Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до Державного підприємства «Мирноградвугілля», третя особа: Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області, про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з професійним захворюванням. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 01.09.1998 року по 05.09.2017 року він перебував у трудових відносинах з ДП «Мирноградвугілля», працював у ВП «Шахта «Капітальна». 05.09.2017 року його було звільнено за п.1 ст.38 КЗпП України за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію. Висновком Центральної лікарсько-експертної комісії Клініки професійних захворювань ДУ «Інституту медицини праці НАМН України» від 22.02.2018\~року про\~наявність професійного\~захворювання йому\~встановлені професійні\~захворювання: хронічна радикулопатія ліворуч L5, S1 в стадії затихаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями та больовим синдромом, хронічний бронхіт ІІ стадії ф. затихаючого, дифузний пневмофіброз, ЛН І-ІІ ст. (першого-другого) ст. 28.08.2018\~року Обласним\~профпатологічним МСЕК\~м.Краматорська\~йому було\~встановлено третю\~групу інвалідності\~по профзахворюванню\~безстроково,\~з протипоказанням\~важкої фізичної\~праці та\~роботи в\~підземних умовах\~та ступінь\~втрати професійної\~працездатності за\~сукупністю 65\~відсотків,\~в тому\~числі первинно\~40\~відсотків внаслідок\~ хронічної\~радикулопатії,\~первинно 20\~відсотків внаслідок\~хронічного бронхіту,\~повторно 5\~відсотків по\~трудовому каліцтву\~30.10.1994\~року. Фондом соціального страхування йому було призначена щомісячна страхова сума та виплачена одноразова допомога. Внаслідок професійного захворювання йому заподіяна моральна шкода. У зв`язку з професійним захворюванням у нього був істотно змінений його звичний життєвий уклад, а так само взаємини з його близькими та знайомими, він став замкнутий і нетовариський. Втратив престижну гірничу спеціальність, високу заробітну плату, це негативно позначилося на його соціальному статусі, не кажучи на можливість гідно утримувати сім`ю, що дуже морально його пригнічує. Він не може вести повноцінний спосіб життя, протягом тривалого часу відчуває фізичні страждання, обумовлені важкістю професійного захворювання, психологічний дискомфорт і значне порушення сердечного спокою, яке він відчуває до теперішнього часу. Він став обмежений в русі, тому що швидко стомлюється при незначних навантаженнях, відчуває задишку, у зв`язку із чим вимушений за станом здоров`я змінити місце свого мешкання та своєї родини, оскільки в м.Мирнограді відчуває задишку, постійний кашель, який інколи закінчується приступами блювати. Зараз у зв`язку зі станом здоров`я він не може робити всю необхідну чоловічу роботу, тому вимушений за гроші наймати людей, що негативно позначається на його матеріальному становищі та потребує додаткових моральних та матеріальних зусиль. До отримання професійного захворювання він зі своїми друзями регулярно займався спортом, підтримував себе в нормальній спортивній формі, захоплювався риболовлею, чого робити зараз не може. Внаслідок цього він відчуває неповноцінність та безпомічність, навіть незважаючи на підтримку своїх рідних. Відтепер йому постійно потрібні значні додаткові зусилля для організації його життя. Заподіяну моральну шкоду він оцінює у розмірі 150000 грн. Просить суд стягнути з відповідача на його користь у відшкодування моральної шкоди 150000 грн. Відповідач надав відзив на позов, де зазначив, що позов визнає частково у розмірі 20000 грн., оскільки вважає, що сума моральної шкоди 150000 грн. не відповідає моральним стражданням у зв`язку з професійним захворюванням. Зазначає, що моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої та членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральну шкоду треба доказувати конкретними документами, підтверджуючими їх глибину і тривалість, але позивачем таких підтверджень суду у зв`язку з професійним захворюванням не надано. Представник третьої особи Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області надав до суду пояснення, в яких зазначив, що просить суд винести рішення по справі на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивач перебував в трудових відносинах з ДП «Мирноградвугілля» з 01.09.1998 року по 05.09.2017 року, де працював гірником очисного забою 5 розряду з повним підземним робочим днем в шахті. Був звільнений 05.09.2017 за ч.1 ст.38 КЗпП України за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію (а.с.8-9). Згідно з\~висновком клініки\~профзахворювань ДУ\~«Інститут медицини\~праці НАМН\~України» від\~02.03.2018\~року та актом\~№ 3\~від 18.04.2018\~року розслідування\~причин виникнення\~хронічного професійного\~захворювання форми\~П-4,\~позивачу встановлені\~професійні захворювання: хронічна радикулопатія ліворуч L5, S1 в стадії затихаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями та больовим синдромом, хронічний бронхіт ІІ стадії ф. затихаючого, дифузний пневмофіброз, ЛН І-ІІ ст. (першого-другого) ст. В умовах впливу шкідливих факторів позивач пропрацював 25 років 7 місяців, останнім підприємством, на якому він працював в умовах шкідливих факторів, є ДП «Миноградвугілля» (а.с.10-11, 38). 28.08.2018 року МСЕК позивачу було встановлено за сукупністю 65% втрати професійної працездатності (із яких: 40% - внаслідок хронічної радикулопатії, 20% - внаслідок хронічного бронхіту, 5% - внаслідок трудового каліцтва 30.10.1994 року) та третю групу інвалідності безстроково. Йому протипоказаний важкий фізичний труд, робота в підземних умовах, рекомендовано медикаментозне та санаторно-курортне лікування (а.с.43, 44). Позивач у зв`язку з професійним захворюванням неодноразово знаходився на стаціонарному та амбулаторному лікуванні в медичних закладах (а.с. 16-37, 39, 40-42). Відповідно до ст.2371 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральна шкода\~відповідно до\~ст.\~23\~Цивільного кодексу\~України полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Про наявність права на відшкодування моральної шкоди потерпілій особі внаслідок нещасного випадку на виробництві зазначено в рішенні Конституційного Суду України від 8 жовтня 2008 року № 20-рп/2008 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень підпункту „б підпункту 4 пункту 3 статті 7 Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзаців другого, третього пункту 10, пункту 11 розділу І Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (справа про страхові виплати), де в абзаці 9 пункту 5 мотивувальної частини зазначено, що: «положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону N 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону N 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця)». Враховуючи надані суду докази, суд вважає, що внаслідок професійних захворювань позивачеві заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку з захворюваннями, внаслідок яких його визнано інвалідом 3 групи та встановлено 60% втрати професійної працездатності безстроково, у душевних стражданнях, пов`язаних з наслідками цих захворювань, у зміні звичного перебігу життя, зокрема необхідності тривалий час лікуватися, у суттєвому обмеженні його фізичних можливостей, у безповоротності змін у стані здоров`я позивача. Але сума, в яку позивач оцінив заподіяну моральну шкоду і яка за його оцінкою становить 150000 гривень, є завищеною і не відповідає отриманим ним моральним стражданням. Виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним у відшкодування позивачеві заподіяної йому моральної шкоди стягнути з відповідача на користь позивача 40000 гривень. Крім цього, відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що заявлено позов немайнового характеру, суд вважає необхідним стягнути з відповідача в доход держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 204,91 грн. (40000 грн. х 768,40грн. : 150000 грн. = 204,91 грн.), оскільки позивач на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від вказаних витрат при подачі позову до суду. На підставі ст.2371 КЗпП України,

Outcome: partial