Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що на початку квітня 2014 року вона домовилась з [PERSON] про купівлю у неї житлового будинку [ADDRESS] Пологівського району за гривневий еквівалент 9000 доларів США. Згідно розписки від 08.04.2014 року відповідач отримала від позивача 400 доларів США, в розписці вказано, що відповідач отримала 400 у.о., що в дійсності становило 400 доларів США. Кінцевої дати проведення розрахунків за будинок сторонами встановлено не було, але вони домовились, що повний розрахунок позивачем буде проведено до 2015 року. Вони домовились, що до 15.05.2014 року позивач сплатить еквівалент 3000 доларів США, після чого вони поїдуть до нотаріальної контори оформити завдаток і попередній договір про продаж будинку. На передодні 15.05.2014 року позивач телефонувала відповідачу, щоб домовитись про зустріч і передачу грошей, але відповідач повідомила, що нотаріального посвідчення купівлі-продажу будинку не буде, оскільки вона знайшла покупця на будинок, який їй дає більшу ціну. Відповідач відмовила позивачу в нотаріальному оформленні правочину купівлі-продажу будинку і стала вимагати від неї більшу суму, ніж ту, за яку вони домовлялись. Донька позивача знайшла у газеті «Пологівські вісті» об'яву про продаж відповідачем будинку, за який отримала від позивача завдаток, з посиланням на її мобільний телефон. Повернути позивачу, сплачений за будинок завдаток, відповідач відмовилась. У зв'язку з цим позивач просить стягнути на свою користь з [PERSON] 4600грн., що станом на 29.05.2014 року є еквівалентом 400 доларів США при курсі 1 долар США = 11,5грн. по курсу нацбанку; судові витрати просить покласти на відповідача, стягнувши з неї на користь позивача оплату судового збору та правової допомоги. В судовому засіданні позивач [PERSON], підтримавши позов та виклавши мотиви його пред'явлення, просить поданий позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на безпідставність вимог позивача. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідка та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивач [PERSON] домовилась з відповідачем [PERSON] про купівлю у останньої житлового будинку [ADDRESS] Пологівського району за 9000 доларів США. За твердженням позивача, вона передала відповідачу в якості завдатку за купівлю вказаного будинку 400 доларів США, що підтвердила допитаний свідок [PERSON] На підтвердження цього відповідач 08.04.2014 року склала розписку, в якій зазначила, що отримала від позивача кошти в сумі 400 у.о. в рахунок оплати за будинок. В судовому засіданні відповідач підтвердила, що отримала від позивача саме 400 доларів США. Купівля-продаж вказаного житлового будинку не відбулась, за твердженням позивача, що підтвердила і допитаний свідок [PERSON], через те, що відповідач відмовилась продавати будинок за раніше обумовлену суму і вимагала сплатити більшу ціну за будинок, за твердженням ж відповідача, вона не вимагала сплати позивачем більшої ціни за будинок, а позивач сама відмовилась купувати будинок. Відповідач заперечує проти повернення позивачу отриманих коштів в сумі 400 доларів США, оскільки купівля-продаж житлового будинку не відбулась не з її вини. Згідно ч.1 ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Основною ознакою завдатку є те, що він одночасно виступає і способом платежу, і способом забезпечення виконання зобов'язання. Згідно ч.1 ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до ч.1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Частиною 2 ст.570 ЦК України передбачена презумпцію авансу, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком. Правила ст.571 ЦК України щодо залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується в тих випадках, коли між сторонами укладено договір, проте він не виконується з вини якоїсь із сторін. У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. З огляду на викладене, внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов'язання може мати місце лише у випадку наявності зобов'язання, яке б мало випливати із договору, укладеного сторонами. На відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати. Законом не передбачено, що якщо аванс був переданий і зобов'язання не виконано, то він залишається у сторони, яка його отримала. Оскільки договір купівлі-продажу будинку у встановленому Законом порядку між сторонами укладений не був, передана відповідачу на підставі розписки від 08.04.2014 року сума у розмірі 400 доларів США, еквівалент 4600грн., за своєю правовою природою є авансом, який і підлягає поверненню позивачу у повному обсязі. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 243,6грн. та оплати витрат на правову допомогу в сумі 300грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved