Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідачки [PERSON] , про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 1 016 398 (один мільйон шістнадцять тисяч триста дев`яносто вісім) гривень. Позивач посилається на те, що 11 вересня 2011 року відповідачка [PERSON] позичила у [PERSON] . 486 000 (чотириста вісімдесят шість тисяч) гривень строком до 11.11.2014 року. Свій обов`язок по поверненню позичених коштів відповідачка не виконала. Договір позики було укладено 11.09.2013 року, та він містить умову про безпроцентність позики. Індекс інфляції за грудень 2014 року склав 103%, за 2015 рік - 143,3%, за 2016 рік - 112,4%, за 2017 рік - 113,7%, за січень-вересень 2018 року -105,6%. Таким чином, станом на час звернення до суду заборгованість відповідачки становить:486 000 (чотириста вісімдесят шість тисяч) гривень - суму позики; 472078 грн. (втрати від інфляції за час прострочення повернення боргу); 58320 грн. (3% річних за час прострочення повернення боргу) Всього 1 016 398 (один мільйон шістнадцять тисяч триста дев`яносто вісім гривень) (486 000+472078+58320=1016398). Відповідно до договору від 10 вересня 2015 року [PERSON] відступив право вимоги за договором позики позивачу по справі [PERSON] , до якого на підставі ст. 512-516 ЦК України перейшли усі права, які мав [PERSON] по договору позики з [PERSON] Позивач просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.128, 131 ЦПК України. Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 11.09.2013 року відповідачка [PERSON] уклала договір позики з [PERSON] , отримала позику у розмірі 486 000 (чотириста вісімдесят шість тисяч) гривень строком до 11.11.2014 року. Згідно з договором відступлення прав вимоги від 10.09.2015 року [PERSON] відступив право вимоги за договором позики [PERSON] , до якого на підставі ст. 512-516 ЦК України перейшли усі права, які мав [PERSON] по договору позики з [PERSON] Відповідно до статті 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові копті у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідальність за порушення саме грошового зобов`язання передбачена ст.625 ЦК України. За правилами ч.2 ст.625 ЦК України передбачено, що в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Такі висновки щодо відповідальності з підстав ст.625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання, яке виникло на підставі рішення суду про присудження грошової компенсації, викладені в постановах Верховного Суду України від 01 жовтня 2014 року №6-113цс14, від 30 березня 2016 року №5-86кз 16, від 6 липня 2016 року №6-1946цс15. З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що доводи позивача є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються зібраними по справі доказами і відповідають вимогам закону, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача суми боргу за договором позики в розмірі 1 016 398 (один мільйон шістнадцять тисяч триста дев`яносто вісім) гривень підлягають задоволенню.

Outcome: approved