Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з цим позовом з тих підстав, що 13 грудня 2016 року помер його батько [PERSON], внаслідок чого відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок за адресою: с. Кострино, 201, Великоберезнянського району Закарпатської області. Цей будинок за життя збудував його батько, однак реєстрацію права власності здійснено не було. Він же являється спадкоємцем першої черги за законом вказаного майна і на час відкриття спадщини постійно проживав разом з батьком у згаданому будинку, а тому вважається таким, що вступив в управління спадковим майном. Крім того, спадкоємцем першої черги даної нерухомості являється його брат [PERSON], який проживає разом з ним, але своєю заявою від 24.07.2017 року не заперечив проти визнання права власності в судовому порядку на вищевказаний будинок уцілому за ним. Інших спадкоємців, які мали б право на обовязкову частку у спадщині, немає. Відповідно до матеріалів технічного паспорта № [NUMBER] Великоберезнянське районне бюро технічної інвентаризації від 24.05.2017 року вартість даного нерухомого майна становить 71\~132 грн. Разом з тим, відсутність реєстрації права власності на вищевказаний будинок перешкоджає йому оформити спадкування такого у нотаріуса, так як згідно діючого законодавства право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації цього права. Саме тому він отримав відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки видача такого свідоцтва проводиться після подання правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві. За таких обставин, він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав, тому просив визнати за ним право власності на згадуваний житловий будинок в порядку спадкування після смерті батька. Позивач у судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив розглянути справу без його участі. Сільський голова Костринської сільської ради також у судове засідання не зявився, подав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та просив розглянути справу без участі їх представника. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. - 2 - У судовому засіданні належними доказами встановлено, що 13.12.2016 року помер [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФМ № 221424 від 14.12.2016 року. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок за адресою: с. Кострино, 201, Великоберезнянського району Закарпатської області. Як вбачається з довідки Костринської сільської ради № 457 від 07.07.2017 року згідно погосподарської книги [PERSON] на момент смерті проживав та був зареєстрований за вищевказаною адресою і разом з ним проживали його сини: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Крім того, ці родинні звязки останніх зі спадкодавцем підтверджуються копіями їх свідоцтв про народження: [PERSON] серії ІІ-ЯР № 182187 від 17.04.1958 року та [PERSON] серії ІV-УР № 1313382 від 01.09.1962 року. Тож позивач являється спадкоємцем першої черги за законом вказаного майна й на момент відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем у вказаному будинку, а тому вважається таким, що вступив в управління спадковим майном. Рідний брат позивача [PERSON], який теж є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька і має право на спадкування, відмовився від спадщини на користь позивача, що стверджується його відповідною заявою від 24.07.2017 року. Обставин, які вказували б, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, судом не встановлено. Відповідно до матеріалів технічного паспорта КП Великоберезнянське районне бюро технічної інвентаризації (інвентаризаційна справа № 6028) від 24.05.2017 року вартість вищевказаного житлового будинку становить 71\~132 грн. Так, позивач звернувся до нотаріуса з наміром оформити свідоцтво про право на спадщину. Однак, як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Великоберезнянського районного нотаріального округу [PERSON] № 21/01-16 від 28.07.2017 року, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за [PERSON], оскільки за життя спадкодавця свідоцтво про право власності на цю нерухомість не було виготовлено та не було зареєстровано у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідач проти позову не заперечив, що суд розцінює, як визнання позову. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо, крім іншого, це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним (власником) документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року розяснено, що в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. - 3 - Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в тому числі і визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК Кодексу спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. З огляду на зазначені обставини справи, враховуючи відмову нотаріуса в оформленні права на спадщину, суд, використовуючи винятковий спосіб захисту спадкового права позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved