Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, мотивуючи тим, що з 1991 році був прийнятий в члени агрофірми « Смотрич» Дунаєвецького району Хмельницької області та працював в агрофірмі до 1997 року трактористом, отримував заробітну плату, що підтверджується трудовою книжкою колгоспника, архівною довідкою з КУ Дунаєвецької районної ради « Трудовий архів» . На час виходу Указу Президента України від 08.08.1995 року « Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарських підприємствам та організаціям», [PERSON] працював в агрофірмі « Смотрич», яка стала правонаступником колгоспу « Прогрес» смт. Смотрич Дунаєвецького району Хмельницької області, мав право на отримання земельної частки ( пай), але помилково не був включений в списки громадян - членів КСП, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю та не отримав сертифікат на право на земельну частку ( пай), а тому звертається до суду. Позивач в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій позов підтримує повністю, просить справу розглядати без його участі. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області в судове засідання не з'явився, однак подали заяву, в якій позов визнає повністю і просить справу розглядати без їх участі. Представник відповідача [PERSON] райдержадміністрації в судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій позов визнає повністю і просить справу розглядати без його участі. Третя особа: представник відділу Держгеокадастру у Дунаєвецькому районі Хмельницької області в судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій позов визнає повністю і просить справу розглядати без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи та заяви сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення, а розгляд справи слід провести в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], проживає в [INFO]. В 1991 році був прийнятий в члени агрофірми « Смотрич» Дунаєвецького району Хмельницької області та працював в агрофірмі до 1997 року трактористом, отримував заробітну плату, що підтверджується трудовою книжкою, архівною довідкою з КУ Дунаєвецької районної ради № 1418 від 26 жовтня 2016 року. На час виходу Указу Президента України від 08.08.1995 року « Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» [PERSON] працював в агрофірмі « Смотрич», яка стала правонаступником колгоспу « Прогрес» смт. Смотрич Дунаєвецького району Хмельницької області. Згідно п.п.2.7 вказаного Указу Президента право на земельну частку (пай) мають члени сільськогосподарського підприємства, кооперативу, акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю. Створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність, або надання у користування земельних ділянок, переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними». Тобто, згідно з Указом Президента, на час виходу Указу, [PERSON] працював в колгоспі та був його членом, та мав право на отримання земельної частки (паю), але він помилково не був включений в списки громадян - членів КСП, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю та не отримав сертифікат про право на земельну частку (пай). Державний акт на право колективної власності агрофірмі «Смотрич» серії ХМ №000362 видано 23.10.1995 року, що підтверджується копією. Позивач має право на земельну ділянку (пай) та виділення такої ділянки із земель резерву. Відповідно до ст.22, ст. 81 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення сільськогосподарського виробництва. Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Відповідно до ст.25, ч.10 ЗК України резервний фонд перебуває у державній, або комунальній власності, і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позивач має право на земельну ділянку ( пай) , а тому вимоги обґрунтовані і суд задовольняє їх.

Outcome: approved