Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, а також про стягнення із страховика пені, інфляційного збільшення суми боргу та 3% річних за неналежне виконання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В обґрунтування позову посилається на те, що 05 серпня 2019 року о 09 год. 05 хв. на автодорозі Н-03 «Чернівці-Житомир», 316 км, на території Хотинського району, [PERSON] , керуючи автомобілем марки Volkswagen Caddy, д.н.з. [NUMBER] , не впоравшись із керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху та при цьому здійснив зіткнення із транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. [NUMBER] під керування [PERSON] , в результаті чого транспортний засіб Volkswagen Passat, д.н.з. [NUMBER] викинуло на зустрічну смугу, де він здійснив зіткнення з транспортним засобом марки CIТROEN JUМPE, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів та автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 12.3, 11.4, 2.36 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Вказує, що факт скоєння [PERSON] адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, вина останнього в його скоєнні, а відповідно і причино-наслідковий зв`язок між протиправними діями [PERSON] (порушення правил дорожнього руху) та суспільно небезпечними наслідками (зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження) - підтверджується постановою Хотинського районного суду Чернівецької області по справі № 724/1453/19, провадження № 3/724/572/19 від 20 серпня 2019 року, яка набрала законної сили 02.09.2019 року. В результаті зіткнення транспортних засобів, автомобіль марки Volkswagen Passat д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] зазнав значних технічних ушкоджень. Цивільно-правова відповідальність винуватця даної ДТП, [PERSON] , як особи, яка правомірно експлуатує забезпечений транспортний засіб марки VOLKSWAGEN CADDY д.н.з. [NUMBER] , на момент настання ДТП (05.08.2019), була застрахована в ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», про що свідчить поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК / 8889827 та відомості з Єдиної централізованої бази даних МТСБУ про чинність Полісу № АК / 8889827 на день ДТП (05.08.2019 року). У відповідності до вищезазначеного страхового полісу, забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки VOLKSWAGEN САDDУ д.н.з. [NUMBER] , розмір ліміту відповідальності страхової компанії на одного потерпілого за шкоду завдану життю і здоров`ю - складає 200000, за шкоду, заподіяну майну складає 100000 грн., розмір франшизи - складає 1000 грн. Повідомлення про настання 05 серпня 2019 року дорожньо-транспортної пригоди, що має ознаки страхового випадку, винуватцем події [PERSON] було подано до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» у встановлені законодавством строки. Також про факт настання даної ДТП страховик, яким є ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», був також повідомлений потерпілим [PERSON] . Зазначає, що він шляхом направлення 11.01.2020 року цінного листа з описом вкладенням та з кур`єрською експрес доставкою на адресу ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», а саме: 03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 25, звернувся до останньої із заявою про виплату йому страхового відшкодування. Разом з тим, у фактичну відповідь на його заяву про виплату страхового відшкодування від 11.01.2020 року, йому на картковий рахунок, реквізити якого було додано до заяви про виплату страхового відшкодування, страховиком ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» виплачено страхове відшкодування у сумі 29479,22 грн., що мало місце 06.02.2020 року. При цьому, від страховика ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», він будь-якого письмового рішення страховика, про виплату йому страхового відшкодування, не отримував. В заяві про виплату страхового відшкодування від 11.01.2020 року він просив страховика виплатити належне йому страхове відшкодування в сумі 63280,23 грн., яке розраховане на підставі висновків судового експерта, які були додані до заяви про виплату страхового відшкодування. Таким чином, недоплата йому страхового відшкодування складає 33801,01 грн. Також зазначає, що згідно висновку експерта № 89-11-19 від 12.11.2019 року авто-товарознавчої експертизи, матеріальний збиток, який дорівнює ринковій вартості ТЗ, завданий власнику автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, д.р.н. [NUMBER] , в результаті його пошкодження під час ДТП 05.08.2019 року, станом на момент виконання експертизи, складає 74299 гривень 09 коп., відновлювати досліджуваний КТЗ - економічно недоцільно. Крім цього, згідно висновку № 89/1-11-19 від 22.11.2019 року авто-товарознавчої експертизи, вартість утилізації (вартість залишків транспортного засобу) автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, д.р.н. [NUMBER] , станом на момент дослідження, складає 10018 гривень 86 копійок. Отже, за наслідками вчинених [PERSON] дій, в результаті яких настала дорожньо-транспортна пригода, він зазнав майнової та немайнової (моральної) шкоди, яка підлягає до стягнення з [PERSON] та ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» на його користь, а саме: 1) З ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» підлягає стягненню шкода у сумі 74 299 гривень 09 коп., яку він зазнав у зв`язку із фізичним знищенням транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT, за мінусом вартості залишків транспортного засобу в сумі 10018 (десять тисяч вісімнадцять) гривень 86 коп. та за мінусом франшизи в розмірі 1000,00 гривень, а всього на суму 63280 гривень 23 копійки. 2) З [PERSON] - підлягає стягненню частина вартості матеріального збитку не покритого страховим відшкодуванням у вигляді вартості залишків транспортного засобу в сумі 10018,86 грн. та франшизи в розмірі 1000,00 гривень, а всього кошти в сумі 11018 гривень 86 копійок, а також моральна шкода. Крім цього вказує, що у зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася з вини відповідача [PERSON] , він позбавлений можливості користуватися знищеним транспортним засобом, змушений витрачати багато свого життєвого часу на відновлення свого порушеного цивільного права, фактично залишився без засобу пересування, кошти на придбання іншого транспортного засобу у нього відсутні, незаконні дії Відповідача призвели до втрати його нормальних життєвих зв`язків. Маючи власний автомобіль він мав можливість за його допомогою належним чином утримувати сім`ю, чого позбавлений наданий час. Відповідач який є винуватцем даної ДТП - [PERSON] , його повністю ігнорує, зухвало себе вів після ДТП. За весь час з моменту настання ДТП (05.08.2019 року) відповідач не відшкодував йому жодної копійки. Розмір моральних страждань, яких він пережив та продовжую переживати у зв`язку із незаконними діями відповідача, спричиненими у зв`язку з знищенням його автомобіля, він оцінює у 7000,00 гривень. Окрім цього, зазначає, у заяві про виплату страхового відшкодування від 11.01.2020 року, він просив страховика виплатити йому страхове відшкодування в сумі 63 280,23 грн., страховик 06.02.2020 року виплатив частину страхового відшкодування в сумі 29479,22 грн., недоплата страхового відшкодування складає: 33801,01 грн., яка є тією сумою на яку має нараховуватися пеня, інфляційне збільшення суми боргу та 3 % річних. Рішення про часткову виплату та про відмову у здійсненні виплати йому страхового відшкодування у повному обсязі прийняте страховиком 06.02.2020 року, а отже вважає, що 07.02.2020 року є датою з якої має починатися нарахування штрафних санкцій, які нараховуються по дату подання позову включно і будуть продовжуватись нараховуватись до повного виконання судового рішення відповідно до приписів ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України. Пеня складає 5845,27 грн., інфляційне збільшення складає 3042,09 грн., 3 % річних дорівнюють 1239,06 грн., а всього підлягає стягненню з ПрАТ «СК «ПРОВІДНА»: 10126,42 грн. На підставі вищевикладеного просить: стягнути з ПАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» страхове відшкодування, за шкоду завдану у зв`язку із знищенням автомобіля марки Volkswagen Passat, державний реєстраційний номер [NUMBER] у сумі: 33 801 грн. 01 коп.; стягнути з ТАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» інфляційне збільшення суми несвоєчасно виплаченого страхового відшкодування, у розмірі 3042 грн. 09 коп. за період з 07.02.2020 року по 27.04.202 року включно; 3% річних нарахованих на суму невиплаченого страхового відшкодування, у розмірі 1239 грн. 06 коп. за період з 07.02.2020 року по 27.04.2021 року включно; пеню, у розмірі 5845 грн. 27 коп. за період з 07.02.2020 року по 27.04.2021 року включно. Відповідно до ч. 10 ст. 265 ЦПК України, пеню, інфляційне збільшення суми основного боргу та 3 % річних, нараховувати до стягнення на суму 33 801,01 грн. та стягнути з ПАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» їх за період починаючи з 28.04.2021 року до моменту повного виконання даного рішення суду; стягнути з [PERSON] решту збитків непокритих страховим відшкодуванням у зв`язку із знищенням автомобіля Volkswagen Passat у сумі: 11018,86 грн. стягнути з [PERSON] моральну шкоду у зв`язку із знищенням автомобіля марки Volkswagen Passat, державний реєстраційний номер [NUMBER] у сумі: 7000 грн., стягнути з відповідачів судові витрати. 23.06.2021 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] - Перебиковського В.І. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у позовних вимогах позивача до відповідача [PERSON] в повному обсязі та стягнути з позивача судові витрати. Посилається на те, що позивач заявивши позовні вимоги про стягнення з ПАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» до стягнення шкоди у сумі 63280,23 грн., як різницю між вартістю транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та після дорожньо-транспортної пригоди, залишивши залишки пошкодженого транспорту, вартість яких згідно висновку експерта складає 10018,86 грн., одночасно заявляє позовні вимоги про стягнення вартості цих залишків з [PERSON] , не збираючись передати дані залишки останньому, як винній особі в цій ДТП. Тобто, в даному випадку при задоволені зазначених позовних вимог Позивач отримає відшкодування, що буде перевищено від спричиненого йому фактичного збитку на вищезазначену суму. Щодо вимоги Позивача про стягнення з [PERSON] суми франшизи в розмірі 1000 гривень разом із стягненням різниці між завданим збитком та страховим відшкодуванням фактично призводить до подвійного стягнення цієї суми в зв`язку з тим, що частину збитку відшкодовує страховик, а у разі стягнення різниці між сумою збитку та сумою страхового відшкодування - збиток покривається у повному обсязі. Отже, за даних умов покладення на винуватця ДТП ще суми франшизи фактично збільшує розмір матеріального збитку на суму у 1000 грн. Більше того, Позивач про виплату йому [PERSON] розміру франшизи раніше до останнього не звертався, а тому розглядати вказану позовну вимогу в даному випадку є передчасним. Крім цього, зазначає, що позивач вказує на те, що [PERSON] його як потерпілого ігнорує, зухвало себе вів після ДТП. Однак, таке твердження Позивача також не відповідає дійсності, так як [PERSON] у свою чергу зробив усе можливе, щоб Позивач як можна швидше отримав страхове відшкодування, для чого він відразу після ДТП звернувся до своєї страхової компанії та повідомив її про настання ДТП, надав всі необхідні документи. Крім того, за першим же викликом з`явився до суду для розгляду справи про адміністративне правопорушення, визнав повністю свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративному правопорушенні, щиро розкаявся, що підтверджується постановою Хотинського районного суду Чернівецької області від 20.08.2019 року. Несвоєчасна сплата суми страхового відшкодування в повному обсязі, як вважає Позивач, не пов`язана з відповідними діями безпосередньо [PERSON] . Щодо відшкодування Позивачу різниці між вартістю автомобіля до ДТП та після неї, то Позивач з такою вимогою до [PERSON] раніше не звертався. Безпосередньо після ДТП Позивач вимагав від [PERSON] відшкодувати йому повну вартість автомобіля, що в даному випадку не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому така вимога є неправомірною. Таким чином, на підставі викладеного вважає, що заявлені позовні вимоги відносно стягнення з [PERSON] на користь Позивача моральної шкоди також не підлягають до задоволення, так як Позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження понесених душевних страждань. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але від його представника Шкварчука В.Д. до суду надійшла заява в якій він позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу у його з позивачем відсутності. Представник відповідача ПрАТ «СК «Провідна» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, причини своєї неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але від його представника Перебиковського В.І. до суду надійшла заява, в якій він заявлені позовні вимоги позивача не визнає в повному обсязі з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, просить проводити розгляд справи у його з відповідачем відсутності. Суд, дослідивши письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 05 серпня 2019 року о 09:05 годині на автодорозі Н-03 «Чернівці-Житомир», 316 км., на території Хотинського району, водій [PERSON] керуючи автомобілем марки VOLKSWAGEN CADDY д.н.з. [NUMBER] , не впоравшись із керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху та при цьому здійснив зіткнення із т/з. VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. [NUMBER] викинуло на зустрічну смугу, де він здійснив зіткнення з т/з. марки CITROEN JUMPER д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 12.3, 11.4, 2.3б ПДР України. Постановою Хотинського районного суду Чернівецької області по справі №724/1453/19, провадження №3/724/572/19 від 20.08.2019 року, яка набрала законної сили 02.09.2019 року, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340 грн. Відповідно до вимог ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Позивач [PERSON] є власником транспортного засобу марки VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. [NUMBER] , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Відповідно до відомостей з Єдиної централізованої бази даних МТСБУ про чинність полісу №АК8889827, цивільно-правова відповідальність на транспортний засіб VOLKSWAGEN CADDY д.н.з. [NUMBER] застрахована в ПрАТ «СК «Провідна». Про факт настання даної дорожньо-транспортної пригоди ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» була повідомлена [PERSON] у визначений законом 3-денний строк, а саме 07.08.2019 року, що підтверджується листом ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» № 0901-11/228 від 16.10.2019 року. Відповідно до висновку експерта №89-11-19 від 12.11.2019 року автотоварознавчої експертизи, проведеної судовим експертом Павлишиним Я.Д., матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкодження під час ДТП 05.08.2019 року, станом на дату виконання експертизи, складає 74299,09, а вартість відновлювального ремонту автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. [NUMBER] , складає 345362,66 грн. Огляд пошкодженого автомобіля позивача судовим експертом проводився за участі [PERSON] та [PERSON] , також повідомлялося страховика, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. За проведення вищезазначеної авто-товарознавчої експертизи №89-11-19 від 12.11.2019 року позивачем сплачено кошти в сумі 3200 грн., що підтверджується квитанцією серія ББАЦ № 649006 від 12.11.2019 року. Крім цього, відповідно до висновку експерта №89/1-11-19 від 22.11.2019 року автотоварознавчої експертизи, проведеної судовим експертом Павлишиним Я.Д., вартість утилізації автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. [NUMBER] , станом на момент дослідження складає 10018,86 грн. За проведення вищезазначеної авто-товарознавчої експертизи №89/1-11-19 від 22.11.2019 року позивачем сплачено кошти в сумі 2200 грн., що підтверджується квитанцією серія ББАЦ № 649005 від 22.11.2019 року. 11.01.2020 року позивач звернувся до ПАТ «СК «ПРОВІДНА» із заявою про виплату страхового відшкодування в сумі 63280,23 грн. та 06.02.2020 року страховиком ПАТ «СК «ПРОВІДНА» здійснено позивачу виплату страхового відшкодування в сумі 29360,61 грн., що підтверджується виписками із карткового рахунку [PERSON] в АТ КБ «Приватбанк». Таким чином, як вбачається із матеріалів справи та позовної заяви, позивач [PERSON] будь якого письмового рішення страховика про виплату йому страхового відшкодування не отримував, та враховуючи те, що в заяві від 11.01.2020 року він просив виплатити йому 63280,23 грн., проте йому на рахунок надійшли кошти в сумі 29360,61, отже він недоотримав виплату страхового відшкодування в сумі 33801,01 грн., будь-яких доказів на спростування цього, відповідачем ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» суду не надано. Відповідності до п.1.6 ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Згідно п.1.3 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Таким чином, як в розумінні КУпАП, так і в розумінні Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі», позивач [PERSON] є потерпілим, а тому має право вимагати відшкодування шкоди, завданої автомобілю марки «VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. [NUMBER] . У відповідності до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками в свою чергу є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Положеннями ч.1 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно зі ст.28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. У відповідності до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Аналізуючи вищевказані норми матеріального права, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] має право на відшкодування шкоди, пов`язаної з відновленням належного їй пошкодженого транспортного засобу, що являє собою витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (у розумінні ст.22 ЦК України), або являє собою збитки, що підлягають відшкодуванню потерпілому, у зв`язку із виконанням робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (у розумінні ст.1192 ЦК України), або являє собою вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу КТЗ (у розумінні п.2.3 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів»). Відповідно доч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.81 ч.6 ЦПК України). Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. В свою чергу, суд вважає, що висновок експерта №89-11-19 від 12.11.2019 року авто-товарознавчої експертизи, проведеної атестованим судовим експертом Павлишеним Я.Д., є повним, змістовним, таким, що не викликає сумнівів у його правильності та у відповідності до ст.ст.77-79 ЦПК України, є належним, допустимим і достовірним доказом, який підтверджує вартість матеріального збитку завданого позивачу пошкодженням його автомобіля і цей висновок експерта відповідає вимогам ст.ст.102, 106 ЦПК України. Крім того, як вбачається із вказаного висновку експертизи, то експерт був попереджений (обізнаний) про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта. Висновок експерта підготовлений для подання до суду. Крім того, слід зазначити, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суд, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинен виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком авто-товарознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Відтак, визначення позивачем вартості матеріального збитку пошкодженого автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. [NUMBER] , на підставі висновку експерта №89-11-19 від 12.11.2019 року авто-товарознавчої експертизи, проведеної за правилами ст.ст.102, 106 ЦПК України, атестованим судовим експертом Павлишиним Я.Д., є правомірним. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 25.07.2018 року у справі №922/4013/17, від 13.03.2018 року у справі №910/9396/17 та від 20.03.2018 року у справі №911/482/17. Відповідно до ч.1 ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №755/18006/15-ц. Суд відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України враховує вказані висновки Великої Палати Верховного Суду. Згідно приписів абзацу 2 п. 12.1 ст. 12 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Крім цього, згідно п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Таким чином, суд вважає, що з ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню матеріальний збиток, якого він зазнав від знищення транспортного засобу марки VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. [NUMBER] , за мінусом частково виплаченої суми страхового відшкодування (29479,22 грн.), а саме: 33801,01 грн. Що стосується позовних вимог, щодо стягнення із страховика пені, інфляційного збільшення суми боргу та 3% річних за неналежне виконання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то необхідно зазначити наступне. 11.01.2020 року позивач [PERSON] звернувся до страховика ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» із заявою в порядку ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про врегулювання страхового випадку в частині розміру страхового відшкодування, яку страховиком отримано 13.01.2020 року, однак відповіді на вказану заяву надано не було. Суд вважає, що оскільки відповідачем ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» рішення про виплату страхового відшкодування прийнято та виплачено визначене страхове відшкодування в сумі 29360,61 грн. 06.02.2020 року, однак не в повному обсязі, а тому суд приходить до висновку, що саме з 07.02.2020 року необхідно було б здійснювати нарахування штрафних санкцій. Крім того, штрафні санкції нараховуються на суму невиплаченого страхового відшкодування по дату звернення позивача до суду, тобто нарахування штрафних санкцій є період з 07.02.2020 року включно по 27.04.2020 року включно. Згідно з ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За приписами ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до п.36.5 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає, що правовідносини, які склалися між сторонами у справі, є грошовим зобов`язанням, оскільки в разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату страхувальникові або іншій особі, а тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню норма статті 625 ЦК України. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.06.2019 року у справі № 758/8819/16-ц. Відповідно до п.21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК). Крім того, аналогічна правова позиція, щодо правомірності застосування положень ст. 625 ЦК України до зобов`язальних правовідносин, які виникають із договорів страхування, декларується в узагальненнях Верховного Суду України сформульованих у листі від 01.07.2014 року «Аналіз практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві», відповідно до яких правильними є висновки судів про необхідність застосування ст. 625 ЦК щодо відповідальності за порушення грошового зобов`язання у спорах, які виникають з договорів страхування. Оскільки зобов`язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов`язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК, зокрема сплата суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми». Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 06.06.2012 року по справі № 6-49цс12. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Згідно з п.4 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати» №159 від 21.02.2001 року, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Індекс споживчих цін за період з лютого 2020 року по березень 2021 року складає 1,090, а тому інфляційні втрати позивача складають 3042,09 грн. (33801,01х1,090-33801,01), які необхідно стягнути з ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» на користь позивача. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Період з 07.02.2020 року по 27.04.2021 року містить 446 днів, а тому три проценти річних становлять суму 1239,06 грн. (33801,01/100х3/365х446), які необхідно стягнути з ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» на користь позивача. Згідно пункту 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. З 07 лютого 2020 року по 12.03.2020 року облікова ставка Національного банку України становила 11 процентів. Вказаний період налічує 35 днів. У зазначений період пеня становить 713,06 грн. (33801,01/100х(11,0х2)/365х35). З 13.03.2020 року по 23.04.2020 року облікова ставка Національного банку України становила 10,0 процентів. Вказаний період налічує 42 дні. У зазначений період пеня становить 777,89 грн. (33801,01/100х(10,0х2)/365х42). З 24.04.2020 року по 11.06.2020 року облікова ставка Національного банку України становила 8,0 процентів. Вказаний період налічує 49 днів. У зазначений період пеня становить 726,03 грн. (33801,01/100х(8,0х2)/365х49). З 12.06.2020 року по 04.03.2021 року облікова ставка Національного банку України становила 6,0 процентів. Вказаний період налічує 266 днів. У зазначений період пеня становить 2955,97 грн. (33801,01/100х(6,0х2)/365х266). З 05.03.2021 року по 15.04.2021 року облікова ставка Національного банку України становила 6,5 процентів. Вказаний період налічує 42 дні. У зазначений період пеня становить 505,63 грн. (33801,01/100х(6,5х2)/365х42). З 16.04.2021 року по 27.04.2021 року облікова ставка Національного банку України становила 7,5 процентів. Вказаний період налічує 12 днів. У зазначений період пеня становить 166,69 грн. (33801,01/100х(7,5х2)/365х12). Всього пеня становить 5845,27 грн. (713,06+777,89+726,03+2955,97+505,63+166,69), яку необхідно стягнути з ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» на користь позивача. У відповідності до ст.265 ч.10, ч.11 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування; остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VІІ цього Кодексу (набрали чинності з 01.01.2019 року). Таким чином, відповідно до ст.265 ч.10, ч.11 ЦПК України, слід здійснювати нарахування пені, інфляційного збільшення суми основного боргу та 3 % річних, які мають бути стягнуті з відповідача ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» на користь позивача [PERSON] до моменту повного виконання рішення, які необхідно нараховувати на залишок невиплаченого страхового відшкодування в сумі 33801,01 грн. починаючи з 28.04.2021 року. Щодо позовних вимог стосовно стягнення із [PERSON] решту збитків непокритих стразовим відшкодуванням у зв`язку із нищенням автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. [NUMBER] , то суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Згідно ч. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Як встановлено із позовної заяви, у відповідності до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК8889827 розмір фрашизи складає 1000,00 грн. яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача. Крім цього, згідно п. 30.2 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Верховний Суд у складі суддів судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові № 643/4161/15-ц від 19.09.2018 року застосував аналогію положень статті 30 Закону та вказав, що зазначена стаття може бути застосована і у спорах між потерпілими та винуватцями. Таким чином, порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватися не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують його вартість до ДТП. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Таким чином, враховуючи те, що позивач заявивши позовні вимоги про стягнення з ПАТ «СК «ПРОВІДНА» до стягнення шкоди у сумі 33801,01 грн., одночасно заявляє позовні вимоги про стягнення вартості залишків автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. [NUMBER] , не збираючись передати дані залишки відповідачу [PERSON] , а тому Позивач просить відшкодувати шкоду, яка буде перевищувати суму від спричиненого йому фактичного збитку суму 10018,86 грн. Тому, враховуючи викладене, в задоволенні вимог в частині стягнення з відповідача [PERSON] збитків пов`язаних із нищенням автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. [NUMBER] в сумі 10018,86 грн. слід відмовити. У відповідності до ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3 ст.23 ЦК України). Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як роз`яснив Верховний Суд України у постанові пленуму №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Суд вважає, що позивачу спричинено моральні страждання, які полягали у порушенні її звичайного укладу, втрату нормальних життєвих зв`язків, позбавлення його можливості користуватися автомобілем, та за його допомогою належним чином утримувати сім`ю, відсутність матеріальної можливості придбати інший автомобіль. Враховуючи засади розумності і справедливості, суд вважає, що розмір визначеної позивачкою у грошовому виразі моральної шкоди в сумі 7000 грн. є завищеним та підлягає зменшенню, а тому з [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути в рахунок відшкодування завданої йому моральної шкоди суму 2000 грн., задовольнивши частково в цій частині позовні вимоги. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи вимоги щодо стягнення з відповідачів на користь позивача судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно зі ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат - учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. Як встановлено судом, 07.10.2019 року між адвокатом Шкварчуком В.Д. та позивачем [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги та додаткову угоду №1 від 07.10.2019 року. Згідно з розрахунком суми гонорару за надану правничу допомогу від 07.10.2019 року, загальна вартість суми гонорару становить 12964,00 грн. З акту виконаних робіт №1 від 07.10.2019 року вбачається, що адвокат Шкварчук В.Д. виконав, а клієнт - позивач [PERSON] оплатив кошти у загальному розмірі 12964,40 грн., що підтверджується розрахунковою квитанцією Серія АБОА №578931 від 27.04.2021 року. Враховуючи засади пропорційності та співмірності до ціни позову; складність справи; часом, витраченим на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та клопотання відповідачів про зменшення розміру правничої допомоги, суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу в сумі 12964,00 грн. є завищеним, оскільки друкування позовної заяви, ксерокопіювання доданих до позовної заяви документів, засвідчення копій документів, виготовлення копії позовної заяви та доданих до неї документів в сумі 454,00 грн. відноситься до підготовки позовної заяви для пред`явлення до Хотинського районного суду, а тому співмірним розміром витрат на правничу допомогу є витрати в сумі 12510 грн. (12964,00-454) Крім того, суд вважає, що позивач поніс витрати пов`язані із проведенням авто-товарознавчих експертиз в сумі 3200 грн. та 2200 грн., та сплатою судового збору в сумі 908,00 грн. Загальна сума понесених позивачем судових витрат становить 18818,00 грн. (908,00+ 3200,00+2200,00 + 12 510,00). У відповідності до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, всі понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору, за проведення авто-товарознавчих експертиз та за оплату професійної правничої допомоги адвоката, становлять 18818,00 грн., а тому з кожного відповідача необхідно стягнути судові витрати пропорційно до заявлених та задоволених позовних вимог, виходячи із ціни позову у такому співвідношенні, а саме: позивач зазначив ціну позову 61646,29 грн., позовні вимоги до відповідача ПрАТ «СК «Провідна» становлять 43927,43 грн. (70,91%) та їх задоволено в повному обсязі, позовні вимоги до відповідача [PERSON] становлять 18018,86 грн.(29,09%), позов задоволено на суму 3000,00 грн., тобто на 16,64 % (3000*100/18018,86). Таким чином, з ПрАТ «СК «Оранта-Січ» необхідно стягнути судові витрати в сумі 13343,84 грн. (18818,86*70,91/100), з відповідача [PERSON] необхідно стягнути судові витрати в сумі 910,89 грн. (18818,00 грн.*29,09/100=5474,15 грн. судових витрат з яких необхідно стягнути 16,64%, а саме 5474,15*16,64/100). Крім цього судом встановлено, що 19.06.2021 року між адвокатом Перебиковським В.І. та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги №1/06-21. Згідно попереднього розрахунку суми судових витрат, загальна вартість суми гонорару адвоката Перебиковського В.І. становить 5000,00 грн. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 21/06/1 від 19.06.2021 року вбачається, що відповідач [PERSON] оплатив кошти у загальному розмірі 5000,00 грн. Враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задоволено на 16,64%, то з позивача на користь відповідача необхідно стягнути судові витрати в розмірі 83,36%, а саме в сумі 4168,00 грн. (5000*83,36/100). Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. Таким чином, враховуючи те, що на відповідача [PERSON] покладено обов`язок сплатити на користь [PERSON] судові витрати в сумі 910,89 грн., а на позивача [PERSON] покладено обов`язок сплатити на користь відповідача [PERSON] судові витрати в сумі 4168,00 грн., то позивачу [PERSON] необхідно сплатити відповідачу [PERSON] різницю судових витрат в сумі 3257,11 грн. (4168,00-910,89) На підставі викладеного та

Outcome: partial