Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Пустовійтовської сільської ради Хмільницького району про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON], яка постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS], після смерті якої залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 1,88 га у межах згідно з планом, що розташована на території Пустовійтівської сільської ради Хмільницького району, вартість якої становить 73829,42 гривень. Окрім позивача [PERSON], спадкоємця за законом, після смерті матері, інших першочергових спадкоємців за законом не має, оскільки чоловік покійної та його батько [PERSON], помер [INFO], а син спадкодавця, [PERSON], помер [INFO]. Вони спадщину після смерті [PERSON] не приймали. На момент смерті матері позивачу виповнилося 13 років, він проживав та був зареєстрований разом з матір»ю та перебував на її утриманні про що свідчить довідка видана виконкомом Пустовійтівської сільської ради № 48 від 12.02.2018 року. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР позивач фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Оформити спадщину на спадкове майно в нотаріальній конторі позивач не може, оскільки правовстановлюючий документ, а саме державний акт на право власності на земельну ділянку серії серії [NUMBER] від 28 березня 2002 року, виданий на ім'я [PERSON], втрачений. Про втрату державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 28 березня 2002 року у Хмільницькій газеті «Життєві обрії» видання №10 (11124) від 16 березня 2018 року опубліковано відповідно оголошення. За таких обставин позивач вимушений звернутись до суду з цим позовом. Сторони в судове засідання не з'явились, про час та день судового розгляду були повідомлені належним чином, надіслали суду заяви, якими просять розглянути справу у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує та їх визнає. Враховуючи вищевикладені обставини суд розглядає справу у відсутність представників сторін, у зв'язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За наведених вище обставин справа розглядається у відсутність сторін на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] в [ADDRESS] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим 26 вересня 2017 року виконавчим комітетом Пустовійтівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області ( а.с. 6). Після [PERSON] исмерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 1,88 га у межах згідно з планом, що розташована на території Пустовійтівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, що підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Пустовійтівською сільською радою Хмільницького району 28.03.2002 року (а.с. 9). Вказана вище обставина також підтверджується довідкою від 17.11.2017 року № 603 виданою виконавчим комітетом Пустовійтівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області ( а.с. 18 ). Як вбачається, з матеріалів справи, про втрату державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 28 березня 2002 року, опубліковано оглошення у Хмільницькій газеті «Життєві обрії» видання №10 (11124) від 16 березня 2018 року ( а.с. 16 ). Окрім позивача спадкоємцями за законом, після смерті [PERSON] був чоловік [PERSON] та ще її син [PERSON], які померли і спадщини не прийняли, що підтверджується свідоцтвами про смерть серії [NUMBER] від 18.01.2013 року та серії [NUMBER] від 16.01.2018 року ( а.с. 7,8 ). Враховуючи те, що на момент смерті [PERSON] її син, позивач у справі [PERSON] був неповнолітнім, проживав разом з матір»ю, то є таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON], так як він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Як вбачається із листа державного нотаріуса Хмільницької державної нотаріальної контори від 07.06.2018 року № 453/01-16, спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] у Хмільницькій державній нотаріальній конторі не заводилась. ( а.с. 36 ). Суд, враховуючи те, що позивач підтримав заявлені вимоги, відповідачі та треті особи не заперечують проти задоволення позову, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення заявленого позову в повному обсязі, так як це не суперечить вимогам чинного законодавства, не порушує прав, свобод та законних інтересів інших осіб. Згідно ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За статтею 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Статтею 548 ЦК УРСР встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Частинами 1,2 ст. 549 ЦК УРСР визначається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 535 ЦК УРСР неповнолiтнi або непрацездатнi дiти спадкодавця (в тому числi усиновленi), а також непрацездатнi дружина, батьки (усиновителi) i утриманцi померлого успадковують, незалежно вiд змiсту заповiту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємствi за законом (обов'язкова частка). Виходячи зі змісту статей 1296-1299 ЦК України, питання про право на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України, в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. За встановлених судом обставин, позивач не може оформити спадщину після батька у нотаріуса, хоча прийняла її, а тому обґрунтовано звернуласяся до суду. Оскільки позивачем доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved