Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26 листопада 1994 він уклав шлюб з відповідачем у справі, який було зареєстровано виконавчим комітетом Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 19. Від шлюбних відносин вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В липні 2013 року їх з відповідачем сім'я розпалася, і з того часу вони фактично припинили шлюбні відносини. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим. Протягом сумісного життя дедалі частіше між ними виникали непорозуміння, що спричиняли повсякденні сварки, навіть через незначні дрібниці, створюючи психологічно нездорову атмосферу в сім'ї, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити його інтересам та інтересам їх дітей. В зв'язку з цим, в серпні 2013 року він припинив з відповідачкою шлюбні стосунки. Виходячи із вищенаведених обставин, позивач вважає, що примирення між ними є неможливим, спроби збереження сім'ї недоцільними, оскільки факт її існування лише формальний; тривалий час вони проживають окремо своїм особистим життям і не мають наміру відновити шлюбні стосунки. Шлюб він розриває вперше. Сторони у судове засідання не з'явилися, але подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, при цьому позивач наполягає на позовних вимогах, а відповідач проти позову не заперечує та повністю згодна з ним. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26 листопада 1994 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим повторно 24 квітня 2013 року виконавчим комітетом Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 19. Сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]., що підтверджується свідоцтвами про народження, виданими відповідно 27 травня 1998 року (повторно) та 05 квітня 1999 року виконавчим комітетом Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Окрім того, частиною 8 ст. 235 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається Тому суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, позивач наполягає на розірванні шлюбу та відповідач не заперечує, при цьому відповідач не зазначила у заяві про бажання щодо зміни прізвища, тобто прізвище залишається «[PERSON]». Статтею 115 Сімейного Кодексу України передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved