Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Старовишневецької сільської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права приватної власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON], який постійно проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, а саме: житловий будинок А-1, сарай Г-1, вбиральня Д-1, погріб П-1, огорожа № 1-3, бруківка № 1, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Вищезазначений будинок належить померлому батькові на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 25 лютого 1989 року виконкомом Синельниківської міської ради Дніпропетровської області та зареєстрованого 25.02.1989 року в Синельниківському бюро технічної інвентаризації. Дійсна вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами складає 100 355 (сто тисяч триста п'ятдесят п'ять) гривень, згідно технічного паспорта від 19 лютого 2014 року. Земельна ділянка на якій розташований вищезазначений житловий будинок не приватизована. Заповіту батько позивача не залишив. Єдиним спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом, який прийняв спадщину, є дружина спадкодавця [PERSON]. Спадщину після смерті чоловіка мати позивача прийняла, згідно із п.1, ч.1, ст.[NUMBER] Цивільного кодексу Української РCP від 18.07.1963 року, так як фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, так як проживала разом з [PERSON] на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Старовишневецької сільської ради Синельниківського району 24.01.2014 року за № 65. Своїх спадкових прав позивача мати - [PERSON] не оформила i [INFO] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. Заповіту мати позивача не залишила. Позивач єдиний спадкоємець першої черги в порядку спадкування за законом, який прийняв спадщину після смерті [PERSON]. Позивач звернувся до державного нотаріуса Другої Синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщи ну за законом на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлям і спорудами після смерті матері. Але нотаріус відмовив йому у видачі цього сві доцтва так як: - він не прийняв спадщину після смерті [PERSON],тому що не був зареєстрований разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, і не подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця; - він не надав документів,підтверджуючих право власності на житловий будинок за спадкодавцем [PERSON] і [PERSON]; - право власності зареєстровано за [PERSON],а в свідоцтві про смерть вказано [PERSON],що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріаль ної дії від 24 січня 2014 року № 02-31/134. На час відкриття спадщини позивач не був зареєстрований за місцем постійного проживання спадкодавця, його матері [PERSON], і не подавши нотаріусу заяву про прийняти спадщини у встановлений законом шестимісячний строк, але фактично він прийняв спадщину, так як постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою, вида ною виконкомом Старовишневецької сільської ради Синельниківського району від 03.03.2014 року № 174. Згідно із ч.3 cт. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спад щину. Позивач вважає, що в правовстановлюючому документі свідоцтві про право при ватної власності на житловий будинок, на підставі якого його батькові [PERSON] належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], допущено помилку в прізвищі спадкодавця, а саме замість букви «ш» написана буква «ч», а спадковий будинок належить «[PERSON]». Оригінал правовстановлюючого документу, а саме свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок,розташований за адресою: [ADDRESS],видане 25.02.1989 року виконкомом Синельниківської міської ради, на підставі якого будинок належить батькові позивача [PERSON], втрачено. Але збереглася ксерокопія цього документу в КП «СМБТІ». Позивач вважає, що за ним може бути визнано право при ватної власності на вищезазначений житловий будинок, так як його батько [PERSON] дійсно є власником житлового будинку, розта шованого за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, село Фрунзе, вул.Зелена, 94, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, довідкою КП «Синельниківське МБТІ» від 05 лютого 2014 року і довідкою, виданою виконкомом Старовишневецької сільської ради Синельниківського району 24.03.2014 року за № 221 про те, що згідно обліку по господарських книг сільської ради: №7 особовий рахунок № [NUMBER], [NUMBER], особ.рах. № [NUMBER], [NUMBER], особ. рах. [NUMBER], [NUMBER],о.р. [NUMBER], [NUMBER] о.р.[NUMBER], [NUMBER] о.р. [NUMBER] з 1967року і по теперішній час власником вищезазначеного будинку є [PERSON]. На підставі вищевикладеного позивач просить встановити факт належності правовстановлюючого документу - свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, видане 25 лютого 1989 року виконкомом Синельниківської міської ради Синельниківського району Дніпропетровської області [PERSON], який помер [INFO]. Також позивач просить визнати за ним, [PERSON], право приватної власності на житловий будинок А-1 з господарськими будівлями і спорудами: Г-1 сарай, П-1 погріб, Д-1 вбиральня, № 1-3 огорожа, № 1 бруківка, розташовані за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, встановив наступне. Згідно копії свідоцтва про смерть від 02 грудня 1997 року серії [NUMBER], [PERSON] помер [INFO]. Згідно копії свідоцтва про смерть від 12 січня 2012 року серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO]. Згідно копії свідоцтва про шлюб від 04.12.1950 року серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04.12.1950 року, актовий запис № 1320. Після укладення шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «[PERSON]». Згідно копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 25 лютого 1989 року, в якому зазначено що будинок розташований за адресою: [ADDRESS] належить на праві особистої власності [PERSON]. Згідно технічного паспорту на житловий будинок який розташований за адресою: [ADDRESS], та який складається з Житлового будинку А-1 з господарськими спорудами: сараю Г-1, погрібу П-1, вбиральні Д-1, № 1-3 огорожі, № 1 бруківки, право власності на який належить [PERSON]. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з копії паспорту серії [NUMBER] [PERSON] [INFO], копії свідоцтва про смерть від 02 грудня 1997 року серії [NUMBER] та копії свідоцтва про шлюб від 04.12.1950 року серії [NUMBER] правильне прізвище померлого [INFO] - [PERSON]. Проте у свідоцтві про право особистої власності від 25 лютого 1989 року та у довідці Синельниківського «МБТІ» № 65 від 05.02.2014 року, зазначено російською мовою прізвище «[PERSON]». Таким чином правильне прізвище на українській мові буде [PERSON], а тому свідоцтво про право особистої власності від 25 лютого 1989 року було видано [PERSON]. Згідно ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.01.2014 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, в зв'язку з тим, що документів підтверджуючих право власності за померлою [PERSON], на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], що належав [PERSON], який помер [INFO], спадкоємцем якого була його дружина [PERSON], яка фактично прийняла спадщину та не оформила своїх спадкових прав - не надав. Відповідно до довідки Старовишневецької сільської ради Синельниківського району № 65 від 24.01.2014 року, на момент смерті [PERSON] [INFO] разом з ним проживала дружина [PERSON] [INFO] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст. 529 ЦК України 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках діти, дружина і батьки померлого. Відповідно до ч.1 ст. [NUMBER] ЦК України 1963 року вважається спадкоємцем, що прийняв спадщину: якщо він вступив в управління, або володіння спадковим майном. Відповідно до довідки Старовишневецької сільської ради Синельниківського району № 174 від 03.03.2014 року, на момент смерті [PERSON] [INFO] проживала за адресою: [ADDRESS]. На момент смерті [PERSON], [INFO] з нею проживав син [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.12.1956 року, [PERSON] народився [INFO]. Батьком записаний - [PERSON], матір'ю -[PERSON]. Відповідно до листа Другої Синельниківської державної нотаріальної контори № 01-16/980 від 10.07.2014 року після померлого [INFO] [PERSON], спадкова справа не заведена. Відповідно до листа Другої Синельниківської державної нотаріальної контори № 01-16/1060 від 30.07.2014 року після померлої [INFO] [PERSON], спадкова справа не заведена. Таким чином [PERSON] має право на спадкування та визнання за ним право власності на житловий будинок А-1 з господарськими будівлями і спорудами: Г-1 сарай, П-1 погріб, Д-1 вбиральня, № 1-3 огорожа, № 1 бруківка, розташовані за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного та ст.ст.328, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved