Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Чернівцігаз» про визнання незаконним відключення від газопостачання та зобов`язання його відновити. В обґрунтування позову посилався на те, що йому на праві власності належить житловий будинок, розташований по [ADDRESS] . Також він є споживачем послуг з газопостачання, які надаються відповідачем до належного йому на праві власності житлового будинку. Облік спожитого природного газу здійснюється лічильником марки G-4 Галлус, остання повірка якого була здійснена декілька років тому, і прилад обліку був опломбований працівниками відповідача. 26.03.2018 року в його будинку, працівниками ПАТ «Чернівцігаз», [PERSON] та [PERSON] . проведено демонтаж засобу вимірювальної техніки. При демонтажі, вказаними працівниками ПАТ «Чернівцігаз», із застосуванням лупи, було виявлено невелику тріщинку (скалку) на полосі кришки обліку. Також позивача було звинувачено у втручанні в газовий лічильник. У зв`язку із вказаним, працівниками газової служби було складено акт про демонтаж засобу вимірювальної техніки. Пізніше лічильник упакували в пакет та опломбували. Пояснивши що лічильник вони відправляють на експертизу, а про згоду проведення такої експертизи запропонували позивачу розписатись ще в одному документі. Про те, що позивач розписується в Акті про порушення він не знав. Вважає, що акт про порушення відповідачем складено неправомірно, оскільки у нього відсутні будь-які відомості про усунення чи неможливості усунення порушень на дату складання акту. Крім того, під час розгляду справи, думку позивача не врахували та за результатами розгляду спави, комісією було здійснено розрахунок не облікованого об`єму природного газу на суму 24140,41 грн. Також, під час розгляду справи про порушення йому не показали довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, з актом експертизи його не було ознайомлено. З метою врегулювання спору в досудовому порядку позивач звернувся до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП у Чернівецькій області) щодо перевірки правомірності нарахування штрафу, проте згідно отриманої відповіді порушень в діях ПАТ «Чернівцігаз» не виявлено. Вважає, що відповідач порушив його права як споживача, оскільки він не здійснював втручання в газовий лічильник, а відповідач не довів свої звинувачення відповідно до чинного законодавства. Саме тому, просить визнати дії відповідача по відключенню від газопостачання будинку незаконними та зобов`язати відповідача відновити газопостачання в належному йому будинку. В подальшому позивач уточнив позовні вимоги та просив також визнати акт експертизи лічильників газу та/або пломб №142 від 29.03.2019 року, розрахунок за втручання та наряд на відключення від газопостачання від 14.06.2018 року незаконним та скасувати їх. 31.08.2019 року представник ПАТ «Чернівцігаз» надав зустрічну позовну заяву до [PERSON] про стягнення вартості об`ємів природного газу . Ухвалою Заставнівського районного\~суду Чернівецької\~області від 21.09.2018 року даний зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до ПАТ «Чернівцігаз» про визнання незаконним відключення від газопостачання, зобов`язання відновити газопостачання. В обґрунтування зустрічного позову представник ПАТ «Чернівцігаз» зазначив, що 26.03.2018 року в помешканні позивача було виявлено несанкціоноване втручання в роботу лічильника. За наслідками виявленого порушення було складено Акт про порушення №78/110 від 15 13.2018 року. На підставі акта про виявлені порушення та відповідно до вимог Кодексу ГРС в присутності споживача було демонтовано лічильник газу та складений Протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу. В Протоколі зазначено, що для захисту лічильника від зовнішнього втручання представник Оператора ГРМ додатково опломбував пакет (в який поміщено лічильник до дня проведення експертизи) пломбою К 21279957, а також зазначено дату та адресу проведення експертизи лічильника газу та запрошення споживача для прийняття участі у проведенні експертизи лічильника газу. Акт про порушення, акт про демонтаж засобу вимірювальної техніки та Протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу були підписані споживачем без зауважень. При цьому, інші примірники Акта про порушення та Протоколу щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу, були надані споживачу. 29.03.2018 року проведена експертиза лічильника газу, проте позивач не забезпечив свою участь у проведенні експертизи лічильника газу, хоча належним чином був повідомлений про час і місце її проведення. Згідно з актом експертизи лічильника газу та/або пломби №142 від 29.03.2018 року були виявлені порушення, які стали підставою для висновку комісії, відповідно до якого було встановлено факт втручання в роботу зазначеного лічильника. Крім того, проведені метрологічні дослідження виявили перевищення допустимої похибки лічильника за об`ємної втрати. 