Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по аліментам у розмірі 88 483 грн. 96 коп., яка виникла під час примусового виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.02.2012 року ухваленого у справі № 2029/2-3067/2011, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку, починаючи з 22.12.2011 року до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог зазначено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.02.2012 року ухваленим у справі№ 2029/2-3067/2011 з відповідача стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку, починаючи з 22.12.2011 року до досягнення дитиною повноліття. Внаслідок не виконання відповідачем обов`язку по сплаті аліментів, за період з 22.12.2011 року по 01.04.2019 року утворилася заборгованість в сумі 88 483 грн. 96 коп. 06.04.2012 року Орджонікідзевським районним судом м.Харкова видано виконавчий лист № 2029/2-3067/2011р. про стягнення з [PERSON] на мою користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від доходу, починаючи з 22.12.2011 року до досягнення дитиною повноліття. Зазначений виконавчий лист пред`явлено для примусового виконання до Балаклійського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції. 27.02.2012 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №33620308. З дня відкриття виконавчого провадження боржником в повному обсязі рішення не виконувалось, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам від 09.02.2018 року. З 18.09.2018 року, виконавче провадження перебуває на виконанні в Міжрайонний ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області за місцезнаходженням майна боржника. На даний час, боржник рішення суду добровільно не виконує. У зв`язку з наявністю заборгованості, яка виникли під час примусового виконання вказаного вище рішення суду з вини відповідача, позивач просить її стягнути та застосувати до відповідача положення ч. 1 ст. 196 СК України. Сторони у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суду не повідомили. Відповідачем відзив на позовну заяву не подавався. Від позивача до суду надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.02.2012 року, ухваленого у справі № 2029/2-3067/2011, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку, починаючи з 22.12.2011 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.9). Згідно розрахунку заборгованості по аліментам зробленого головним державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Пересічанською Я.В. за [PERSON] числиться заборгованість по сплаті аліментів, стягнутих з нього на користь позивача на утримання дитини, станом на 31.03.2019 року у розмірі 88 483 грн. 96 коп. (а.с.19). Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України ( в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017 р.), у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Право одержувача аліментів на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення передбачала і попередня редакція статті. Відповідно до ст. 81 ЦПК України обов`язок доказування того, що несплата аліментів була наслідком наявності поважних причин, покладено на платника аліментів, а суд, за аналогією з цивільним законодавством, повинен виходити із презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання. Отже, за змістом статті 196 СК України суд повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, в її виникненні та залежно від цього вирішити питання щодо права одержувача аліментів на стягнення неустойки. Відповідач жодних доказів на підтвердження обставин, за яких виникла заборгованість по аліментним зобов`язанням суду не надав, розмір нарахованої державним виконавцем заборгованості не оспорив. У зв`язку з чим, є підстави вважати, що через ухиляння відповідача від виконання свого обов`язку по утриманню своєї дитини виникла заборгованість зі сплати аліментів, а відповідно, він повинен нести цивільно-правову відповідальність за це, сплативши позивачу пеню. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правила нарахування пені за заборгованість по сплаті аліментів визначені Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року (справа №333/6020/16). Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1% загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним(періодичним) платежем. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. При визначенні розміру пені щодо заборгованості, яка утворилася по сплаті аліментів за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.02.2012 року, ухваленим у справі № 2029/2-3067/2011 за період 22.12.2011 року по 01.04.2019 року суд за формулою, наведеною Верховним Судом, провів розрахунок. Відповідно до проведеного розрахунку пеня щодо заборгованості за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.02.2012 року, ухваленим у справі № 2029/2-3067/2011 за період 22.12.2011 року по 01.04.2019 року складає 88483 грн. 96 коп. Відповідно редакції ч. 1 ст. 196 СК України, яка набрала чинності з 08.07.2017 року, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Розмір судових витрат по справі, які підлягають стягненню з відповідача, складається з судового збору у сумі 884 грн. 84 коп. (за задоволення позовних вимог майнового характеру). На підставі викладеного,

Outcome: approved