Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на колісний трактор до відповідача Головного Управління Держпродспоживслужби в Рівненській області, посилаючись на те, що він у червні 2021 року придбав мінітрактор колісний XINGTAI 220, 2008 року випуску. Висновком спеціаліста з проведення обстеження машини на відповідність ідентифікаційних номерів і супровідних документів на предмет фальсифікації від 30 липня 2021 року № 01/355 встановлено, що вказаний трактор має обліково-ідентифікаційні таблички; ознак фальсифікації чи механічного втручання не виявлено; заводський номер та номер двигуна відповідають вказаним у реєстраційних і супровідних документах; ознак фальсифікації не виявлено. Тому він звернувся до Головного управління Держпродспоживслужби в Рівненській області, з проханням зареєструвати належний йому на праві власності трактор на його ім`я. Позивач звернувся із заявою до відповідача щодо реєстрації вказаного трактора, однак останній відмовив йому у перереєстрації трактора на його ім`я, зазначивши підставою відмови в реєстрації трактора є відсутність документів, що підтверджують його право власності на трактор. У зв`язку з тим, що відповідач фактично відмовив йому у реєстрації мінітрактора XINGTAI 220, 2008 року випуску на його ім`я, не видав номерних знаків, що унеможливлює подальшу експлуатацію трактора на вулично - дорожній мережі, він змушений звернутись з даною позовною заявою до суду про визнання права власності на трактор, щоб в подальшому провести реєстрацію трактора на його ім`я та отримати номерний знак. Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю і просив його задоволити в повному об`ємі. Представник відповідача Головного управління Держпродспоживслужби в Рівненській області в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у письмовому відзиві на позов. Суд, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] у червні 2021 року придбав мінітрактор XINGTAI 220, 2008 року випуску. Згідно висновку спеціаліста з проведення обстеження машини на відповідність ідентифікаційних номерів і супровідних документів на предмет фальсифікації від 30 липня 2021 року № 01/355 встановлено, що вказаний мінітрактор має обліково-ідентифікаційні таблички; ознак фальсифікації чи механічного втручання не виявлено; заводський номер та номер двигуна відповідають вказаним у реєстраційних і супровідних документах; ознак фальсифікації не виявлено.. 04 серпня 2021 року [PERSON] звернувся із заявою до Головного управління Держпродспоживслужби в Рівненській області з проханням зареєструвати належний йому на праві власності мінітрактор XINGTAI 220, 2008 року випуску. Своїм листом Головне управління Держпродспоживслужби в Рівненській області відмовило [PERSON] у реєстрації мінітрактора на його ім`я, зазначивши підставою відмови в реєстрації мінітрактора відсутність документів, що підтверджують його право власності на мінітрактор. Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, у зв`язку з чим, на думку суду, будь-які дії третіх осіб, що обмежують повноту використання власником наданих йому законом повноважень володіння, користування і розпорядження приналежним йому майном, є неправомірними. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно зі ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 386 ЦК України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Суд вважає, що оскільки трактор перебуває у фактичному володінні та користуванні позивача, останнім підтверджені правові підстави набуття цього трактору, а також інший спосіб захисту права позивача відсутній, тому необхідно визнати за позивачем право власності на мінітрактор колісний XINGTAI 220, 2008 року випуску, заводський № [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , задовольнивши позовні вимоги. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Представником відповідача не надано суду жодних належних та допустимих доказів, якими б підтверджувалися заявлені заперечення. Відповідно до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.5 ст.81 ЦПК України). Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29). За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин. Таким чином, враховуючи викладені обставини, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved