Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення коштів в порядку регресу та відступлення права вимоги в загальній сумі 115857 грн.53 коп., судового збору в сумі 1158, 58 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 4000 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 21.03.2008року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з однією сторони та Кредитною спілкою «Самопоміч» з другої сторони був укладений договір про іпотечний кредит №46-8 з додатковою угодою № 1 від 17.10.2008року до нього. 21.03.2008 року в забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором між [PERSON] та КС «Самопоміч» було укладено іпотечний договір. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.09.2012року було затверджено мирову угоду між КС «Самопоміч» та [PERSON], [PERSON], згідно якої [PERSON] в погашення своєї заборгованості та заборгованості [PERSON] і [PERSON] перед КС «Самопоміч», що виникла за кредитним договором № 46-8 і додатковою угодою до нього, передає КС «Самопоміч» у власність предмет іпотеки- [ADDRESS] та після вказаного задоволення вимог КС «Самопоміч» [PERSON] має право зворотної вимоги за вказаним договором до кожного з боржників як разом, так і до кожного окремо в межах вартості переданої квартири за вирахуванням своєї частки боргу з цієї вартості.15.06.2013року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги, згідно якого до позивача перейшло права вимоги до [PERSON] сплати боргу в сумі 8733,00 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Суд зазначає, що у відповідності до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Також у відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи зазначене, суд розглядає даний позов в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами у відповідності до ч.2 ст.27 ЦПК України. Матеріали справи свідчать, що 21.03.2008року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з однією сторони та Кредитною спілкою «Самопоміч» з другої сторони був укладений договір про іпотечний кредит №46-8 з додатковою угодою № 1 від 17.10.2008року до нього. Відповідно до вказаного договору [PERSON], [PERSON] та [PERSON] отримали кредит у формі кредитної лінії у сумі 150000 гривень за строком повернення до 21.03.2009року, відповідно до п. 3 позичальники зобов'язані сплачувати кредитору проценти за ставкою 2,5% на місяць. Крім того, 21.03.2008 року в забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором між [PERSON] та КС «Самопоміч» було укладено іпотечний договір, відповідно до якого іпотекодавець передає іпотеко держателю майно- квартиру [ADDRESS]. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.09.2012року було затверджено мирову угоду між КС «Самопоміч» та [PERSON], [PERSON], згідно якої [PERSON] в погашення своєї заборгованості та заборгованості [PERSON] і [PERSON] перед КС «Самопоміч», що виникла за кредитним договором № 46-8 і додатковою угодою до нього, передає КС «Самопоміч» у власність предмет іпотеки- [ADDRESS] та після вказаного задоволення вимог КС «Самопоміч» [PERSON] має право зворотної вимоги ( регресу) за вказаним договором до кожного з боржників як разом, так і до кожного окремо в межах вартості переданої квартири за вирахуванням своєї частки боргу з цієї вартості. Загалом за рахунок предмета іпотеки перед КС «Самопоміч» погашено заборгованість на суму 262000 грн., а від решти вимог КС «Самопоміч» відмовилась. Таким чином [PERSON] погасила заборгованість з боку ще двох боржників перед КС «Самопоміч» та зокрема частку [PERSON] на суму 87 333грн. 33 коп., яка визначається як 1/3 частина від погодженню мировою угодою вартості переданої у власність предмету іпотеки- квартири. Крім того позивачем було сплачено проценти за іпотечним договором у розмірі 12790,45 грн. Відповідно до ч.1 ст. 544ЦК України боржник, який виконав солідарний обов»язок має право на зворотню вимогу ( регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. 15.06.2013року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги, згідно якого по позивача перейшло права вимоги до [PERSON] сплати боргу в сумі 8733,00 грн. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою в наслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином ( відступлення права вимоги). Ч.1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 01.07.2013року позивачем було направлено повідомлення про відступлення права вимоги та вимогу про погашення заборгованості, однак конверт повернувся з відміткою « за закінчення терміну зберігання», у зв»язку з цим позивач звернувся до суду з дійсним позовом. Відповідно до ст.. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми боргу підлягають задоволенню. Таким чином загальна сума боргу відповідача складає 115857 грн.53 коп. Що стосується позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 4000грн, суд зазначає наступне. Відповідно до ст., ст. 84, 88 ЦПК, ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права підчас вирішення цивільної справи. Розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. В матеріалах справи відсутні дані про кількість годин, які затратив для надання правової допомоги адвокат по даній справі. Крім угоди між адвокатом та позивачем про надання юридичних послуг позивачеві та ксерокопії квитанції сплати позивачем адвокату [PERSON] 4000 грн. інших доказів, що [PERSON],, як позивач на користь, якої ухвалене рішення поніс витрати на правову допомогу в матеріалах справи не має. На підставі цього, суд вважає за необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заявлених витрат з надання правової допомоги. На підставі викладеного,

Outcome: partial