Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до ПАТ «Страхова компанія Універсальна», в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 13565,07 грн., з яких 11628,99 грн. завданої матеріальної шкоди внаслідок ДТП, 700,00 грн. витрат на проведення експертного дослідження, 1236,08 грн. пені за прострочення виконання грошового зобовязання, та судові витрати у справі покласти на відповідача. 18 січня 2017 року представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 14439,88 грн., з яких 11628,99 грн. завданої матеріальної шкоди внаслідок ДТП, 700,00 грн. витрат на проведення експертного дослідження, 2110,89 грн. пені (з врахуванням нарахованої пені до 18 січня 2017 року) за прострочення виконання грошового зобовязання; судові витрати у справі покласти на відповідача. В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що його автомобіль потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, винуватцем якої визнано [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого застраховано у ПАТ «СК «Універсальна». Вказує, що звертався до страхової компанії із проханням виплатити страхове відшкодування, однак не отримав такого, відтак змушений звернутись до суду із даним позовом. Протокольною ухвалою судового засідання від 08 листопада 2016 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, до участі в справі в якості третьої особи залучено [PERSON] В судовому засіданні позивач та його представник, кожен окремо, збільшені позовні вимоги підтримали повністю, надали пояснення, аналогічні до викладених у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог та просили таку задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, 21 листопада 2016 року подав письмові заперечення, в яких вказує, що позивач порушив строк повідомлення страхової компанії про страховий випадок, оскільки 31 березня 2016 року відповідачем було одержано повідомлення позивача від 23 березня 2016 року про дорожньо-транспортну пригоду, яка трапилась 26 червня 2015 року. Крім цього, [PERSON] не надав постанови Апеляційного суду Львівської області від 01 лютого 2016 року, хоча йому було достеменно відомо про існування такої. Також вказує, що позивач не надав транспортний засіб для огляду ПАТ «СК «Універсальна». Вважає, що висновок експертного автотоварознавчого дослідження від 17 травня 2016 року зроблено з грубими порушенням методики товарознавчої експертизи. Крім цього, вважає, що обовязок по відшкодування шкоди лежить на особі, яка її заподіяла [PERSON] Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не подав заяви про розгляд справи у його відсутності чи про відкладення судового засідання, а тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у його відсутності на підставі наявних у справі даних і доказів. Заслухавши пояснення учасників процесу, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 25 червня 2015 року третя особа [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], на ділянці дороги біля будинку №6а по вулиці Грабовського у місті Львові, здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], чим завдав йому механічних ушкоджень, що підтверджується наявною в матеріалах справи постановою апеляційного суду Львівської області від 1 лютого 2016 року, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.11-13). Цивільна відповідальність [PERSON] застрахована згідно полісу АІ/7880072 від 28.03.2015 року, страховик ПАТ «Страхова компанія Універсальна», що підтверджується матеріалами справи. У відповідності до висновку судового експерта [PERSON] №0439 від 17 травня 2016 року, вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових автомобіля [NUMBER], станом на момент ДТП 25.06.2015 року становила 11628,99 грн. (а.с.25-30). Відповідно, на підставі полісу обовязкового страхування цивільно правової відповідальності серії АІ/7880072 від 28.03.2015 року, у ПАТ «Страхова компанія Універсальна» виникло зобовязання щодо сплати зазначеної експертом суми на користь потерпілої сторони, тобто на користь [PERSON] так як він є власником пошкодженого транспортного засобу, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії ВСС №110547 (а.с.9). Судом встановлено, що 23 березня 2016 року позивачем [PERSON] скеровано на адресу відповідача повідомлення про дорожньо транспортну пригоду із зазначенням її учасників та наявних пошкоджень та додано схему ДТП, рішення суду, копії паспорта та полісу заявника. Згадане повідомлення отримано відповідачем 31 березня 2016 року. Жодної відповіді на вказане повідомлення позивачу не надходило (а.с.14, 15). В подальшому, 25 травня 2016 року, позивач звернувся до відповідача із заявою щодо відшкодування збитків, завданих внаслідок ДТП (а.с.16-18). До заяви позивачем долучено оригінал постанови апеляційного суду Львівської області від 01 лютого 2016 року, якою стверджено вину застрахованої відповідачем особи, копії паспорта заявника, реквізити заявника для перерахування суми страхового відшкодування, повідомлення про страховий випадок, оригінал рахунку про оплату експертизи та оригінал висновку №0439 від 17 травня 2016 року судового експерта [PERSON] та завірені копії додатків до експертного висновку. Всього надіслано на адресу відповідача документів на 40 аркушах. Згадана заява отримана відповідачем 01 червня 2016 року, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.19). Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення щодо прийнятого рішення протягом трьох робочих днів із дня прийняття відповідного рішення. Як вбачається із наявної в матеріалах справи відповіді від ПАТ «Страхова компанія Універсальна» позивачу за №0194 від 13 червня 2016 року, такою відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Підставою для відмови, стало те, що позивач не надав для огляду пошкоджений транспортний засіб ФОП [PERSON], а також те, що розмір збитку встановити неможливо. Відповідно до ст.6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно ч.15.1 ст.15 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за першим типом застрахована відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу, визначеного в договорі страхування, будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах. Отже, судом встановлено, що цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну під час керування [PERSON] автомобілем [NUMBER], станом на 25 червня 2015 року (дата ДТП) було застраховано. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки настає у особи, винної у заподіянні збитків відповідно до п. 1 ч.1 ст. 1188 Цивільного кодексу України. Вина водія [PERSON] підтверджується постановою апеляційного суду Львівської області від 1 лютого 2016 року у справі №462/7684/15-п провадження №33/783/56/16. Оскільки вина застрахованої особи визнана судом, то ДТП, що сталося 25 червня 2015 р., відповідно до ст. 6 Закону є страховим випадком, внаслідок якого у відповідача настає обовязок здійснити виплату страхового відшкодування. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Суд приймає до уваги покликання сторони позивача, як належні та допустимі та не спростовані відповідачем в судовому засіданні про те, що після скерування на адресу відповідача повідомлення про дорожньо транспортну пригоду та відсутність будь якого реагування з його сторони, через бездіяльність страховика позивач змушений був звернутися до судового експерта [PERSON] для визначення розміру витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу.Для проведення оцінки завданих збитків 11 травня 2016 року скеровано позивачем заяву на імя судового експерта [PERSON] (а.с.22). Згідно висновку про розмір матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу, встановлено вартість матеріального збитку з технічної точки зору в розмірі\~11628,99 грн. (а.с.25-30). Відповідно до ч. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Вартість робіт з оцінки розміру матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу складає 700,00 грн., що підтверджується рахунком ФОП [PERSON] №0512/16 від 12 травня 2016 року та квитанцією №817530 від 12 травня 2016 року (а.с.24). Згідно до ч. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду,\~але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування\~зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові, або іншій особі страхової виплати, страховик зобовязаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Згідно ч. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Приймаючи до уваги те, що на даний час сума страхового відшкодування не виплачена, суд приходить до висновку, що страховик повинен сплатити позивачу пеню за період прострочення до 18 січня 2017 року із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла протягом періоду, за який нараховується пеня. Суд приймає до уваги, як належним та допустимий, розрахунок пені за період з 13 жовтня 2016 року по 18 січня 2017 року, наданий представником позивача, відповідно до якого розмір пені становить 2110,89 грн. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи положення вищевказаних статей, матеріали справи, докази, надані сторонами в ході розгляду справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог майнового характеру в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються, зокрема, учасники бойових дій. Позивач у справі [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії УБД №136918. Таким чином, враховуючи вищевказане положення ЦПК України, статус позивача, а також те, що позов задоволено повністю, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача в користь держави 640,00 грн. судового збору.

Outcome: approved