Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дітей, посилаючись на те, що сторони перебували у шлюбі з 11.05.2007 року по 19.12.2013 року. Від спільного життя мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу питання про місце проживання дітей не вирішувалося. Після розірвання шлюбу сторони припинили спільне проживання. Відповідач без згоди батька та його повідомлення , забрала дітей на виїхала у невідомому на той період часу позивачу, напрямку. Таким чином вона стала перешкоджати позивачу спілкуватися з дітьми, приймати участь у їх вихованні. Пізніше було встановлено, що діти перебувають у Вінницькій області , у матері відповідачки [PERSON], яка здійснює також догляд за пристарілим батьком [PERSON],1936 р.н. за адресою [ADDRESS] , а сама вона виїхала до Росії з метою заробітку. Ці відомості стали йому відомі від керівника служби у справах дітей Гайсинського району Вінницької області, куди він звернувся з заявою. У 2014 році йому стало відомо, що відповідачка уклала шлюб з громадянином Росії, після чого в незаконний спосіб, без його згоди вивезла дітей за межі України до Російської Федерації. Коли він дізнався в яких умовах проживають його діти, вимушений був їх забрати та повернути до України. Умови проживання дітей у відповідачки були невідповідними та повністю порушували їх право на вільний розвиток та життя. Діти не мали свого вільного простору, з боку інших мешканців квартири відчували принизливе ставлення до себе. Не були відповідними санітарні умови для проживання дітей. В Україні позивачем для дітей надані всі умови для нормального їх проживання та розвитку, облаштована дитяча кімната, є ліжка, письмовий стіл, комп'ютер, іграшки. Позивач забезпечений житлом, здійснює заходи щодо навчання та розвитку дітей. Тому просить визначити проживання дітей разом з ним. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити. У своїх поясненнях посилався на обставини, викладені у позовній заяві, про що надав суду відповідні докази. Доповнив, що то він, то відповідачка забирали до себе дітей. Сестрорецьким районним судом Санкт-Петербурга 02.03.2016 року розглядалась його заява про не чинення відповідачкою перешкод у спілкуванні з дітьми, встановлення порядку спілкування з дітьми, яким було затверджена мирова угода , якою місце проживання неповнолітніх дітей було визначено разом з матір'ю [PERSON] за місцем її проживання. Встановлений порядок спілкування батька з дітьми. Він бачився з дітьми, але після того як він дізнався, що діти живуть в однокімнатній квартирі , де проживає батько теперішнього чоловіка відповідачки, колишня дружна її чоловіка та двоє їх дітей, діти чоловіка били його дітей по ногах, по голові, він забрав дітей до себе та звернувся з позовом до суду. Пояснення дітей він сприймав як правдиві. Діти не відвідували ні школу, ні дитячий садок. Відповідачка пояснювала це тим, що обходять лікарню. В теперішній час діти проживають разом з ним, сплять на різних ліжках, одіті та взуті, мають комп'ютер. Підготував документи на відвідування ними школи. Він не надає дітей відповідачці, бо вона їх забирала та вивозила, тому може знову зробити таке. Після того як відповідачка вивезли дітей,їх місцезнаходження знайшов приватний детектив. Мирової угоди вже не може бути між сторонами. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Додав, що підставою для повернення дітей було те, що у дітей були недобрі умови проживання, встановлені шкіряні захворювання. Позивачем створені всі умови для проживання дітей разом з ним. Відповідачка перебуває в іншому шлюбі, вагітна, що зробить неможливим надавати їй належного догляду за дітьми при народженні нею дитини. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. Шлюб між сторонами було розірвано, бо з позивачем неможливо було проживати у подальшому через вживання ним спиртних напоїв, подружньої зради. На заробітки вона вимушена була їздити, бо потрібно було погашати кредити. Діти перебували у її матері, де були всі умови для їх проживання, але міліція забрала дітей від матері, а позивач звернувся до суду про встановлення часу побачень з дітьми та не ставив питання щодо місця їх проживання. [PERSON] приїздив до неї, намагався налагодити з нею стосунки. У 2014 року через АТО вона виїхала з дітьми до своєї матері, але оскільки позивач не допомагав їй утримувати дітей, не цікавився їх життям, вона виїхала до Росії разом з дітьми. Проживала в квартирі чоловіка , де разом з ними проживав його батько, двоє його дітей та колишня супруга. [PERSON] приїхав до неї, просив погуляти з дітьми і вивіз їх. Впродовж двох місяців вона не знала про місце їх перебування. Вона повернулась в Україну, де позивач примушував її проживати разом з ним. Потім вивезла вона дітей знов до Росії, намагалась влаштувати їх в школу. Неодноразово діти перебували то у позивача, то у неї. В останній раз позивач подзвонив їй та сказав, що вона може не шукати дітей. ЇЇ батько пізніше дізнався, що діти проживають у батьків позивача. Коли вона прийшла до позивача разом з працівниками міліції ,ті їй сказали, що діти перебувають у школі та в дитячому садку. Позивач не дає їй бачитися з дітьми, тому просить залишити дітей разом з нею, бо вона має житло і є всі умови для проживання з нею дітей. Чоловік буде до неї їздити. Вона отримала декретні гроші, буде отримувати їх у подальшому. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні просив відмовити у задоволені позову, посилаючись на те, що у відповідачки в м. Лисичанську є житло, для дітей в будинку є все необхідне для їх проживання та розвитку. Висновком органу опіки встановлено, що батько дітей не дозволяє їм спілкуватися з матір'ю. Вважає, що діти не повинні розлучатися з матір'ю. Представник органу опіки та піклування [PERSON] пояснила, що комісією розглядалось питання місця проживання дітей та було встановлено наступне, батько дітей проживає разом із своїми батьками у житловому будинку, власником якого є його мати. Житлово-побутові умови задовільні, житло впорядковано, санітарний стан відповідає вимогам, кімнати обладнані необхідними меблями та побутовою технікою. Родина має присадибну ділянку та займається домашнім господарством. Дохід сім'ї складається із пенсій батьків позивача та доходу від реалізації молочних продуктів. [PERSON] позитивно характеризується у побуті, на обліку у наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває. Донька навчається у ЗОШ № 26, син дитячий заклад не відвідує. Мати дітей зареєстрована та проживає в будинку з чотирьох кімнат, є умови для проживання дітей. Дитячі кімнати облаштовані належним чином, створені умови для виховання та розвитку дітей. У майбутньому відповідачка планує проживати в м. Лисичанську. Перебуває у шлюбі з громадянином Росії [PERSON]. У м. Сестрорецьку РФ вона працювала продавцем-касиром в ТОВ «Агороторг». По роботі характеризується позитивно,на обліку у наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває. На теперішній час батько обмежує спілкування матері з дітьми. Враховуючи всі обставини, інтереси дітей орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити можливість безперешкодного спілкування батька [PERSON] з дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Батьки попереджені про те, що вони не мають права перешкоджати один одному в здійсненні своїх прав у вихованні дітей. Їм рекомендовано прийти до угоди в питаннях здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов'язків. Вважає, що в інтересах дітей, враховуючи їх малолітній вік, діти повинні проживати разом з матір'ю. Представник органу опіки та піклування [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що були обстежені матеріально-побутові умови обох сторін, обидві сторони мають житло, яке належним чином обладнано. В теперішній час батько дітей обмежує їх спілкування з матір'ю, самостійно визначив місце їх проживання. Питання виїзду дітей комісія не вирішувала. На якій підставі батьки вивозили дітей невідомо. Пропонує провести бесіду з дітьми з участю психолога, щоб узнати їх думку про місце їх проживання. Вважає, що відсутні підставі забирати дітей від матері . Допомагати у їх вихованні відповідачці буде її батька. Доказів про те, що над дітьми знущались, позивач не надав. Враховуючи , що між сторонами була укладена мирова угода, вважає, що вона повинна виконуватися обома батьками. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. У судовому засіданні встановлено наступне. Із копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON], народився [INFO], про що в книзі реєстрації народжень 2009 року червня місяця 05 числа зроблено відповідний актовий запис за № 480. Батьки : [PERSON] та [PERSON] ( а.с.5) Із копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON], народилась [INFO], про що в книзі реєстрації народжень 2007 року липня місяця 05 числа зроблено відповідний актовий запис за № 52. Батьки : [PERSON] та [PERSON] ( а.с.6) Із копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER]( російською мовою) вбачається, : [PERSON] и [PERSON] заключили брак 18.02.2014 года, о чем 2014 года февраля месяца 18 числа составлена запись акта о заключении брака № 63. После заключения брака присвоєна фамилия жене - [PERSON]»(а.с.15) Із копій виконавчих листів, виданих на підставі рішення Мирового судді судової дільниці № 111 Санкт-Петербурга від 01 березня 2016 року вбачається, що з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утриманні сина [PERSON], [INFO] та на доньку [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі 0,2 ( 1/5) величини прожиткового мінімуму для дітей встановленого в Санкт-Петербурзі у розмірі 9 617руб.90 коп. на кожного до їх повноліття ( а.с.21-24) Із ухвали Сестрорецького районного суду Санкт-Петербурга , справа № 2-267-2016 від 02.03.2016 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про не чинення перешкод у спілкуванні з дітьми, про визначення порядку спілкування з дітьми, зустрічному позові [PERSON] до [PERSON] про встановлення місце проживання дітей, вбачається, що у судовому засіданні між сторонами була укладена мирова угода, відповідно до якої ( російською мовою): « Местожительство несовершеннолетних детей [PERSON], [INFO] и [PERSON], [INFO] определено с матерью [PERSON] по месту ее жительства. Определен следующий порядок общения детей с отцом: отец [PERSON] забирает несовершеннолетних детей [PERSON],[INFO] и [PERSON] [INFO] из места жительства матери [PERSON] два раза в месяц по субботам в 11 часов и возращает в местожительства матери в 18 часов. [PERSON] не препятствует отцу в общении с детьми ( а.с.25) Із копії довідки Слідчого відділу по Курортному району м. Сестрорецьку выд 20.04.2016 року вбачається (російською мовою): « В следственном отделе по Курортному району ГСУ СК РФ по городу Санкт-Петербурга находится матеріал проверки № 109 пр.16 от 19.04.2016 г. по заявлению [PERSON] по факту возможного похищения ее детей: [PERSON], [INFO] и [PERSON], [INFO] бывшим супругом [PERSON] ( а.с.26) Із характеристики учениці 1-б класу ЗОШ № 541 м. Сестрорецька Курортного району Санкт-Петербурга [PERSON], [INFO] вбачається, що дівчинка навчається в школі з 02.12.2015 року, на уроках уважна, виконує вимоги вчителя, забезпечена необхідними підручниками та зошитами. До школи ходить у діловому стилі. Мати систематично підтримує зв'язок з класним керівником, відвідує батьківські збори. В момент відвідування дому знаходилась мати дівчинки. В будинку є всі умови для дитини, є письмовий стіл, полки для книг, шафа для одежі, ліжко. Умови проживання дитини задовільні. ( а.с.27) Із характеристики [PERSON]. [INFO] вбачається, що хлопчик відвідує дитячий садок з15.12.2015 року без пропусків, завжди охайний , забирають батька по черзі мати [PERSON] та батько [PERSON]. Батька , записаного у свідоцтві про народження дитини в саду ніколи не бачили ( а.с.29) [PERSON] на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває( а.с.31-32), за місцем колишньої роботи в ТОВ «Агроторг» характеризується позитивно ( а.с.33) [PERSON] на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває ( а.с.52-53), за місцем проживання характеризується позитивно ( а.с.54) З 18.04.2016 рок [PERSON] навчається в 1-б класі Лисичанської ЗОШ № 26, характеризується позитивно. Мати інтересується шкільним життям дитини. Батько приймає активну участь в житті дитини. Для повноцінного життя дитини створено благоприятні житлові умови, забезпечена всім необхідним, виділена окрема кімната, відвідує дитячу художню школу ( а.с.56,57) Відповідно договору дарування частини житлового будинку від 21.05.2016 року [PERSON] подаровано безоплатно житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] . Договір посвідчений Жихар Н.П., приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 954 та внесений до Державного реєстру речовий прав на нерухоме майно ( а.с. 58-60) Із висновку органу опіки та піклування Лисичанської міської ради про визначення місця проживання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] , [INFO].вбачається, що вони вважають за доцільне визначити місце проживання дітей з матір'ю [PERSON]. Батьки попереджені про те, що вони не мають права перешкоджати один одному в здійсненні своїх прав у вихованні дітей. Їм рекомендовано прийти до угоди в питаннях здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов'язків. ( а.с.64) [PERSON], з 01.09.2016 року зарахований до 1 класу ЗОШ № 8 ( а.с.70) Із даних експериментально-психологічного обстеження малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON] , [INFO] психологом Лисичанської обласної психіатричної лікарні [PERSON]. , ціль якого : особливості емоційно-вольової сфери, між особистностних відносин, було виявлено, що відношення до матері у [PERSON] складає -10%, до батька-35%, до батьків, як сприймаються нею як чета-0%, відношення до брата-67%. Відношення [PERSON] до матері 25%, до батька-55%, до батьків як чети -8%, до сестри-72%. Висновок обстеження (російською мовою): «Данные обследований выявили наличие у детей активного стремления к защищенности, высокую потребность во внимании, стремление к разрешению проблемы. Выявлена сильна привязанность детей друг к другу, в отношениях к родителям дети отдают предпочтение отцу. Дети адаптированы к данной ситуации и стремятся к ее стабилизации. ( а.с.85-87) Із копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON], народилась [INFO], про що 13 числа вересня місяця 2016 року складено відповідний актовий запис № 491. Батьки: [PERSON] та [PERSON] ( а.с.101) Із довідки ЛД УДППЗ «Укрпошта» від 25.11.2016 року № 751/1 вбачається, що за період з 01.05.2016 року по 21.11.2016 року [PERSON] отримувала міжнародні електронні перекази від відправника [PERSON], [ADDRESS] ( а.с.102) Із довідки ПАТ КБ «Приват Банк» від 17.11.2016 року № 315В-I9IU-KI0R-4K5B вбачається, що на ім»я [PERSON] за період з 01.10.2016 року по 17.11.2016 року перерахована соціальна допомога у розмірі 12900грн. ( а.с.104) Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особа, які беруть у справі, мають рівні права, щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, може своєю аморальною поведінкою зашкодити розвиткові дитини. Згідно ч.3 ст. 9 Конвенції про права дитини- дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно до вимог ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватись з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини. Згідно ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має право перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Декларація прав дитини від 20 листопада 1959 р. містить принцип 6, за яким дитина може бути розлучена з матір'ю лише у винятковій ситуації. Згідно ч.1 ст. 162 СК України якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. Дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров'я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам. Згідно ч.2 ст. 163 СК України батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Позивач зазначає, що виникла необхідність у зміні визначеного судом місця проживання дітей і встановлення місця проживання їх фактичному місцю проживання, а саме разом з ним, посилаючись на те, що відповідач народила дитину від другого шлюбу, перебуває у декретній відпустці,буде отримувати лише соціальну допомогу на утримання новонародженої дитини, у зв'язку з чим погіршився її матеріальній стан , вона більше буде приділяти уваги новонародженій дитині, а не їх спільним дітям. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що від часу затвердження Сестрорецьким міським судом мирової угоди по справі про визнання місця мешкання малолітніх дітей з відповідачкою змінились обставини, і на теперішній час виникла необхідність у зміні визначення судом місця проживання дітей, а саме з батьком дітей. Відповідачка перебуває у шлюбі з [PERSON], який проживає в м. Сестрорецьк, Російської Федерації, там же працює. Мають дитину [PERSON], [INFO], у зв»язку з чим [PERSON]. висилає кошти відповідачці [PERSON] [PERSON] в даний час перебуває у відпустці до догляду за новонародженою дитиною, отримує соціальну допомогу. Інших доходів не отримує. Діти відвідують ЗОШ № 8, крім того [PERSON] відвідує Лисичанськ дитячу школу мистецтв. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги те, що не встановлено судом протипоказань позивачу по справі для виховання дітей, який має самостійний дохід, не зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, не встановлено аморальної поведінки позивача по справі, проживання дітей, які є малолітніми,в теперішній час разом зі своїм батьком не зашкодить нормальному розвиткові дітей. На підставі ст. 153, 157, 160-163 Сімейного Кодексу України, Декларацю про права дитини, ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved