Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визначення порядку користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що їй на праві власності належить ? частина трикімнатної квартири [ADDRESS], у якій також проживає відповідач, з якою вона не може домовитись про порядок користування квартирою і та чинить їй перешкоди у користуванні цією квартирою. З урахуванням того, що вона є опікуном неповнолітньої дитини, позивач просить виділити їй у користування кімнати площами 10,0 та 15,0 кв.м., а відповідачу 8,1 кв.м., залишивши у загальному користуванні підсобні приміщення (а.с.2-3). [PERSON] подала зустрічний позов до [PERSON] про визначення порядку користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що їй на праві власності належить ? частина трикімнатної квартири [ADDRESS], де вона проживає разом з своєю дитиною та цивільним чоловіком, а тому просить виділити їй у користування кімнати площами 10,0 та 15,0 кв.м., а [PERSON] кімнату площею 8,1 кв.м., залишивши у загальному користуванні підсобні приміщення (а.с.2-3). Ухвалою суду від 10.01.2017 р. цей позов обєднано в одне провадження з первісним позовом (а.с.35-36). У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON], свій позов підтримали, посилаючись на викладені в ньому доводи, а проти зустрічного позову заперечили. Відповідач за первісним позовом [PERSON] та її представник [PERSON], проти первісного позову заперечили та наполягали на задоволенні своїх позовних вимог. Вислухавши пояснення сторін і їх представників, перевіривши та дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] на праві власності належить по ? частині квартири [ADDRESS], яка складається з трьох житлових кімнат, площами відповідно 15 кв.м., 10 кв.м. та 8.1 кв.м., кухні, ванної кімнати, коридору та сіней (а.с.7, 22, 26-27). Згідно довідки голови квартального комітету від 29.12.2016 р., зміст якої сторонами не оспорювався, у спірній квартирі проживає [PERSON] разом з дитиною [INFO] та цивільним чоловіком (а.с.25). З пояснень сторін та матеріалів справи вбачається, що [PERSON] разом з дитиною, опікуном якої вона є, проживає у [INFO], де ? частина цієї квартири є у її власності (а.с.9,42). Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Ця стаття свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у звязку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Оскільки, обидві сторони мають на утриманні неповнолітній дітей і заявили вимоги про встановлення порядку користування спірною квартирою виділивши їм у користування кімнати, що перевищує точний розмір їх ідеальних часток на 8,45 кв.м., що є неадекватним розміру їх часток у праві власності на спільне майно і у будь-якому разі призведе до порушення прав іншого співвласника, суд доходить до висновку, що у задоволенні як первісного позову, так і зустрічного слід відмовити. На підставі викладеного й у відповідності з ст.ст. 16, 355, 356, 358 ЦК України,

Outcome: dismissed