Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що працює в КУ «Краснодонська міська лікарня № 2» медичною сестрою військкомату з 24.05.1999 року по теперішній час. На підставі наказу від 14.05.2012 року за № 35 позивач була направлена у відрядження до м. Луганськ на курси підвищення кваліфікації з циклу « Амбулаторно - поліклінична справа» з 23 травня по 01 червня 2012 року( 10 днів) , та з 12 червня по 19 червня 2012 року (8 днів), а усього 18 днів при Луганському обласному медичному училищі.Відповідно до вимог Інструкції про службове відрядження позивачу було видано Посвідчення про відрядження, в якому зафіксовані: факт виїзду у відрядження і прибуття на курси підвищення кваліфікації, а також факт вибуття з м. Луганська. Підприємство відповідача не забезпечило позивача грошовими коштами /авансом/ при вибутті у відрядження, а також й не відшкодувало ці витрати і після повернення позивача з відрядження. Розмір відшкодування добових витрат за час знаходження у відрядженні визначається відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 663 від 23.04.1999 року «Про норми відшкодування витрат на відрядження в межах України та за кордон» зі змінами, та складає суму в розмірі 540 грн.: із розрахунку 30 грн. /розмір відшкодування добових витрат/ х 18 /кількість днів перебування у відрядженні/, а оскільки підприємство відповідача добровільно не бажає відшкодувати витрати на відрядження, у позивача виникла необхідність звернутися до суду з цим позовом, та вона просить суд стягнути з відповідача на свою користь витрати на відрядження в сумі - 540 грн., витрати на проїзд у розмірі - 41,69 грн., а усього стягнути з відповідача на свою користь - 581,69 грн. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву, де підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій визнала позов та просила розглянути справу за її відсутності. Від третьої особи - Виконавчого комітету Краснодонської міської Ради - надійшла заява, в якій представник просить розглянути справу за його відсутності. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та третьої особи та ухвалити рішення на підставі письмових матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 ЦПК України розгляд даної справи належить до компетенції суду. Згідно вимог ч. ч. 3, 4 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Встановлено, що [PERSON] з 24.05.1999 року працює в КУ «Краснодонська міська лікарня № 2» медичною сестрою військкомату /а.с.3/. На підставі наказу від 14.05.2012 року за № 35, [PERSON] була направлена у відрядження до м. Луганськ на курси підвищення кваліфікації з циклу « Амбулаторно - поліклінична справа» з 23 травня по 01 червня 2012 року( 10 днів) , та з 12 червня по 19 червня 2012 року (8 днів), а усього 18 днів при Луганському обласному медичному училищі /а.с.5/. Згідно звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт № 11 від 20.06.2012 року, сума заборгованості витрат на відрядження складає 540 грн.: із розрахунку 30 грн. /розмір відшкодування добових витрат/ х 18 /кількість днів перебування у відрядженні, а разом із витратами на проїзд - 581,69 грн. /а.с 6./ Розмір оплати добових визначається відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 663 від 23.04.1999 року «Про норми відшкодування витрат на відрядження в межах України та за кордон» зі змінами. Відповідно до ч. 2 ст. 121 КЗпП України, працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлених законодавством. Суд враховує, що представник відповідача визнала позов у повному обсязі, суми позову не оспорює. Позивач, на підставі ч. 1 ст. 121 КЗпП України, має право на відшкодування витрат та отримання інших компенсацій у зв'язку з службовими відрядженнями, тому суд вважає за необхідне стягнути з підприємства відповідача на користь позивача витрати на відрядження в сумі 581,69 грн., поклавши на підставі ст. 88 ЦПК України на відповідача судові витрати.

Outcome: approved