Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з цим позовом, в якому просила стягнути аліменти з відповідача [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі, в розмірі 800 грн. щомісяця, до досягнення сином повноліття. 04.07.2014 позивач подала заяву про зменшення позовних вимог, яка була прийнята судом, просила стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі, в розмірі 400 грн. щомісяця, до досягнення сином повноліття. Свій позов аргументувала тим, що 11.11.2011 виконкомом Жуковецької сільської ради Жмеринського району зареєстрував її шлюб з [PERSON]. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Вона та відповідач проживали на найманій квартирі в [ADDRESS]. Подружні відносини між ними не склалися, у зв'язку з різними поглядами на шлюб та сім'ю. З 17.05.2014 дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні, а відповідач повернувся проживати у будинок своїх батьків в [ADDRESS]. Відповідач офіційно не працює, однак отримує дохід від транспортування сільськогосподарської продукції, отриманий дохід використовує на власний розсуд, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, домовленості про надання коштів на утримання дитини між ними не має. Позивач в судове засідання не з'явилась надавши заяву, в якій уточнені позовні вимоги підтримала повністю, просила розгляд справи провести у її відсутність. Відповідач надав заяву, в якій уточнені позовні вимоги визнав повністю, справу просив розглянути у його відсутність. Оскільки сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, то їх неявка в судове засідання, згідно з ч. 2 ст. 158 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він ґрунтується на законі, відповідач позов визнав повністю і визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно з ч. 3 ст. 181 цього Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У відповідності до положень ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 11 листопада 2011 року перебувають в шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с.4); від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.3), який проживає разом з позивачем [PERSON] та перебуває на її утриманні. Оскільки вищезазначені обставини визнані сторонами, то у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, вони не підлягають доказуванню.

Outcome: approved