Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON], в якому просить виключити запис про нього як батька з актового запису про народження [PERSON], який народився 09 лютого 2017 року. Позов мотивує тим, що рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 15.09.2016 року між ним та відповідачкою розірвано шлюб, проте подружні відносини були припинені з червня 2014 року. 09 лютого 2017 року у відповідачки народився син [PERSON] та у звязку з тим, що з моменту розірвання шлюбу не пройшло 10 місяців, у свідоцтві про народження дитини він записаний батьком. Позивач заперечує батьківство, оскільки з відповідачкою не проживає більше, ніж 2,5 роки, шлюбних стосунків з нею не підтримував, біологічним батьком дитини є інший чоловік. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, \~позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позові. Відповідачка в судове засідання також не зявилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Представник Знам'янського міського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Кіровоградській області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд даної справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги \~підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.60 ЦПК України \~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст.10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно зі ст.136 СК України \~особа, яка записана батьком дитини відповідно до статті 126 цього Кодексу \~має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Не має права оспорювати батьківство, зокрема, особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком. Також у п. п. 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» \~\~роз'яснено, що оспорити батьківство мають право особа,\~ яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень ( ст.136 СК) \~- \~шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей\~ про\~неї\~ як батька\~з\~\~актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі\~\~(ст.138 СК ), - звернувшись\~із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Судом встановлено, що 01.10.1999 року між сторонами зареєстровано шлюб, який згідно рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 15.09.2016 року розірвано. Відповідно до вказаного рішення суду встановлено, що з червня 2014 року сторони фактично спільно не проживають, спільне господарство не ведуть. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ОЛ№201342, виданого 14 лютого 2017 року, 09 лютого 2017 року народився [PERSON], батьком якого у свідоцтві про народження записаний позивач [PERSON],\~а \~матір'ю відповідач [PERSON]. Запис про батька дитини зроблено на підставі ч.2 ст.122 СК України, згідно з якою дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. За клопотанням позивача ухвалою суду від 26.06.2017 року було призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу встановлення батьківства методом ДНК-аналізу, проведення якої було доручено експертам Дніпропетровського обласного бюро судово-медичних експертиз МОЗ України, на вирішення якої було поставленно\~ питання про те, чи являється він біологічним батьком [PERSON], [INFO], проте 13.09.2017 року з експертної установи до суду повернуто ухвалу суду від 26 червня 2017 року без виконання, у звязку з неявкою обох сторін на експертизу 07.08.2017 року та 04.09.2017 року. Відповідно до ч.1 ст.146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Відповідачка позовні вимоги про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про нього, як батька визнала повністю. З огляду на положення ч. 3 ст.60, ч. 1 ст. 61 ЦПК України, вказані обставини не підлягають доказуванню. На підставі викладеного, суд вважає доведеним відсутність кровного споріднення між позивачем та дитиною, оскільки відсутність кровного споріднення між ним та дитиною сторонами не оспорювалася та відповідачка не зявилась для проведення генетичної експертизи, а тому позов слід задовольнити. Позивач звільнений від сплати судового збору, а тому на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: approved