Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] підприємства «Камянської міської ради «Трамвай» до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 17 січня 2016 року о 18.30 год. [PERSON], керуючи автомобілем ГАЗ 2705, номерний знак [NUMBER], належний комунальному підприємству «Камянської міської ради «Трамвай», рухаючись по вулиці Дніпропетровській в м. Камянське перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить небезпеки чи перешкоди іншим учасникам руху, в результаті чого скоїв зіткнення з належним йому автомобілем «[PERSON] Сантафе», реєстраційний номер [NUMBER], який він керував, що рухався по тій же смузі у попутному напрямку. Постановою суду [PERSON] визнано винним у порушенні правил дорожнього руху та у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, накладення штрафу 340 грн. Внаслідок зіткнення при ДТП належний йому автомобіль отримав механічні пошкодження. Згідно звіту № 0007/01 від 27 січня 2016 року про визначення матеріальної шкоди наданого субєктом оціночної діяльності [PERSON] матеріальна шкода становить 82 505,00 грн. та з урахуванням вартості ремонтних робіт, матеріалів, необхідних для ремонту, коефіцієнт фізичного зносу 19 283,19 грн. величини втрати товарного виду, становить 101 788,19 грн. Фактично на виконання робіт по ремонту автомобіля та придбання матеріалів необхідних для ремонту, автоцентром приватного підприємства «Аеліта» ним було витрачено всього 84 452,00 грн. та загальна сума заподіяної йому майнової шкоди з урахуванням фактично понесених ним витрат на відновлений ремонт автомобіля та втрати товарного виду автомобіля становить 103 735,19 грн., що відповідно до розрахунку 84 452,00 грн. + 19 283,19 грн., а також ним було витрачено кошти за надання послуг по проведенню експертної оцінки в розмірі 700 грн. Також вважає, що діями відповідача йому спричинена й моральна шкода, яку він оцінює в 10 000 грн. Водій автомобіля [NUMBER], належного юридичній особі КП ДМР «Трамвай», відповідач [PERSON] є працівником вказаного підприємства і знаходився при виконанні ним своїх трудових обовязків, тому звертається із вимогами й до [PERSON] підприємства «Камянської міської ради «Трамвай». У звязку з чим просить суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] підприємства «Камянської міської ради «Трамвай» та [PERSON] на його користь майнову шкоду у розмірі 53 735,19 грн., моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. спричинену протиправною поведінкою відповідача; а також 9 672,28 грн. у відшкодування інфляційних втрат, 2018,37 грн. три відсотки річних, витрати, повязані з оплатою послуг по проведенню експертної оцінки для визначення розміру матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу, витрати на правову допомогу в розмірі 2 850 грн., а також судовий збір в розмірі 1 378,00 грн. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги, посилались на обставини викладені в позові та просили суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] підприємства «Камянської міської ради «Трамвай» та [PERSON] на його користь майнову шкоду у розмірі 53 735,19 грн., моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. спричинену протиправною поведінкою відповідача; а також 9 672,28 грн. у відшкодування інфляційних втрат, 2018,37 грн. три відсотки річних, витрати, повязані з оплатою послуг по проведенню експертної оцінки для визначення розміру матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу, витрати на правову допомогу в розмірі 2 850 грн., а також судовий збір в розмірі 1 378,00 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову та просив суд відмовити, у звязку з тим, що позивачем не доведена сума спричиненої шкоди. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] підприємства «Камянської міської ради «Трамвай» [PERSON] заперечувала щодо задоволення позову та просила суд відмовити, посилалась на обставини викладені в запереченні на позов. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» у судове засідання не зявився. Вислухавши позивача та представників сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в ході судового розгляду було встановлено, що 17 січня 2016 року близько 18 год. 30 хв., відповідач [PERSON] керував автомобілем марки «ГАЗ 2705», реєстраційний номер [NUMBER], та рухався по вулиці Дніпропетровській у м.Камянське перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить небезпеки чи перешкоди іншим учасникам руху, в результаті чого скоїв зіткнення з належним позивачу [PERSON] автомобілем «[PERSON] Сантафе», реєстраційний номер [NUMBER], який він керував, що рухався по тій же смузі у попутному напрямку, що не заперечується сторонами та вбачається з копії постанови суду від 08 лютого 2016 року. Як вбачається з наданих суду документів, постановою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 лютого 2016 року відповідача [PERSON] було визнано винним за ст.124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно до ч.ч.1,2,5 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Як розяснено в п.4 Постанови № 4 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обовязку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина пята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобовязана відшкодувати шкоду. Як встановлено в судовому засіданні, внаслідок зіткнення при ДТП належний позивачу [PERSON] автомобіль «[PERSON] Фе», реєстраційний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження, що вбачається з матеріалів адміністративної справи та не заперечується сторонами. Згідно звіту № 0007/01 від 27 січня 2016 року про визначення матеріальної шкоди наданого субєктом оціночної діяльності [PERSON] матеріальна шкода становить 82 505,00 грн. та з урахуванням вартості ремонтних робіт, матеріалів, необхідних для ремонту, коефіцієнт фізичного зносу, величини втрати товарного виду складає 19 283,19 грн., загальна сума становить 101 788,19 грн. (а.с.13-43). Окрім цього, позивачем вже були здійснено ремонтні роботи свого пошкодженого автомобіля «[PERSON] Сантафе», про що надано суду замовлення-наряд (а.с.46-49, 53-54). Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність КП ДМР «Трамвай» застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхове товариство «Ілліівське» в особі Запорізької філії ПрАТ «СТ «Іллічівське» на підставі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № А/5319795 від 29 січня 2015 року. Відповідно до вимог ст.36.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ «СТ «Іллічівське», як страховик, листом начальник відділу врегулювання страхових випадків Запорожської філії ПрАТ «СТ «Іллічівське» [PERSON] від 15 березня 2016 року вих. № 082 повідомлено, що розрахунок суми страхового відшкодування було виконано на підставі звіту про визначення матеріального збитку № 0007/01 від 27 січня 2016 року оцінщика [PERSON], який складає 82 505,00 грн., та цивільно-правова відповідальність КП «Трамвай» застрахована у ПрАТ «СТ «Іллічівське» на підставі полісу обовязкового страхуванням цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно полісу страхова сума на одного потерпілого становить 50 000 грн. Як встановлено в судовому засіданні водій автомобіля [NUMBER], належного юридичній особі КП ДМР «Трамвай», відповідач [PERSON] є працівником вказаного підприємства і знаходився при виконанні ним своїх трудових обовязків. Ст.1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Таким чином, обовязок відшкодувати шкоду полягає на юридичну особу, де працює відповідач [PERSON], тобто на Комунальне підприємство «Камянської міської ради «Трамвай», що не заперечується відповідачем. Відповідно до вимог ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Таким чином, враховуючи викладене та з урахуванням визначеної, згідно звіту № 0007/01 від 27 січня 2016 року про визначення матеріальної шкоди наданого субєктом оціночної діяльності [PERSON], матеріальна шкода становить 82 505,00 грн. та з урахуванням вартості ремонтних робіт, матеріалів, необхідних для ремонту, коефіцієнт фізичного зносу 19 283,19 грн. величини втрати товарного виду, загальна сума становить 101 788,19 грн. та з відрахуванням суми, яка визначена полісом обовязкового страхуванням цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, де страхова сума на одного потерпілого становить 50 000 грн., у звязку з чим з відповідача [PERSON] підприємства «Камянської міської ради «Трамвай» до стягненню на підставі ст.1172 ЦК України підлягає матеріальна шкода в розмірі 51 788,19 грн. Окрім цього, з відповідача [PERSON] підприємства «Камянської міської ради «Трамвай» на користь позивача підлягає стягненню сплачена ним сума витрат на проведення дослідження суми матеріальної шкоди у розмірі 700 грн. Ст.1190 ЦК України передбачено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Також відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Розглядаючи позовні вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди, з урахуванням моральних страждань останнього внаслідок порушення нормальних умов життя, що неправомірними суспільно-небезпечними діями відповідача завдано йому майнових втрат, у звязку з чим були порушені актуальні життєві плани, погіршені можливості побудови та реалізації нових життєвих перспектив. Враховуючи принцип розумності та справедливості, суд вважає, що вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково та лише з відповідача [PERSON] в розмірі 2 500 грн. Вимоги позивача про стягнення на його користь 9 672,28 грн. у відшкодування інфляційних втрат, 2018,37 грн. три відсотки річних, витрати, повязані з оплатою послуг по проведенню експертної оцінки для визначення розміру матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу, витрати на правову допомогу в розмірі 2 850 грн. не підлягають задоволенню з наступних підстав. Ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, із зазначеної норми вбачається, що грошові зобовязання, відповідальність за які встановлено ст. 625 ЦК України передбачають насамперед договірні відносини, тобто поширюються на порушення грошового зобовязання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення, тому в даному випадку матеріальна шкода не є вимогами грошовим зобовязанням. Позивачем в судовому засідання також не надав відповідні документи на оплату витрат, повязаних з оплату послуг правової допомоги. Крім того, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] підприємства «Камянської міської ради «Трамвай» на користь держави судовий збір в розмірі 4 037 грн. 74 коп., з урахуванням задоволених вимог позивача, а також з відповідача [PERSON] на користь позивача судовий збір з урахуванням задоволених вимог в розмірі 190,26 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: partial