Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що він є власником 56\\100 частин жилого будинку за адресою м.Біла Церква, вул..Колгоспна, 47 , відповідачці [PERSON] належить 44\\100 частин цього домоволодіння, позивач просив суд визначити порядок користування земельною ділянкою розміром 0,1404 га, призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованою по вул. Колгоспній, 47 в м.Біла Церква Київської області, відповідно до часток співвласників . В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив суд визначити порядок користування вищевказаною земельною ділянкою згідно другого варіанту висновку судової земельно-технічної експертизи № 1285\\15-41 від 20.05.2015 р. Відповідачка позов визнала частково, просила визначити порядок користування даною земельною ділянкою згідно третього варіанту висновку судової експертизи. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, позивач [PERSON] відповідно до договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Другої Білоцерківської державної нотаріальної контори 20.01.2001 року , набув у власність 56/100 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових споруд та будівель по вул.Колгоспній,47 в м. Білій Церкві Київської області. Позивач має у користуванні наступні приміщення в будинку та господарські будівлі : 2-1 (коридор) площею 7,7 кв.м., 2-2 (кухня) площею 11,8 кв.м., 2-3 (ванна) площею 3,8 кв.м., 2-4 (житлова кімната) площею 22,2 кв.м., 2-5 (житлова кімната) площею 13,3 кв.м., 2-6 (житлова кімната) площею 10,8 кв.м., вхідний ганок літера «а1», погріб літера «а/п», сарай літера «Е», погріб «Ж», убиральнею літера «З» . Теплиця літера «І» була зведена позивачем самовільно і на даний час на земельній ділянці відсутня. Відповідач [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.10.2005 р. є власником 44/100 частини житлового будинку з частиною господарських та побутових споруд та будівель, що знаходиться по вул.Колгоспній,47 в м.Білій Церкві Київської області. У користуванні відповідача знаходиться: 1-1 (кухня) площею 9,8 кв.м., 1-2 (житлова кімната) площею 8,3 кв.м., 1-3 (житлова кімната) площею 12,6 кв.м., 1-4 (житлова кімната) площею 15,2 кв.м., погріб з шийкою літера «б/п», сарай літера «Б», убиральня літера «В», літня кухня літера «Г», гараж літера «Д». Рішенням Білоцерківської міської ради Київської області № 1198-58-VІ від 17.04.2014 року надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по вул.Колгоспній,47 в м.Біла Церква. Рішенням Білоцерківської міської ради Київської області № 1279-62-VІ від 29.08.2014 року затверджено технічну документацію щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по вул.Колгоспній,47 в м.Біла Церква площею 0,1404 га призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. За клопотанням сторін судом було призначено судову земельно-технічну експертизу з метою визначення можливих варіантів порядку користування земельною ділянкою розміром 0,1404 га, призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд по вул.Колгоспній,47 в м.Біла Церква, відповідно до часток співвласників [PERSON] 56/100 , [PERSON] 44/100 та вимог нормативно-правових актів. За висновком судової земельно-технічної експертизи № 1285\\15-41 від 20.05.2015 р., виконаної експертом КНДІСЕ [PERSON], описано три можливі варіанти порядку користування вищевказаною земельною ділянкою. При вирішенні спору суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 317 зазначеного Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, ст. 319 ЦК України закріплено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.364 ЦК України ,співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Стаття 358 ЦК України зазначає,що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Статтею 86 ЗК України встановлено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Стаття 88 ЗК України зазначає: володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Згідно ч.4,5 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки , що перебуває у власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, за умови попереднього визначення розміру земельних часток. Відповідно до ст.103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей \\ затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо\\. У п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. № 7 « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді земельних справ» \\ з наступними змінами\\ зазначено, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про необхідність визначення порядку користування земельною ділянкою відповідно до варіанту № 1 висновку судової експертизи, оскільки він повністю відповідає інтересам співвласників , а саме, кожному з них виділяється у користування земельна ділянка , на якій розташовані житлові приміщення у будинку і господарські споруди, якими вони користуються. Кожен співвласник матиме безперешкодний прохід до своєї частини будинку і можливість користуватися подвір»ям з фасадної сторони будинку. Позивачу [PERSON] виділяється в користування достатня частина подвір»я, що виходить на вул. Колгоспну, при цьому права відповідачки [PERSON] не порушуються, оскільки їй також виділяється частина подвір»я, достатня для обслуговування господарських споруд та жилих приміщень, що виходять вікнами на частину подвір»я [PERSON] Суд особливо зазначає, що варіант № 1 єдиний не містить ділянок зі спільним користуванням або ж необхідність встановлення сервітутів. Суд вважає варіант № 2 неприйнятним через необхідність встановлення земельного сервітуту площею 12 кв.м на частину земельної ділянки [PERSON] для ремонту і обслуговування житлового будинку [PERSON] Варіант № 3 також передбачає необхідність встановлення земельного сервітуту площею 6 кв.м на частину земельної ділянки [PERSON] для ремонту і обслуговування житлового будинку [PERSON] Крім того, цей варіант не передбачає виділення [PERSON] достатньої частини подвір»я, а лише прохід . Посилання [PERSON] на те, що лише за варіанту № 3, коли фактично все подвір»я перебуватиме у її користування, їй не буде спричинятися незручностей з боку [PERSON], суд до уваги не приймає, оскільки це лише припущення відповідачки, не підтверджене жодними фактами. На підставі викладеного,

Outcome: partial