Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому вказав, що квартира [ADDRESS] належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.05.2006 року, виданого Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради та зареєстроване в ОП ЗМБТІ 30.05.2006 року. Він є єдиним власником квар\-тири. В квартирі зареєстровані також [PERSON] - його дружина, [PERSON] - донька та відповідач по справі [PERSON] [PERSON] в квартирі не проживає з 2014 року, його реєстрація має формальний характер, особисті речі, що належать йому у квартирі відсутні. Відповідач по справі доводиться йому онуком. Відповідач припинив проживати в квартирі і добровільно виселився з неї, але не знявся з реєстрації. Через свою реєстрацію в квартирі відповідач, чинять перешкоди у користуванні власністю. Крім того, через реєстрацію відповідача в його квартирі, позбавлений права отримати субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, якої вкрай потребує. Просить суд визнати відповідача такими, що втратив право користу\-вання житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. Ухвалою від 24.07.2018 року було відкрито провадження по справі і визначена форма розгляду справи: за правилами спрощеного провадження. У встановлений ухвалою від 24.07.2018 року строк відповідачу на подання відзиву, від відповідача відзив не надійшов. Представник позивача [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує, також просила вирішити питання про розподіл судових витрат згідно з ст.142 ЦПК України. Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.05.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 14880177, [PERSON]. належить на праві власності квартира [ADDRESS]. Відповідно до ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Факт не проживання відповідача у спірній квартирі з 2014 року, крім тверджень позивача, підтверджується актом ОСББ «Турбина-2» від 02.07.2018 року. Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивач [PERSON]. є власником спірної квартири, відповідач [PERSON], не будучи власником вказаної квартири, зареєстрований в ній, на момент розгляду справи понад один рік у квартирі не проживає. Відповідно до ст. 206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача законні обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141, ч.1 ст.142 ЦПК України, з урахуванням того, що відповідач визнав позов повністю до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, інші 50% - стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved