Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що [PERSON], яка померла [INFO], належав житловий будинок з господарськими спорудами за [ADDRESS]. За свого життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON], третій особі по справі. Зазначає, що такий ([PERSON]), спадщину прийняв (земельний пай). Однак в переліку спадкового майна, на яке видане зазначене свідоцтво, не вказано зазначеного будинку із прилеглими до такого господарськими спорудами [ADDRESS], оскільки на такі той ([PERSON]) не претендував, не вимагав включити їх в перелік спадкового майна у свідоцтві про право на спадщину. Стверджує, що саме він, позивач [PERSON] більше десяти років постійно проживає і добросовісно користується спірним будинком, сплачує комунальні послуги та податки за такий, обробляє земельну ділянку, надану для його обслуговування, використовує господарські споруди, тобто відкрито й безперервно володіє таким. З огляду на наведені обставини просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним, позивачем [PERSON] право власності на спірне будинковолодіння в порядку набувальної давності. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилався на обставини зазначені в позовній заяві та зазначив, що з січня місяця 2004 року постійно проживає в спірному будинку та добросовісно володіє і користується таким. Просив суд позов задоволити та визнати за ним право власності на вказаний будинок. Представник відповідача - Раденицької сільської ради Мостиського району Львівської області в судове засідання не з'явився, однак подав заяву в якій позов визнає та просить суд справу слухати у їх відсутності. На попередньому судовому засіданні підтвердив ті обставини, що позивач [PERSON] з січня місяця 2004р. постійно проживає та користується житловим будинком по [ADDRESS], утримує його в належному стані, сплачує всі необхідні платежі та обробляє земельну ділянку. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні вказав, що проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує. Зазначив, що він являється позивачу [PERSON] рідним братом та на спірний будинок не претендує. Позивач [PERSON] з січня місяця 2004 року проживає в такому без реєстрації, сплачує всі необхідні платежі. За період тривалого проживання позивача у вказаному будинку не ставив питання щодо неправомірності його проживання та користування таким. Представник третьої особи - Мостиської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, однак подав заяву в якій просив вказану справу слухати у їх відсутності. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні показали, що проживають по сусідству із позивачем [PERSON] Останній понад 10 років проживає у житловому будинку по [ADDRESS], добросовісно користується таким, проводить поточний ремонт в ньому, обробляє земельну ділянку. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], третьої особи [PERSON] та свідків, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.10 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що будинковолодіння [ADDRESS] на праві власності належало [PERSON] За свого життя така ([PERSON]) склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON], третій особі по справі. Встановлено, що [PERSON] спадщину (земельний пай) прийняв. В переліку спадкового майна, на яке видане свідоцтво про право на спадщину, не вказано житлового будинку із прилеглими до такого господарськими спорудами [ADDRESS]. Із матеріалів справи відомо, що [PERSON], третя особа по справі на спірний будинок не претендував, не вимагав включити такий в перелік спадкового майна зазначеного у свідоцтві про право на спадщину. Вказане також підтверджується поясненнями самого [PERSON] наданих таким в судовому засіданні. Позивач [PERSON] з січня місяця 2004 року став постійно проживати у [ADDRESS], де і проживає по даний час, утримує такий в належному стані, сплачує всі необхідні платежі та обробляє земельну ділянку, надану для його обслуговування. Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивача [PERSON], третьої особи [PERSON] та свідків [PERSON] і [PERSON]; копією свідоцтва про смерть [PERSON]; копією заповіту від 03.05.1988 року; спадковою справою за №38/2000 заведеної після смерті [PERSON], яка померла [INFO]; актом обстеження матеріально-побутових умов проживання жителя [ADDRESS] [PERSON]; довідкою виданою виконавчим комітетом Раденицької сільської ради за №359 від 26.03.2014 року, з якої відомо, що [PERSON] за вказаною вище адресою по даний час проживає без реєстрації; копією паспорта позивача [PERSON]; довідкою КП «Мостиське РБТІ»; іншими матеріалами справи. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] є добросовісним набувачем спірного будинку, оскільки вселився туди на законних підставах, використовує такий відкрито та за призначенням, а обставин, які б вказували, що останній набув або володів спірним будинком неправомірно, або що на вказане майно, окрім позивача, претендують інші особи, в суді не встановлено. Судом також встановлено, що його (позивача) відкрите, добросовісне користування спірним будинком є безперервним, оскільки позивач володіє таким з січня місяця 2004 року, так як іншого житла у нього немає та продовжує володіти таким і на час розгляду справи у суді. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частина 1 ст.16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено визнання права. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У відповідності до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Згідно ч.4 ст.344 ЦК України право власності на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Пунктом 8 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України передбачено, що правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Цивільний Кодекс України набрав чинності 1.01.2004р., тому норма ст.344 даного Кодексу може застосовуватися до правовідносин, які виникли після 01.01.2001р., і відлік строків може починатися саме з 01.01.2001р. Крім того, суд враховує ті обставини, що підстави звернення до суду визначає позивач і відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог. Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що позивач [PERSON] добросовісно заволодів житловим будинком [ADDRESS], на законних підставах вселився та користується таким більше десяти років, продовжує відкрито, безперервно володіти таким по день розгляду справи, утримує його в належному стані, сплачує всі необхідні платежі, за період його тривалого проживання ніхто не ставив питання щодо неправомірності його проживання та користування вказаним будинком, суд приходить до висновку, що вимоги про визнання за ним права власності на вказаний житловий будинок з господарськими спорудами за набувальною давністю підлягають задоволенню.

Outcome: approved