Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій зазначила, що 29.10.2011 р. позивач з відповідачем вступили у шлюб, рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 28.09.2015 року шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відмовляється, не працює, аліменти на користь інших осіб на утримання дитини не сплачує. Позивач просить суд стягнути на її користь з відповідача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини заробітка, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, про що подав відповідну заяву. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач та відповідачем перебували у шлюбі, але рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 28.09.2015 року шлюб було розірвано(а.с.6-7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області серії [NUMBER], актовий запис № 55 від 22.02.2012 р.(а.с.5). Дитина проживає разом із позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання, виданою Комунальним підприємством «Добропільська служба єдиного замовника» від 12.02.2016 р.(а.с.8) Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з положень ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу(заробітку), але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову (15.02.2016 р.) до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення , звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, на підставі ч 3. ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved