Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Черкаського районного суду з позовом до [PERSON] про позбавлення права користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . В даному житловому будинку, крім позивача по справі, який там постійно проживає, зареєстровані: колишня дружина [PERSON] , [INFO] , яка є відповідачем по справі. З липня 2016 року відповідач не проживає у вказаному домоволодінні, не веде господарство та не сплачує комунальні послуги. Особистих речей відповідача в домоволодінні немає. З реєстраційного обліку за вказаною адресою до теперішнього часу не знялась. Місцезнаходження відповідача не відомо. [PERSON] , вимушений сплачувати за відповідача житлово-комунальні послуги, не може оформити субсидію по сплаті житлово-комунальних послуг. А тому просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, будинком з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Черкаського районного суду від 19.06.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзивів на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подавала, у зв`язку з чим, згідно ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ознайомившись з матеріалами цивільної справи, дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на підставі договору дарування від 26.12.2005 року належить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідок Степанківської сільської ради від 04.06.2019 року №1135 та акта обстеження житлового будинку від 23.04.2019 року в домоволодінні, що розташоване за адресою: [ADDRESS] зареєстрована, але не проживає колишня дружина власника [PERSON] , [INFO] . Відповідно до письмових пояснень сусідів [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), та [PERSON] ( [ADDRESS] ) [PERSON] хоч і зареєстрована, проте не проживає з липня 2016 року у вказаному домоволодінні, до будинку не навідується, про її місце знаходження невідомо. Вселятися до будинку остання наміру не мала за останній час. Утримує домоволодіння відповідальний власник [PERSON] . Згідно до\~ст. 156 ЖК України\~члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій\~статті 64 цього Кодексу\~(дружина, їх діти, батьки). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до частини 3\~ст. 9 ЖК України\~ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Підстави позбавлення члена сім`ї права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені\~ст. 405 ЦК України. Відповідно до\~ст. 405 ЦК України\~члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до положень ч.1\~ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно зі\~ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила\~право користування жилим приміщенням внаслідок\~відсутності\~цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до\~ст.7 Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання»\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового\~рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права\~власності\~на\~житлове приміщення\~або права користування житловим\~приміщенням,\~про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню так як відповідач по справі не проживає у вказаному домоволодінні з квітня 2018 року. Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття цієї особи з реєстрації. Крім того, враховуючи положення\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 768,40 грн. що був сплачений ним відповідно квитанції №85481 від 05.06.2019 року.

Outcome: approved