Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, вимоги якого було уточнено під час розгляду справи, до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів, зміну способу стягнення аліментів та стягнення аліментів у частці від усіх видів заробітку (доходу). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 01.03.2002 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 13.06.2014 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 12.06.2015 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання їхньої спільної дитини в розмірі 1286,00 грн. Проте, відповідач аліменти не сплачує, через невиконання ним рішення суду має заборгованість по аліментам в розмірі 37 258,21 грн. Крім того, зазначеного розміру аліментів не достатньо для утримання доньки, її повноцінного духовного і фізичного розвитку з урахуванням її віку та необхідності розвитку її здібностей. Також, у відповідача покращився матеріальний стан, стан його здоров`я дозволяє йому працювати за наймом, він офіційно працевлаштований, має нерухоме майно. В той же час, у 2016 році змінились її сімейні обставини та матеріальний стан, оскільки вона уклала новий шлюб, в якому [INFO] народила сина - [PERSON] . Вказані обставини змінили її матеріальне становище, а тому виникла необхідність у збільшенні розміру аліментів. Посилаючись на викладені обставини, відповідно до заяви про уточнення позовних вимог, позивач просить збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 8000,00 грн., але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду і до повноліття дитини. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 15.02.2018 року відкрито провадження по даній цивільній справі в порядку загального позовного провадження. 18.09.2018 року до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, зміст яких викладено вище. 22.01.2019 року до суду надійшли заперечення відповідача на позов, в яких він вказує на те, що його матеріальний стан є незадовільним, оскільки останні 5 років він не працював спочатку за станом здоров`я, а потім в зв`язку з доглядом за тяжкохворим батьком, який помер [INFO] . В цей період виникла заборгованість зі сплати аліментів, оскільки він не мав фінансової можливості їх сплачувати. Посилаючись на викладене, а також на відсутність доказів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, відповідач заперечує проти позову і вважає його недоцільним. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 06.02.2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 20.06.2019 року витребувано у ПАТ АБ «Укргазбанк», ПАТ АТ «Ощадбанк», АТ КБ «Приватбанк», АТ «УкрСиббанк» інформацію щодо рахунків, відкритих на ім`я [PERSON] , а також інформацію про рух грошових коштів на рахунках, виписки про рух коштів та інші документи, які підтверджують зарахування та зняття коштів з 01.02.2012 року по 20.06.2019 року. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Враховуючи обставини справи, надання відповідачем письмових заперечень, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши пояснення відповідача, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 13.06.2014 року, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.3, 4). Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 12.06.2015 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхньої спільної дитини в розмірі 1286,00 грн., починаючи з 29.01.2015 року і до повноліття дитини. Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 07.10.2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказане рішення суду залишено без змін (а.с.5-7, 8-9, 10-14). На виконання вказаного рішення було видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Деснянському РВ ДВС ГТУЮ у м.Києві, станом на 16.01.2018 року відповідач мав заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 37 258,21 грн., станом на 28.02.2019 року - в розмірі 233,86 грн. (а.с.15, 94-96). Судом також встановлено, що позивач [PERSON] з 02.07.2016 року перебуває у шлюбі з [PERSON] , від якого має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.16, 17). Позивач просить задовольнити її вимоги та збільшити розмір аліментів з 1286,00 грн. до 8000,00 грн. щомісячно, вказуючи на те, що розміру стягнутих аліментів недостатньо для повноцінного утримання дитини та забезпечення її потреб, а відповідач має можливість сплачувати аліменти в такому розмірі, оскільки його матеріальний стан покращився, в той час, як її сімейний стан змінився, що змінило її матеріальне становище в зв`язку з укладенням нового шлюбу та народженням другої дитини. Відповідач проти вказаних тверджень заперечував та вважав їх безпідставними. Суд вважає, що доводи позивача знайшли своє часткове підтвердження під час судового розгляду, виходячи з наступного. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Так, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено підстави для задоволення позову, передбачених ст.192 СК України. Так, як вбачається з матеріалів справи, після постановлення рішення суду про стягнення аліментів позивач уклала новий шлюб, від якого має малолітню дитину. Надані докази свідчать про те, що сімейне становище позивача змінилось, що вплинуло на її матеріальний стан, а тому наявні підстави для збільшення розміру аліментів. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд приходить до висновку про можливість їх збільшення до розміру 2500,00 грн., щомісячно, оскільки вважає розмір у 8000,00 грн. завищеним та необґрунтованим. При цьому, суд враховує пояснення відповідача, який офіційно не працевлаштований, хоча є працездатним, інших утриманців не має, а тому спроможний сплачувати аліменти у розмірі 2500,00 грн. на дитину, що не є надмірним, відповідає принципам розумності та справедливості, а також є покращенням для матеріального задоволення потреб дитини. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК ( 2947-14 ) розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а тому стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 2500,00 грн., щомісячно, до повноліття дитини з урахуванням проведених виплат, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Виконавчий лист про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1286,00 грн. необхідно відізвати. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial