Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] третя особа Служба у справах дітей Золотоніської районної державної адміністрації про позбавлення права користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивач пояснює тим, що з травня 2000 року позивач та відповідач проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу у належному йому будинку [ADDRESS]. Відповідач по справі [PERSON] народила дочку - [PERSON] На момент подання позовної заяви відповідач не проживає у вказаному належному позивачу будинку більше одного року, будь-якої домовленості про збереження за відповідачем житлової площі за період її відсутності не існує, а тому позивач звернувся до суду із позовною заявою про позбавлення відповідача права користування будинком, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Окрім вказаного позивач звернувся до суду із заявою про доповнення позовних вимог та просив суд зняти відповідача по справі з реєстраційного обліку місця проживання за адресою [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав заяву в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив справу розглядати без його участі та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча була повідомлена про день та час розгляду справи належним чином, та не повідомила суд про причини неявки. Тому суд рахує за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Згідно рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04.10.2011 року, яке вступило в законну силу визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] за [PERSON] від [INFO] в порядку спадкування за законом після померлої 11.01.2011 року [PERSON] Відповідно до довідки виданої виконкомом Деньгівської сільської ради від 19.06.2014 року позивач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS]. Відповідно до довідки виданої виконкомом Деньгівської сільської ради від 10.06.2014 року відповідач по справі [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 13.04.2010 року. Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС, УДМС України в Черкаській області відповідач по справі [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS]. Відповідно до інформації наданої Деньгівською сільською радою від 01.04.2014 року №68 вбачається, що відповідач по справі [PERSON] з жовтня 2012 року по 01.04.2014 року за вказаним місцем реєстрації не проживає. Таким чином судом встановлено, що відповідач по справі не проживає у вказаному будинку, який належить позивачу по справі протягом тривалого періоду. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином судом встановлено, що відповідачка фактично не проживає за місцем своєї реєстрації, чим порушує право позивача на власність за таких обставинах суд вважає що позов необхідно задовольнити. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати державного мита, суд у відповідності до вимог ст.. 88 ЦПК України стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 243.60 грн.

Outcome: approved