Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів з [PERSON]. В обґрунтування позову вказавши, що відповідач її рідний син. З 05.10.2007 [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. З дня народження сина, батьки вихованням не займались, дитина часто залишалась без нагляду, кожний з подружжя жили своїм життям, тому вона вимушена була забрати дитину до себе. Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14.03.2012, [PERSON] був засуджений за ст. 185, 186 КК України до 5 років позбавлення волі, з 28.11.2011 він знаходився під вартою. Мати дитини, [PERSON] рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19.04.2013, була позбавлена батьківських прав відносно сина [PERSON], з неї на утримання дитини стягнені аліменти. Враховуючи, вищезазначене, рішенням виконкому Жовтневої районної у місті ради №396 від 18.09.2013 дитині був наданий статус позбавленої батьківського піклування і вона призначена його опікуном. В грудні 2014 роки після звільнення відповідача з місць позбавлення волі, за його заявою рішенням виконкому Жовтневої районного у місті ради № 108 від 18.03.2015 дитина була передана на виховання батьку [PERSON] Однак фактично, дитина залишилась проживати з позивачем, вона за ним піклувалась. Відповідач, про сина не піклувався, матеріально дитину не утримував, жив своїм життям, не працював та проживав окремо. Вироком Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу від 05.10.2015 [PERSON] був засуджений за ст. 185 ч.3, 71 КК України до трьох років 3 місяці позбавлення волі, на даний час відбуває покарання в місцях позбавлення волі. Рішенням виконкому Жовтневої районної у місті ради №113 від 16.03.2016 її знову призначили опікуном внука [PERSON]. Починаючи з 2012 року дитина постійно проживає з бабусею, батько своїх батьківських обов'язків не виконував, про дитину не піклувався, його не виховував, не працював, періодично знаходився в місцях позбавлення волі за скоєння умисних злочинів. Ніякої матеріальної допомоги сину не надавав. Спосіб життя відповідача негативно впливає на дитину, просить суду позбавити батьківських права [PERSON] відносно сина [PERSON] та стягнути на утримання дитини аліменти в розмірі ? частини на її користь. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою, просив розглянути справу у його відсутності. Позовні вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав, щодо неповнолітнього сина [PERSON], та стягнення аліментів на утриманні сина в розмірі 1\\4 частини зі всіх видів заробітку (доходу). Представник третьої особи, відділу опіки та піклування виконкому Жовтневої районної у м. Кривому Розі ради [PERSON], позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Суд, заслухавши осіб які приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], народився [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №317, батьками дитини вказано [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Жовтневого районного суду м. кривого Рогу від 19 квітня 2013 року мати [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно її сина [PERSON], [INFO] та з неї на утримання дитини стягнуті аліменти в розмірі ? частини. Батько дитини за вироками Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14.03.2012 та 05.10.2015 був засуджений до позбавлення волі. На час знаходження останнім в місцях позбавлення волі, рішеннями виконкому Жовтневої районної у місті ради №108 від 18.03.2015 та №113 від 16.03.2016 опікуном неповнолітнього [PERSON] призначена його бабуся [PERSON]. Відповідно Акту проживання [PERSON], [INFO] з 2012 року постійно проживає з бабусею [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Відповідно висновку виконкому Жовтневої районної у місті ради «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] №7/29-3244 від 08.08.2016, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] у відношення малолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини ( ст.151 СК України). Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст..165 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема становлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] свідомо самоусунулись від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання сина [PERSON], протягом його життя не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, не турбується про харчування, медичний догляд, лікування дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти. З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що вихованням, навчанням, підготовкою до самостійного життя [PERSON] займається його бабуся [PERSON], яка забезпечує дитину харчуванням, лікуванням, виявляє інтерес до внутрішнього світу дитини, створює умови для отримання ним освіти, піклується про фізичний розвиток, створює умови для розвитку особистості дитини, його самоусвідомлення та поглядів на життя. Суд, даючи оцінку встановленим обставинам та зібраним по справі доказам в їх сукупності, враховуючи висновок виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради, які зазначили про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав та визнання відповідачами позову, вважає можливим позбавити відповідачів батьківських прав. Відповідно до ст.. 166 ч.2 СК України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують допомоги. Відповідно до ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може бути встановлений у твердій грошовій сумі або в долі від заробітку. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судові витрати на користь держави судовий збір - 551,20 гривень.

Outcome: approved