Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до [PERSON], про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, просить суд: збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO] на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.02.2016 року, на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а саме [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.02.2016 року присуджено стягувати з відповідача - [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] на утримання сина: [PERSON],[INFO] аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитини повноліття. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання сина значно зріс, подорожчали продукти харчування, одяг, ліки та інші необхідні речі для належного догляду за дитиною відповідного віку. Збільшився і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, та чинним законодавством збільшено процентне співвідношення мінімального розміру аліментів до прожиткового мінімуму у сенсі розуміння ч.2 ст. 182 СК України. З врахуванням викладеного, вона вважає за доцільне просити суд збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина до 3000 грн. щомісячно. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, наведених у позові. Також надала заяву, згідно якої проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не сповістив. В матеріалах справи наявне його заперечення, згідно якого він частково заперечує проти позову, та просить збільшити розмір аліментів до 1100 грн. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, 04.09.2018 року від відповідача до суду надійшли письмові заперечення, у яких він вказав, що сума, яку просить з нього стягнути позивач на її користь на утримання дитини у розмірі 3000 грн. щомісяця, для нього є не підйомною та дуже великою, оскільки так склались обставини, що його робота є непостійною та на даний час він є безробітним, проте активно шукає роботу. Вказує, що він справно та добросовісно сплачує присуджені аліменти згідно з рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 23.02.2016 року. Крім сплати аліментів, приймає участь у матеріальному забезпеченні дитини, по мірі потреби купує одяг, ліки та розуміє, що на дитину потрібні чималі кошти для виховання. Проте, розмір аліментів у 3000 грн. щомісяця призведе до неспроможності її сплати, що та як наслідок до заборгованості та нарахуванню пені і штрафів, що може дуже негативно вплинути на платоспроможність його в подальшому. Вказує, що згідно ЗУ «Про державний бюджет», станом на 1 липня 2018 року прожитковий мінімум для дитини до 6 років становить 1559 грн., а отже мінімальний розмір аліментів не може бути меншим за 779,5 грн. щомісячно. Розуміючи, що 779,5 грн. для дитини це не значна сума, він готовий і спроможній сплачувати 1100 грн. на даний час, а також готовий й надалі приймати участь у матеріальному забезпеченні дитини по мірі потреби. Зі згоди позивача, про що свідчить її заява, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 -281 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що дійсно позивач та відповідач є батьками малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області /л.с.7/. У відповідності до довідки № 2519 від 13.07.2018 року, виданої виконавчим комітетом Мологівської сільської ради, [PERSON], [INFO], є мешканкою [ADDRESS]. До складу її сім`ї входять: син - [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться при матері. /л.с.5/ Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.02.2016 року по справі № 495/527/16-ц, задоволено частково позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та коштів на утримання дружини. Стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця: с. Випасне, Білгород-Дністровського району, Одеської області, що проживає за адресою: [ADDRESS], і/н [NUMBER], на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] у розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з 25.01.2016 року та до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця: с. Випасне, Білгород-Дністровського району, Одеської області, що проживає за адресою: [ADDRESS], і/н [NUMBER], на користь [PERSON] кошти на її утримання у розмірі 300 грн. щомісяця, починаючи з 12.02.2016 року до досягнення їх дитиною - сином [PERSON], [INFO], 3-х річного віку. /л.с.6/. Позивач зазначає, що в теперішній час визначений розмір аліментів, що стягується з відповідача є недостатнім для забезпечення сина усім необхідним, оскільки збільшились витрати на його утримання, крім того розмір аліментів, визначений рішенням суду від 23.02.2016 року не відповідає вимогам ст. 182 СК України, а тому його необхідно збільшити. За ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як передбачено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 05.02.2014 року № 143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Але Верховний Суд України також вказав на те, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Так, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», встановлено з 01.01.2019 року прожитковий мінімум дітей віком від 6 років складає 2027 гривні, до 6 років - 1626 грн. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що розмір аліментів, визначений рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 23.02.2016 року по справі № 495/527/16-ц станом на сьогоднішній день є нижчим, передбаченого ст.182 СК України мінімального розміру аліментів на одну дитину, що визначений як не менший, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи вікову категорію дитини, прийнявши до уваги зростання цін, рівень життя у 2018 році суттєво різниться з рівнем життя у 2016 році, враховуючи те, що ствердження позивача про надання матеріальної допомоги на утримання сина поверх стягуваних аліментів є досить сумнівним, виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи, що ст. 180 СК України покладає обов'язок утримувати дитину на обох батьків, а тому за таких обставин, суд приходить до висновку, що в даному випадку доцільним буде збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO] на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.02.2016 року, на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], проте не у розмірі, визначеному позивачем у її позові, а у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме 1626 грн. щомісячно, що буде відповідати інтересам дитини та при несенні рівного обов'язку обох батьків в утриманні дитини досягне належний рівень життя дитини. Крім того позивач не надала до суду доказів того, що відповідач може сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі 3000 грн. щомісячно на утримання дитини, що є порушенням вимог ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору за подачу до суду позовної заяви про стягнення аліментів, то його стягнення підлягає з відповідача. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. На підставі викладеного,

Outcome: partial