Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 06.10.2012 року між нею та відповідачем по справі - [PERSON] зареєстровано шлюб, від якого мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, на даний час вони з відповідачем подружніх стосунків не підтримують та спільне господарство не ведуть, проживають окремо, відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв'язку з чим, просить шлюб з ним розірвати та стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття та визначити місце проживання дитини з матір'ю. Ухвалою судді від 16.11.2018 року відкрито провадження по справі та призначено справу до підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді від 17.01.2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність та зазначив, що погоджується з вимогами позову в частині що стосується розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими сторонами доказами, суд вважає необхідним позов задовольнити частково, виходячи із наступного. З матеріалів справи вбачається, що 06.10.2012 року між сторонами було укладено шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області зроблено актовий запис № 297 (а. с. 8). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Зазначені обставини підтверджуються копією Свідоцтва про народження виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області, серії [NUMBER] (а. с. 9). Відповідно до Свідоцтва про народження, актовий запис № 32, зроблений 29.01.2013 року, громадянка [PERSON], [INFO] є малолітньою та у 2031 році досягає свого повноліття. Судом встановлено, що причиною розпаду сім'ї сторін стало те, що подружжя мають різні характери та погляди на життя, сімейні та шлюбні відносини, та не бажають зберігати сім'ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, підстав для примирення подружжя суд не встановив, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач зазначив в своїй заяві , що після розірвання шлюбу не бажає змінювати своє шлюбне прізвище. У відповідності до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається із матеріалів справи, малолітня дитина сторін [PERSON], [INFO] проживає з позивачем та перебуває на його утриманні, а відповідач необхідну матеріальну допомогу своєму малолітньому сину не надає. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд, при визначенні розміру аліментів, враховує обставини відповідно до ст.ст.182, 183 СК України та вважає необхідним встановити розмір аліментів в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яка повинна стягуватися у вказаному розмірі до досягнення - дитиною повноліття. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів подана до суду 11.10.2018 року, а тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 11.10. 2018 року. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення місця проживання дитини, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не викладено обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та не зазначено докази на підтвердження позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 704,80 гривень у відшкодування сплаченого судового збору за позовною вимогою про розірвання шлюбу та судовий збір за позовними вимогами про стягнення аліментів у розмірі 704 гривень 80 копійок , в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial