Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], які є спадкоємицями [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 07.12.2015 року він придбав за 5 000 доларів США у [PERSON] автомобіль марки RENAULT RANGOO, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], про що [PERSON] надав йому розписку. На підтвердження укладення договору купівлі-продажу 07.12.2015 року [PERSON] передав позивачу автомобіль, ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а позивач передав останньому 5 000 доларів США, домовившись про подальше переоформлення автомобіля на позивача. Переоформити автомобіль не встигли, оскільки [INFO] [PERSON] помер. Позивач звернувся до Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області як кредитор спадкодавця до відповідачів із вимогою повернути кошти в розмірі 5 000 доларів США або переоформити на його ім'я спірний автомобіль. Будь-які відгуки на дану претензію він не отримав. На підставі викладеного позивач просив визнати дійсним договір купівлі - продажу від 07.12.2015 року автомобіля марки RENAULT RANGOO, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], укладений між ним та [PERSON], та визнати за позивачем право власності на вказаний автомобіль. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та їх обґрунтування, наполягав на їх задоволенні. Відповідачі в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечували. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про неможливість задоволення позову з огляду на наступне. Згідно розписки від 07.12.2017 року [PERSON] отримав від [PERSON] 5000 доларів США за купівлю-продаж автомобіля марки RENAULT RANGOO, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], і передав останньому ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 59). [PERSON] помер [INFO], про що виконавчим комітетом Довжицької сільської ради Золочівського району Харківської області 11.01.2016 року видано свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] (а.с.9). Золочівською державною нотаріальною конторою Харківської області було прийнято заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], доньок померлого [PERSON] і [PERSON] та заведено спадкову справу. Свідоцтва про спадщину не видавалися, інших заяв про прийняття чи відмову від спадщини не надходило. [PERSON], як кредитором спадкодавця, подано 05.07.2016 року до спадкоємців вимогу-претензію (а.с. 43, 47-58, 62). Правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, якими не встановлено обов'язковість нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу транспортних засобів. В обґрунтування позову позивач посилається на ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України, за змістом якої, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно із статтею 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Аналіз вищезазначених норм дає підстави зробити висновок, що на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України не може бути визнано дійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу, оскільки він не підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню, у зв'язку із чим в задоволенні позовних вимог суд відмовляє. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed