Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому посилається на те, що 16 лютого 2009 року він був прийнятий на работу заступником начальника ремонтно-енергетичного цеху/заступником головного енергетика АТ «Завод «Маяк» на підставі наказу від 13.02.2009 №84-к. 15 травня 2019 року на підставі наказу №79к він був звільнений з роботи за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком згідно ст. 38 КЗпП України. Після звільнення з ним не було проведено остаточний розрахунок та не виплачено заборгованість по заробітній платі у розмірі 134 580,39 грн. Просить стягнути вказану суму заборгованості, та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з дня звільнення і до ухвалення рішення в даній справі. Відповідно до вимог ст.ст 19, 274 ЦПК України дана справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідач у встановлений судом строк надав до суду відзив щодо позову, в якому визнав позовні вимоги частково, а саме визнав в частині виплати на користь [PERSON] заробітної плати в сумі 134 580,39 грн. Щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні з 16.05.2019 по день ухвалення рішення по справі та судових витрат заперечує в повному обсязі з наступних підстав. На виконання у Оболонському районному відділі ВДВС ГТУЮ у м.Києві перебуває зведене виконавче провадження (ЗВП) 56260526 в наслідок чого було накладенні арешти на банківські рахунки. На банківські рахунки належні АТ «Завод «Маяк» накладено арешт, внаслідок чого відповідач в день звільнення позивача не мав можливості провести розрахунок з позивачем, оскільки не є розпорядником коштів, а виплата заборгованості із заробітної плати, можлива винятково в примусовому порядку, що підтверджується платіжними дорученнями. З урахуванням вищевикладеного вина АТ «Завод «Маяк» у порушенні строків виплати заробітної плати звільненим працівникам відсутня. Таким чином, відсутні підстави для застосування ч.1 ст.117 КЗпП до АТ «Завод «Маяк». У зв`язку з вищевикладеним, на день подачі позову до суду у відповідача виникла перед позивачем заборгованість із заробітної плати у розмірі 134 580,39 грн, (без урахування податків та обов`язкових платежів). Розмір середнього заробітку просить розрахувати виходячи з середньоденної заробітної плати - 1 031,04 грн. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 лютого 2009 року [PERSON] був прийнятий на роботу заступником начальника ремонтно-енергетичного цеху/заступником головного енергетика АТ «Завод «Маяк» на підставі наказу від 13.02.2009 №84-к. 15 травня 2019 року на підставі наказу №79к позивач був звільнений з роботи за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком згідно ст. 38 КЗпП України. Після звільнення роботодавцем не проведено з [PERSON] розрахунок по заробітній платі. Станом на дату звільнення заборгованість відповідача перед [PERSON] по заробітній платі складає у розмірі 134 580,39 грн. Частиною 1 ст. 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. За приписами ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення працівником вимоги про розрахунок. Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Враховуючи вказані вимоги чинного законодавства, беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до АТ «Завод Маяк» у частині стягнення заборгованості із заробітної плати у розмірі 134 580,39 грн, необхідно задовольнити. Розрахунок розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з моменту звільнення позивача з 16.05.2019 по день ухвалення рішення 06.04.2020, про що просить позивач, має бути здійснений у відповідності з вимогами Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100. Середньоденна заробітна плата за останні два місяці роботи [PERSON] склала 1 031,04грн. Кількість днів прострочення за період з 16.05.2019 року по 06.04.2020 року складає 221 день. Середній заробіток за час затримки розрахунку за даний період становить 227 859,84 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приймає рішення про задоволення позову, вважає правильним стягнути з відповідача на користь позивача суму невиплаченої заробітної плати при звільненні у розмірі 134 580,39 грн, та суму середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 227 859,84 грн. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 3624,40 грн. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На думку суду, розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3 842,00 грн., є завищеним, не співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони. Прохання позивача відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 842,00 грн не підтверджені фактами реального надання послуг адвоката на вказану суму саме по цій цивільній справі. На підтвердження понесених витрат саме по цій справі позивач зі своїм представником надали розрахунок робіт, в яких в суму 3 842,00 грн., врахована винагорода за участь у судовому засіданні у розмірі 960,50 грн. Проте представник позивача у судове засідання не з`явився. У зв`язку з чим суд вважає правильним та доцільним з урахуванням пропорційно задоволених вимог стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 500,00 грн. На підставі викладеного, ст. 116, 117 КЗпП України, ст. 15 Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: approved