overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 07 вересня 2012 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось через відсутність порозуміння, розходження характерів, діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, що в цілому призвело до втрати почуттів та порозуміння між сторонами і унеможливило збереження шлюбно-сімейних стосунків. На даний час сторони спільно не проживають та не ведуть спільного господарства. Стосовно поділу спільного сумісного майна, місця проживання та майнового утримання неповнолітнього сина у сторін спору немає. Дитина залишається проживати з матір'ю. До початку судового засідання сторони звернулися до суду з письмовими заявами про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримав повністю та просив задовольнити, а відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 вересня 2012 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації зроблений актовий запис № 1061 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 11 липня 2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] життя у сторін не склалось у зв'язку з різними характерами та поглядами на сімейні цінності і обов'язки. З вересня 2015 року між сторонами припинені шлюбні відносини та не ведеться спільне господарство. Між сторонами узгоджено місце проживання дитини та утримання дитини, також відсутній спір про поділ спільного майна подружжя. До початку судового засідання сторони звернулися до суду з письмовою заявою про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримав повністю та просив задовольнити, а відповідач позов визнала, також просила шлюб розірвати. Вивчивши заяву сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 липня 2009 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації шлюбів вчинено актовий запис № 608 (а.с. 3). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони на даний час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 12 серпня 2005 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось у зв'язку з відсутністю спільних інтересів та почуттів, які присутні у сім'ї між чоловіком та дружиною. Серед іншого, причиною припинення відносин стало діаметрально протилежне ставлення сторін до ситуації, пов'язаної з тимчасовою окупацією Російською Федерацією Автономної Республіки Крим. З 2013 року відносини між сторонами фактично припинились, вони не спілкуються та не ведуть спільного господарства. Спору стосовно спільного сумісного майна між сторонами немає, також між ними узгоджене питання місця проживання неповнолітньої дитини, яка залишається проживати з відповідачем. До початку судового засідання сторони звернулися до суду з письмовою заявою про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримав повністю та просив задовольнити, а відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала в повному обсязі, просила шлюб розірвати. Вивчивши заяву сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12 серпня 2005 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів про шлюб Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, про що в книзі реєстрації зроблений актовий запис № 570 (а.с. 6). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків з 2013 року, що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 16 грудня 2011 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось через відсутність порозуміння, розходженням характерів, поглядів на сімейне життя, на сімейні цінності, що в цілому призвело до втрати почуттів та порозуміння між ними, унеможливило збереження шлюбно-сімейних стосунків. З початку 2014 року сторони не проживають спільно та не ведуть спільного господарства. Стосовно поділу спільного сумісного майна, місця проживання та майнового отримання неповнолітнього сина, у сторін спору немає. До початку судового засідання сторони звернулися до суду з письмовим заявами про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримав повністю та просив задовольнити, а відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала, просила шлюб розірвати. Вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16 грудня 2011 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації зроблений запис № 2298 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 17 травня 2014 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя не склалось через відсутність порозуміння, розходження характерів, поглядів на сімейне життя, що в цілому призвело до втрати почуттів та порозуміння між сторонами та унеможливило збереження шлюбно-сімейних стосунків. Матеріальних претензій у сторін одного до одного немає. До початку судового засідання сторони звернулися до суду з письмовими заявами, згідно яких позивач позов підтримав повністю та просив задовольнити, а відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала, просила шлюб розірвати. Вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 травня 2014 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації зроблений запис № 606 (а.с. 3). Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 18 вересня 1999 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось через втрату порозуміння, у зв'язку з чим виникають сварки та образи. Більше 5 років сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство. На утримання дитини позивач добровільно надає матеріальну допомогу, спору про розподіл спільного майна на даний час не має. До початку судового засідання сторони звернулися до суду з письмовим заявами про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримав повністю та просив задовольнити, а відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала в повному обсязі, просила шлюб розірвати. Вивчивши заяву сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18 вересня 1999 року, зареєстрованому Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї, про що в книзі реєстрації зроблений запис № 1622 (а.с. 3). Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 18 липня 2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось у зв'язку з різними поглядами на шлюб та сім'ю , що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний момент сторони проживають окремо. Між сторонами відсутній спір з приводу малолітнього сина. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим та з наведених підстав просить шлюб розірвати. До початку судового засідання сторони звернулися до суду з письмовими заявами про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримав повністю та просив задовольнити, а відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала у повному обсязі, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18 липня 2007 року, зареєстрованому Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, про що в книзі реєстрації зроблений запис № 914 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 19.10.2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось у зв'язку з різними поглядами на життя, а також постійними непорозуміннями та сварками у сім'ї, які негативно впливали на стан фізичного та психічного здоров'я як сторін, так і їх малолітньої дитини. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися у вересні 2014 р. З цього часу сторони живуть окремо, особистих стосунків не підтримують, окремо один від одного ведуть господарство та розпоряджаються власними бюджетами. До початку судового засідання сторони звернулися до суду з письмовою заявою про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримав повністю та просив задовольнити, а відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала в повному обсязі, просила шлюб розірвати. Вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19 жовтня 2007 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації зроблений актовий запис № 1612 (а.с. 4). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 21 січня 2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільного неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось, у зв'язку з різними характерами та різними поглядами на сімейні цінності і обов'язки. На даний час сторони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, а формальне існування такого шлюбу стало підставою для звернення до суду з позовом про його розірвання. До суду сторони звернулися до суду з письмовою заявою про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримав повністю та просив задовольнити, а відповідач позов про розірвання шлюбу визнала, просила шлюб розірвати. Вивчивши заяву сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 січня 2006 року, зареєстрованому Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, про що в книзі реєстрації вчинено актовий запис № 70 (а.с. 7). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved