Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про нього як батька дитини. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 23 січня 2014 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . У цьому шлюбі [INFO] у них народився син [PERSON] , батьком якого у свідоцтві про народження було записано [PERSON] . Позивач має сумніви щодо того, чи є [PERSON] дійсно його сином. Вони почали зустрічатися з відповідачем у 2013 році. В 2013-2014 році відповідач навчалася в Лубенському медичному училищі та проживала в м.Лубни в гуртожитку. Позивач в цей час проживав у м.Пирятині. Вони зустрічалися періодично, раз на місяць, раз на два місяці. В кінці серпня- на початку вересня 2013 року вони зустрілися і у них були інтимні відносини. Після цього сторони не зустрічалися. А через три місяці відповідач повідомила позивача, що вона вагітна. У січні 2014 року сторони уклали шлюб, а 07.08.2015 розірвали шлюб у судовому порядку. Після одруження сторони проживали разом тільки один місяць. Після розлучення відповідач на прохання позивача про зустріч із сином відмовляла, показувати сина не хотіла. Така поведінка викликала в нього підозри. Від проведення експертизи для встановлення батьківства дитини відповідач відмовляється. У зв`язку з чим він просить виключити відомості про його батьківство з актового запису № 69 від 27 травня 2014 року про народження [PERSON] , складеного відділом державного реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Пирятинського районного управління юстиції у Полтавській області. Також просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, надав пояснення, аналогічні у позові, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти виключення з актового запису про народження [PERSON] запису про [PERSON] як батька дитини. Пояснила, що позивач насправді є біологічним батьком їх дитини, але про дитину він не піклувався з народження, з пологового будинку її з дитиною не забрав, з лютого 2014 року вони проживали окремо. Наразі вона створила сім`ю з іншим чоловіком, якого дитина вважає своїм батьком та який піклується про неї. Від проходження експертизи відмовилася, так як не бажає травмувати дитину зустріччю з позивачем. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Пирятинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Полтавській області у судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком дитини, та дитиною. Статтями 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини: Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 січня 2014 року по 17 серпня 2015 року (а.с. 4,6). У шлюбі [INFO] у сторін народився син [PERSON] , у актовому записі про народження якого у відповідності до ст. 133 СК України батьком дитини вказаний [PERSON] , що стверджується актовим записом про народження № 69 від 27.05.2014 року (а.с. 5). Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 28.08.2015 з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі ј частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 10.07.2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.7). Згідно ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком дитини та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК (2947-14), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Ухалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 10 квітня 2019 року задоволено клопотання позивача [PERSON] про призначення по справі судово-медичної генетичної експертизи. Призначено по справі судово-медичну генетичну експертизу, проведення якої доручити Київському міському бюро судово-медичної експертизи (а.с. 24). Відповідно до листа, направленого Київським міським клінічним бюро судово-медичної експертизи від 13.05.2019 № 100-381/1085 було повідомлено суд про необхідність забезпечення явки сторін до бюро на 04.07.2019 (а.с.27). Судом повідомлено належним чином відповідача [PERSON] про час та дату прибуття до експертної установи останньої з неповнолітнім [PERSON] для відбору зразків крові. Проте, відповідач [PERSON] разом з неповнолітнім [PERSON] до експертної установи для відбору зразків крові не з`явилися. Так, в друге, листом Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 09.04.2019 № 100-601/1599 було повідомлено суд про необхідність забезпечення явки сторін до бюро на 02.08.2019 (а.с.30). Судом повідомлено належним чином відповідача [PERSON] про час та дату прибуття до експертної установи останньої з неповнолітнім [PERSON] для відбору зразків крові. Проте, відповідач разом з неповнолітнім сином в черговий раз до експертної установи для відбору зразків крові не з`явилася. 14 серпня 2019 року вищезазначена ухвала суду повернулася на адресу суду без виконанням у зв`язку з неодноразовою неявкою відповідача [PERSON] на відбір зразків крові, тому генетична експертиза не була проведена (а.с. 32). Згідно зі ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Оскільки судом була призначена експертиза за клопотанням позивача для встановлення факту відсутності кровного споріднення між ним та дитиною, від проведення цієї експертизи ухиляється відповідач, яка була неодноразово попереджена про наслідки ухилення від проведення експертизи, суд, оцінивши інші докази у справі у їх сукупності, вважає за можливе визнати факт, для з`ясування якого призначалася експертиза, а саме факт відсутності кровного споріднення між [PERSON] та дитиною [PERSON] , [INFO] . Будь-яких доказів у спростування цих обставин відповідач суду не надала і судом таких доказів не здобуто, в зв`язку із чим позовні вимоги [PERSON] суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи те, що позивач заперечує своє біологічне батьківство дитини [PERSON] , [INFO] , тобто стверджує про відсутність кровного споріднення між ним та дитиною, а відповідач заперечень проти позову не надала, суд вважає необхідним даний позов задовольнити та виключити з актового запису про народження дитини відомості про позивача як батька дитини. Відповідно до ч. 1ст. 142 ЦПК Україниу разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, то відповідно позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 960,50 грн. З урахуванням повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, у відповідності дост. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 50 відсотків від сплаченого позивачем судового збору.

Outcome: approved