Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], вказуючи, що 13 липня 2001 року зареєстрував шлюб із відповідачем. Шлюб зареєстровано Мар'ївською сільською радою Компаніївського району Кіровоградської області, актовий запис №2. В шлюбі рародилося двоє синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, сім'я між ними розпалася, з 2006 року проживають окремо. У судовому засіданні позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву, про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розірвати шлюб з відповідачем. Не заперечує проти винесення судом заочного рішення по справі. Відповідач у справі [PERSON] в судовому засіданні не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за її відсутності у суд не надійшло, тому, суд розглядає справу на підставі наявних в ній доказів та постановляє заочне рішення по справі. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд, враховуючи письмову заяву представника позивача розглядає справу за відсутності сторін, по матеріалах справи - заочно. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено, сторони припинили шлюбні відносини, з 2006 року проживають окремо. Шлюб між ними носить формальний характер. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та їхніх дітей. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, ч.1 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Положенням ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання як розподілити між сторонами судові витрати. При зверненні до суду із даним позовом позивачем було оплачено судовий збір у розмірі 704 гривень 80 копійок, проте, враховуючи прохання позивача про залишення судових витрат за ним, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Outcome: approved