Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, який в процесі розгляду справи уточнив, про визнання за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO], на будинок з надвірними будівлями [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначив, його батько [PERSON] помер [INFO] При житті батько склав заповіт, засвідчений 04 квітня 1990 р. Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою, яким все своє майно заповів дружині [PERSON], а коли дружина помре раніш, чи не прийме спадщину, онучці [PERSON]. Після смерті батька відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS]. Після смерті батька, [PERSON] була його спадкоємцем за заповітом. На час смерті батька його дружина [PERSON] фактично проживала спільно з батьком по [ADDRESS] тому вступила в управління та володіння будинком та вважається такою, що прийняла спадщину. Позивач зазначив, що обставини фактичного сумісного проживання батька та мачухи по [ADDRESS] підтверджуються довідками Фрунзенської районної ради м. Харкова, заповітами батька та мачухи, у яких вони вказують однакове місце проживання. Також позивач зазначив, що обставини управління [PERSON] спадковим майном після смерті його батька підтверджуються її проживанням в домі. [PERSON] підтримувала будинок в належному стані, красила вікна, поли, сплачувала комунальні послуги, обробляла земельну ділянку. Вона замовила та отримала у БТІ технічний паспорт на будинок, однак не встигла отримати свідоцтво на спадщину у зв'язку зі смертю. Крім цього, [PERSON] зробила розпорядження будинком по [ADDRESS] заповів його позивачу. [PERSON] померла [INFO], за життя вона склала два заповіту: заповіт, засвідчений 04 квітня 1990 р. Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою, яким все своє майно вона заповіла чоловіку [PERSON], а коли чоловік помре раніш, чи не прийме спадщину, онучці [PERSON], та заповіт засвічений 23 липня 2004 р. посвідчений Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою, яким все своє майно вона заповіла позивачу по справі. Після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини до Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори 12.01.2005 р. звернувся позивач, та 09.02.2005 р. звернулась його донька [PERSON]. 16 січня 2013 р. позивач звернувся до Дванадцятої ХДНК із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], але нотаріус відмовився видавати йому свідоцтво на право власності на спадщину, так як відсутній правовстановлюючий документ на ім'я [PERSON] на будинок та було рекомендовано позивачу звернутися до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити та надали суду пояснення згідно заявлених позовних вимог. Представник відповідача Харківської міської ради Чигринова Н.В., яка діяла на підставі довіреності, до судового засідання не з*явилася, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, надала до суду заяву, якою просила суд слухати справу за відсутності представника ХМР, просили прийняти законне та обґрунтоване рішення на підставі наявних у справі матеріалів. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не з'явилася, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Надала суду заяву, якою просила слухати справу за її відсутності проти задоволення позову не заперечувала, просила позов задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні допитані свідки. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона знала померлих батьків [PERSON], знає їх з 5 років. Вони разом з дітьми мешкали в спірному будинку. Спочатку помер батько [PERSON] та його дружина [PERSON] продовжила проживати в будинкуразом з [PERSON], сином померлого. Потім вона померла та в будинку залишився мешкати сам позивач, який мешкає в будинку до теперішнього часу. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він є племінником позивача [PERSON] В будинку по [ADDRESS] раніше мешкали [PERSON] - позивач по справі, [PERSON] - його батько та [PERSON] - дружина батька. Позивач постійно здійснював догляд за своїми батьками. Після смерті [PERSON] та [PERSON], позивач залишився сам мешкати у вказаному домоволодінні Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача ХМР та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши сторону позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи при цьому з наступного. Відповідно до договору на право побудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого 12.07.1952 р. державним нотаріусом 1-ї ХДНК р. Савіковою Н.Г., за реєстром № 2894 / Д, та рішення виконкому Сталінської райради депутатів трудящих від 13.05.1952 р. виділено земельну ділянку для забудови за адресою [ADDRESS] батьку позивача [PERSON] Як вбачається з акту зазначення меж від 07.06.1952 року складеного Міськпроектом при Управлінні головного архітектора м. Харкова - проведено винос на місцевість межі ділянки загальною площі 600 кв.м., розташованій в [ADDRESS] згідно рішення виконкому Сталінської райради депутатів трудящих від 13.05.1952 р., яка передана в користування [PERSON]. Рішенням Московської районної ради депутатів трудящих ся м. Харкова від 19.08.1969 року, завіреним державним нотаріусом 7-ї ХДНК [PERSON] від07.11.1959 року, за реєстром 1-6776, прийнято новозбудований будинок в 1952-1968 роках [PERSON] по [ADDRESS] згідно акту районної прийомної комісії та висновком про реєстрацію документів на право користування земельною ділянкою [NUMBER] встановлено, що користувач [PERSON] фактично користується земельною ділянкою розміром 823 кв.м. Згідно відповіді КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за № 23-29145 від 14.12.1012 р. на адресу Дванадцятої ХДНК вбачається, що право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки, посвідченого 12.07.1952 р. 1-й ХДНК р. № 2894 / Д. Відповідно свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 13.08.1953 р. Сталінським бюро ГАГС м. Харкова батьками [PERSON] є: батько [PERSON], мати [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] виданого 16.11.1974 р. Фрунзенським відділом РАГС м. Харкова, актовий запис 310, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], та після одруження прізвище дружини - [PERSON]. [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER] від 19 грудня 2007 р. видане відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 4 Харківського міського управління юстиції). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] При житті батько позивача залишив заповіт, засвідчений 04 квітня 1990 р. Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою, яким все своє майно заповів дружині [PERSON], а коли дружина помре раніш, чи не прийме спадщину, онучці [PERSON]. Заповіт не було змінено і не анульовано. У відповідності зі ст. 524 ЦК (1963 р.)після смерті [PERSON], [PERSON] була його спадкоємцем за заповітом. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, у шість місяців, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено у судовому засіданні, обставини фактичного сумісного проживання [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] підтверджуються довідками Фрунзенської районної ради м. Харкова від 02.03.2005 р. № 341, від 20.03.2007 р. № 405 (а.с. 16, 17), заповітами [PERSON] та [PERSON] у яких вони вказують однакове місце проживання (а. с. 69, 70). Обставини управління [PERSON] спадковим майном після смерті чоловіка підтверджуються її проживанням в домі. [PERSON] замовила та отримала у БТІ технічний паспорт на будинок від 09.07.2004 року виданий Харківським міським бюро технічної інвентаризації, реєстраційний № 5136, інвентаризаційна справа № 61899 (а.с. 18-20), однак не встигла отримати свідоцтво на спадщину у зв'язку зі смертю. Крім цього, [PERSON] зробила розпорядження будинком по [ADDRESS], заповів його позивачу заповітом від 23.07.2004 р. посвідченим державним нотаріусом Четвертої ХДНК, зареєстрованим в реєстрі за № 4-1805 (а.с. 13). Суд приймає до уваги пояснення свідків [PERSON] та [PERSON], відносно яких [PERSON] після смерті чоловіка проживала у вказаному будинку, підтримувала його в належному стані, проводила косметичний ремонт - фарбувала вікна, підлогу, сплачувала комунальні послуги, обробляла земельну ділянку, тобто управляла спадковим майном. У відповідності до ч. 2 ст. 548 ЦК (1963 р.)прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. На той час для виникнення права власності на спадщину обов'язкової державної реєстрації права власності на нерухомість не було потрібно. Крім цього, нормами ЦК України (1963 р.), що діяв на той час, не вимагалось від спадкоємців обов'язкового отримання спадкоємцями свідоцтва про спадщину. Таким чином, [PERSON] мала право на спадщину відносно житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] однак свідоцтво про право власності в порядку спадкування за заповітом в органах нотаріату не отримала. Від прийняття спадщини не відмовилась. Таким чином, суд визнає, що [PERSON] набула право власності на будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO], так як вона мешкала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та фактично прийняла спадщину після його смерті. [PERSON] померла [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER] від 8 грудня 2006 р. видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 4 Харківського обласного управління юстиції). За життя [PERSON] склала два заповіту: заповіт засвідчений 04 квітня 1990 р. Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 3-1363, яким все своє майно вона заповіла чоловіку [PERSON], а коли чоловік помре раніш, чи не прийме спадщину, онучці [PERSON], та заповіт посвічений 23 липня 2004 р. держаним нотаріусом Четвертої Харківської державної нотаріальної контори Жовнір В.П., зареєстрований в реєстрі за № 4-500, яким все своє майно вона заповіла позивачу по справі [PERSON]. У відповідності до ч. 2 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. У відповідності до ч. 3 ст. 1254 ЦК України кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Судом встановлено, що заповіт посвічений 23 липня 2004 р. держаним нотаріусом Четвертої Харківської державної нотаріальної контори Жовнір В.П., зареєстрований в реєстрі за № 4-500, яким все своє майно [PERSON] заповіла позивачу на теперішній час дійсний, тому позивач - [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] 16 січня 2013 р. позивач звернувся до Дванадцятої Харківської Державної нотаріальної контору із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] Відповідно до листа Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори від 18.01.2013 р. за № 85/01-16 свідоцтво видати позивачу не можливо, так як відсутній правовстановлюючий документ на ім'я [PERSON] на будинок. Таким чином суд встановив, що позивач [PERSON] здійснив всі дії для належного оформлення спадку, дійсно проживав разом з [PERSON], із спадкодавцем, на час відкриття спадщини, фактично прийняв спадщину, своєчасно та належним чином звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, в зв*язку з чим, суд визнає за позивачем [PERSON] право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO], на будинок з надвірними будівлями [ADDRESS]. Оцінюючи в сукупності надані докази в процесі розгляду справи та пояснення позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є мотивованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved