Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 01 січня 2015 року. Після смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай), розташовану на землях бувшого КСП «Промінь» с.Зелені Курилівці, площею 2,17 в умовних кадастрових гектарах, яке вона отримала прийнявши спадщину після смерті своєї матері [PERSON]. Позивач спадщину прийняв та отримав свідоцтво про право на спадщину, зокрема, на земельну ділянка належну [PERSON] Нотаріус позивачу відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) в порядку спадкування у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий після смерті [PERSON], тому звернувся до суду за захистом своїх прав. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач Зеленокуриловецька сільська рада Новоушицького району Хмельницької області подала до суду заяву, у якій просить справу розглянути без участі її представника, проти позову не заперечує. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 квітня 1996 року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-БВ №040155 від 19 квітня 1996 року видане Зеленокуриловецькою сільською радою Новоушицького району Хмельницької області. Згідно довідок Зеленокуриловецької сільської ради №27, 28 від 10 січня 2018 року [PERSON] до дня смерті 07 квітня 1996 року була зареєстрована та проживала в [INFO]. У списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ № 0017, виданого 20 липня 1995 року КСП «Промінь» с. Зелені Курилівці, прізвище [PERSON] прописано за №542. Згідно протоколу розподілу земельних часток (паїв) між громадянами власниками сертифікатів прізвище [PERSON] зазначено під №604. 15 квітня 1997 року на імя [PERSON] виготовлено сертифікат серії ХМ №0311706 на земельну частку (пай) розміром 2,17 умовних кадастрових га. на землях КСП «Промінь» с. Зелені Курилівці. Свідоцтвом про народження І-БВ №301991 від 28 грудня 2000 року, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу від 04 жовтня 2017 року підтверджується те, що [PERSON] є матірю [PERSON]. 01 січня 2015 року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-БВ №243565 від 02 січня 2015 року видане виконавчим комітетом Зеленокуриловецької сільської ради Новоушицького району Хмельницької області. Із свідоцтва про смерть серії І-БВ №096914 від 06 лютого 1999 року виданого Зеленокуриловецькою сільською радою Новоушицького району вбачається, що чоловік [PERSON] [PERSON] помер 05 лютого 1999 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-БВ №255800 від 10 вересня 2015 року виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоушицького районного управління юстиції у Хмельницькій області батьками позивача записані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до постанови приватного нотаріуса Новоушицького районного нотаріального округу [PERSON] від 08 лютого 2018 року № 59/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на сертифікат на земельну частку (пай), після смерті [PERSON], яка померла 01 січня 2015 року , у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на майно. Із матеріалів спадкової справи 456-2015 від 12 листопада 2015 року заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що позивач прийняв спадщину подавши відповідну заяву та отримав свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку. Згідно повідомлення цього ж нотаріуса від №113/01-16 від 27 лютого 2018 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Згідно витягу з Проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) від 03 жовтня 2017 року вартість земельної частки (паю) розміром 2,17, яка належить [PERSON], становить 58564,50 грн. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК України, в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК Української РСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Зазначенні положення закону також містяться у ст.ст.1217, ч. 5 ст.1268 ЦК України. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначено Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв). Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08 серпня 1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в томі числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. У разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Зважаючи на викладене, суд вважає, що встановлені обставини по справі дають право позивачу на спадкування за законом права на земельну частку (пай) після смерті [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON], оскільки остання була включена до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю та набула право на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved