Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить суд винести рішення, яким визнати за ним, [PERSON], [INFO], право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, а також землю під садибою і присадибну ділянку, які належали [PERSON], що знаходиться за адресою: вул. Пушкіна, 12, смт. Терни, Недригайлівського району Сумської області. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю (а.с.27). Представник Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, відповідача по справі, в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю (а.с.30). Справу розглянуто у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, перевіривши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що в листопаді 2014 року позивач [PERSON] придбав житловий будинок за п'ятдесят одну тисячу гривень у жительки смт. Терни, Недригайлівського району, [PERSON], з господарськими будівлями і спорудами, а також землю під садибою і присадибну земельну ділянку по вулиці Пушкіна, буд. 12, в смт. Терни, Недригайлівського району, Сумської області. 07 листопада 2014 року [PERSON] власноруч написала розписку про те, що вона дійсно отримала повну вартість за житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, а також землю під садибою і присадибну земельну ділянку в сумі 51000 грн. та претензій щодо проживання та користування до [PERSON] не має. Розписку та гроші отримано в присутності двох свідків: [PERSON], жителя [INFO], та [PERSON], жительки с. Бабакове, будинок 50, Недригайлівського району (а.с.6). Факт купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки підтверджується також довідкою виконкому Тернівської селищної ради від 26 серпня 2015 року № 1481-02-30 (а.с.28), в якій зазначено, що зі слів [PERSON] та односельців, він дійсно придбав житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами та присадибними земельними ділянками площею 0,2549 га та 0,0662 га по вул. Пушкіна, 12, смт. Терни, Недригайлівського району, Сумської області у [PERSON], [INFO], який належав останній на праві власності. Після купівлі-продажу домоволодіння [PERSON] передала [PERSON] всі наявні документи на будинок, копії яких містяться на а.с.9-19, а на землю документів не передала, так, як сказала, що вони втрачені. Заповіт від імені [PERSON], за яким вона все своє майно, що буде належати їй на момент смерті, заповіла своєму синові [PERSON], виконавчим комітетом Тернівської селищної ради посвідчувався 30 квітня 2014 року за реєстровим номером № 287, не змінювався та не відмінявся (а.с.8, 20). Посвідчити договір купівлі-продажу нотаріально сторони домовились на грудень місяць 2014 року, однак 23 грудня 2014 року [PERSON] померла. Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БП № 243635 (а.с.7). Спадкоємець за заповітом [PERSON] 17 серпня 2015 року написав розписку в присутності двох свідків про те, що він ніяких претензій щодо переоформлення не має (а.с.10). Таким чином, фактично укладений договір купівлі-продажу залишився нотарільно не посвідченим. Під арештом чи іншою забороною житловий будинок з господарськими будівлями не перебуває (а.с.20). Однак, відсутність реєстрації права власності на житловий будинок перешкоджає на даний час позивачу в повному обсязі розпоряджатися нерухомим майном, а оформити документи на будинок іншими шляхом неможливо. Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved