Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом в якому просить визнати за ним право власності на нерухоме майно, зокрема на нежитлову тваринницьку будівлю, літера «Ю», площею 1824.2 кв.м, з прибудовою, площею 109.1 кв.м, вартістю 96060гривень, розташованої за адресою: с.Горошків, вул.Центральна,2, Тетіївського району Київської області. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що більше десяти років відкрито і безперервно володіє приміщенням тваринницької будівлі, розташованої за адресою: с.Горошків, вул.Центральна,2, Тетіївського району Київської області, тому, має право на набуття права власності на це майно за набувальною давністю. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Тетіївського району Київської області [PERSON] позовні вимоги визнав. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що в селі Горошків по вул. Центральній,2, Тетіївського району Київської області знаходиться нежитлова тваринницька будівля, літера «Ю», яка була виділена групі пайовиків колишнього КСП «Горошків», відповідно до протоколу від 28.02.2006 року №1 зборів власників і співвласників майнових паїв КСП «Горошків», які були викуплені [PERSON], що підтверджується копією Витягу з протоколу №1 від 28.02.2006 року та довідкою, виданою [PERSON] сільською радою Тетіївського району Київської області 05.09.2016 року №276. (а.с.6,13). Із довідки, виданої [PERSON] сільською радою Тетіївського району Київської області 03.10.2016 року №330 вбачається, що [PERSON] з лютого місяця 2006 року відкрито і безперервно користується тваринницькою будівлею, яка розташована за адресою: с.Горошків, вул.Центральна,2, Тетіївського району Київської області. (а.с.14). 16.03.2016 року [PERSON] виготовив технічний паспорт на тваринницьку будівлю, розташовану за адресою: с.Горошків, вул.Центральна,2, Тетіївського району Київської області. (а.с.7-12). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірним, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Пунктом 13 постанови №5 від 07.02.2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розяснено, що можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень\~статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У звязку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Пунктом 14 постанови №5 від 07.02.2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розяснено, рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів. Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, враховуючи, що з 28.02.2006 року позивач [PERSON] добросовісно заволодів нежитловою тваринницькою будівлею, площею 1824.2 кв.м, з прибудовою, площею 109.1 кв.м, розташованої за адресою: с.Горошків, вул.Центральна,2, Тетіївського району Київської області, продовжує відкрито, безперервно володіти даним нерухомим майном більше десяти років, тому, суд вважає, що позовні вимоги про визнання за [PERSON] права власності в порядку набувальної давності є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved