Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення заборгованості із заробітної плати. В обґрунтування вимог зазначив, що в період з 04.05.2018 року по 03.08.2020 року він перебував у трудових відносинах з відповідачем. 03.08.2020 року його було звільнено з роботи на підставі ст.38 КЗпП за власним бажанням. При звільненні з роботи відповідач не виплатив йому нараховану за період з грудня 2019 року по серпень 2020 року заробітну плату, заборгованість з якої станом на день звернення до суду склала 121154,31 грн. Посилаючись на порушення відповідачем вимог трудового законодавства, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь зазначену суму заборгованості. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, в судове засідання не прибули, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Встановивши характер спірних правовідносин, дослідивши надані суду докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що позивач [PERSON] в період з 04.05.2018 по 03.08.2020 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Краснолиманське». Наказом № 217к від 03.08.2020 року на підставі ст.38 КЗпП його було звільнено з роботи за власним бажанням, що підтверджується записами його трудової книжки (а.с.7-12). Відповідно до довідки ТОВ «Краснолиманське» від 21.10.2020 року, з позивачем [PERSON] проведено повний розрахунок лише по листопад 2019року включно. За період грудень 2019 - серпень 2020року [PERSON] нарахована заробітна плата в сумі 121154,31грн., з яких податки та інші утримання становлять 39964,48грн. Сплачено [PERSON] за цей період 17900,00 грн., з яких - в грудні 2019 року сплачено 6700грн., в квітні 2020 - 3000грн., в травні 2020 - 2000грн., в червні 2020 - 6200грн. Заборгованість з заробітної плати станом на 21.10.2020 складає 63289,83грн. Обґрунтовуючи розмір заборгованості з заробітної плати, позивач виходив з індивідуальних відомостей про застраховану особу, наявних в реєстрі застрахованих осіб, наголошуючи в позові на відсутності в нього необхідних довідок та документів для здійснення точного розрахунку. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків, які суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а їх достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним Кодексом, і кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до статті 3 Кодексу законів про працю України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються нормами трудового законодавства. За змістом вимог Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата працівника - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Право позивача на своєчасне отримання розрахунку при звільненні передбачене ст. 115, 116 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці». Відповідно до ч.1 ст.47, ч. 1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми повинні бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Як встановлено судом шляхом дослідження та аналізу довідки ТОВ «Краснолиманське», загальний розмір заборгованості заробітної плати після відрахування податків та інших утримань за період грудень 2019 - серпень 2020 року становить 63289,83грн. Так як право позивача на отримання заробітної плати відповідачем було порушено, воно підлягає захисту в судовому порядку шляхом стягнення з відповідача на користь позивача зазначеної суми. Підстав для сумнівів в розмірі заборгованості не встановлено. Відповідно до п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України суд у справах присудження працівникові виплати заробітної плати допускає негайне виконання рішень, але не більш ніж за один місяць. Оскільки суттю спору, вирішеного на користь позивача, є саме присудження йому виплати заробітної плати, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць в розмірі 6115,44грн. Вирішуючи питання судових витрат у справі в порядку ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне, враховуючи, що позивач відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, стягнути його з відповідача на користь держави в розмірі 840,80 грн. На підставі ст.ст.94, 115-117 КЗпП України, ст.ст.1,24 Закону України «Про оплату праці»

Outcome: partial