08.05.2018 року відбулось засідання комісії з розгляду актів про порушення Кодексу ГРС, на якому комісія задовольнила акт про порушення №78/110 від 26.03.2018 року, в зв`язку із чим Оператор ГРМ здійснив споживачу нарахування об`єму необлікованого природного газу за його несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу на загальну суму 24140,41 грн. Так, необлікований (донарахований) відповідачу об`єм природного газу визначено за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з дня зняття останнього контрольного показника лічильника газу (з 12.02.2018р.) до дня виявлення порушення (26.03.2018р.) тобто за 42 дні, об`єм якого становить 1523,21 м.куб грн. Вказує також, що позивач був присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, однак відмовився від отримання окремого платіжного рахунку, в зв`язку із чим, окремий платіжний рахунок разом із супровідним листом був направлений на адресу позивача поштовим відправленням. В подальшому, представник відповідача зменшив позовні вимоги в частині вартості не облікованих об`ємів природного газу та просив стягнути з позивача на його користь вартість необлікованих об`ємів природного газу в розмірі 20817, 31 грн., витрати по проведенню експертизи лічильника газу в розмірі 1215, 12 грн. та судовий збір в розмірі 1762 грн. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги повністю, просили їх задовольнити, а в зустрічному позові просили відмовити в повному обсязі, з підстав вказаних у відзиві (а.с. 66). Представник ПАТ «Чернівцігаз» в судовому засіданні зустрічну позовну заяву підтримав та просив її задовольнити, в задоволенні первісного позову [PERSON] просив відмовити в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, зустрічних позовних вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований по [ADDRESS] . Вказане підтверджується копією витягу про реєстрацію права власнсоіт на нерухоме майно (а.с. 6). На виконання вимог статті 16 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» № 2467- V1 від 08.07.2010 року (який був чинний до 01.10.2015 року) з 01 липня 2015 року здійснено відокремлення функцій транспортування, розподілу та постачання природного газу. З 01.11.2016 року введено в дію Закон України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 №329-VIII (далі Закон), яким визначено правові засади функціонування ринку природного газу України. У відповідності до пп. 33 п. 1 ст. 1 Закону ринок природного газу це - сукупність правовідносин, що виникають зокрема у процесі постачання природного газу, а також надання послуг з його розподілу. У відповідності до пп. 35 п.1 ст. 1 Закону розподіл природного газу це - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і повязана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу. За приписами пп. 17 п. 1 ст. 1 Закону оператор газорозподільної системи це суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників). У відповідності до п. 2 ст. 37 Закону оператор газорозподільної системи провадить діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, що видається Регулятором. Підпунктом 32 п.1 ст.1 Закону визначено, що Регулятор це - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. У відповідності до статті 38 Закону права та обовязки оператора газорозподільної системи визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, кодексом газотранспортної системи, кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу. За пп. 11 п. ст. 1, п. 1 ст. 41 Закону кодекс газорозподільних систем це - правила експлуатації та доступу до газорозподільної системи, що затверджуються Регулятором. За приписами статті 40 Закону розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, у тому числі умови забезпечення комерційного приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу визначені Кодексом газорозподільних систем затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року №2494. Згідно пункту 3 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників. Відповідно до підпункту 3 п. 1 Загальних положень «Правил постачання природного газу», затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) №2496 від 30.09.2015 року (далі - Правила) постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил. Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2498 затверджено Типовий договір розподілу природного газу, який є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів. Пунктом 2.3 Типового договору розподілу природного газу передбачено, що окрім договору сторони зобов`язуються керуватись ЗУ «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем (далі Кодекс ГРС). Згідно п. 2 глави 5 розділу III Кодексу ГРС власники газових мереж, у тому числі побутові споживачі згідно з актом розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін відповідають за експлуатацію цих мереж та їх складових, забезпечують належну їх експлуатацію згідно з чинним законодавством, зокрема Правилами безпеки систем газопостачання, затвердженими наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року №285, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 08 червня 2015 року за № 674/27119. Постановою Національної комісії №2494 від 30.09.2015 року, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг затверджений Кодекс газорозподільних систем (далі Кодекс ГРС). Кодексом ГРС визначено, що оператор газорозподільної системи (далі Оператор ГРМ) суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Відповідно до п. 3 глави 1 розділу І даний Кодекс ГРС, зокрема, регулює взаємовідносини між оператором газорозподільної системи та несанкціонованими споживачами, які втручаються в роботу газорозподільної системи, у тому числі шляхом самовільного підєднання несанкціонованого газопроводу. П. 4 гл. 2 розділу І вищезазначеного Кодекс ГРС вказує на те, що оператор ГРМ має право безперешкодного та безкоштовного доступу до земельних ділянок всіх форм власності, на яких розташована газорозподільна система, для виконання своїх функцій та обов`язків, передбачених законодавством. Також Кодексом ГРС передбачено, якщо споживач не повідомив показання лічильника із 1 по 5 число, то у такому випадку газорозподільна компанія повинна визначити обсяг споживання газу за минулий місяць розрахунковим методом, враховуючи групу споживання до якої належить абонент. Такі взаємовідносини між абонентом та оператором ГРМ максимально виключають людський фактор, та дозволяють абоненту слідкувати за споживанням газу. Контролер газового господарства один раз на півроку здійснює перевірку газових приладів та фіксує показання лічильника на день перевірки домоволодіння, згідно яких і проводиться коригування показників, які має обліковий запис особистого рахунку абонента Також, даним Кодексом ГРС визначені наступні поняття: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора обєму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. У відповідності до п. 1 глави 1 розділу VІ Кодекс ГРС газорозподільних систем, субєкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодекс ГРС та укладення договору розподілу природного газу. Абзацом 2 пункту 1 глави 3 розділу VІ Кодекс ГРС газорозподільних систем визначено, що споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРС та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобовязані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх обєкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. У відповідності до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС газорозподільних систем договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу. Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору (пункту 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС). Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) Оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його обєкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) або додатка 2 (для споживачів, що не є побутовими) до типового договору розподілу природного газу Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення обєму споживання природного газу, зокрема мають містити: 1)присвоєний споживачу персональний ЕІС- код як субєкту ринку природного газу таза необхідності ЕІС- код і його точки (точок) комерційного обліку; 2) величину приєднаної потужності обєкта споживача; 3) перелік комерційних вузлів обліку(за їх наявності). Згідно з вимогами цього пункту здійснюється приєднання до договору розподілу природного газу споживачів-замовників, які отримують технічний доступ до ГРМ. Пунктом 7 глави 3 розділу VІ Кодексу ГРС газорозподільних систем визначено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Так у відповідності до вищезазначеного, [PERSON] здійснюється фактичне споживання природного газу та оплата його вартості діючому постачальнику, що вбачається з абонентської книжки (а.с. 11-12). 26.03.2018 року в помешканні позивача [PERSON] В. було виявлено несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу. За наслідками виявленого порушення Кодексу ГРС був складений Акт про порушення №78/110 від 26.03.2018 року (а.с. 9). В пункті 2 Акта було зазначено суть порушення кодексу ГРС. В пункті 8 Акта зазначено дату та адресу розгляду порушення споживачем Кодексу ГРМ, а також запрошення споживача або уповноваженому ним особу на засідання комісії з розгляду про порушення Кодексу ГРС. На підставі акту про виявлені порушеня та відповідно до вимог Кодексу ГРС працівниками відповідача в присутності позивача [PERSON] було демонтовано лічильник газу та складено Протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу. В протоколі зазначено, що для захисту лічильника від зовнішнього втручання представник Оператора ГРМ додатково опломбував пакет (в який поміщено лічильник до дня проведення експертизи) пломбою. Згідно з актом експертизи лічильника газу №142 від 29.03.2018 року були виявлені порушення, які стали підставою для висновку комісії, відповідно до якої було встановлено факт втручання в роботу лічильника з вини споживача [PERSON] , вказане вбачається з акту про демонтаж вимірювальної техніки (а.с. 8), акту про порушення №78/110 від 26.03.2019 року (а.с. 9), повідомлення НКРЕКП (а.с. 14) та акту експертизи лічильника газу №142 від 29.03.2018 року (а.с. 15). За даними про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (Довідка про непридатність) від 29.03.2019 року видно, що лічильник Gallus 2000 G-4 зав. № [NUMBER] був визнаний непридатним, оскільки похибка вимірювання перевищує допустиму (а.с. 43). 08.05.2018 року на засіданні комісії з розгляду актів про порушення було прийнято рішення про задоволення акту про порушення та про дорахування споживачу обсягу природного газу в кількоссті 523,2 м3 та його вартості в сумі 24140,41 грн (а.с. 44). 14.06.2018 року припинено газопостачання до будинку позивача [PERSON] , що вбачається з наряду (а.с. 29). Відповідно до частини першої статті 714 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу\~втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора обєму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Згідно з підпунктом 6 пункту 1 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на обєкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу випадку несанкціонованого відбору природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ. Пунктом 1 глави 3 розділу XI Кодексу ГРС визначено, що в разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок обєму необлікованого природного газу здійснюється за граничними обємами споживання природного газу населенням (додаток X цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення. Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень. У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали: або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відео-зйомкою; або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи обєкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи. Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. 08.05.2018 року комісією оператора ГРМ ПАТ «Чернівцігаз» був складений розрахунок та надісланий абоненту [PERSON] для сплати необліковіаного (донарахованого) об`єму природного газу в розмірі 24140, 41 грн. (а.с. 45-49). Разом з тим, судом встановлено, що у вказаному розрахунку зазначеної суми вартості не облікованих об`ємів природного газу виявлено помилку. Через це, 18.12.2018 року відбулося повторне засідання комісії оператора ГРМ з розгляду актів про порушення, на якому затверджено новий акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу та його вартості у сумі 20817, 31 грн. Про виявлену помилку позивач [PERSON] був повідомлений та останнього також запрошували на засідання комісії 18.12.2018 року. Наведене вбачається та підтверджується повідомленнями, актом розрахунку від 18.12.2018 року, платіжним рахунком та розрахунком за втручання (а.с. 85-93). Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобовязати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у п. 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 розяснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів. Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рішень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). За змістом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно частини 1 статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, за положенням ч. 2 ст. 1166 ЦК України на [PERSON] покладено обов`язок доводити відсутність його вини. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин у суду немає підстав для відхилення зазначених актів про порушення і відключення та акту-розрахунку. У звязку з цим, суд дійшов висновку, що позивачем [PERSON] та його представником не доведено відсутність вини [PERSON] , натомість дії відповідача були правомірними. Таким чином, суд відмовляє у задоволенні первісного позову та задовольняє зустрічний позов. У відповідності до ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з позивача [PERSON] на користь відповідача ПАТ «Чернівцігаз» належить також стягнути судовий збір в розмірі 1762 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved