Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Крім того, підтримання нею позовних вимог та прохання про розгляд справи у її відсутності викладено у адресованій суду письмовій заяві, яка долучена до матеріалів справи, що не суперечить положенню ч.3 ст.211 ЦПК України. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити. Крім того, додав, що сторони спільно не проживають уже більше 2-ох років, шлюб між ними існує лише формально, позивач на примирення категорично не згідна. Відповідач в судове засідання без поважних причин не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Причин своєї неявки суду не повідомив. Відповідачем відзиву на позов не подано. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON], 21 лютого 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Підгаєцького районного управління юстиції Тернопільської області, було укладено шлюб, актовий запис №6, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 21 лютого 2002 року. Від даного шлюбу у сторін народилась одна дитина, а саме: дочка - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 01 листопада 2002 року виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Підгаєцького районного управління юстиції Тернопільської області, підтверджено в судовому засіданні представником позивача, не заперечено відповідачем, а також вбачається із письмової заяви позивача від 18 жовтня 2018 року та нотаріально посвідченої заяви відповідача від 06 березня 2018 року. За час спільного проживання, подружнє життя між позивачкою та відповідачем не склалось, їх шлюб носить формальний характер, подружні відносини між ними припинено, сторони спільно не проживають вже більше 2-ох років, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивачки, а тому вона просить розірвати шлюб між ними. У відповідності до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За наведених вище обставин, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги відсутність малолітніх дітей, а також й те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення, враховуючи інші обставини життя подружжя, прийшов до переконання, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. Судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 704,80 грн. сплачений позивачкою при подачі позову до суду стягнути із відповідача на її користь. На підставі наведеного,

Outcome: approved