Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру стягнення аліментів, та просить суд зменшити розмір стягуваних з нього аліментів визначених рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2016 року, на користь відповідача [PERSON], на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1800 гривень щомісячно, до 500 грн. щомісячно, до повноліття дитини. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що з відповідачем по справі перебував у зареєстрованому шлюбі з 08.05.2009 року, який рішенням Рожнятівського районного суду від 17.08.2015 року було розірвано. Від вказаного шлюбу, [INFO] у них народився син [PERSON], який проживає разом з відповідачем. 11.11.2016 року рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області з нього на користь відповідача [PERSON], стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1800 грн. щомісячно, до досягнення сином повноліття. Причиною звернення із даним позовом до суду стало те, що на даний час у нього змінився сімейний та матеріальний стан, а саме 21.09.2016 року він вдруге одружився, і від вказаного шлюбу у нього народився син [PERSON], [INFO]. На даний час він не працює, проживає в будинку батьків дружини в с. Вільхівка, утримує сина [PERSON] та дружину [PERSON], яка не працює, оскільки знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною. Крім цього, стан його здоров'я погіршився, він перебуває на диспансерному обліку в Перегінській райлікарні та має ряд захворювань, які не дають йому змоги працевлаштуватися та вимагають постійного амбулаторного та стаціонарного лікування. У зв'язку з вищенаведеним він не має змоги платити аліменти у визначеному судом розмірі, тому просить зменшити розмір аліментів з 1800 гривень до 500 гривень щомісячно, до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просять позов задоволити. Відповідач [PERSON] проти позову заперечила, пояснила, що у відповідача хоча і змінився сімейний та матеріальний стан, однак він не позбавлений обов'язку утримувати дитину та сплачувати аліменти на дитину. Син [PERSON], [INFO] знаходиться повністю на її утриманні, оскільки відповідач добровільно допомоги на утримання сина не надає, аліменти згідно рішення суду не сплачує, у нього утворилась заборгованість по сплаті аліментів більше 10000 гривень, тому їй важко одній утримувати дитину. На момент винесення рішення суду від 11.11.2016 року про стягнення аліментів, позивач вже був одружений вдруге, його дружина була вагітна, його стан здоров'я був такий самий, а тому судом при винесенні рішення були враховані дані обставини та прийнято рішення про стягнення аліментів в розмірі 1800 грн. Просить в позові відмовити повністю. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ ( 78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Зі свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] виданого 11.12.2009 року виконкомом Перегінської селищної ради Рожнятівського району Івано-Франківської області вбачається, що у сторін [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON]. (а.с.7). З рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2016 року вбачається, що з [PERSON] на користь [PERSON], стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1800 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 16.09.2016 року і до повноліття дитини. (а.с.11-13) Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану. Погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Як вбачається з наданих позивачем довідки № 106 від 03.04.2017 року виданої виконкомом Вільхівської сільської ради Рожнятівського району та акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 27.04.2017 року, позивач [PERSON] проживає в будинку батьків дружини за адресою: [ADDRESS], не працює, має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], соціально-побутові умови проживання сім'ї задовільні. (а.с. 9-10). Як стверджує позивач в судовому засіданні, він часто хворіє у зв'язку з чим періодично перебуває на амбулаторному та стаціонарному лікуванні в медичних закладах про що надав наступні докази: виписку з історії хвороби № 8679 за період з 24.12. по 31.12.2003 року, виписку з історії хвороби № 1021 за період з 29.0417 року по 11.05.17 року, довідку від 19.05.2017 року № 60 Перегінської НРЛ про те, що [PERSON] знаходиться на «Д» обліку і часто лікується стаціонарно та амбулаторно (а.с. 22-24). На даний час позивач [PERSON] перебуває у шлюбі із [PERSON], який вони зареєстрували 21.09.2016 року у Вільхівській сільській раді Рожнятівського району Івано-Франківської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21.09.2016 року, актовий запис № 3. (а.с. ). Від вказаного шлюбу у позивача [PERSON] народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.02.2017 року виданого виконкомом Вільхівської сільскої ради Рожнятівського району Івано-Франківської області. (а.с. 8) Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути нижче чим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць встановлено у розмірі з 1 січня 2017 року - 1544 гривні, з 1 травня - 1624 гривні, з 1 грудня - 1700 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Судом встановлено, що в позивача після винесення рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2016 року, про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], змінилось матеріальне становище, так як, він не працює, крім сина [PERSON], [INFO], на утримання якого він сплачує аліменти, він зобов'язаний також утримувати малолітнього сина [PERSON], [INFO], дружину, яка не працює, оскільки остання перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, а тому суд вважає, що є підстави для зменшення розміру стягнутих аліментів на користь відповідача [PERSON] на утримання їх дитини. Суд також враховує, що позивач перебував на лікуванні в лікувальному закладі з приводу його захворювання, яке як стверджує позивач носить постійний характер, про що надав виписки з історії хвороби, однак доказів того, що стан його здоров'я після ухвалення рішення про стягнення аліментів значно погіршився, чи він є непрацездатним, що позбавляє його можливості заробітку та сплати аліментів на утримання дитини, суду не надав. За таких обставин, суд вважає, що оскільки на утриманні позивача, крім сина на утримання якого він сплачує аліменти, є ще одна малолітня дитина, батьком якої він значиться, що безпосередньо впливає на його матеріальне становище і це ускладнює його можливість сплачувати аліменти у розмірі раніше визначеному рішенням суду, однак також суд враховує, що відповідач працює, має регулярний дохід, а також потреби і інтереси дитини на утримання якої стягуються аліменти, вважає необхідним зменшити розмір стягуваних аліментів з 1800 грн. до 1200 грн. щомісячно і до повноліття дитини.

Outcome: partial