Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., старший державний виконавець Костянтинівського міськрайонного ВДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Петрова К.В., в якому просить визнати виконавчий напис від 21 грудня 2020 року №31637 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, яким пропонується стягнути з позивача заборгованість в сумі 31646 грн. 14 коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на те, що 01 квітня 2021 року отримав копію постанови старшого державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Петрової К.В. від 31 березня 2021 року про відкриття виконавчого провадження №64996647 про стягнення з нього на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості в сумі 31646 грн. 14 коп. З зазначеної постанови дізнався, що виконавче провадження було відкрито за заявою ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до якої було долучено виконавчий напис від 21 грудня 2020 року №31637 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. Зазначає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус, не отримав від відповідача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення, тому у нотаріуса не було підстав вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі є безспірними. Розрахунок боргу, здійснений відповідачем щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому написі зроблено відповідачем одноособово, без урахування думки та позиції позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Також, строк протягом якого відповідач міг звернутися із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису пропущено. Вважає, що виконавчий напис нотаріуса вчинений з порушенням діючого законодавства та не підлягає виконанню. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05 квітня 2021 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 травня 2021 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 23). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, від Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до суду надійшла заява про визнання позовних вимог (а.с. 68). Третя особа, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., на вимогу суду надав копії документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис №31637 від 21 грудня 2020 року (а.с.36-54), а також письмові пояснення щодо позову, в яких просив слухати справу без його участі, відмовити [PERSON] в задоволенні позову в повному обсязі (а.с. 33-35). З наданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. письмових пояснень вбачається, що третя особа заперечує проти позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, вказуючи, що 21 грудня 2020 року до нього звернувся директор ТОВ «Фінпром маркет» із заявою про вчинення виконавчого напису від 21 грудня 2020 року №24 4311, також, згідно вимог чинного законодавства додав до заяви кредитний договір №004-99926-221113 від 22 листопада 2013 року, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , додаток №1 Графік платежів від 22 листопада 2013 року до кредитного договору №004-99926-221113 від 22 листопада 2013 року, вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 19 жовтня 2020 року вих.№24 431, повідомлення про відступлення права грошової вимоги від 19 жовтня 2020 року вих.№24 431, виписку з рахунка [PERSON] із зазначенням суми заборгованості, строку, за який провадиться стягнення та відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором №004-99926-221113 від 22 листопада 2013 року, договір факторингу №18102020-ФК від 18 жовтня 2020 року, додаток до договору факторингу №18102020-ФК від 18 жовтня 2020 року, тобто, йому було надано всі необхідні та передбачені законодавством України для вчинення виконавчого напису документи. Зазначає, що виконавчий напис вчинено на підставі п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, відповідно до якого для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, подаються: оригінал кредитного договору, засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тобто п.2 передбачений вичерпний перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Наявність або відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також документи, що свідчать про визнання боржником вимог стягувача - не є умовою або ознакою безспірності заборгованості. Щодо строку позовної давності заборгованості зазначає, що відповідно до ст.256 Цивільного кодексу позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Нормами ж статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. День виникнення права вимоги і строк позовної давності - це суттєво різні речі. 11 травня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» та ПРТ «Дельта Банк» було укладено договір факторингу №450/К, на підставі якого ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» набуло право вимоги Кредитним договором №004-99926-221113 від 22 листопада 2013 року. 15 жовтня 2020 року між ТОВ Фінансова компанія «Сіті Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» було укладено договір факторингу №1/Д. Так, ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло право вимоги за Кредитним договором №004-99926-221113 від 22 листопада 2013 року. 18 жовтня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром маркет» було укладено договір факторингу №18102020-ФК. Таким чином, починаючи з 18 жовтня 2020 року право вимоги за кредитним договором №004-99926-221113 від 22 листопада 2013 року належить виключно ТОВ «Фінпром маркет». В матеріалах нотаріальної справи наявні Вимога про усунення порушення кредитних зобов`язань із застереженням про вчинення виконавчого напису нотаріуса, у разі невиконання вимог та Повідомлення про відступлення права грошової вимоги, які були направлені відповідачем на адресу позивача. Наголошує, що жодного порушення процедури вчинення виконавчого напису не було, оскільки для вчинення виконавчого напису обов`язковою умовою є лише надіслання вимоги про усунення порушень кредитних зобов`язань і наявність відмітки поштового зв`язку про її відправлення, а не одержання. ТОВ «Фінпром маркет» були подані всі необхідні документи для вчинення виконавчого напису, які в повному обсязі відповідають вимогам чинного законодавства та підтверджують безспірність заборгованості. Просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Третя особа - старший державний виконавець Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Петрова К.В., в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про час і місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, письмових пояснень не подала. З`ясувавши позицію позивача, відповідача, третьої особи - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до копії заяви №004-99926-221113 від 22 листопада 2013 року (а.с. 37), копії графіку платежів до заяви №004-99926-221113 від 22 листопада 2013 року (а.с. 38) [PERSON] (а.с. 7) уклав з ПАТ «Дельта Банк» кредитний договір №004-99926-221113 від 22 листопада 2013 року. Сума кредиту складає 15000 грн. 00 коп., строк користування кредитом 36 міс., дата останнього платежу по кредиту 22.11.2016 року. Виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем від 21 грудня 2020 року запропоновано стягнути з [PERSON] , невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №18102020-ФК від 18 жовтня 2020 року, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №1/Д від 15 жовтня 2020 року, якому в свою чергу Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» на підставі договору факторингу №450/К від 11 травня 2018 року, відступлено право вимоги за кредитним договором №004-99926-221113 від 22 листопада 2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] за період з 10 травня 2018 року по 21 грудня 2020 року включно, у розмірі: - 12644 грн. 35 коп. - заборгованість за тілом кредиту; - 18951 грн. 79 коп. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; - 50 грн. 00 коп. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 31646 грн. 14 коп. Виконавчий напис вчинений набирає чинності з дня його вчинення і має бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з дня його вчинення. Зареєстровано в реєстрі за №31637 (а.с.36). Постановою старшого державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Харків) Петровою Катериною Володимирівною від 31 березня 2021 року на підставі виконавчого напису № 31637 від 21 грудня 2020 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» боргу 31646,14 грн., відкрито виконавче провадження № 64996647 (а.с.11). 18 жовтня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» і ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» було укладено договір факторингу №18102020-ФК (а.с. 43-51) на підставі якого право вимоги за кредитним договором №004-99926-221113 від 22 листопада 2013 року, згідно додатку №1 до договору факторингу (а.с. 52-54) належить ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ». З наданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. копій документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис № 31637 від 21 грудня 2020 року, убачається, що на адресу позивача [PERSON] було направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань з повідомленням про відступлення права грошової вимоги (а.с. 40, 41). Також, для одержання виконавчого напису відповідачем був наданий документ під назвою «Виписка з рахунка за [PERSON] із зазначенням суми заборгованості, строку, за який провадиться стягнення та відміткою стягувача про непогашення заборгованості за Кредитним договором №004-99926-221113 від 22.11.2013 р. укладеним з ПАТ «Дельта Банк» (а.с.42). Фактично цей документ є довідкою про розмір заборгованості, яка при цьому вказує лише на розмір заборгованості та її складові та не містить значення номеру рахунку боржника, відомостей про період утворення такої заборгованості, дати надання кредитних коштів, внесення позивачем платежів за кредитним договором тощо. Тобто, цей документ за змістом не є засвідченою випискою з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. У відсутність відомостей про період утворення заборгованості за кредитним договором у такому документі, нотаріус не мав можливості перевірити дотримання відповідачем строків звернення за виконавчим написом. Ухвала Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05 квітня 2021 року про витребування доказів ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», старшим державним виконавцем Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Петровою К.В. не виконана, зважаючи на що справа розглядається судом на підставі наявних доказів. Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012№ 296/5 (далі - Порядок). Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Так, відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Проте, ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» суду не надано документів, які свідчать про безспірність заборгованості позивача та наявність у нього права вимоги. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Правову позицію з цього питання з аналогічними висновками висловлено Верховним Судом України у Постанові від 23.01.2018 у справі № 310/9293/15, яка в силу Закону є обов`язковою до застосування цій справі, оскільки мають місце аналогічні по своїй суті фактичні обставини справи та відповідно правовідносини. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, визнання позовних вимог відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., старший державний виконавець Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Петрова К.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Згідно із ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку, в тому числі, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. При цьому, положеннями статті 142 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма передбачена ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, враховуючи, що відповідачем ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» визнано позов до початку розгляду справи по суті, то в судовому рішенні повинно бути вирішено питання про повернення позивачу з державного бюджету половини сплаченого ним судового збору при поданні позовної заяви (а.с. 4а). З урахування того, що позивачу підлягає поверненню 50 відсотків судового збору у розмірі 454 грн., суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача інші 50 відсотків судового збору, що дорівнює 454 грн.

Outcome: approved