Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , в якій просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування вимог позову позивач зазначає, що вона є власником квартири [ADDRESS] . Крім позивача, в квартирі також зареєстровані [PERSON] , який є її сином, та [PERSON] , яка є її невісткою. Відповідачі в квартирі фактично не проживають з 2017 року, оскільки виїхали мешкати за межі України, але залишаються зареєстровані у вищевказаній квартирі. Владнати питання про зняття з реєстраційного обліку в добровільному порядку у відповідачів немає можливості. У зв`язку з тим, що відповідачі залишаються зареєстрованими у квартирі, позивач, як власник, зазнає зайві витрати по сплаті за комунальні послуги з утримання житлового приміщення. Крім того, реєстрація відповідачів перешкоджає позивачу, як власнику, повною мірою реалізовувати право власності на майно. В зв`язку з цим, позивач вимушена звернутись до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 22.03.2021 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.17). Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 14.07.2021 року підготовче судове провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.26). Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, у разі неявки відповідачів, розглянути справу в заочному порядку (а.с.24). В судове засідання для розгляду справи по суті, відповідачі [PERSON] , [PERSON] не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи судом повідомлялись як у відповідності до положень п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України шляхом направлення судових викликів рекомендованими листами з повідомленням про вручення, за адресою їх зареєстрованого місця проживання перебування відповідно до даних інформаційного повідомлення Сектора реєстрації Енергодарської міської ради (а.с.15-16), так і у відповідності до положень ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошень про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.20-21, 29) та відповідно до положень п.4 ч.8, ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідачі вважаються такими, що належним чином повідомлені про розгляд справи судом. Будь-яких заяв або клопотань, відзиву на позовну заяву, письмових пояснень, зустрічного позову - відповідачами до суду надано не було. Представник третьої особи відділу надання адміністративних послуг, надав клопотання, відповідно до якого проти задоволення позовних вимог не заперечує, розгляд справи просить здійснювати без їх участі (а.с.23). Враховуючи зазначене, відсутність підстав визначених ч.2 ст.223 ЦПК України для відкладення слухання справи, положення ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи без участі учасників справи за наявними в ній матеріалами, ухваливши заочне рішення. У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положення пунктів 1, 2, 4 частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. В судовому засіданні встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Енергодарської міської ради 29.06.2016 року, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.6). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.07.2016 року за номером інформаційної довідки 63444263, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована в реєстрі за номером 971288623125, перебуває у приватній власності [PERSON] , розмір частки 1/1 (а.с.7). Отже єдиним власником квартири за адресою: [ADDRESS] , є позивач по справі - [PERSON] . Відповідно до довідки №2961 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб Центра надання адміністративних послуг «Єдиний офіс» Енергодарської міської ради від 09.03.2021 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідачі в квартирі фактично не проживають з 2017 року, оскільки виїхали мешкати за межі України. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до частин 1, 2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї та інших осіб. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстраційного обліку міста проживання здійснюється протягом семи діб на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Дослідивши матеріали справи та враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підтверджуються наданими доказами, враховуючи, що позивач є єдиним власником спірної квартири з законних підстав, а також те, що відповідачі залишаються зареєстрованими у квартирі, що належить позивачу, проте фактично там не проживають, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved