Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просить суд визнати припиненою поруку [PERSON]) за договором поруки № 02-10/1738, укладеним 21.06.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк, [PERSON] та [PERSON]. А також просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду. В обґрунтування позову позивач вказує, що 21.06.2006 року між [PERSON] (далі - «Позичальник») та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (тепер - ПАТ «Укрсоцбанк»; далі - «Відповідач», «Банк», «Кредитор») укладено Договір кредиту № 10-29/2149. В забезпечення вимог за Договором кредиту 21.06.2006 року [PERSON] уклав з Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», [PERSON] договір поруки № 02-10/1738. Відповідно до п. 1.1 Договору поруки поручитель зобов'язується перед Кредитором у повному обсязі відповідати за виконання Позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування Кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених Договором кредиту. Згідно з п. 2.1 Договору поруки, порукою забезпечується зобов'язання наступного змісту: повернення кредиту в розмірі 191 200 доларів США 00 з порядком погашення заборгованості за кредитом, визначеним Договором, яким обумовлене основне зобов'язання, з кінцевим терміном погашення кредиту до 20.06.2021 року, а також дострокового погашення у випадках, передбачених договором, яким обумовлене Основне зобов'язання; сплата відсотків за користування кредитом у розмірі 11 відсотків річних та комісій, у розмірі, в строки та в порядку, що визначені договором, яким обумовлене Основне зобов'язання; сплата можливих штрафних санкцій, визначених Договором кредиту. Пунктом 4.4 Договору кредиту встановлено, що у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обов'язків, визначених п.п. 3.3.2 - 3.3.6, 3.3.10 - 3.3.12, 3.3.16 та 3.3.17 цього Договору, порушення Майновим поручителем умов договорів, визначених п. 1.3 та 3.3.4 цього Договору, протягом більше, ніж десять робочих днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, Позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити Кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, а також нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Крім того, п. 4.5 Договору кредиту встановлено, що у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обов'язків, визначених п.п. 3.3.7, 3.3.8 цього Договору, протягом більше як 90 (дев'яносто) календарних днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, Позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити Кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Пунктом 6.2 Договору поруки визначено, що він набирає чинності з дати його укладення. Разом з тим, з Договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється. Отже, в Договорі поруки не визначений строк його дії. Позивачу стало відомо, що Відповідач звертався до Позичальника із вимогою від 13.03.2008 року №02/1-13/421 про повернення залишку заборгованості за Договором кредиту. Зокрема, у своїй Вимозі Відповідач зазначив, що Позичальником за Договором кредиту допущено прострочку виконання зобов'язання згідно з п. 4.5 Договору кредиту і станом на 13.03.2008 року у боржника 93-ій день прострочки. Із тексту вимоги вбачається, що у березні 2008 року Відповідач застосував передбачене п. 4.5 Договору кредиту, ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України право на дострокове погашення Кредиту в повному обсязі і строк виконання основного зобов'язання в розумінні ч. 4 ст. 559 ЦК України настав 12.03.2008 року. Відповідач не звернувся до Поручителя із позовною вимогою протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Отже, порука за Договором поруки є припиненою з 12.09.2008 року на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України. Крім того, Позивачу стало відомо, що Рішенням кредитного комітету Банку від 26.07.2010 року була підвищена відсоткова ставка за Кредитним договором з 11% до приблизно 14%. При цьому, жодної згоди на таке підвищення Поручитель не надавав. Разом з тим, відповідно до наданої Позичальником інформації, останній сплачував відсотки по кредиту по ставці приблизно 14%. Згідно з ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. В розумінні зазначеної статті, зміною зобов'язання, внаслідок чого збільшується відповідальність поручителя, вважається, зокрема, збільшення відсоткової ставки Банком за кредитом, який забезпечується заставою, без згоди поручителя на внесення таких змін до договору поруки. В такому разі, на думку Позивача, збільшення відповідальності Поручителя за Договором поруки без його згоди є додатковою підставою вважати Договір поруки припиненим. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримують заявлені позовні вимоги. Третя особа [PERSON] погоджується з заявленими позовними вимогами. Представник відповідача в судове засідання двічі не з'явився будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив. У відповідності до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів(постановляє заочне рішення). Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 21.06.2006 року між третьою особою по справі [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» укладено Договір кредиту № 10-29/2149. В забезпечення вимог за Договором кредиту 21.06.2006 року [PERSON] уклав з Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», [PERSON] договір поруки № 02-10/1738. Відповідно до п. 1.1 Договору поруки поручитель зобов'язується перед Кредитором у повному обсязі відповідати за виконання Позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування Кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених Договором кредиту.(а.с.11) Зобов'язання визначені за порукою викладені у п. 2.1 Договору порукиПунктом 4.4 Договору кредиту встановлено, що у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обов'язків, визначених п.п. 3.3.2 - 3.3.6, 3.3.10 - 3.3.12, 3.3.16 та 3.3.17 цього Договору, порушення Майновим поручителем умов договорів, визначених п. 1.3 та 3.3.4 цього Договору, протягом більше, ніж десять робочих днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, Позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити Кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, а також нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Крім того, п. 4.5 Договору кредиту встановлено, що у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обов'язків, визначених п.п. 3.3.7, 3.3.8 цього Договору, протягом більше як 90 (дев'яносто) календарних днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, Позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити Кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). (а.с.18). Відповідач звертався до Позичальника із вимогою від 13.03.2008 року №02/1-13/421 про повернення залишку заборгованості за Договором кредиту. Зокрема, у своїй Вимозі Відповідач зазначив, що Позичальником за Договором кредиту допущено прострочку виконання зобов'язання згідно з п. 4.5 Договору кредиту і станом на 13.03.2008 року у боржника 93-ій день прострочки.(а.с.20-21). Таким чином у березні 2008 року Відповідач застосував передбачене п. 4.5 Договору кредиту, ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України право на дострокове погашення Кредиту в повному обсязі і строк виконання основного зобов'язання в розумінні ч. 4 ст. 559 ЦК України настав 12.03.2008 року. Відповідач не звернувся до Поручителя із позовною вимогою протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Таким чином порука за Договором поруки є припиненою з 12.09.2008 року на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України. Крім того відповідачем Рішенням кредитного комітету Банку від 26.07.2010 року позичальнику була підвищена передбачена договором кредиту 11 відсоткова ставка. При цьому, згоди на таке підвищення Поручитель не надавав. Згідно з ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України передбачено три випадки припинення поруки у зв'язку із закінченням строку її чинності: 1)якщо строк дії поруки встановлений у договорі поруки, порука припиняється після закінчення цього строку; 2)якщо строк дії поруки не встановлений у договорі поруки, але при цьому встановлений строк основного зобов'язання у кредитному договорі, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя; 3)якщо строк дії поруки не встановлений у договорі поруки, а також немає строку основного зобов'язання (або строк встановлений моментом пред'явлення вимоги), порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Отже, строк дії поруки не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Оскільки в Договорі поруки не встановлений строк його дії, але при цьому строк основного зобов'язання встановлений у Договорі кредиту, то в розумінні правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 23.05.2012 року у справі № 6-33цс12 та у постанові від 17.09.2014 року у справі 6-6цс14 до вказаних правовідносин застосовується ч. 4 ст. 559 ЦК України, за змістом якої порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Пред'явленням вимоги до поручителя в розумінні ч. 4 ст. 559 ЦК України є пред'явлення до нього позову. Строк виконання основного зобов'язання за Договором поруки настав 12.03.2008 року, коли Банк у відповідності до п. 4.5 Договору кредиту, ч. 2 ст. 1050 ЦК України застосував право на дострокове погашення зобов'язань та надіслав Позичальникові Вимогу від 13.03.2008 року. Починаючи від 12.03.2008 року та протягом наступних шести місяців, Банк мав суб'єктивне право пред'явити позовну заяву про стягнення заборгованості за Договором кредиту до Поручителя. Після спливу цих шести місяців порука за Договором поруки вважається припиненою. Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом України у постановах від 10.09.2014 року у справі № 6-28цс14, від 17.09.2014 року у справі № 6-125цс14, від 24.09.2014 року у справі № 6-106цс14, від 21.01.2015 року у справі № 6-190цс14 . Згідно з ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. В розумінні зазначеної статті, зміною зобов'язання, внаслідок чого збільшується відповідальність поручителя, вважається, зокрема, збільшення відсоткової ставки Банком за кредитом, який забезпечується заставою, без згоди поручителя на внесення таких змін до договору поруки. В такому разі договір поруки вважається припиненим з моменту збільшення відсоткової ставки. Зазначена позиція підтверджується роз'ясненням, що міститься в п. 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2012 року № 10-1393/0/4-12 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносинн». Відповідно до п. 3.3.1 Договору поруки Кредитор зобов'язаний до моменту виконання забезпеченого порукою зобов'язання не змінювати умов Договору кредиту без попереднього письмового погодження Поручителя. У постанові від 17.02.2016 року у справі № № 6-3176цс15 Верховний Суд України роз'яснив, що у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком. Таким чином, відповідно до імперативного положення ч. 1 ст. 559 ЦК України порука за Договором поруки є припиненою з дати підвищення відсоткової ставки за основним зобов'язанням без отримання відповідної згоди Поручителя. На підставі викладеного,

Outcome: approved