Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Купянського району Харківської області про встановлення факту володіння померлою правом на право на земельну частку (пай) та визнання права власності на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування, який в ході розгляду справи уточнив, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.03.2000 року померла бабуся позивача [PERSON]. Після смерті бабусі залишилась спадщина: право на земельну частку (пай) в землях колишнього КСП «Ягідне» Куп'янського району Харківської області в розмірі 5,5764 га., належне їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), оригінал якого втрачено. На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, за яким все належне їй майно заповідала [PERSON] позивачу по справі. Відомостей про інших спадкоємців за законом немає. Постановою державного нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) після померлої бабусі, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на це майно на імя спадкодавця, у звязку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Купянського міськрайонного суду Харківської області від 30 січня 2019 року провадження по справі було відкрито. Позивача в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача, також в судове засідання не зявився. Відповідно до наданої заяви просить суд розглянути справу у їх відсутність. Позовні вимоги визнають в повному обсязі, не заперечують проти їх задоволення. Представник 3-ї особи, також в судове засідання не зявився. Відповідно до наданої заяви просить суд розглянути справу у їх відсутність, при вирішенні питання покладаються на розсуд суду. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Зясувавши думку учасників справи, дослідивши письмові докази суд приходить до наступного. Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Так судом встановлені наступні фактичні обставини. Так свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 646763 виданого повторно 27.07.2018 року підтверджується, що [PERSON], [INFO] померла 18 березня 2000 року. Довідкою від 28.08.2018 року за № 319, яка видана Виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Купянського району Харківської області підтверджується, що [PERSON] на момент своєї смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO]. Спадкоємцем за заповітом є [PERSON]. Довідкою від 06.09.2018 року за № 332, яка видана Виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Купянського району Харківської області підтверджується, що [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) в КСП « Ягідне» Купянського району Харківської області розміром 5,5764 га.. Копією заповіту посвідченого виконкомом [PERSON] сільської ради від 09.10.1998 року зареєстрованого в реєстрі за № 42 підтверджується, що [PERSON] все належне їй майно заповіла [PERSON]. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.09.2018 року державний нотаріус Купянської державної нотаріальної контори Харківської області відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) після померлої [PERSON], оскільки відсутній правовстановлюючий документ на це майно на імя спадкодавця ( а.с. 5-26). Частиною першою\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Згідно ч. 1 та ч. 2\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до\~ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч. 1 та ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.2 ст.315\~ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Так, ст.\~328\~ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом відповідно до\~ст.1217 ЦК України. У відповідності до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1\~статті 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі\~статтею 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину. Згідно зі\~статтею 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах зі збереженням цільового призначення. Згідно з ч.1\~ст. 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Стаття 1235 ЦК України регламентує, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Таким чином враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, оцінивши достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що [PERSON] за життя володіла та користувалася земельною ділянкою, яка належала їй на праві особистої приватної власності згідно сертифікату\~на право\~на земельну\~частку (пай). Іншого порядку встановлення даного факту законом не визначено. Що стосується позовних вимог в частині визнання права власності на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, суд зазначає, що зазначене майно входить у спадкову масу та у звязку з тим, що позивач позбавлений можливості отримати право установчий документ у позасудовому порядку це позбавляє його права на спадкування зазначеної земельної частки (паю), у звязку з чим позов в цій частині також підлягає задоволенню, насамперед як спосіб захисту прав, свобод та інтересів позивача. Задоволення позову не порушує прав, свобод та інтересів відповідача, а також інших осіб.

Outcome: approved