Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання. В обґрунтування своїх вимог вказує, що їй належало право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Оскільки вона мала похилий вік і потребувала допомоги та догляду, вона 7 жовтня 2009 року уклала із [PERSON] договір довічного утримання (догляду), який нотаріально посвідчений. Таким чином, право власності на вказаний будинок стало належати [PERSON] . Однак, він [INFO] помер. Після його смерті обов`язки набувача за договором довічного утримання (догляду) перейшли до відповідача - спадкоємця померлого, до, якої перейшло право власності на вказаний будинок. Вказує, що згідно п.2.2 даного договору відповідач зобов`язувався забезпечувати її продуктами харчування, наданням їй побутових послуг, здійснювати догляд та надавати необхідну допомоги, забезпечувати необхідними лікувальними засобами. Однак, відповідач, жодних дій, передбачених договором довічного утримання, не виконує. Тому, просить розірвати договір довічного утримання (догляду), укладений 07 жовтня 2009 року між нею та [PERSON] , обов`язки за яким після смерті останнього перейшли до відповідача - спадкоємця померлого разом з правом власності на вказаний будинок. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що оскільки [PERSON] не виконує належним чином свої обов`язки по договору довічного утримання, тому просить розірвати договір довічного утримання. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві, просить задовольнити їх. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала. Суду пояснила, що всі обов`язки вказані в договорі довічного утримання від 07.10.2009 року виконує сумлінно, купує за власні кошти продукти харчування, ліки, по першому ж зверненні позивача викликає швидку, в разі необхідності організовує приїзд лікарів по місцю проживання позивача, обробляє земельну ділянку, що приналежна до будинку [PERSON] , вирощує овочі. Вважає, що позивач не надала жодних належних та допустимих доказів на підтвердження порушення нею зобов`язань та не довела невиконання або неналежного виконання нею своїх обов`язків по договору довічного утримання. Таким чином, в задоволенні позову просить відмовити. Заслухавши пояснення сторін, свідків, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. З пояснень сторін, матеріалів справи судом встановлено, що позивачу [PERSON] належало право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Оскільки вона мала похилий вік і потребувала допомоги та догляду, вона 07 жовтня 2009 року уклала зі [PERSON] договір довічного утримання (догляду), який цього ж дня був нотаріально посвідчений (а.с.6-7). Таким чином, право власності на вказаний будинок стало належати [PERSON] .. Однак, він в 2010 році помер. Після його смерті обов`язки набувача за договором довічного утримання (догляду) перейшли до відповідача - спадкоємця померлого, до якого перейшло право власності на вказаний будинок. Дані обставини сторонами фактично визнаються, тому на підставі ч.1 ст.82 ЦПК, суд визнає їх доведеними. У відповідності до п.2.2 зазначеного договору [PERSON] зобов`язалася довічно утримувати [PERSON] .. Утримання (догляд) Відчужувача з боку Набувача повинно бути у вигляді: надавати побутові послуги (лагодження одягу та взуття, надання перукарських послуг, вологе прибирання квартири) виконання різних видів ремонтних робіт, тощо; витрат на придбання для Відчужувача лікарських засобів на підставі виданих лікарями рецептів та на її лікування; забезпечення надання Відчужувачеві медичної допомоги удома лікарями загального профілю, а також лікарями спеціалістами (діагностичне обстеження, процедури, маніпуляції, консультування, уколи, масаж та ін.); забезпечення Відчужувача у разі потреби, визначеної висновком МСЕК, відповідними технічними та іншими засобами реабілітації, крім протезів з дорогоцінних металів та за умови, що Відчужувач не буде відноситися до категорії населення, які забезпечуються технічними засобами реабілітації за рахунок коштів, спеціально передбачених в Державному бюджеті Фонду соціального захисту інвалідів; щотижневого забезпечення Відчужувача продуктами харчування шляхом організації їх доставки за місцем його проживання та оплати їх вартості (а.с.6). Також за договором від 07.10.2009 року набувач зобов`язується здійснити поховання відчужувача у випадку його смерті. У відповідності до ст.744 Цивільного кодексу України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно приписів ст.746 Цивільного кодексу України відчужувачем у договорі довічного утримання (догляду) може бути фізична особа незалежно від її віку та стану здоров`я. Набувачем у договорі довічного утримання (догляду) може бути повнолітня дієздатна фізична особа або юридична особа. Договір довічного утримання (догляду) може бути укладений відчужувачем на користь третьої особи. Підстави для розірвання договору довічного утримання у судовому порядку передбачені ч.1 ст.755 Цивільного кодексу України. Так, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача. Перша підстава для розірвання договору пов`язана з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором довічного утримання. Другою підставою для розірвання договору довічного утримання є вимога набувача. З п.8.1 договору довічного утримання від 07.10.2009 року, також вбачається, що цей договір може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків або на вимогу набувача. З матеріалів справи, зокрема копії витягу з протоколу №7 вбачається, що 24.05.2018 року на засіданні опікунської ради розглядалась заява [PERSON] щодо невиконання умов договору довічного утримання гр. [PERSON] , в зв`язку з чим їй було рекомендовано звернутись в Рожищенське бюро правової допомоги за захистом порушених прав, а [PERSON] рекомендовано належно виконувати умови договору довічного утримання щодо надання медичної допомоги та харчування [PERSON] (а.с.9, 10). Дану обставину підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON] .. При цьому, належне виконання відповідачем [PERSON] умов договору щодо здійснення догляду та надання необхідної допомоги, надання побутових послуг змогли спростувати свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які вказали на систематичне надання відповідачем допомоги та належний догляд її за позивачем [PERSON] .. Крім того, дані свідки зазначили, що є сусідами [PERSON] і при відвідуванні її зауважили, що остання завжди була охайною та доглянутою. З інформації наданої адміністрацією КНП «Рожищенський ЦПМСД» вбачається, що [PERSON] , 1925 року народження знаходиться на диспансерному спотереженні в Рожищенській АЗПСМ №1 з діагнозом: Первинний ДОА, генералізована форма ФНС ІІІ ст.Церебральний атеросклероз з артеріальною гіпертензією. ІХС. Дифузний кардіосклероз. СН ІІ ст.. На протязі 2017-2019 років було здійснено 58 викликів сімейного лікаря додому, організовано 3 рази стаціонар на дому, багато разів надавалась медична допомога фельдшером швидкої допомоги Рожищенської АЗПСМ №1, консультована лікарем-хірургом КНП «Рожищенської ЦРЛ (а.с.96). Згідно інформації наданої КП «Волинський обласний госпіталь ветеранів війни» Волинської обласної ради та Рожищенською центральною районною лікарнею встановлено, що [PERSON] протягом 2017-2019 років до медичних закладів зі скаргами на стан здоров`я не зверталась та на стаціонарному лікуванні не перебувала (а.с.94, 101). За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.3 ст.81 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, дослідивши та оцінивши представлені суду докази, суд приходить до висновку про відсутність беззаперечних фактів, які б слугували безумовною та достатньою підставою для розірвання договору довічного утримання і суд не вбачає підстав для його розірвання. Про наведене також свідчить і те, що не зважаючи на конфлікт, який виник між сторонами, відповідач продовжує здійснювати догляд за позивачем, що не заперечує також позивачем. Разом з тим, договір довічного утримання діє з 2009 року по 2019 рік, що свідчить про те, що вказаний договір довічного утримання виконувався відповідачем на протязі тривалого часу. На підставі ст.ст.744, 755, 756 ЦК України,

Outcome: dismissed