Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, який уточнила 06.06.2016 року /а.с.32/ та просить суд постановити рішення, яким усунути перешкоди у користуванні власністю - квартирою №11 ( кімнати № 4,5) у будинку №30 по вулиці Мануїльського в м. Кривому Розі Дніпропетровської області власнику квартири [PERSON], та зняти [PERSON] [PERSON] з реєстрації за вищезазначеною адресою. Відповідач [PERSON] [PERSON] на неодноразові виклики до суду не зявився, заперечень проти позову не надав. Відповідно до ст.ст.74,76 ЦПК України вважається повідомленим про день та час розгляду справи /а.с.25-26, 28-29/. Позивач наполягає на розгляді справи за відсутності відповідача. Представник третьої особи - Відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, у встановленому законом порядку, заперечень не надав. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та третьої особи, на підставі наявних у справі доказів, та оголоси про заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 224-228 ЦПК України. Позивач [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що за вищезазначеною адресою вона проживає більше 4-ох років. В січні, 26 числа 2016 року, у нотаріуса був укладений договір дарування, відповідно до якого попередній власник [PERSON] подарувала їй житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] кімн.4-5. Коли позивач стала оплачувати комунальні платежі, то дізналась, що в квартирі зареєстрований відповідач. Попередній власник пояснила їй, що [PERSON] був зареєстрований тимчасово - на 1 рік, та ніколи в цій квартирі не проживав і жодного разу не зявлявся. Реєстрація відповідача порушує її право власності, користування та розпоряджання майном, тому вона уточненими позовними вимогами просить усунути їй перешкоди в користуванні житловим приміщенням, визнати відповідача таким, що втратив право на житло та зняти його з реєстрації. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проживає за адресою: [INFO] кімн.1-3 і є сусідкою позивача. Зазначила, що в квартирі №11 (кімнати 4-5) будинку №30 по вул. Мануїльського у м. Кривому Розі позивач проживає близько 5-ти років. Відповідач ніколи в квартирі не проживав. Вона його жодного разу не бачила. Вислухавши позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на праві особистої приватної спільної часткової власності належить 35/100 часток квартири, розташованої на першому поверсі пятиповерхового будинку, яка складається з пяти кімнат, загальною площею 86,7 кв.м., житловою площею 56,7 кв.м., а саме кімната №4, житловою площею 8,5 кв.м. та кімната під №5, житловою площею 11,1 кв.м., що підтверджується Договором дарування 35/100 (тридцять пять сотих часток) квартири від 26.01.2016 року, посвідченого [PERSON]В, приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області, укладеного між [PERSON] та позивачем [PERSON], та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 29.01.2016 року /а.с.5-6,10/. Відповідач [PERSON] [PERSON] зареєстрований за вищезазначеною адресою з 19.02.2009 року, що підтверджується інформацією Відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради № 450 від 13.05.2016 року /а.с.30/. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом. Згідно приписів ст.346 ЦК України, Право власності припиняється у разі: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викупу пам'яток культурної спадщини; примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника; реквізиції; конфіскації; припинення юридичної особи чи смерті власника. Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Оскільки право попереднього власника на користування житлом припинилося, то відповідач також втратив правові підстави на користування житлом. За таких обставин суд вважає, що уточнені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved