Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з даним позовом до суду, в якому зазначив, що 19 серпня 2015 року помер [PERSON]. У відповідності до ст.. 1220 ЦК України, після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належної йому на праві приватної власності земельної ділянки - розміром 8,3200 га, кадастровий номер 4424010100:18:003:0032, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сватівської міської ради Луганської області, згідно держаного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 042738 від 20 грудня 2002 року. Місцем відкриття спадщини являється останнє місце поживання спадкодавця м. Сватове Луганської області, що підтверджується записом в домовій книзі про місце постійного проживання на момент відкриття спадщини Оскільки спадкодавець за життя не мав сімї та близьких родичів, які би входили в число спадкоємців першої черги за законом, то єдиним спадкоємц6ем другої черги за законом, згідно ст.. 1262 ЦК України, являється він, його рідний брат. Факт родинних відносин між ними може бути підтверджений свідоцтвами про народження, де зазначені спільні для них батьки. У встановлені законом строки спадщина ним була прийнята шляхом подачі до Першої Сватівської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. На теперішній час він не може оформити свої спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 042738 від 20.12.2002 на імя [PERSON] був втрачений. В звязку з втратою документів в місцевих засобах масової інформації газеті «Новини Сватівщини» за № 8 (11927) від 26 лютого 2016 року дано оголошення про визнання державного акту недійсним в звязку з його втратою. Крім цього, він не може звернутися до відділу Держгеокадастру в Сватівському районі за отриманням дубліката державного акту, так як в звязку з набранням чинності 01.01.2013 року Законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про державний земельний кадастр», повноваження територіального органу в частині видачі дублікатів державних актів та їх державної реєстрації припинені. Аналогічно, в звязку з втратою правовстановлюючих документів, він також не може звернутися і до державного реєстратора за отриманням на імя померлого 19.08.2015 р. [PERSON] правовстановлюючого документа на земельну ділянку. В цій частині пункт 38 «Порядку держаної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяження» (далі Порядок…) затвердженого постановою КМУ від 17 жовтня 2013 року № 868, визначено особу, яка має право звернутися для проведення державної реєстрації своїх речових прав на обєкт нерухомості це заявник (заінтересована особа), яка предявляє документ, який посвідчує його особу, та реєстраційний номер облікової картки платника податків. Згідно п. 48 «Порядку…» для проведення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, реєстрація якого проведена до 1 січня 2013 року у відповідності із законодавством, яке діяло на момент його виникнення, в звязку з втратою, пошкодженням або порчею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією, державного акту на право приватної власності на землю, лише заявник має право звернутися в орган державної реєстрації прав. З цього слідує, що провести державну реєстрацію на померлу особу та отримати правовстановлюючі документи не виявляється можливим. Згідно ст.. 346 ЦК України, право власності припиняється у випадку смерті власника. За таких обставин вважає необхідним заявити вимогу про визнання за ним права власності на спадкове майно, виходячи із наступного. Так, згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може отримати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ст.. 1297 ЦКУ країни, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого мається нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Із вказаних норм цивільного законодавства слідує, що спадщина може бути оформлена тільки в нотаріальному порядку. Але, із розяснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» слідує, що при наявності умов для отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У випадку відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. В цій частинні, із письмового повідомлення державного нотаріуса Першої Сватівської державної нотаріальної контори за № 186/02-32 від 03.03.2016 р. слідує, що при відсутності у спадкоємця правовстановлюючого документу - державного акту на право власності на земельну ділянку, отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом неможливо. За таких обставин, вважає необхідним звернутись до суду за захистом своїх прав в порядку позовного провадження. Згідно ст.. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Із цього слідує, що після прийняття спадкового майна, воно належить йому. Згідно ст.. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у випадку втрати ним документу, який посвідчує його право власності. У даному випадку, способом захисту прав являється визнання за ним права власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки загальною площею 8,3200 га, кадастровий номер 4424010100:18:003:0032, вартістю 233593,20 грн., призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сватівської міської ради Сватівського району Луганської області. Після визнання в судовому порядку за ним права власності на спадкове майно земельні ділянки, на підставі судового рішення, він буде мати можливість провести державну реєстрацію права власності у відповідності з «Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою КМУ від 17 жовтня 2013 року № 868. Просить суд визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після померлого 19 серпня 2015 року [PERSON] право власності на земельну ділянку загальною площею 8,3200 га, кадастровий номер 4424010100:18:003:0032, грошова оцінка якої складає 233593,20 грн., призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сватівської міської ради Луганської області. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] на позові наполягав з підстав, зазначених у ньому. Просить його задовольнити. Представник Сватівської міської ради [PERSON] в судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи без їїо участі, проти задоволення позову не заперечує (а.с.28). Суд, заслухавши осіб, які приймали участь у справі, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача з наступних підстав: 19 серпня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а.с.7). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належної йому на праві приватної власності земельної ділянки розміром 8,3200 га, кадастровий номер 4424010100:18:003:0032, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сватівської міської ради Луганської області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 042738 (а.с.13). Проте оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку відсутній, його було втрачено, в звязку з чим в місцевих засобах масової інформації було дано оголошення про визнання зазначених державних актів недійсними (а.с.17). Позивач [PERSON] та спадкодавець [PERSON] являються рідними братами, що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.18). [PERSON] прийняв спадщину шляхом подачі заяви до Першої Сватівської державної нотаріальної контори (а.с.9). На даний час він бажає успадкувати земельну ділянку, яка належить йому за законом, але цього зробити не може, оскільки правовстановлюючий документ на імя спадкодавця державний акт на право власності на земельну ділянку був втрачений. Згідно ст.. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може отримати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ст.. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріусу за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при наявності умов для отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У випадку відмови нотаріуса у оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Завідувача Першої Сватівської ДНК за № 186/02-32 від 03.03.2016 р. є неможливою видача позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів та розяснено про необхідність звернення до суду про визнання права власності на спадкове майно (а.с.11). Згідно ст.. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст.. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у випадку втрати ним документа, що посвідчує його право власності. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved