Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], у якому прохає суд визнати за нею право власності на ? частину квартири №29, розташованої в будинку №2а по вул. Грушевського в м. Ковель Волинської області в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, [PERSON] та визнати за нею право власності на ? частину вказаної квартири, як набутої у власність згідно розпорядження №902 органу приватизації Ковельської міської ради від 02.11.1993 року. Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: 11 травня 2015 року помер чоловік позивача [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належне спадкодавцеві за життя майно, у тому числі на ? частину квартири №29, розташованої в будинку №2а по вул. Грушевського в м. Ковель Волинської області. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] залишились дружина померлого - позивач [PERSON] та діти померлого відповідачі [PERSON] та [PERSON]. Як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкритяття спадщини, у відповідності до норм ч.3 ст. 1268 ЦК України позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] відмовились від своїх часток у спадковому майні на користь позивача. Збираючи документи для оформлення права власності на спадкове майно, позивач виявила, що право власності на набуту нею та покійним [PERSON] у спільну сумісну власність квартиру [ADDRESS], зареєстроване лише за спадкодавцем [PERSON], у той час як заяву про безоплатну приватизацію житла вона подавала разом з чоловіком і вважала себе співвласником спірної квартири відповідно до розпорядження органу приватизації виконавчого комітету Ковельської міської ради. З огляду на вказану обставину позивач звернулась до органу приватизації відділу обліку, розподілу та приватизації житла виконачого комітету Ковельської міської ради, щодо усунення помилки, допущеної при видачі свідоцтва про право власності на спірну квартиру. На підставі розпорядження №12 від 26.05.2015 року позивачеві фондом комунального майна Ковельської міської ради було видано нове свідоцтво про право власності на спірну квартиру, згідно якого спірна квартира є спільною сумісною власністю позивача та спадкодавця [PERSON]. Вказане свідоцтво на право власності на житло позивач подала до Державної нотаріальної контори разом із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак нотаріусом було відмовлено позивачеві у вчиненні вказаної нотаріальної дії з тих підстав, що подане позивачем свідоцтво на право власності на житло не зареєстроване в БТІ. Здійснити таку реєстрацію права власності на підставі нового свідоцтва про право власності на житло позивач позбавлена можливості у звязку зі смертю іншого співвласника квартири, спадкодавця [PERSON] Відтак, у зв'язку з неможливістю надати нотаріусу оригіналів правовстановлювальних документів на нерухоме майно, яке входить до складу спадкової маси, реалізувати своє право на спадкове домоволодіння в позасудовому порядку позивач позбавлена можливості, а тому звернулась з відповідним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав, зазначених у ньому і прохає задовольнити. Прохає визнати за нею право власності на ? частину квартири №29, розташованої в будинку №2а по вул. Грушевського в м. Ковель Волинської області в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, [PERSON] та визнати за нею право власності на ? частину вказаної квартири, як набутої у власність згідно розпорядження №902 органу приватизації Ковельської міської ради від 02.11.1993 року. Судові витрати прохає залишити за сторонами. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], кожен зокрема, у ході судового розгляду позов визнали, не заперечують проти його задоволення, ствердили обставини, якими позивач обґрунтувала позовні вимоги. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі суд дійшов висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно свідоцтва про смерть серї 1-ЕГ №171138 від 12 травня 2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, [PERSON] помер 11 травня 2015 року. (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, а у відповідності до вимог ч.1 ст. 1261 ЦК України першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкоємця, ....той із подружжя, який його пережив та батьки. Даними свідоцтва про одруження серії 1-АБ №011467 від 24 червня 1970 року, виданого сільською радою Забужжя Любомльського району Волинської області, позивач [PERSON] та спадкодавець [PERSON] зареєстрували шлюб 24 червня 1970 року. Даними свідоцтва про народження серії 1-УР №0283549 від 21 серпня 1971 року та свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ЕГ №450742 від 02 жовтня 1993 року батьками відповідача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЕГ №318236 від 12 вересня 1974 року [PERSON] є рідним батьком [PERSON]. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв сппадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Даними про реєстрацію місця проживання позивача доводиться та обставина, що позивач на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем. Даними спадкової справи №367/2015 від 10 вересня 2015 року, заведеної щодо майна померлого 11 травня 2015 року [PERSON], доводиться та об ставина,що спадкоємці першої черги, відповідачі [PERSON] та [PERSON], відмовились від спадщини, звернувшись 10 вересня 2015 року до нотаріальної контори з відповідними заявами №929 та №930 про відмову від прийняття належної їм частки у с падщині після смерті [PERSON]. Згідно ч.1 ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкодавців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Згідно ч.2 ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Даними спадкової справи №367/2015 від 10 вересня 2015 року, заведеної щодо майна померлого 11 травня 2015 року [PERSON], доводиться та обставина, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] є його дружина, [PERSON] Згідно повідомлення Завідуючої Ковельською Держнотконтори [PERSON] №566/01-16 від 05.04.2016 року позивачеві відмовлено у вчиненні нотаріально дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на норми Закону України « Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, згідно яких видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони арешту цього майна. (а.с.18). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого мйна щодо обєкта нерухомого майна 57652514 від 19 квітня 2016 року даних даних про реєстрацію прав власності, інших речових прав, іпотеки, обтяження щодо нерухомого майна квартири [ADDRESS], в Державному реєстрі відсутні. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 02 листопада 1993 року фондом Комунального майна Ковельської міської ради згідно розпорядження органу приватизації від 02 листопада 1993 року №902, КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS]. (а.с.13). Згідно розпорядження органу приватизації №902 від 02.11.1993 року, а також документів, що стали підставою для здійснення безоплатної приватизації квартири [ADDRESS], зокрема Довідки про склад сімї наймачів ізольованої квартири та займані ними приміщення, а також розрахунків площі квартири (будинку), що безоплатно приватизується, затверджених розпорядженням органу приватизації від 02.11.1993 року №902, квартира [ADDRESS] передана безоплатно у приватну спільну сумісну власність [PERSON] та [PERSON]. На підставі розпорядженням органу приватизації виконавчого комітету Ковельської міської ради №12 від 26 травня 2015 року «Про внесення часткових змін у розпорядження органу приватизації» позивачеві [PERSON] фондом комунального майна Ковельської міської ради народних депутатів видано свідоцтво про право власності на спірну квартиру, за яким квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності позивачеві та [PERSON] (а.с.15). Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державног реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно ч.1,2 ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обовязковою у Державному реєстрі прав. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Реєстрація за позивачем [PERSON] права спільної сумісної власності на спірну квартиру на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 26 травня 2015 року Фондом комунального майна Ковельської міської ради народних депутатів не може бути здійснена у передбаченому законом порядку у звязку із смертю іншого співвласника квартири [PERSON]. Відповідно до ст. 355, ч.1 ст. 357 ЦК України майно, що є у власності двох і більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Частки у спільній частковій власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Крім того, виходячи із змісту ст. 3, 5, 8 Закону Украіни «Про приватизацію державного житлового фонду», а також площі квартири, яка була приватизована наймачами житла, частка кожного з співвласників житла у спільному майні є рівною. Відтак позивач позбавлена можливості реалізувати своє право зареєструвати, у встановленому законом порядку, право власності на успадковане нерухоме майно. Згідно даних технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], вказана квартира загальною площею 59,7 кв.м. складається з трьох кімнат жилою площею 37,1 кв.м., кухні площею 7,7 м.кв., ванної кімнати площею 2,5 кв.м., вбиральні площею 1,1 кв.м., коридору площею 7,7 кв.м., вбудованої шафи площею 1,4 кв.м.. Квартира обладнана балконом площею 0,9 кв.м. та лоджією площею 1,3 кв.м. Судовий збір позивачем сплачено відповідно що ціни позову. Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом За вказаних обставин позивач обрав такий спосіб захисту свого майнового права, який не суперечить нормам ст. 16 ЦК України. На підставі ст. 15,30,62, 85, 212, 213, 215, 130, 173,174 ЦПК України, ст. 328, 1233,1235,1236,1258, 1269, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved