Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики у розмірі 23000 доларів США. В своїй заяві позивач зазначила, що 13.08.2013 року вона за договором позики передала відповідачам грошові кошти у розмірі 7000 доларів США, про була складена розписка від імені [PERSON], строк повернення коштів 20.10.2013 року. В подальшому за період з вересня 2013 року по квітень 2014 року, вона ще передала відповідачам грошові кошти у загальному розмірі 23000 доларів США, про що ними також складалися розписки. Відповідачі зобов'язалися протягом 2014 року щомісячно повертати їй грошові кошти за договором позики. Однак, до теперішнього часу відповідачі договір позики не виконали та ухиляються від повернення грошових коштів. Посилаючись на викладені обставини позивач просив стягнути на його користь суму боргу за договором позики у розмірі 23000 доларів США в еквіваленті до національної валюти на день розгляду справи. В судове засідання позивач не зявилась, надала до суду заяву, просила слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилась, надала до суду заяву, просила слухати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилась, про час та місце слухання справи була повідомлена, причини неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 13.08.2013 року за договором позики позивач [PERSON] передала відповідачам [PERSON], [PERSON] грошові кошти у розмірі 7000 доларів США, про була складена розписка від імені [PERSON], строк повернення коштів 20.10.2013 року. В подальшому за період з вересня 2013 року по квітень 2014 року, позивач ще передала відповідачам грошові кошти, а всього у загальному розмірі 23000 доларів США, про що ними також складалися розписки. Відповідачі зобов'язалися протягом 2014 року щомісячно повертати позивачу грошові кошти за договором позики. Однак, до теперішнього часу відповідачі договір позики не виконали та ухиляються від повернення грошових коштів, що підтверджується оригіналами розписок. Згідно ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначної кількості речей. У відповідності до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем), у строк та порядку передбаченому договором. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язанні встановлений строк цього виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до вимог ст. 625 ч. 1 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, борг за договором позики складає 23000 доларів США, що еквівалентно на день розгляду справи 595180,13 грн. (курс НБУ 09.02.2016 року 100 доларів США =2587,7397 грн.) , який підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Одночасно, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 5951,80 грн.

Outcome: approved