Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визнання за ним права власності на домоволодіння в порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 14 січня 2013 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння, яке складається з житлового будинку «А-1» з прибудовою «а-1», загальною площею 46,3 кв.м, в тому числі житловою 28,5 кв.м, з господарчими спорудами: літня кухня-сарай «Б-1», тамбур літня кухня «б-1», сарай «В-1», сарай «Ж-1», вбиральня «Г-1», душ «Д-1», карнажна яма «Е-1», сарай «Ж-1», погріб «п-1», огорожа № 1, ворота № 2, яке знаходиться за адресою: Донецька область, Марїнський район, с. Георгіївка, вул. Кірова, буд. 43. Після смерті батька він залишився жити в цьому будинку та розпоряджатися майном, яке залишилося. Вважає, що фактично спадщину він прийняв, так як проживає в спірному будинку. Відповідач в справі його мати, на спадкове майно не претендує, у встановлений законом строк не зверталася до нотаріальної контори з відповідною заявою для прийняття спадщини. Нотаріально спадщину він не оформив, оскільки не має правовстановлюючих документів, тому просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала заяву з проханням справу розглянути в її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 14 січня 2013 року в селі Георгіївка Марїнського району Донецької області у віці 74 років. Згідно свідоцтва про народження, 15.01.1969 року народився [PERSON], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії дублікату свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.12.2009 року, виданого виконавчим комітетом Максимільянівської сільської ради, [PERSON] є власником житлового будинку «А-1», загальною площею 46,3 кв.м, в тому числі житловою 28,5 кв.м, з господарчими спорудами: літня кухня-сарай «Б-1», сарай «В-1», вбиральня «Г-1», душ «Д-1», карнажна яма «Е-1», сарай «Ж-1», погріб «п-1», огорожа № 1, ворота № 2, яке знаходиться за адресою: Донецька область, Марїнський район, с. Георгіївка, вул. Кірова, буд. 43. Право власності належним чином зареєстровано в БТІ. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкодавця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Викладені обставини дають суду підстави для визнання за позивачем права власності на майно померлої в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст.3, 7, 82, 215 ЦПК України, ст.ст. 1261, 1268, 1278 ЦК України, суд

Outcome: approved