Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому прохав стягнути заборгованість по заробітній платі із відповідача в сумі 2 374,28 грн., а також моральну шкоду в сумі 237,00 грн., оскільки відповідач у встановлені законом терміни не виплатив йому заробітну плату. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та пояснив, що він працює на підприємстві, відповідач заробітну плату вчасно не виплачує, відповідач добровільно відмовляється виплатити заборгованість по заробітній платі. Моральну шкоду обґрунтовував тим, що не отримуючи вчасно заробітну плату він прикладав зусилля для організації життя своєї родини, тобто жити за рахунок позичок, оскільки потрібно купувати продукти харчування та сплачувати вчасно комунальні платежі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але направив заяву про розгляд справи без участі представника позивача, а також надав довідку про суму заборгованості по заробітній платі. Суд, вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. У відповідності до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до наказу про прийняття на роботу № 64-п від 31.05.2012 року працює слюсарем-ремонтником 4 розряду в МЕС на підприємстві ПАТ «Галещинський машинобудівний завод сільськогосподарських машин та обладнання», що підтверджується записами в трудовій книжці та довідкою ( а.с. 5 - 7). Відповідно до ст. 115 КЗпП України та ст. 24 ЗУ «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникові не рідше 2 разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Згідно до довідки про заборгованість по заробітній платі вбачається, що станом на 29.05.2014 року відповідач заборгував позивачу за період з 01.04.2013 року по 01.05.2014 року заробітну плату в сумі 2 374,28 грн., середньомісячна заробітна плата позивача становить 920,64 грн. Отже, суд вважає, що позовна вимога позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 2 374,28 грн. підлягає до задоволенню, оскільки відповідач в порушення норм трудового законодавства своєчасно не сплачував нараховану заробітну плату позивачу, що є грубим порушенням прав позивача на отримання заробітної плати за виконану роботу. Згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд бере до уваги твердження позивача, що він не отримуючи вчасно заробітну плату докладав зусилля для організації життя своєї родини, був позбавлений керівником підприємства вчасно отримати заробітну плату за виконану роботу. Отже, на підставі вищевикладеного, суд вважає, що вимога позивача про стягнення моральної шкоди в розмірі 237,00 грн. підлягає до задоволенню, оскільки зазначена сума буде достатньою для сатисфакції. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved