Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину на період навчання. В обґрунтуванні позовних вимог зазначила наступне. Сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з нею, продовжує навчання у навчальному закладі на заочному відділенні, за контрактом, у зв`язку з чим, має майнові витрати, що пов`язані безпосередньо з платою на навчання по договору про надання освітніх послуг на комерційній основі, забезпеченням вирішення побутових питань. Відповідач перебуває у іншому шлюбі, має двох неповнолітніх дітей. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до закінчення навчання, але не більше ніж досягнення нею 23 років. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, разом до позовної заяви додала клопотання, відповідно до якого позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить слухати справу за її відсутності, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений завчасно та належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення судового розгляду не надав, процесуальним право на подання відзиву не скористався. Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. 01 квітня 2003 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 18 та 31 липня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Сахновщинського районного управління юстиції Харківської області видане свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Зачепілівського районного управління юстиції Харківської області 20 вересня 2002 року вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , про що 20 числа 09 місяця 2002 року складено відповідний актовий запис № 55. Батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Згідно з довідкою, виданою відділом (Центр надання адміністративних послуг) Нововодолазької селищної ради Харківської області № 04.05-22/433 від 22.07.2020 [PERSON] , 1982 року народження, яка фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , має на утриманні неповнолітніх дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Виконавчим листом, виданим Зачепілівським місцевим судом Харківської області по справі № 2-888 від 08.01.2003 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку кожного місяця, починаючи з 27.09.2002 та до її повноліття. Постановою заступника начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Кегичівському та Сахновщинському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хакрів) від 06.07.2020 було закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-888, виданого Зачепілівським місцевим судом Харківської області. Згідно з довідкою Харківського національного педагогічного університету імені Г. С. Сковороди №9 від 24.11.2020 [PERSON] дійсно є студентом українського мовно-літературного факультету імені Г. Ф. Квітки-Основ`яненка заочної форми навчання 2 курсу. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При цьому, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Згідно з вимогами ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Тобто, судом, на підставі доказів по справі, наданих позивачем, встановлено всі умови, що зобов`язують батьків утримувати повнолітніх дітей, а саме, досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батька можливості надавати таку допомогу. [PERSON] є батьком [PERSON] . Позивач, якому не виповнилося 23 років, продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач є працездатним та таким, що має можливість надавати допомогу доньці. Підстав для звільнення [PERSON] від обов`язку утримувати дитину судом не встановлено. Доказів на спростування доводів [PERSON] відповідач не надав. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно зі змістом ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов?язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Приписами частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що наявні підстави для стягнення аліментів з відповідача на корить позивача. Разом з тим, визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги вимоги ч. 2 ст. 205 СК України, та враховує можливість надання утримання дитині другим з батьків. За таких підстав, суд доходить висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину на період навчання підлягає задоволенню і вважає встановлення розміру аліментів у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, є справедливим та обґрунтованим, таким що відповідає засадам розумності та виваженості, та не призведе до надмірного матеріального тягаря для відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Також, потрібно врахувати, що відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно зі ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України встановлено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 840 грн 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved