Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилається на те, що у червні 2017 року він та [PERSON] домовились про те, що відповідач продасть йому земельну ділянку площею 0,06 га, яка належить йому на праві приватної власності та знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка призначена для ведення садівництва. Вказав, що він зазначену земельну ділянку огляну та 12 червня 2018 року на підтвердження домовленості передав відповідачу грошові кошти в сумі 500 євро, що входить до суми продажу за купівлю у останнього земельної ділянки за ціною 6500 Євро, про що відповідачем йому надано розписку. Зазначає, що відповідач зобов'язався надати йому правовстановлюючі документи на земельну ділянку та з'явитись на обумовлений час до нотаріуса. Під час виготовлення документів нотаріусом, стало відомо, що у реєстрі права власності на нерухоме майно відсутня інформація про земельну ділянку. Крім цього, відповідач подав нотаріусу документи на іншу земельну ділянку, хоча домовленість була щодо земельної ділянки по [ADDRESS]. З'ясувалось, що земельна ділянка не зареєстрована і відповідач повідомив його, що йому потрібно 1000 євро для виготовлення необхідних документів та належить зареєструвати право власності на майно. Вказує, що він передав відповідачу ще 500 євро, але останній не надав документи, які підтверджують право власності на вказану земельну ділянку та не уклав в письмовій формі договір купівлі-продажу земельної ділянки. Оскільки договору, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було ,а вони лише домовились укласти такий договір в майбутньому, то передана зазначена грошова сума є авансом, який підлягає поверненню, у зв'язку із чим просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 1000 євро, що за курсом НБУ станом на 01 червня 2018 року становить 30160 грн. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 червня 2018 року по даній справі відкрито спрощене провадження. 27 червня 2018 року відповідачем [PERSON] було подано до суду відзив на позов, в якому останній посилався на те, що розписка була складена у відсутності позивача і він особисто її не отримував, розписка була складена формально, без дотримання юридичних правил оформлення боргових документів і не містила боргових зобов'язань. Розписка була надана [PERSON], який передав вказану суму коштів йому особисто. Грошова сума була передана для оформлення документів у нотаріуса, телефонних перемов, транспортних витрат, [PERSON] не мав при собі належним чином завіреної довіреності від позивача на укладення будь-яких правочинів. Оскільки позивач перебуває за кордоном, він доручив [PERSON] огляд земельної ділянки та звірку документів. Вказав, що з його сторони були виконані всі умови для продажу земельної ділянки, представлені нотаріусу всі необхідні документидля оформлення договору купівлі-продажу, але в результаті відмови позивача від оформлення купівлі-продажу земельної ділянки, оформлення та реєстрація договору купівлі продажу у нотаріуса не відбулась. Окрім цього, позивач спричинив протиправні дії щодо його майна, а саме: спилив плодоносні дерева, виноградник, кущі, розібрав та вивіз садовий будинок, в результаті чого спричинив йому збитків на загальну суму в розмірі 224918,1 грн., що по курсу НБУ станом на 23 червня 2018 року становить 7344,72 євро. Просив відмовити в задоволенні позову. 17 липня 2018 року представник позивач [PERSON] надав суду відповідь на відзив відповідача, в якій посилається на те, що зі змісту відзиву відповідача вбачається, що [PERSON] не заперечує факту передачі йому коштів та складання ним власноруч написаної розписки, а дише наголошує на її формальності, що не є належним спростуванням фактів викладених в позові. Крім цього, є безпідставним твердження відповідача щодо вчинення позивачем самоуправних дій по вирубці дерев та заволодіння майном відповідача, оскільки ці обставини не є предметом розгляду у даній справі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, а також просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі 9867 грн. 20 коп. В судовому засіданні відповідач та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволенні позову. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона була присутньою при передачі завдатку 500 євро купюрами по 100 євро, перераховувала їх, передавала гроші інша людина, відповідач надавав копії документів на право власності на земельну ділянку, позивач просив продати цю ділянку, не чула розмову щодо інших 500 євро. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що за дорученням його тестя - позивача, він передав відповідачу завдаток в сумі 500 євро та взяв у останнього розписку, яку віддав позивачу, відповідач показував йому оригінал акта на земельну ділянку, де номер ділянки був зазначений 14, були розбіжності в адресі розташування земельної ділянки, в нього була розмова із відповідачем, в якій останній повідомив його, що витратив 1200 євро, тесть розповів йому, що коли він із відповідачем стояли біля нотаріальної контори, він передав відповідачу ще 500 євро. Заслухавши доводи сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено, що 12 червня 2017 року [PERSON] було надано [PERSON] розписку про те, що відповідач отримав завдаток в сумі 500 євро за продаж земельної ділянки по ціні 6500 євро, дана земельна ділянка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-7302148462017 від 21 серпня 2017 року видно, що земельна ділянка № [ADDRESS], сад. тов. «Дружба» належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.36). На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Судом встановлено, що відповідачем дійсно було отримано завдаток в сумі 500 євро згідно розписки від 12 червня 2017 року, а тому зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що в частині позову про стягнення з відповідача ще 500 євро для виготовлення документів належить відмовити, оскільки позивачем не надано суду жодного доказу, який би підтверджував зазначену обставину. Не підлягає задоволенню вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з положеннями ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається із матеріалів справи, між позивачем та Адвокатським об'єднанням «Поляк, Кирилюк і партнери » укладено договір про надання юридичної (правничої) допомоги. Однак позивачем не наданий відповідний акт наданих послуг з детальним описом робіт, виконаних адвокатом та здійснених ним витрат по наданню правничої допомоги, а також не наданий доказ про оплату таких витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору в розмірі 352 грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial