Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача ПАТ «Платинум Банк» про повернення коштів, відшкодування збитків. Позов мотивує тим,що 23 квітня 2015 року між ним та ПАТ «Платинум банк» було укладено договір №00346244 про розміщення вкладу «Готівка щомісяця», згідно даного договору позивачем було розміщено у відповідача депозитний вклад в сумі 5000 доларів США, строк зберігання вкладу з дати укладення договору до дати закінчення вкладу 23 липня 2015 року. 24 липня 2015 року позивач звернувся у Львівське відділення ПАТ «Платинум Банк» з заявою про повернення коштів з валютного депозиту у зв»язку з закінченням терміну дії вкладу. Однак в поверненні вкладу відповідачем йому було відмовлено у зв»язку з чим він був змушений звертатись з скаргами до центрального офісу ПАТ «Платинум банк» та до Національного Банку України. Вказує,що фактично вклад йому було повернуто 27 січня 2016 року,внаслідок чого йому було завдано матеріальну шкоду так як за період з 06 серпня 2015 року по 27 січня 2016 року, що становить 174 робочі, дні банком не виконувались умови договору. З врахуванням наведених мотивів просить стягнути з банку на його користь матеріальну шкоду в сумі 309,8 доларів США. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав,дав пояснення аналогічні наведеним мотивам позову,та заяві про уточнення позовних вимог. Представник відповідача ПАТ «Платинум банк» в судове засідання не з'явився, згідно поданих письмових заперечень проти задоволення позову заперечує та вказує,що у зв'язку із наявними обмеженнями щодо видачі грошових коштів в іноземній валюті, грошові кошти у Банку видаються Клієнту виключно відповідно до встановлених НБУ обмежень, тому вважає,що позов до задоволення не підлягає та в задоволенні такого просить відмовити. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 квітня 2015 року між позивачем та ПАТ «Платинум банк» було укладено договір №00346244 про розміщення вкладу «Готівка щомісяця», згідно даного договору позивачем було розміщено у відповідача депозитний вклад в сумі 5000 доларів США, строк зберігання вкладу з дати укладення договору до дати закінчення вкладу 23 липня 2015 року (а.с.4). Згідно п.1.1. вказаного Договору, Банк приймає від Вкладника на Вкладний рахунок №26302772784901 грошову суму у розмірі 5000 доларів США та зобов'язується повернути Вклад та сплатити проценти за користування Вкладом на умовах та у порядку, передбаченому цим Договором. Строк зберігання вкладу з дати укладення Договору до дати повернення Вкладу 27 липня 2016 року. Пунктом 2.3 Договору встановлено, що процентна ставка за Вкладом становить 13% річних. Нарахування процентів здійснюється в останній банківський день місяця та в дату повернення Вкладу. Сплата нарахованих процентів за вкладом здійснюється Банком одночасно з поверненням суми Вкладу, шляхом перерахування Банком коштів на картковий/поточний рахунок №26302772784901. Згідно п.3.1. Договору, сума Вкладу, а також сума нарахованих та не сплачених процентів повертається на картковий/поточний рахунок №26302772784901, відкритий в Банку. Відповідно до ч.1\~ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ч.1\~ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.2\~ст.1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ч.1\~ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.ч.1,2\~ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2\~ст.56 Закону України «Про Національний банк України»,Національний банк видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб. Згідно вимог\~Постанови Правління Національного банку України від 03 червня 2015 року №354 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», уповноважені банки здійснюють операції з купівлі-продажу іноземної валюти за гривні на міжбанківському валютному ринку України відповідно до нормативно-правого акта Національного банку України, що регулює порядок та умовах торгівлі іноземною валютою. Вимогами вищевказаної постанови передбачено, що на кінець робочого дня сальдо перевищення загального обсягу купівлі безготівкових іноземних валют та банківських металів за гривні над обсягом їх продажу за власними операціями уповноваженого банку не може бути більше ніж: за операціями на умовах «тод» - 0,1 відсотка від розміру регулятивного капіталу банку (в еквіваленті); за операціями на умовах «том», «спорт», «форвард» - 0,1 відсотка від розміру регулятивного капіталу банку (в еквіваленті); за операціями на умовах «тод», «том», «спот», «форвард» - 0,1 відсотка від розміру регулятивного капіталу банку (в еквіваленті). З вищенаведеного випливає, що якщо уповноваженому банку потрібно купити іноземну валюту для виконання зобов'язань перед усіма клієнтами (видача депозитів, сплата відсотків, виконання платіжних доручень в іноземній валюті), то він в будь-якому випадку може купити в день не більше 0,1% від регулятивного капіталу. 04 вересня 2015 року набула чинності\~Постанова Правління НБУ від 03 вересня 2015 року №581 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», п.п.10 п.6 якої передбачено, що уповноважені банки зобов'язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті або банківських металів з поточних і депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 20000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ. Вказана постанова діяла до 03 грудня 2015 року включно. 04 грудня 2015 року набула чинності Постанова НБУ від 03 грудня 2015 року №863 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», п.п.10 п.6 передбачено, що уповноважені банки зобов'язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті або банківських металів з поточних і депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 20000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ. Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що у даному випадку відповідач діяв згідно вимог НБУ, згідно яких було встановлено обмеження щодо видачі грошових коштів з поточних рахунків, а відтак, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача є безпідставним та до задоволення не підлягають.

Outcome: dismissed