті батька виявила, що в державному акті на право власності на землю вказано, що [PERSON] належала земельна ділянка розміром 0.4706 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, що не відповідає дійсному цільовому призначенню земельної ділянки відповідно до ЗК України в редакції 1992 року, в статті шостій якого зазначено, що громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок для: будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка); ведення особистого підсобного господарства; Передача земельних ділянок у власність громадян провадиться місцевими радами народних депутатів відповідно до їх компетенції за плату або безплатно. Відповідно до рішення Новаківської сільської ради від 14 грудня 1994 року [PERSON] було передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку розміром 0,4706 га в с.Новаки за адресою вул. Слобідська, 13 з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, але, як вбачається з довідки №201, виданої 04.02.2016 року Новаківською сільською радою, згідно земельно-шнурової книги станом на 26.11.1992 рік за [PERSON] рахувалась земельна ділянка розміром 0,45 га, в тому числі : 0,21 га рілля, 0,19 га інші сільськогосподарські угіддя, 0,05 га під будівлями та спорудами (а.с.11). Крім того, на даній земельній ділянці в 1958 році було збудовано будинок, господарські будівлі та споруди. Позивач на даний час не може набути право власності на батьківський будинок як спадкоємець, оскільки земельна ділянка на якій він розташований, згідно Державного акту на право власності на землю має цільове призначення: для ведення особистого підсобного господарства, а не для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства. Те, що в рішенні Новаківської сільської ради стосовно передачі її батьку земельної ділянки зроблено описку підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Новаківської сільської ради №201 від 04.02.2016 року, в якій вказано, що згідно земельно-шнурової книги станом на 26.11.1992 рік за [PERSON] рахувалась земельна ділянка розміром 0,45 га, в тому числі : 0,21 га рілля, 0,19 га інші сільськогосподарські угіддя, 0,05 га під будівлями та спорудами. Позивач з приводу виправлення даної описки, скасування рішення Новаківської сільської ради від 14.12.1994 року щодо передачі земельної ділянки та Державного акту на право власності на землю, звернулась до Новаківської сільської ради, але листом від 04.09.2015 року їй було повідомлено, що на даний час не представляється можливим вносити будь-які виправлення до рішення сесії сільської ради від 14.12.1994 року, а з 01.01.2013 року Державні акти на право приватної власності на землю не видаються згідно з Законом України «Про державний земельний кадастр». Відповіно до ч.І ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно зі ст. 158 ЗК України, земельні спори вирішуються судом. Відповідно до ч.І ст.122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. У відповідності до ст.152 ЗК України, захист прав здійснюється шляхом визнання прав та визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або місцевого самоврядування. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оцінивши наявні докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, а також враховуючи той факт, що у позивача відсутні інші шляхи для оформлення спадщини після смерті її батька [PERSON], суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є доведеними та вважає за необхідне їх задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved