Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та свої вимоги обґрунтувала тим, що вона зареєстрована у квартирі № 27 будинку № 61 м-ну Західного в м. Мирнограді. Разом з нею там зареєстрований і відповідач її колишній чоловік [PERSON], також двоє їхніх неповнолітніх синів. Квартира не приватизована, є власністю міської ради та [PERSON] є її наймачем, однак з 2013 року не мешкає там без поважних причин. Місце знаходження останнього та його контакти їй невідомі. З 2013 року відповідач не виявляв бажання мешкати за місцем реєстрації з нею та дітьми, всі обовязки зі сплати комунальних платежів несе вона. Наразі вона бажає оформити субсидію, але не може цього зробити. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою. Позивач до суду не з'явилася, надала заяву з проханням розгляд справи проводити за її відсутності, на задоволенні позову наполягала, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, обґрунтувавши їх викладеними в позовній заяві обставинами. Також пояснила, що відповідач за відомостями, отриманими від його матері, перебуває у Російській Федерації і повертатися не планує. Просила суд задовольнити позовні вимоги та не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, повідомлявся про розгляд справи належним чином, жодних заяв або клопотань суду не надав. Представник третьої особи Мирноградської міської ради також не прибув до суду, будучи повідомленим належним чином про час та місце судового розгляду. Згідно зі ст. 224 ЦПК України в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі\~\~доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши представника позивача, та свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на такі встановлені в судовому засіданні обставини та відповідні ним норми діючого законодавства. Судом достовірно встановлено, що наймачем квартири № 27 будинку № 61 м-ну Західного в м. Мирнограді є відповідач [PERSON] згідно з рішенням виконавчого комітету Мирноградської міської ради № 56 від 15.12.2006, яким змінено договір найму вказаної квартири шляхом визнання наймачем [PERSON] замість його тітки [PERSON] (а.с. 11). [PERSON] зареєстрований у квартирі з 10.11.2005 (а.с. 4). У вказаній квартирі, крім [PERSON], також зареєстрована позивач [PERSON] з 06.09.2008 (а.с. 3), та діти сторін Володимир, [INFO], та Богдан, [INFO] (а.с. 10). Шлюб між сторонами розірвано рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 28.01.2011 (а.с. 6). Відповідач [PERSON] фактично не мешкає за місцем реєстрації з 2013 року, що підтверджено актом фактичних обставин не проживання особи, що зареєстрована, складеним координаційним комітетом органів самоорганізації населення Мирноградської міської ради 14.03.2017 за № 212 (а.с. 9), та показами опитаних судом свідків [PERSON] старшої будинку, та [PERSON] подруги сім'ї, які підтвердили відсутність відповідача за місцем реєстрації з 2013 року, те, що він з того часу жодного разу не зявлявся в квартирі та взагалі вони неодноразово від матері [PERSON] та інших осіб чули, що він наразі мешкає в Російській Федерації. У відповідності до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Стаття 72 ЖК України встановлює, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Отже, судом встановлено, що [PERSON] відсутній за місцем реєстрації як наймач жилого приміщення більше шести місяців, а саме, з 2013 року, що за вимогами закону є підставою для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Доказів, які б свідчили про його відсутність з поважних причин, в ході судового розгляду не здобуто. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені останньою судові витрати в сумі 640 гривень. На підставі наведеного, ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

Outcome: approved