Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що з 20.11.2010 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 1019, шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через різні життєві погляди, що призвело до втрати почуття взаємної любові та поваги. Відновлення сімейних стосунків і збереження шлюбу, на думку позивача, неможливе. Судові витрати просить покласти на позивача. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, його представник адвокат Першин І.М. надав заяву, відповідно до якої просить суд розглянути справу без його участі та участі позивача, на задоволенні позову наполягає. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, але надала письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Також вказала, що фактичні шлюбні відносини остаточно були припинені з серпня 2017 року, після розірвання шлюбу бажає залишити себе шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 3 ст.\~211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Зважаючи, що всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у суду матеріалів, яких достатньо для ухвалення рішення. Згідно з ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У підготовчому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.12.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 1019 (а.с. 3). Під час перебування у шлюбі, у сторін народилася дитина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с. 4). На момент подачі позовної заяви сторони припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть з серпня 2017 року. Спору щодо визначення місця проживання малолітнього сина, народженого під час шлюбу, не має. Питання щодо поділу майна, що є спільною власністю подружжя, позивачем у даній справі не ставиться. Згідно зі ст.\~51\~Конституції України та ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Встановлено, що позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясовано, що немає згоди позивача та відповідача на продовження шлюбу, тобто не має їх вільної і повної згоди на шлюб. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя за відсутності їх згоди на продовження шлюбу. З урахуванням зазначеного, суд, приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, яких за твердженням позивача не має. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved