Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх доходів відповідача, щомісячно до закінчення останнім навчання по червень 2016 року або до досягнення останнім 23-річного віку та стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх доходів відповідача, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У звязку з тим, що розмір стягуваних аліментів на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], є недостатнім для утримання дитини, просить збільшити розмір сплачуваних відповідачем аліментів до 1/4 частини щомісячно, з дня предявлення позову та до досягнення останнім повноліття. У судове засідання позивач не зявилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що згідно виконавчого листа № 607/17951/14-ц, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 29.12.2014 р. вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх доходів відповідача, щомісячно до закінчення останнім навчання по червень 2016 року або до досягнення останнім 23-річного віку та стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх доходів відповідача, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до положень статей 180, 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З рішенням суду кошти на утримання дитини аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із частинами 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів встановлено, що відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Встановлено, що відповідач, на підставі виконавчого листа, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 29.12.2014 р. сплачує на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини щомісячно. Однак розмір аліментів є незначним, не задовольняє потреб дитини, які є необхідні для повноцінного розвитку. Таким чином, з урахуванням викладеного та вимог ст.ст. 182, 184 СК України, приймаючи до уваги те, що розмір стягуваних аліментів у розмірі 1/6 частини щомісячно, не задовольняє потреб дитини для нормального фізичного, духовного та морального розвитку, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, шляхом зміни розміру\~\~аліментів та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно, у розмірі 1/4 частини, з дня предявлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved