Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог вказав, що 17 січня 2009 року в смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області помер його брат [PERSON] про що в Книзі реєстрації смертей 20 січня 2009 року [PERSON] сільською радою зроблено відповідний актовий запис за № 03. За життя [PERSON] заповіт не склав і відповідно до ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом набув [PERSON] як батько померлого [PERSON] та у порядку, передбаченому ст. ст. 1268 та 1269 ЦК України прийняв спадщину, про що подав відповідну заяву державному нотаріусу Веселинівської державної нотаріальної контори, де 17 січня 2009 року було заведено спадкову справу за № 139/2009. Після витоку встановленого ст. 1298 ЦК України шестимісячного строку, [PERSON] звернувся до Веселинівської державної нотаріальної контори та 28 жовтня 2009 року одержав свідоцтво про право на спадщину за законом № 1073 на спадкові земельні ділянки. 15 грудня 2013 року в с. Новосілка Веселинівського району, Миколаївської області помер його батько [PERSON], смерть якого було зареєстровано [PERSON] сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, 17 грудня 2013 року за актовим записом за № 8. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входять земельні ділянки №1 (рілля), кадастровий номер 4821783400:01:000:0128, площею 5, 67 га, № 2 (пасовища), кадастровий номер 4821783400:01:000:0206, площею 0, 23 га, та № 3 (багаторічні), кадастровий номер 4821783400:02:000:0131, площею 0,08 га, загальною площею 5,98 га, розташовані в межах території [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, успадковані після смерті [PERSON], який помер 15 грудня 2013 року в с. Новосілка Веселинівського району Миколаївської області, які належали спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1073, виданого 28 жовтня 2009 року Веселинівської державною нотаріальною конторою Миколаївської області та Державного акту на право власності на земельну ділянку серія МК №037546, виданого Веселинівською райдержадміністрацією 01 жовтня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 40. За життя його батько заповіту не склав, а тому у відповідності з ч. 2 ст. 1223 та ст. 1261 ЦК України позивач як син спадкодавця, у першу чергу набув право на спадкування за законом. У встановлений законом шестимісячний строк позивач звернувся до Веселинівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а потім після витоку шестимісячного строку з питанням про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Оглянувши надані ним документи, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, вказуючи на невідповідність правовстановлюючих документів вимогам чинного законодавства. Бажаючи оформити своє право власності на спадкове майно, позивач звернувся з відповідним позовом до суду та просить повністю задовольнити його позовні вимоги. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав повністю в тому ж обсязі і з тих же підстав, просив задовольнити вимоги позивача, оскільки спадкодавець [PERSON] за життя на законних підставах набув права власності на земельні ділянки, це його право ніким не заперечене, не оскаржене, не скасоване і воно не припинилося у звязку з його смертю. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи в її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог, та зазначених і доведених обставин, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 17 січня 2009 року в смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області помер брат позивача - [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей 20 січня 2009 року [PERSON] сільською радою зроблено відповідний актовий запис за № 03, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФП № 094816, виданим 20 січня 2009 р. /а.с. 9/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, і відповідно до ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом набув [PERSON], як батько померлого [PERSON] та у порядку, передбаченому ст. ст. 1268 та 1269 ЦК України прийняв спадщину, про що подав відповідну заяву державному нотаріусу Веселинівської державної нотаріальної контори, де 17 січня 2009 року було заведено спадкову справу за № 139/2009 та 28 жовтня 2009 року одержав свідоцтво про право на спадщину за законом № 1073 на спадкові земельні ділянки. /а.с.-10-12/. 15 грудня 2013 року в с. Новосілка Веселинівського району, Миколаївської області помер [PERSON], смерть якого було зареєстровано [PERSON] сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, 17 грудня 2013 року за актовим записом за № 8, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФП № 192082, виданим 17 грудня 2013 р. /а.с.-17/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема входять земельні ділянки №1 (рілля), кадастровий номер 4821783400:01:000:0128, площею 5, 67 га, № 2 (пасовища), кадастровий номер 4821783400:01:000:0206, площею 0, 23 га, та № 3 (багаторічні), кадастровий номер 4821783400:02:000:0131, площею 0,08 га, загальною площею 5,98 га, розташовані в межах території [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, успадковані після смерті [PERSON], який помер 15 грудня 2013 року в с. Новосілка Веселинівського району Миколаївської області, які належали спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за № 1073, виданого 28 жовтня 2009 року Веселинівської державною нотаріальною конторою Миколаївської області та Державного акту на право власності на земельну ділянку серія МК №037546, виданого Веселинівською райдержадміністрацією 01 жовтня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 40. /а.с.-10-16/. Батько позивача [PERSON] помер, котрий у порядку, передбаченому ст. ст. 1268 та 1269 ЦК України прийняв спадщину та одержав свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за № 1073, на спадкові земельні ділянки. Отже успадковані [PERSON] земельні ділянки належали йому з моменту відкриття спадщини після смерті [PERSON] і право власності на них відповідно до ст. ст. 1216 та 1218 ЦК України увійшло до складу спадщини, яка відкрилася після його смерті. За життя [PERSON] батько позивача заповіту не склав, а тому у відповідності з ч. 2 ст.1223 та ст. 1261 ЦК України позивач як син спадкодавця, у першу чергу набув право на спадкування за законом. З метою оформлення права на спадщину позивач звернувся до Веселинівської державної нотаріальної контори з питанням про видачу свідоцтва про право на спадщину, але в звязку з невідповідність правовстановлюючих документів вимогам чинного законодавства нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину /а .с.-20/. Таким чином, в позасудовому порядку позивач [PERSON], позбавлений можливості оформити право власності на успадковане майно через невідповідність правовстановлюючих документів вимогам чинного законодавства. Факт прийняття позивачем спадщини підтверджується даними про реєстрацію його місця проживання, довідкою [PERSON] сільської ради про час та місце відкриття спадщини та осіб, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, а також його заявою про прийняття спадщини, яка знаходиться в спадковій справі № 8/2013. /а.с.-22,25/. Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права. Крім того, ст.ст.1218, 1268 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, і що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі вищезазначеного суд приходить до переконання, що позовні вимоги визнання за [PERSON] права власності у порядку спадкування на вищезазначені земельні ділянки, розташовані в межах території [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області у порядку спадкування підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved