Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовом до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, третя особа: Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр» МЮ України, про звільнення майна з-під арешту, в якому просить зняти арешт з усього майна та оголошену заборону на його відчуження, яке належить [PERSON] , та який накладено постановою Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області 13 травня 2009 року за виконавчим провадженням АВ 994554. В своїй позовній заяві посилається на той факт, що обмеження вжите відносно майна перешкоджає розпоряджатися ним. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13 травня 2019 року вказану справу прийнято до розгляду та відкрито провадження і розгляд даної справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. В подальшому до суду не надходило заяви відповідача із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Доказів поважності причин неявки до суду не надавав. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, за наявності згоди позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи згідно з ст.ст. 280-281 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Враховуючи викладене, згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 лютого 2017 року позивач дізнався, що на все його майно постановою державного виконавця серії АА №994554 накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження. Після звернення до Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси з заявою про зняття арешту майна позивачу було відмовлено, у зв`язку з знищенням виконавчого провадження. Арешт за заборона на його відчуження були накладені постановою АВ №994554 від 13.05.2009 р. державного виконавця Шкімбової І.С. Першого Приморського відділу ВДВС Одеського міського управління юстиції на невизначене майно, все нерухоме майно позивача без конкретної адреси знаходження майна. Позивач посилається на те, що він не був учасником даного виконавчого провадження. Згідно відповіді ВДВС від 16.05.2017 року №17633 виконавче провадження, на підставі якого винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження знищено після трьох років зберігання. Тобто при знищенні виконавчого провадження арешт не був скасований. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки обтяження на майно, яке належить позивачу було вжите державним виконавцем не перевіривши право власності на вищевказане майно, не скасовано арешт разом з закінченням виконавчого провадження, тому суд вважає, що накладення арешту на майно що належать позивачу на праві власності, порушує його права. Таким чином, слід зняти арешт з усього майна та оголошену заборону на його відчуження, яке належить [PERSON] , та який накладено постановою Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області 13 травня 2009 року за виконавчим провадженням АВ 994554. На підставі викладеного та

Outcome: approved