Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про визнання права власності та просить суд визнати договір купівлі-продажу нежитлової будівлі від 03 листопада 2015 року укладений між ним та відповідачем дійсним та визнати за ним право власності на нежитлову будівлю літ. А-1 загальною площею 22,10 м2 за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Пісочин, пров. Комарова. В обґрунтування позову позивач посилається на наступне. На підставі договору купівля продажу нежитлової будівлі від 03 листопада 2015 року, укладеному між ним та [PERSON], він придбав нежитлову будівлю літ. «А-1», яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, сел. Пісочин, по пров. Комарова. Вартість даної нежитлової будівлі становить 35 000, 00 грн. На вказану нежитлову будівлю Товариством з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-проектне бюро «АТРІУМ»» було виготовлено технічний паспорт (інвентаризаційна справа №107- 05/16 ТП) кваліфікаційний сертифікат АЕ №001561 відповідно до якого площа нежитлової будівлі становить 22,10 м2. Позивач посилається на те, що з метою підтвердження вказаного обєкту будівельним нормам, ним було замовлено, а Товариством з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-проектним бюро «АТРІУМ»» виготовлено Технічний звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж нежитлової будівлі площею 22.10 м2 за адресою: Харківська область, Харківський район, сел. Пісочин, пров. Комарова. Виготовлений технічний звіт відповідає вимогам Наказу Мінрегіонбуду № 91 про порядок введення в експлуатацію самовільно збудованих об'єктів І-ІІ категорії складності та гараж відповідає будівельним, санітарним та протипожежним нормам України та встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. Позивач зазначає, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення спірного договору що є перешкодою для реєстрації права власності на придбане майно на його імя.. В судове засідання позивач, не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив суд розглянути справу за його відсутності. Представник третьої особи Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі договору купівля продажу нежитлової будівлі від 03 листопада 2015 року, укладеному між [PERSON] та [PERSON], позивачем було придбано нежитлову будівлю літ. «А-1», який розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, сел. Пісочин, по пров. Комарова. Вартість даної нежитлової будівлі становить 35 000, 00 грн. Дана нежитлова будівля розміщена за адресою Харківська область, Харківський район, смт Пісочин, пров. Комарова. На нежитлову будівлю Товариством з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-проектне бюро «АТРІУМ»» було виготовлено технічний паспорт (інвентаризаційна справа №107- 05/16 ТП) кваліфікаційний сертифікат АЕ №001561 відповідно до якого площа нежитлової будівлі становить 22,10 м2. З метою підтвердження Обєкту будівельним нормам, позивачем було замовлено, а Товариством з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-проектне бюро «АТРІУМ»» виготовлено Технічний звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж нежитлової будівлі площею 22.10 м2 за адресою: Харківська область, Харківський район, сел. Пісочин, пров. Комарова.» Виготовлений технічний звіт відповідає вимогам Наказу Мінрегіонбуду № 91 про порядок введення в експлуатацію самовільно збудованих об'єктів І-ІІ категорії складності та гараж відповідає будівельним, санітарним та протипожежним нормам України та встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. Відповідно до ч.2 ст. 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення спірного договору що є перешкодою для реєстрації права власності на зазначений обєкт нерухомості на імя позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності становлять три складові (ст. 317 ЦК України): право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Володіння майном - це юридично закріплена можливість фактично мати майно, впливати на нього в будь-який момент, здійснювати щодо такого майна свою волю. Право користування полягає в юридично закріпленій можливості власника використовувати корисні якості майна для себе, мати з цього певний зиск та вигоду. Право розпорядження - це можливість власника установлювати, змінювати та припиняти юридичне існування майна. Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Тому відповідач [PERSON] мав право укладати спірний договір, а позивач [PERSON] мав право отримати нерухоме майно, що продавалося. Частина 5 статті 11 Цивільного кодексу України визначає, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати за рішенням суду. Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власник або інша заінтересована особа мають право звернутися до суду за забезпеченням права власності, повязаних з усуненням перешкод, які заважають власнику або іншому титульному володільцеві здійснювати в повній мірі та беззаперечно свої права володіння та розпорядження майном. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є його визнання. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах не заборонених законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» №1952-1V від 01.07.2004 p., обовязковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб. Підставою для проведення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності є рішення судів, які набрали законної сили. Згідно вказаних нормативних актів державну реєстрацію прав на обєкти нерухомого майна здійснюють відповідні відділи Державної реєстраційної служби за місцем знаходження майна. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved