Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом та просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, кожного місяця з дня подачі заяви до суду і до повноліття старшого сина. В обґрунтування позову позивач зазначила, що відповідач є батьком дітей, що стверджується свідоцтвами про народження. Також, зазначила що відповідач постійної добровільної допомоги на утримання дітей не надає, що і змусило її звернутися з позовом до суду. Позивач в судове засідання не зявилась, але направила на адресу суду заяву від 06.10.2017 року де зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та провести засідання без її участі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач по справі не надав до суду відзив, в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи, був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення про судовий виклик № 2050100441661 від 15.11.2017 року та № 2050100445217 від 30.11.2017 року. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 6 ст. 223 ЦПК України наслідки, визначені частинами третьою - пятою цієї статті, настають і в разі, якщо учасник справи (його представник) залишить залу судового засідання. Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про народження серії 1-СР № 118252 від 05.08.2010 року вбачається, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. З копії свідоцтва про народження серії 1-СР № 182995 від 17.01.2014 року вбачається, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. З довідки виданої виконкомом Єрківської селищної ради Катеринопільського району Черкаської області від 13.09.2017 року № 3146 вбачається, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають разом з матірю та перебувають на її утриманні. Добровільна грошова або інша допомога відповідачем систематично не надається. Договір між батьками про сплату аліментів на дітей згідно ст. 189 СК України не укладався. Заява про добровільне відрахування аліментів згідно ст. 187 СК України відповідачем за місцем роботи не подавалась. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів виконання батьківського обовязку, щодо утримання дітей відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, є сплата аліментів за рішенням суду. За таких обставин суд, оцінивши докази у їх сукупності приходить до висновку про наявність законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, кожного місяця з дня подачі заяви до суду і до повноліття старшого сина. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати від сплати яких позивача було звільнено згідно п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183 СК України,

Outcome: approved