Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Балтського районного суду Одеської області з позовом до Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області, Балтської районної державної адміністрації Одеської області, за участю заінтересованих осіб: відділу Держгеокадастру у Балтському районі Одеської області, Балтського районного управління юстиції Одеської області про визнання незаконним та скасування розпорядження Балтської РДА Одеської області від 07.11.2008 р. № 1096/А-2008 та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до розпорядження Балтської РДА Одеської області від 07.11.2008 року № 1096/А-2008, на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки їй для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області, розробленої ПП «Меридіан 72», 28.09.2009 року на її імя видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 718346 площею 5,1771 га (кадастровий номер 510689500:01:003:0267). Однак відповідно до розпорядження Балтської РДА Одеської області від 28.12.2005 року № 1052/А-2005 на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки гр. [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області , розробленої ТОВ «Землевласник», 20.10.2006 року на імя [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 918050 площею 5,18 га (кадастровий номер 510689500:01:003:0254). Згідно даних Державного земельного кадастру обидві земельні ділянки мають однакове місце розташування та конфігурацію і має місце накладка на земельну ділянку [PERSON] Таким чином, [PERSON] у власність було передано земельну ділянку, право власності на яку раніше виникло у [PERSON]. Вказані обставини порушують права позивача як власника та суперечать законодавству, оскільки вона отримала у власність земельну ділянку, яка їй не призначалась. З метою врегулювання даного питання та заміни наданої позивачу земельної ділянки на іншу, вона звернулась до Відділу Держгеокадастру в Балтському районі Одеської області, однак там їй рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання державного акту на отриману земельну ділянку недійсним та скасування права власності. Позивач в судове засідання не зявилась, але надіслала заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте надав до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі, претензій стосовно позовної заяви не має. Представник відповідача - Балтської районної державної адміністрації Одеської області в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи - Відділу Держгеокадастру у Балтському районі Одеської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте надав до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі та у відповідності до вимог чинного законодавства України. Представник третьої особи - Балтського районного управління юстиції Одеської області в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте надіслала до суду телефонограму, в якій просить суд розглядати справу без її участі, заперечень на заявлені вимоги немає. Суд, ознайомившись з доводами позивача, оцінивши докази, що є у справі, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України \~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Ч. 2 цієї статті визначено перелік основних способів захисту цивільних прав і інтересів, серед яких припинення правовідношення та визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльність органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки на яких розташовані обєкти, які підлягають приватизації відбувається в порядку, визначеному ч. 1 ст. 128 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 125 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право почтійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Ст. 126 ч. 1 ЗК України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Розпорядженням Балтської РДА Одеської області від 07.11.2008 року № 1096/А-2008, на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки їй для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області, розробленої ПП «Меридіан 72», 28.09.2009 року на її імя видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 718346 площею 5,1771 га (кадастровий номер 510689500:01:003:0267). Відповідно до розпорядження Балтської РДА Одеської області від 28.12.2005 року № 1052/А-2005 на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки гр. [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області , розробленої ТОВ «Землевласник», 20.10.2006 року на імя [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 918050 площею 5,18 га (кадастровий номер 510689500:01:003:0254). Згідно даних Державного земельного кадастру обидві земельні ділянки мають однакове місце розташування та конфігурацію і має місце накладка. Проте, затверджуючи позивачу технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на вище вказану земельну ділянку, розташовану на території Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області відповідачі та працівники відділу Держгеокадастру належним чином не перевірили технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку позивача, що є однією із причин ухвалення протиправного рішення. Згідно ст.ст. 19, 55 ч. 1, 2, 5 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Ст.ст. 152, 155 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.\~ Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Збитки, завдані власникам земельних ділянок внаслідок видання зазначених актів, підлягають відшкодуванню в повному обсязі органом, який видав акт. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Статтею 229 ЦК України визначено, що якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Статтею 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою статті 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). З наведеного слідує, що документ, який посвідчує право приватної власності на землю [PERSON] слід визнати недійсним. Статтею 216 ЦК України зазначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Встановленні в судовому засіданні факти вказують на те, що між сторонами склалися правовідносини з приводу захисту особою свого права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення. Таким чином, [PERSON] надано у власність земельну ділянку, яку вона не може використовувати за цільовим призначенням та державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 718346, порушує її право на володіння, користування чи розпорядження належною земельною ділянкою. Отже усе зазначене вище переконує суд у тому, що ухвалюючи розпорядження Балтської РДА Одеської області № 1096/А-2008 від 07.11.08 року про виділення у власність позивачу земельної ділянки площею 5,1771 яка розташована на території Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідачі діяли не в спосіб та не в порядку визначеному Конституцією України та законами України, а відтак, наслідком таких рішень відповідача є порушення права власності позивача на землю. Тобто позивачу видано державний акт на право власності на земельну ділянку, якою та не в змозі користуватися з наведених вище причин. З урахуванням наведеного, розпорядження голови Балтської райдержадміністрації Одеської області від 07.11.2008 року № 1096/А-2008 щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на території Шляхівської сільської ради Балтського району Одеської області (за межами населеного пункту) [PERSON] на земельну ділянку площею 5,1771 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 5120689500:01:003:0267 підлягає скасуванню, а державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 718346, виданий на імя [PERSON] визнанню недійсним, оскільки даний акт був виданий згідно затвердженої технічної документації Також підлягає скасуванню державна реєстрація вказаного державного акту на право власності на земельну ділянку за [PERSON]. За таких обставин, суд розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved