Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ТОВ «Полтавагаззбут» про стягнення незаконно сплачених ТОВ «Полтавагаззбут» грошових коштів у сумі 2000 грн., стягнення матеріальних та моральних збитків у сумі 20 000 грн., судових витрат у сумі 42, 75 грн. на роздрукування позовних заяв та виготовлення копій додатків, зобов»язання відповідача списати з його комунального особистого рахунку «Полтавагаззбут» незаконно нараховані грошові кошти у сумі 7 954, 73 грн. В обґрунтування позову зазначив, що у 2015 році після заяви Уряду, що зекономлена субсидія, надана громадянам для споживання природного газу, може бути направлена на утеплення будинків, заміни вікон і іншого енергозбереження, він придбав твердопаливний котел, а також до нього 2, 5 куб.м. дров на зиму на суму 1 750 грн. Даними діями він зекономив за 2015-2016 р.р. природного газу на суму 3 092 грн. 09 коп., а згідно розрахунку «Полтавагаззбут» 2 906 грн. 98 коп. (пряма економія 1342, 09 грн.) Однак, сума у 2 906 грн. 98 грн. була знята з його рахунку згідно нового Указу КМУ, що зекономлена субсидія повертається у держбюджет. Даний Закон вважає несправедливим та таким, що не має зворотної дії. За 2016-2017 р.р. ним було спожито природного газу на суму наданих субсидій, але за ним вивели заборгованість 3 385 грн. 22 коп. , зарахувавши у травні 2017 року 244 куб.метрів газу, тоді як в листопаді 2017 року нарахування взагалі відсутнє. Шляхом залякування, що йому не дадуть субсидії, представники відповідача змусили його заплатити 2000 грн. За 2017-2018 р.р. економія наданої субсидії склала 1791, 41 грн., але його знову зобов»язують сплатити 7 954, 73 грн. З вказаними діями не згоден, тому звернувся до суду з позовом. Ухвалою суду від 21 січня 2019 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник відповідача подав до суду відзив, в якому прохав у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що на об»єкті споживання за адресою позивача встановлений газовий лічильник, відповідно до якого здійснюється нарахування. Позивач порушує вимоги законодавства в частині своєчасної оплати за спожитий природний газ, фактичні показники лічильника ним не передаються. Останній з 2015 року користується субсидією для відшкодування витрат на оплату послуг з газопостачання для індивідуального опалення. 23.08.2016 року КМУ прийнято Постанову № 534 про затвердження Порядку розрахунку та повернення до бюджету невикористаних сум субсидії для відшкодування витрат на оплату послуг з централізованого опалення, послуг з газо- та електропостачання для індивідуального опалення. Ця постанова стосується і тих споживачів, які використовували газ комплексно та мали індивідуальне опалення на період опалювального сезону 2015-2016 р.р. На підставі цієї Постанови ТОВ «Полтавагаз збут» провело по особовому рахунку № 15459 перерахунок невикористаної суми субсидії та повернуло до бюджету залишок невикористаної суми за опалювальний сезон 2015-2016 у розмірі 2 906 грн. 28 коп., за опалювальний сезон 2016-2017 р.р. у розмірі 805 грн. 12 коп. Таким чином, порушень з його боку допущено не було. Крім того, зазначив про невірний розрахунок проведений позивачем, оскільки ним помилково визначено ціну на газ у березні та квітні 2016 року 3, 60 грн., тоді як при обсязі споживання більше ніж 1200 куб.м. за період з 01.10.2015 по 31.03.2016 вартість 1 куб.м. становить 7, 188 грн. Посилання позивача на спричинення йому моральної шкоди суперечить чинному законодавству, оскільки нарахування заборгованості не є неправомірними діями, тому прохав у позові відмовити. Позивач подав до суду заяву, в якій зазначив, що матеріальні збитки завдані йому поставкою газу низької калорійності, також відповідач постійно маніпулює з цифрами в своїх розрахунках, які кожного разу різняться. У судовому засіданні позивач позов підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Додатково зазначив, що 2000 грн. заплатив для того, щоб йому дали субсидію, проте не згоден з тим, що в неопалювальний період травень 2017 року йому було нараховано 477 кубів газу, тоді як в опалювальний сезон нарахування здійснювалися менші. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, додатково пояснив, що оскільки відповідач не повідомляє свої показники вчасно, то розрахунок береться виходячи із соціальної норми. Коли 20.06.2017 року було знято показники 62 825, то позивачу було нараховано у травні 2017 року 477 кубів, тобто ту кількість кубів газу, яка ним була спожита за період з попереднього контрольного зняття показників 28.11.2016 року по 20.06.2017 року. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 01 липня 2015 року згідно з рішенням НКРЕКП для побутових споживачів в зоні обслуговування ПАТ «Полтавагаз» в Полтавській області реалізація природного газу для задоволення потреб населення здійснюється суб»єктом господарювання - ТОВ «Полтавагаззбут». ТОВ «Полтавагаззбут» визначено постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов»язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам та релігійним організаціям. Відповідно до п.14 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, , які затверджені Постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Відповідно до п.5.5 розділу V Типового договору розподілу Споживач, що є побутовим, який за умовами цього Договору розраховується за лічильником газу, зобов»язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показники лічильника газу та протягом п»яти календарних днів (до 05 числа включно) надавати їх оператору ГРМ в один з таких способів: через особистий кабінет на сайті Оператора ГРМ; за телефоном; шляхом зазначення показань у сплаченому рахунку (квитанції абонентської книжки) Оператора ГРМ; на електронну пошту. У разі неотримання до 06 числа місяця, що наступає за розрахунковим, показань лічильника та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об»єм розподілу та споживання природного газу по Споживачу за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об»єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання Споживача та його середньорічного об»єму споживання природного газу за останні три роки. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть показання лічильника газу, формування об»єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. Таким чином, за умови розрахунку за природний газ згідно лічильника газу, споживач зобов»язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п»яти діб надавати їх оператору ГРМ та проводити оплату за спожитий природний газ до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, іншого чинне законодавство не передбачає. Відповідно до п.3 розділу 2 Кодексу газорозподільних систем, на Оператора ГРМ покладені функції, щодо формування добових, декадних, місячних та річних показників фактичного об»єму та обсягу (розподілу, споживання) природного газу по об»єктах суб»єктів ринку природного газу, які знаходяться на ліцензованій території ГРМ. Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку передає інформацію про об»єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період до Оператора ГТС з метою її використання суб»єктами ринку природного газу, а тому числі постачальником споживача. Визначені Оператором ГРМ об»єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов»язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Чинним законодавством передбачено, що за наявності лічильника газу розрахунок за надані послуги проводиться за встановленими цінами на підставі фактичних показань лічильника. Судом встановлено, що на об»єкті газоспоживання за адресою: м.Полтава, вул.Панаса Мирного, 76 встановлений газовий лічильник відповідно до якого здійснюється нарахування за використаний природний газ. Позивач з 2015 року користується субсидією для відшкодування витрат на оплату послуг з газопостачання для індивідуального опалення. Постановою КМУ від 21.10.1995 року № 848 затверджено Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива», якою визначено умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг (водо, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива. Відповідно до п.3 даної Постанови призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах ( у разі їх створення) рад. 23 серпня 2016 року КМУ прийнята Постанова «Деякі питання надання субсидій для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг»№ 534, якою затверджений Порядок розрахунку та повернення до бюджету невикористаних сум субсидії для відшкодування витрат на оплату послуг з централізованого опалення (теплопостачання), послуг з газо- та електропостачання для індивідуального опалення. Зазначена Постанова стосується і споживачів, які використовували газ комплексно та мали індивідуальне опалення на період опалювального сезону 2015-2016 років. Пунктом 5 вказаної Постанови визначено порядок розрахунку невикористаної суми субсидії для відшкодування витрат на оплату послуг з газопостачання для індивідуального опалення за опалювальний період за особовим рахунком кожного одержувача субсидій. На виконання вимог чинного законодавства, ТОВ «Полтавагаззбат» провело по особовому рахунку № 15459 перерахунок невикористаної субсидії та повернуло до держбюджету залишок невикористаної суми субсидії за період 2015-2016 р.р. у розмірі 2 906, 98 грн., за опалювальний сезон 2016-2017 р.р. у розмірі 805, 12 грн.(а.с.6). Таким чином, доводи позивача щодо незаконного повернення вказаних коштів не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Незаконність Постанови КМУ № 534 та проведених перерахунків ТОВ «Полтавагаззбут» не доведена жодними доказами. Розрахунки проведені [PERSON] не можуть бути прийняті судом як вірні, оскільки в ньому використана ціна на природний газ у березні та квітні 2016 року у сумі 3, 60 грн. за 1 м.куб., тоді як з 01.10.2015 року відповідно до положень Закону України «Про ринок природного газу», Постанови КМУ № 758 від 01.10.2015 року «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов»язків на суб»єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» діють граничні роздрібні ціни на природний газ для побутових споживачів, зокрема для індивідуального опалення або комплексно: за обсяг, використаний до 1200 куб.м. природного газу за період з 01.10.2015 року по 31.03.2016 року 3,6 грн. за 1 куб.м., за обсяг, за обсяг, використаний понад 1200 куб.м. природного газу за період з 01.10.2015 троку по 31.03.2016 року 7, 188 грн. за 1 куб.м. Крім того, [PERSON] своєчасно не повідомляв ТОВ «Полтавагаз збут» про фактичні показання лічильника відповідно до п.5.5 розділу V Типового договору розподілу станом на 01 число кожного місяця ні через особистий кабінет на сайті Оператора ГРМ, ні за телефоном, ні шляхом зазначення показань у сплаченому рахунку (абонентської книжки) Оператора ГРМ, ні на електронну адресу. Твердження позивача, що у нього відповідачем не приймалися показники не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки не доведене жодними належними та допустимим доказами. Таким чином, за період між контрольними зняттями показань лічильника , а саме за період з 28.11.2016 року (показник лічильника 61200) по 20.06.2017 (показник лічильника 62825) нарахування здійснювалися виходячи із розміру соціальної норми. У травні 2017 року після чергового контрольного зняття показників лічильника (62825) відповідачем було нараховано 477 м.куб. газу, тому борг склав 3 385 грн. 22 коп. 31 жовтня 2017 року [PERSON] добровільно сплатив 2000 грн. за спожитий природній газ ТОВ «Полтавагаззбут», що підтверджується квитанцією ТS207520 (а.с.77). Того ж дня сторони уклали Графік 455/17 погашення заборгованості, [PERSON] визнав наявність боргу у розмірі 1593,95 грн. станом на показник 62855 та домовились про його погашення протягом 2-ох місяців, починаючи з 01.12.2017 по 10.01.2018 включно (а.с.76). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема 1) припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов»язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з ТОВ «Полтавагаззбут» грошових коштів у сумі 2000 грн., які були сплачені [PERSON] 31.10.2017 року. Доказів порушення зобов»язань з боку ТОВ «Полтавагаззбут» у правовідносинах із [PERSON] не здобуто. З цих підств, у задоволенні позовних вимог в цій частині необхідно відмовити. Твердження про примушування позивача сплатити вказані кошти та проведення відповідачем маніпуляцій із розрахунками, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, тому судом оцінюються критично як намагання безпідставно повернути вказані кошти. Суд не вбачає підстав і для задоволення позовних вимог щодо відшкодування матеріальних та моральних збитків у сумі 20 000 грн., виходячи з наступного. Згідно п.п.2,4,5,6 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: належну якість продукції та обслуговування; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Суд вважає, що [PERSON] не довів, що саме ТОВ «Полтавагаззбут» постачає йому неякісний природний газ заниженої калорійності, що призвело до спричинення йому матеріальної та моральної шкоди. Також ним не доведений і сам факт постачання йому неякісного природного газу. Вирішуючи позовну вимогу про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд виходить із недоведеності протиправності дій заподіювача шкоди та наявності самої шкоди, а отже і причинно-наслідкового зв»язку між фактом спричинення шкоди та протиправними діями заподіювача шкоди. Крім того, не доведена вина відповідача у спричиненні шкоди, а відтак порушення права позивача судом не встановлено. За таких обставин, суд приходить до висновку що позовні вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди є безпідставними, а тому в задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити. Вимога щодо зобов»язання відповідача списати з його комунального особистого рахунку «Полтавагаззбут» незаконно нараховані грошові кошти у сумі 7 954, 73 грн. задоволенню не підлягає за безпідставністю. Як зазначив у судовому засіданні сам позивач, станом на день розгляду справи у суді його борг значно зменшили. Доказів, які б послугували підставою для задоволення позовних вимог в цій частині не надано. Таким чином, в задоволенні позову в цій частині суд вважає за необхідне відмовити. Від сплати судового збору позивач звільнений на підставі ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Outcome: dismissed