Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом, просить визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 2,00 га з кадастровим номером [NUMBER], яке видане [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що рішенням Хохітвянської сільської ради Богуславського району Київської області від 27 жовтня 2004 року йому було передано безоплатно у приватну власність для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку площею 0,4154 га, яка розташована в с. Івки, Богуславського району, Київської області. Після виготовлення земельно-кадастрової документації на вказану земельну ділянку, йому 12 травня 2005 року було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Вказаною земельною ділянкою він постійно користувався, вів особисте селянське господарство, постійно поліпшував родючість ґрунту, в тому числі шляхом внесення добрив. 7 травня 2015 року він звернувся з письмовою заявою до державного кадастрового реєстратора відділу Держземагентства у Богуславському районі з проханням внести виправлення до Державного земельного кадастру, так як в кадастровому номері він виявив суттєві помилки, а саме номер був неповний. 13 травня 2015 року державним кадастровим реєстратором відділу Держземагентства у Богуславському районі йому було надане письмове рішення № РВ -3200134252015 з відмовою у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав знаходження в межах наданої йому земельної ділянки іншої земельної ділянки або її частини. Пізніше позивачу стало відомо, що його земельна ділянка входить до складу земельної ділянки, яку виділили відповідачу [PERSON]. Так як відповідач вже виготовив земельно-кадастрову документацію та отримав свідоцтво про право власності на виділену йому земельну ділянку, до складу якої незаконно увійшла і його (позивача) земельна ділянка, позивач посилаючись на положення ст. 152 ЗК України просить задовольнити позов. Відповідач [PERSON] подав до суду зустрічний позов, в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення п'ятнадцятої сесії четвертого скликання Хохітвянської сільської ради Богуславського району Київської області від 27 жовтня 2004 року, в частині затвердження технічної документації по оформленню державного акту на право приватної власності на землю та про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,4154 га [PERSON] для ведення особистого селянського господарства, та визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий 12 травня 2005 року [PERSON] на земельну ділянку площею 0,4154 га з кадастровим номером [NUMBER], з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Хохітвянської сільської ради Богуславського району Київської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №447, та скасувати його державну реєстрацію. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що відповідно до наказу Головного управління Держземагентства у Київській області № 10-115/15-15-сг від 23.01.2015 року про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність, йому як учаснику бойових дій, було передано у власність земельну ділянку загальною площею 2,0000 га (кадастровий номер [NUMBER]) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Хохітвянської сільської ради Богуславського району Київської області. Межі його земельної ділянки були встановлені в натурі (на місцевості), зареєстровано право приватної власності у Державному реєстрі речових прав та отримано свідоцтво про право власності серії [NUMBER] від 06.02.2015 року. З березня 2015 року він почав використовувати дану земельну ділянку за цільовим призначенням. 27 липня 2015 року він отримав матеріали позовної заяви [PERSON] про визнання недійсним та скасування права власності на земельну ділянку, де він був зазначений в якості «Відповідача», оскільки до складу його земельної ділянки входить земельна ділянка «Позивача». Ознайомившись з матеріалами даної позовної заяви, він звернув увагу на той факт, що в рішенні Хохітвянської сільської ради Богуславського району Київської області від 27.10.2004 року було зазначено, що [PERSON] передано у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,4154 га і вказано, що дана земельна ділянка розташована в межах села Івки. Але в довідці, виданій тією ж Хохітвянською сільською радою від 06.11.2014 року №400, зазначено що його ([PERSON]) земельна ділянка розташована за межами населеного пункту с. Івки. Таким чином, спірна земельна ділянка на час прийняття рішення Хохітвянською сільською радою Богуславського району Київської області 27.10.2004 року знаходилась за межами населеного пункту с. Івки, що вказує на відсутність у Хохітвянської сільської ради права розпоряджатися нею. Вказані вище факти підтверджуються наявними письмовими доказами, в тому числі довідками Хохітвянської сільської ради, відділу Держземагентства у Богуславському районі та картографічними матеріалами. Тому позивач за зустрічним позов вважає, що при прийнятті рішення від 27.10.2004 року Хохітвянська сільська рада Богуславського району Київської області незаконно на порушення п.12 Перехідних положень Земельного Кодексу України передала у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку площею 0,4154 га, оскільки в даному випадку сільська рада вийшла за межі наданих їй повноважень щодо розпорядження земельною ділянкою за межами населеного пункту, так як передавати земельну ділянку сільськогосподарського призначення повинна була Богуславська райдержадміністрація. Окрім того, як вбачається з матеріалів позовної заяви, [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку шляхом виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, але чинним Законом України «Про землеустрій» та іншими актами земельного законодавства не передбачено розроблення такого виду документації із землеустрою, як технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку. Так, відповідно до ст. 118 ЗК України та Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 року №677, передбачалося, що відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення, після чого розроблений проект відведення земельної ділянки підлягав погодженню відповідними органами земельних ресурсів, містобудування і архітектури, охорони культурної спадщини, санітарно-епідеміологічної служби, природоохоронним органом. Тому, при отриманні даної земельної ділянки у власність [PERSON] не було дотримано передбаченого законом порядку безоплатного отримання земельних ділянок у власність громадян. Зважаючи на те, що відповідачем [PERSON] оспорюваний державний акт на право власності на земельну ділянку був зареєстрований у встановленому законом порядку, відновити становище, яке існувало до порушення, можливо лише шляхом визнання протиправним рішення Хохітвянської сільської ради Богуславського району Київської області та визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку виданого на ім'я відповідача [PERSON] і скасування його державної реєстрації. В судовому засіданні позивач [PERSON] і його представник [PERSON] позов підтримали в повному обсязі, посилаючись на вищевикладені факти та докази. Зустрічний позов просили залишити без задоволення з огляду на те, що державний акт на право власності на земельну ділянку позивач отримав у встановленому законом порядку, підстави для визнання його недійсним відсутні. Відповідач [PERSON] і його представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали. Зустрічний позов просили задовольнити, обґрунтувавши вимоги вищевикладеними фактами. Представник Хохітвянської сільської ради Богуславського району Київської області Драченко А.Д. в судовому засіданні позов [PERSON] не визнав, посилаючись на те, що при видачі позивачу державного акту на право власності на земельну ділянку було допущено порушення вимог діючого та той час земельного законодавства, а саме рішення про надання земельної ділянки було прийняте Хохітвянською сільською радою, яка не мала повноважень розпоряджатися землями державної власності за межами населеного пункту с. Івки. Також представник Хохітвянської сільської ради вважав за необхідне задовольнити зустрічний позов [PERSON], так як земельну ділянку останньому було надано відповідно до чинного земельного законодавства України. Представник відділу Держгеокадастру (Держземагентства) у Богуславському районі Київської області Бишенко А.В. в судовому засіданні зазначив, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню, оскільки при видачі позивачу державного акту на право власності на земельну ділянку було допущено порушення вимог діючого та той час земельного законодавства, а саме рішення про надання земельної ділянки було прийняте органом, який не мав повноважень розпоряджатися землями державної власності за межами населених пунктів. Також представник Держгеокадастру у Богуславському районі вважав за необхідне задовольнити зустрічний позов [PERSON] Суд, заслухавши сторони та їх представників, представників відповідачів, свідків та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов [PERSON] залишити без задоволення, зустрічний позов [PERSON] задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням п'ятнадцятої сесії четвертого скликання Хохітвянської сільської ради Богуславського району Київської області від 27 жовтня 2004 року було затверджено технічну документацію по оформленню державного акту на право приватної власності на землю та передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,4154 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. 12 травня 2005 року позивачу [PERSON] Хохітвянською сільською радою було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №447, в якому зазначено, що на підставі рішення п'ятнадцятої сесії четвертого скликання Хохітвянської сільської ради Богуславського району Київської області від 27 жовтня 2004 року №93-15-ІУ він являється власником земельної ділянки площею 0,4154 га з кадастровим номером [NUMBER], з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Івки, Богуславського району, Київської області. Відповідно до наказу Головного управління Держземагентства у Київській області № 10-115/15-15-сг від 23.01.2015 року про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність, [PERSON] було передано у власність земельну ділянку загальною площею 2,0000 га з кадастровим номером [NUMBER], з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована на території Хохітвянської сільської ради Богуславського району Київської області. Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-3203691492014 сформованим 02.12.2014 року підтверджується, що державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] проведена 02.12.2014 року (а.с. 57). Копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 06.02.2015 року підтверджується, що [PERSON] являється власником земельної ділянки загальною площею 2,0000 га з кадастровим номером [NUMBER], з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Хохітвянської сільської ради Богуславського району Київської області (а.с. 60). 13 травня 2015 року державним кадастровим реєстратором відділу Держземагентства у Богуславському районі прийняте рішення № РВ -3200134252015 про відмову [PERSON] у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав знаходження в межах наданої йому земельної ділянки іншої земельної ділянки або її частини (а.с. 20). Позивач [PERSON] просить визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 2,00 га з кадастровим номером [NUMBER], яке видане [PERSON], з посиланням на те, що до складу земельної ділянки, яка надана відповідачу, незаконно увійшла земельна ділянка позивача. Відповідач [PERSON] оскаржує рішення п'ятнадцятої сесії четвертого скликання Хохітвянської сільської ради Богуславського району Київської області від 27 жовтня 2004 року, в частині затвердження технічної документації по оформленню державного акту на право приватної власності на землю та про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,4154 га [PERSON] для ведення особистого селянського господарства, та просить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий 12 травня 2005 року позивачу на вказану земельну ділянку. При цьому [PERSON] посилається на те, що рішення про надання земельної ділянки [PERSON] було прийняте органом місцевого самоврядування, який не мав права розпоряджатися землями за межами населеного пункту с. Івки. Перевіряючи законність рішення п'ятнадцятої сесії четвертого скликання Хохітвянської сільської ради Богуславського району Київської області від 27 жовтня 2004 року, яким було затверджено технічну документацію по оформленню державного акту на право приватної власності на землю та передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,4154 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, суд враховує наступні положення діючого на час прийняття оскаржуваного рішення земельного законодавства України. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Натомість, Хохітвянська сільська рада Богуславського району при прийнятті оскаржуваного рішення діяла не в межах своєї компетенції та на порушення ст. 12, ч.ч. 6-10 ст. 118, п.12 розділу Х Перехідних положень ЗК України, якими визначено повноваження сільських рад в галузі земельних відносин та порядок безоплатної передачі у власність земельних ділянок. В судовому засіданні відповідачем [PERSON] доведено факт, що спірна земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту с. Івки, Богуславського району, Київської області. Зокрема цей факт доведено наступними доказами: довідкою Хохітвянської сільської ради Богуславського району Київської області №400 від 06.11.2014року; довідкою Хохітвянської сільської ради Богуславського району Київської області №192 від 31.07.2015року; довідкою відділу Держземагентства у Богуславському районі №29-1018-0.2-1863/2-15 від 31.07.2015року; картографічними матеріалами, наданими Хохітвянською сільською радою Богуславського району Київської області; викопіюванням із плану Хохітвянської сільської ради Богуславського району Київської області, наданим відділом Держземагентства у Богуславському районі (а.с. 62-67). Крім того, в судовому засіданні було оглянуто Генеральний план забудови населених пунктів Хохітвянської сільської ради (в тому числі с. Івки) від 07.12.1972 року та проект формування і встановлення меж Хохітвянської сільської ради та сільських населених пунктів Хохітва, Івки, Поташня Богуславського району Київської області від 1993 року, з яких видно в порівнянні з викопіюванням із плану Хохітвянської сільської ради (а.с. 65), що межі населеного пункту с. Івки визначені на певній відстані до місця розташування спірної земельної ділянки, яка знаходиться за межами населеного пункту с. Івки. Відповідно до п.12 розділу Х Перехідних положень Земельного Кодексу України, до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розмежування землями (крім земель переданих у приватну власність та земель, зазначених у абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів відповідні органи виконавчої влади. Станом на час прийняття рішення про надання у власність земельної ділянки позивачу [PERSON] в жовтні 2004 року повноваження щодо розпорядження земельними ділянками державної власності, які були розташовані за межами населених пунктів, здійснювали районні державні адміністрації, а тому Хохітвянська сільська рада не мала права розпоряджатися спірною земельною ділянкою, яка розташована за межами населених пунктів Хохітвянської сільської ради. Окрім того, Хохітвянською сільською радою при прийнятті рішення 27.10.2004 року було грубо порушено вимоги п.п. 6-10 ст. 118 ЗК України, п. 1.12 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 року №43, п.п. 2, 3, 5, 11 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року №677, оскільки земельна ділянка [PERSON] була передана у власність без виготовлення проекту відведення та на підставі технічної документації, яка не відповідала вимогам законодавства. Відповідно до порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року №677, проект відведення земельної ділянки не розробляється у разі, коли земельна ділянка, межі якої визначено в натурі (на місцевості), надається у користування або безоплатно передається у власність без зміни її цільового призначення. Згідно пункту 1.12 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 року №43 складання державного акта на право власності на земельну ділянку при передачі земельних ділянок громадянам проводиться після перенесення в натуру (на місцевості) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим в установленому порядку проектом відведення цієї ділянки. Із оглянутої в судовому засіданні технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку громадянам України на території Хохітвянської сільської ради за 2005 рік вбачається, що заява позивача [PERSON] до Хохітвянської сільської ради з проханням надати йому земельну ділянку не надходила, позивач не замовляв проект відведення земельної ділянки відповідній організації і як наслідок проект відведення земельної ділянки не погоджувався відповідними органами земельних ресурсів, містобудування і архітектури, охорони культурної спадщини, санітарно-епідеміологічної служби, природоохоронним органом, що є порушенням вимог чинної на той час редакції ч. ч. 6 - 10 ст. 118 ЗК України. Тобто, позивач [PERSON] при вирішенні питання надання йому у власність спірної земельної ділянки не керувався чинним на той час земельним законодавством та вирішив питання без виготовлення проекту відведення земельної ділянки. У відповідності до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позивач [PERSON] не набув право на спірну земельну ділянку в установленому законом порядку і як наслідок позбавлений можливості оспорювати своє право на цю земельну ділянку. Згідно частини 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно п. г) ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідач [PERSON] не вчинив жодних неправомірних дій, які б свідчили про порушення прав позивача, оскільки земельну ділянку отримав у встановленому законом порядку. Для захисту прав позивача за зустрічним позовом [PERSON] на спірну земельну ділянку, необхідно визнати незаконним та скасувати рішення п'ятнадцятої сесії четвертого скликання Хохітвянської сільської ради Богуславського району Київської області від 27 жовтня 2004 року, в частині затвердження технічної документації по оформленню державного акту на право приватної власності на землю та про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,4154 га [PERSON] для ведення особистого селянського господарства та визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий 12 травня 2005 року [PERSON] на земельну ділянку площею 0,4154 га з кадастровим номером [NUMBER], з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Хохітвянської сільської ради Богуславського району Київської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №447, та скасувати його державну реєстрацію. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved