Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Сведбанк» у якому вказав, що Позивачем та Відповідачем було підписано кредитний договір №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року. Договір підписано сторонами із визначенням їх змісту на основі стандартної форми, запропонованої Банком для будь-яких клієнтів-фізичних осіб. Відповідно до п. 1.1, 1.2 цього договору Банк зобов`язався надати кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу (або у безготівковій формі), у вигляді строкового кредиту у сумі 18000 доларів США зі сплатою відсотків за користування Кредитом у розмірі 11,9% річних. Але так їх і не надав. Пунктами 1.1, 1.2 кредитного договору №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року чітко не визначена істотна умова договору, передбачена ст. 1054 та ст. 1066, ч.3 ст. 1068 ЦК України: надання Кредиту здійснюється шляхом видачі коштів готівкою в іноземній валюті (доларів США) з невідомого рахунку через касу Банку, при цьому без використання поточного рахунку Позичальника, який повинен був відкриватися з метою зарахування на нього суми наданого кредиту та зазначатися в спірному кредитному договорі. Видача готівкової іноземній валюти відповідно до актів цивільного законодавства та нормативно-правових актів НБУ можлива лише з банківського рахунку клієнта банку (клієнтського рахунку, поточного рахунку, балансового рахунку 2629). Кредитний договір №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року є змішаним договором (кредитний договір та договір банківського рахунку). Банківський (поточний, клієнтський) рахунок на ім`я позивача не був відкритий в ПАТ «Сведбанк», що унеможливлює надання кредиту готівковою іноземною валютою з операційної каси з банківського (поточного, клієнтського) рахунку чи перерахування кредитних коштів на рахунок. Відповідач був зобов`язаний надати кредит в сумі 18000 доларів США з банківського (клієнтського, поточного) рахунку позивача, який до цього часу не був відкритий. Відповідач кредиту у сумі 18000 доларів США не надав. У кредитному договорі відповідачем не були дотримані особливі істотні умови (предмет і сума), банком не було відкрито поточного рахунку для врахування на нього сум наданих кредитних ресурсів, які не було зараховано. Відповідач не мав наміру виконувати кредитний договір №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року, який не був спрямований на реальне настання правових наслідків шляхом надання позивачу кредиту іноземною валютою, що с порушенням ч.5 ст.203 ЦК України, [PERSON] не отримував 16.05.2008 року з операційної каси банку 18000 доларів США відповідно до ч.3 ст. 1068 ЦК України, п.4 гл.3 розділ III «Інструкції про касові операції в банках України» в редакції станом на 21.04.2008 рік (затвердженої постановою Правління НБУ від 14.08.2003 №337 та п.2.3. Інструкції з бухгалтерського обліку операцій з готівковими коштами та банківськими металами в банках України, затверджена постановою Правління НБУ від 20.10.04 № 495): Банком не виконано грошове зобов`язання за кредитним договором, що є підставою для визнання вказаного кредитного договору недійсним на підставі ч.1 ст. 1051 ЦК України. Позивачу при підписанні кредитного договору №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року відповідачем не було надано інформації про особу кредитодавця, його правоздатність та дієздатність. Перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача у письмовій формі про: особу та місцезнаходження кредитодавця; кредитні умови, зокрема, мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; форми його забезпеченні; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями споживача; тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов`язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови; необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. При цьому відсоткова ставка 11,9 % зазначена в пункті 1.3 кредитного договору №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року, не відповідає дійсній. Крім того, Позивачу не було повідомлено про валютні ризики та незаконно встановлено збір за дії, які банк вчиняє на власну користь. Просить суд визнати недійсним кредитний договір №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року підписаний [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Сведбанк». Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 08.02.2017 року відкрито провадження по справі. 27.03.2017 року до суду від ПАТ «Альфа-Банк» надійшли заперечення на позов у яких вказано, що 16.05.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №0703/0508/71-090, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 18000 дол. США строком повернення по 16 травня 2038 року. В Кредитному договорі Сторонами були погоджені усі суттєві та істотні умови, як то строк, ціна, відсоткова ставка за користування коштами, права та обов`язки сторін, умови дострокового повернення кредитних коштів та інш. Позичальник підтвердив свою ознайомленість та прийняття усіх істотних умов Договору, отримання у повному обсязі інформацію про умови кредитування, передбаченими Постановою Правління НБУ №168 від 10.05.2007року. Сторони погодили, що Банк має право повністю або частково перевести свої права та зобов`язання по цьому договору, а також по угодам, пов`язаними із забезпеченням повернення кредиту, третій особі без згоди Позичальника. 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. 15.06.2012 року, між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором. Згідно угод відбулося відступлення Права вимоги за Кредитним договором №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року, що був укладений між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] , на користь ПАТ «Альфа\-Банк» та відповідними Договорами забезпечення. На даний час усі права кредитора за Кредитним договором та договорами забезпечення належать ПАТ «Альфа-Банк». Твердження позивача про неотримання кредитних коштів, а також порушення вимог чинного законодавства, через начебто, відсутність у позивача поточного рахунку, неможливість виконувати обов`язок щодо погашення заборгованості за Кредитним договором, спростовується наступним. Позичальник за Кредитним договором виконував обов`язок щодо погашення заборгованості за договором як первісному кредиторові ПАТ «Сведбанк» (ПАТ «Омега Банк» на теперішній час), так і новому кредитору ПАТ «Альфа-Банк», що вочевидь спростовує доводи позивача про неотримання кредитних коштів та неможливість сплати коштів через відсутність належного рахунку. Надалі25 травня 2015 року між [PERSON] та вже новим кредитором ПАТ «Альфа\-Банк» було укладено Договір про внесення змін і доповнень до Кредитного договору №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року, в якому було зазначено, що «ПАТ «Альфа-Банк», що надалі іменується «Банк або Кредитор»...надалі за текстом. 03.07.2015 року між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» також було укладено Договір про внесення змін і доповнень до Кредитного договору №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року. 29.10.2015 року між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» також було укладено Договір про внесення змін і доповнень до Кредитного договору №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року. 26.11.2015 року між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» також було укладено Договір про внесення змін і доповнень до Кредитного договору №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року. 02.12.2015 року між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» також було укладено Договір про внесення змін і доповнень №5 до Кредитного договору №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року, яким Сторони погодили внести зміни до п.1.3 Кредитного договору. Підтвердженням сплати заборгованості за Кредитним договором на користь ПАТ «Альфа\-Банк» є також квитанції про сплату заборгованості. Боржник [PERSON] виконував, хоч і не в повному обсязі, зобов`язання щодо погашення кредитної заборгованості як на рахунок первісного кредитора так і на рахунок нового кредитора ПАТ «Альфа-Банк», чим підтвердив права нового кредитора та правомірність укладення Кредитного договору. Також заявою до Кредитного договору від 22.04.2008 року боржник [PERSON] підтвердив, що перед укладанням Кредитного договору Банк надав йому в письмовій формі вичерпну інформацію про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту. Підтвердив, що йому було роз`яснено існуючи особливості кредитування, переваги та недоліки запропонованих схем кредитування. Підтвердженням самого отримання кредитних коштів є Заяви на видачу готівки від 16.05.2008 року з особистим підписом боржника, що у відповідності до Інструкції НБУ «Про ведення касових операцій банками в Україні» є належним доказом отримання коштів. Щодо посилання позивача на порушення Постанови Правління НБУ №495 від 20.10.2004 року, то по-перше, у відповідності до Постанови Правління НБУ №280 від 17.06.2004 року, у п.3.1 Кредитного договору було встановлено, що позичальник зобов`язується сплачувати заборгованість за кредитом, шляхом внесення коштів на рахунок, зазначений у цьому пункті, п. 3.2 та 3.3 Договору було встановлено порядок сплати відсотків. Істотними умовами кредитного договору є предмет, строк повернення та його ціна (розмір процентів). Зважаючи на те, що позичальнику було надано повну інформацію про умови отримання кредиту, сторонами погоджено істотні умови кредитного договору, позичальник отримав кредитні кошти та сплачував в подальшому як на рахунки первісного кредитора так і на рахунка ПАТ «Альфа-Банк», посилання позивача на порушення вимог чинного законодавства є необґрунтованим та безпідставним. Світова фінансова криза є явищем, що не належить до обставин непереборної сили. Діючим законодавством не передбачений стабільний курс долара США до національної валюти - гривні. Саме по собі зростання/коливання курсу іноземної валюти не є достатньою підставою для розірвання кредитного договору на підставі ст. 652 ЦК, оскільки зазначене стосується обох сторін договору. Вважають що звернення позивача до суду є незаконним та неспроможним, та вчиненим з метою ухилення від взятих на себе зобов`язань, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. 15.05.2017 року, ухвалою суду до справи залучено ПАТ «Дельта Банк» у якості третьої особи. 07.06.2017 року до суду від третьої особи ПАТ «Дельта Банк» надійшли заперечення на позов. У запереченнях вказано, що 25.05.2012 р. між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. 15.06.2012 р. між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» передав ПАТ «Альфа-Банк» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі, за кредитним договором №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року, укладеним між позивачем та ПАТ «Сведбанк». Відповідно до Договору та чинного законодавства Покупець (ПАТ «Альфа-Банк») набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій. Таким чином, права та обов`язки кредитора за кредитним договором перейшли до ПАТ «Альфа Банк», в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З умов кредитного договору вбачається, що 16 травня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та громадянином України [PERSON] було укладено кредитний договір №0703/0508/71-090, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 18000 дол. США строком повернення по 16 травня 2038 року. В Кредитному договорі Сторонами були погоджені всі суттєві та істотні умови, як то: строк, ціна, відсоткова ставка за користування коштами, права та обов`язки сторін, умови дострокового повернення кредитних коштів та інше. Згідно п.10.1,10.2, 10.12, 10.13 кредитного договору позичальник підтвердив свою ознайомленість та прийняття усіх істотних умов Договору, отримання у повному обсязі інформацію про умови кредитування, передбаченими Постановою Правління НБУ №168 від 10.05.2007року. Також у відповідності до 10.5 кредитного договору: Сторони погодили, що Банк має право повністю або частково перевести свої права та зобов`язання по цьому договору, а також по угодам, пов`язаними із забезпеченням повернення кредиту, третій особі без згоди Позичальника. З огляду на те, що позивач не заявляв додаткових вимог щодо спірного кредитного договору, а навпаки, пунктом 10.10. останнього сторони погодили досягнення згоди з усіх його істотних умов, посилання позивача на ненадання йому інформації про особу кредитодавця, його право та дієздатність - є хибною. Твердження позивача про неотримання кредиту в розмірі 18000 доларів США спростовується копією Заяви на видачу готівки від 16.05.2008 року з особистим підписом боржника, яку надано ПАТ «Альфа Банк», що у відповідності до Інструкції НБУ «Про ведення касових операцій банками в Україні» є належним доказом отримання коштів позивачем. Позивачем не доведено, яким чином посилання на норми Інструкції з бухгалтерського обліку операцій з готівковими коштами та банківськими металами в банках України, затвердженої постановою Правління НБУ від 20.10.2004р. № 495. та Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління НБУ від 14.08.2003р. № 337.спростовують факт надання кредиту та вказують на його недійсність. Процедура видачі готівки та повернення коштів, тобто порядку виконання умов кредитного договору не може ставитися в залежність від дійсності умов такого договору. Позивач не надав жодного належного та допустимого доказу того, що використання аналітичних внутрішньобанківських рахунків на приймання від фізичних осіб готівки іноземної валюти порушили його права як споживача банківських послуг. Ця обставина жодним чином не вплинула на виконання сторонами договору своїх зобов`язань. При укладенні кредитного договору позивачу були відомі усі кладені в ньому умови, про що свідчать його підписи на даному договорі. Із позовною заявою позивач звернувся до суду 16.01.2017 року. Кредитний договір №0703/0508/71-090 між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Омега Банк», та [PERSON] , було укладено 16.05.2008 року. Перебіг позовної давності за вимогами про визнання недійсним правочину починається за загальними правилами, визначеними у частині першій статті 261 ЦК України, тобто від дня, коли особа могла довідатися про вчинення цього правочину. Таким чином, [PERSON] було пропущено строк для звернення до суду. Просить суд застосувати строк позовної давності до вимог позивача; у задоволенні позовних вимог [PERSON] , про захист прав споживачів, визнання недійсним кредитного договору - відмовити в повному обсязі. 17.07.2017 року ухвалою суду залучено до справи співвідповідача ПАТ «Альфа-Банк». 03.10.2017 року ухвалою суду витребувано від ПАТ «Альфа-Банк»: оригінал кредитного договору №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року; оригінал документу первинної бухгалтерської документації (меморіальний ордер) перерахунку кредиту в безготівковій формі в сумі 18000 доларів США на поточний рахунок Позивача за кредитним договором №0703/0508/71-090 від 16.05.2008року; оригінал документу первинної бухгалтерської документації (заява на видачу готівки), що підтверджує факт видачі кредитних коштів в сумі 18000 доларів США готівкою через касу, за кредитним договором №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року; прибуткові та видаткові касові документи, що підтверджують проведені операції по кредитному Договору №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року, з моменту підписання договору та по 07.09.2017 року; також витребувано від ПАТ «СведБанк»: належним чином завірену копію Положення про облікову політику Запорізького відділення (філії) ВАТ «СведБанк» (станом на 16.05.2008 року); належним чином завірену копію Положення або Наказу Запорізького відділення №5 ВАТ «СведБанк» (станом на 16.05.2008 року); належним чином завірену копію Положення про порядок проведення кредитних операцій в Запорізькому відділенні (філії) ВАТ «СведБанк» (станом на 16.05.2008 року); належним чином завірені копії витягу з книги реєстрації відкритих рахунків (по рахунку, що належить [PERSON] ); довідку про рух коштів по поточним рахункам [PERSON] відкритим у доларах США з 16.05.2008 року по 07.09.2017 року; додаток до кредитного договору із зазначенням сукупної вартості кредиту та реальної відсоткової ставки; прибуткові та видаткові касові документи, що підтверджують проведені операції по кредитному Договору №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року, з моменту підписання договору та по 07.09.2017 року. 07.11.2017 року ухвалою суду витребувано від ПАТ «Альфа-Банк»: оригінал кредитного договору №0703/0508/71-090 від 16.05.2008року; оригінал документу первинної бухгалтерської документації (меморіальний ордер) перерахунку кредиту в безготівковій формі в сумі 18000 доларів США на поточний рахунок Позивача за кредитним договором №0703/0508/71-090 від 16.05.2008року; оригінал документу первинної бухгалтерської документації (заява на видачу готівки), що підтверджує факт видачі кредитних коштів в сумі 18000 доларів США готівкою через касу, за кредитним договором №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року; прибуткові та видаткові касові документи, що підтверджують проведені операції по кредитному Договору №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року, з моменту підписання договору та по 07.09.2017 року. Також ухвалою витребувано від ПАТ «СведБанк»: належним чином завірену копію Положення про облікову політику Запорізького відділення (філії) ВАТ «СведБанк» (станом на 16.05.2008 року); належним чином завірену копію Положення або Наказу Запорізького відділення №5 ВАТ «СведБанк» (станом на 16.05.2008 року); належним чином завірену копію Положення про порядок проведення кредитних операцій в Запорізькому відділенні (філії) ВАТ «СведБанк» (станом на 16.05.2008 року); належним чином завірені копії витягу з книги реєстрації відкритих рахунків (по рахунку, що належить [PERSON] ); довідку про рух коштів по поточним рахункам [PERSON] відкритим у доларах США з 16.05.2008 року по 07.09.2017 року; додаток до кредитного договору із зазначенням сукупної вартості кредиту та реальної відсоткової ставки; прибуткові та видаткові касові документи, що підтверджують проведені операції по кредитному Договору №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року, з моменту підписання договору та по 07.09.2017 року. 06.12.2017 року до суду від ПАТ «Альфа-Банк» надійшли оригінал кредитного договору №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року; оригінал заяви на видачу готівки №1 від 16.05.2008 року; оригінал заяви про переказ готівки U1412-1 від 16.05.2008 року; виписка по особовим рахункам. 15.01.2018 року судом ухвалено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження. 03.05.2018 року ухвалою суду призначена комплексна судово економічна і почеркознавчі експертизи, провадження по справі зупинено. На вирішення експертів поставлені питання: Чи підтверджується надання (видачу) [PERSON] кредитних коштів за кредитним договором №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року з операційної каси Запорізького відділення ВАТ«Свед Банк» в сумі 18000 доларів США, відповідно до п. 1.1 кредитного договору? Якщо так, то якими первинними санкціонованими видатковими бухгалтерськими документами, це підтверджується? Чи є документальним підтвердженням видачі та отримання кредиту за кредитним договором №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року заява на видачу готівки №1 від 16.05.2008 року? Чи підтверджуються документально операції зі сплати кредиту та відсотків [PERSON] за кредитним договором №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року? Якою є реальна процентна ставка та сукупна вартість кредиту відповідно до умов кредитного договору №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року та додатків до нього? Чи відповідають розраховані при дослідженні реальна процентна ставка і сукупна вартість кредиту даним зазначеним у цьому кредитному договорі? Чи містить кредитний договір №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року з додатками до нього умови на шкоду позичальника (споживача), у вигляді замовчування реальної ціни пропонованої фінансової послуги та декларуванні в цьому договорі заниженої ціни у вигляді значення абсолютного удорожчання кредиту? Чи виконано [PERSON] підпис у Графі «Підпис отримувача» в заяві на видачу готівки №1 від 16.05.2008 року, чи цей підпис виконано іншою особою? 07.06.2019 року провадження по справі відновлено у зв`язку з надходженням до суду висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи №412/413-18. 28.08.2019 року до суду від позивача [PERSON] надійшли письмові пояснення у яких вказано, що підставою позову зазначено факт неотримання кредиту у сумі 18000 доларів США та оскарження кредитного договору №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року, на тій підставі, що грошові кошти насправді не були одержані від позикодавця. Так, в дійсності Банк кредиту у сумі 18000 доларів США позивачу не надав. Крім того, підставою визнання недійсності та оскаржуваності кредитного договору №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року є чисельні порушення вимог ЗУ «Про захист прав споживачів». Но справі призначалася судово-економічна експертиза, та за результатами її проведення отримано висновок, який повністю підтверджує обґрунтованість позовних вимог. Ухвалою суду від 28.082019 року, закрито підготовче провадження, і справа призначена до судового розгляду. 28.10.2019 року до суду від представника ПАТ «Альфа-Банк» надійшли додаткові пояснення відповідно до яких, окрім викладеного у відзиві на позов, вказано, що вважає, що висновок експерта є неповним, не всебічним, та вочевидь не об`єктивним. Питання, які були поставлені перед експертом не можуть бути підставою для задоволення позову, оскільки питання, які були поставлені перед експертом стосувалися безпосередньо умов кредитного договору та його відповідності нормам Закону а не розміру заборгованості за кредитом. В тій частині, що стосується розміру заборгованості за кредитом, експерт відповіді на поставленні питання чітко не надав. Жодним словом експертом не було вказано які саме суперечності, невідповідності саме первинних документів містяться у справі, які саме первинні документи, їх номера, дати формування, зміст операції не відповідають встановленим у нормативних актах НБУ. Наявність невиконаних зобов`язань Відповідача щодо повернення кредиту - підтверджується розрахунком заборгованості та квитанціями про сплату Боргу. Крім того, питання, які були поставлені експерту судом першої інстанції, є фактичними обставинами цієї справи та мали встановлюватись самим судом першої інстанції,а не експертом, та підтверджуватись не висновком експерта у цій справі, належними письмовими доказами, якими є у даному випадку докази ПАТ «Альфа Банк» (розрахунок заборгованості за кредитом, виписки по особистому рахунку Відповідача, заява на видачу готівки, тощо.). Таким чином при проведенні економічної експертизи були порушені вимоги ст. 3 ЗУ «Про судову експертизу» щодо її законності, об`єктивності та повнотидослідження. Судовий експерт у матеріалах судово-економічної експертизи самостійно, з власної ініціативи надає правову оцінку умовам та положенням кредитного договору, що виходить за межі компетенції судового експерта. Позичальник за Кредитним договором виконував обов`язок щодо погашення заборгованості за договором, що вочевидь спростовує доводи позивача про неотримання кредитних коштів та неможливість сплати коштів через відсутність належного рахунку (підтверджується розрахунком заборгованості, поданим до матеріалів справи та виписками по особистому рахунку, які були подані до письмових заперечень, заявами Відповідача про реструктуризації кредиту). Зазначені експертом обставини, у випадку доведення їх обґрунтованості, можуть бути підставою для перерахунку позивачу кредитної заборгованості перед банком, а не для визнання спірного кредитного договору недійсним. Спірний кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Позивач до укладення договору отримав від відповідача документи, в яких містилася вся необхідна інформація для здійснення свідомого вибору, та після укладення договору виконував його умови. Позивач протягом тривалого часу здійснював погашення за кредитним договором, укладав додаткові угоди до кредитного договори та лише в 2017 році заявляє про нібито неотримання кредитних коштів, незважаючи на сплату щомісячних платежів протягом більш ніж 7 років. Факт частково виконання зобов`язань за договором, укладання додаткових угод не спростовано Позивачем Крім того, на протязі всього часу Позивач не звертався до Банку з будь якими заявами відносно несправедливості умов кредитного договору. Дана обставина також вказує на той факт, що умови кредитного договору були йому зрозумілі та влаштовували позичальника. Відповідач ПАТ «Сведбанк», треті особи: ПАТ «Дельта Банк», Головне управління Держпродспоживслужби у Запорізькій області, у судове засідання не з`явились, учасники справи наполягали на розгляді справи за відсутності не з`явившихся осіб. У судовому засіданні представник позивач підтримав позовні вимоги з мотивів викладених у позові, та додатково пояснив, що експертом досліджені всі докази та надані відповіді. Вказав, що надання кредиту не підтверджено, не підтверджено факт погашення кредиту, реальна процентна ставка і сукупна вартість кредиту були приховані. У судовому засіданні представник відповідача ПАТ «Альфа Банк» з позовними вимогами не згодна з мотивів викладених у відзиві, додаткових поясненнях. Вказала, що позивачем укладались додаткові угоди. Експертом не надано відповіді з приводу підпису позивача, та експертиза не може бути доказом, так як висновок не повний і не всебічний. Просила у позові відмовити та застосувати строк позовної давності. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року). Суд, розглянувши надані документи, вислухавши пояснення, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини. Згідно із ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Судом встановлено, що 22.04.2008 року [PERSON] звернувся до «Сведбанк» із заявою анкетою на отримання кредиту(т.3 а.с. 4-5). Відповідно до заяви [PERSON] від 22.04.2008 року, він підтвердив, що перед укладанням кредитного договору банк надав йому в письмовій формі вичерпну інформацію про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту. Йому було роз`яснено існуючи особливості кредитування, переваги та недоліки запропонованих схем кредитування(т.1 а.с.61, т. 3 а.с.6). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 16.05.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] оформлено кредитний договір №0703/0508/71-090 для надання грошових коштів у вигляді кредиту у розмірі 18000 доларів США на строк з 16.05.2008 року по 16.05.2038 року зі сплатою 11,9% річних за весь строк фактичного користування кредитом. Відповідно до п. 1.2. договору, кредит надається у готівковій формі через касу банку, або у безготівковій формі на підставі заяви позичальника з метою подальшої конвертації суми отриманого кредиту у національну валюту України та внесення коштів в національній валюті України на користь [PERSON] , [PERSON] в оплату за договором купівлі продажу. Відповідно до п. 1.4. договору, кредитні кошти призначені для здійснення позичальником розрахунків по договору купівлі продажу між позичальником та [PERSON] , [PERSON] з метою придбання квартири [ADDRESS] . Відповідно до п. 1.5. договору, до складу сукупної вартості кредиту для позичальника у зв`язку з отриманням кредиту на умовах договору включаються суми необхідні для погашення кредиту, суми передбачених цим договором процентів, комісій, можливих неустойок, а також вартість витрат пов`язаних з укладанням іпотечного договору, у тому числі будь яких змін та доповнень до нього, та вартість страхування предмету іпотеки за іпотечним договором. Відповідно до п. 10.10. договору, сторони погодили, що з укладанням договору сторони досягли згоди з усіх його істотних умов, та не існує будь яких умов які можуть бути істотними та необхідними за змістом цього договору. Відповідно до п. 10.13. договору, підписанням договору позичальник підтверджує, що перед укладенням кредитного договору, банк надав йому в письмовій формі всю інформацію про умови кредитування. Також при укладенні кредитного договору йому була надана вся необхідна інформація передбачена «Правилами надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затверджених Постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 року № 168 в повному обсязі(т. 1 а.с.8-13, т. 2 а.с. 8-14, т. 3 а.с. 7-19). В забезпечення належного виконання вимог кредитного договору №0703/0508/71-090, між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] , 16.05.2008 року оформлено іпотечний договір №0703/0508/71-090-Z-1, предметом якого виступила квартира [ADDRESS] (т. 3 а.с. 53-56). Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Виходячи з презумпції свободи правочину та паритету сторін у визначенні умов договору, суд вважає, що сторони, які уклали договір, прийняли на себе тягар виконання зобов`язань за ним. Факт видачі і отримання грошових коштів підтверджується заявою про видачу готівки №1 від 16.05.2008 року на суму 18000 доларів США, еквівалент у гривнях 90900 грн. за договором №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року, яка також підписана позивачем [PERSON] (т.1 а.с.60, т.2 а.с. 6, т. 3 а.с.76), а також заявою про переказ готівки № U1412-1 від 16.05.2008 року на суму 909 грн., як комісії за перевірку документів за кредитним договором(т.2 а.с. 7, т. 3 а.с. 77). Відповідно до виписки по особовому рахунку, [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року, здійснювались платежі у період 2008 - 2012 року(т.1 а.с.74-78, т.3 а.с. 57-67). Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, у тому числі за кредитним договором №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року(т. 1 а.с. 134-139). 15.06.2012 року, між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, у тому числі за кредитним договором №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року(т. 1 а.с. 94-109). Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015року у справі №6-979цс15, боржник,який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну - кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. 04.02.2015 року, між [PERSON] та ПАТ «Альфа\-Банк» укладено договір про внесення змін і доповнень до Кредитного договору №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року, в якому встановлюється порядок погашення простроченої заборгованості по сплаті процентів та основного боргу за кредитним договором(т.3 а.с. 50-52). 20.04.2015 року, між [PERSON] та ПАТ «Альфа\-Банк» укладено договір про внесення змін і доповнень до Кредитного договору №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року, в якому встановлюється порядок сплати простроченої заборгованості по сплаті процентів та основного боргу та строкової заборгованості по сплаті процентів і основного боргу в розмірі поточного платежу за кредитним договором(т.3 а.с. 47-49). 25.05.2015 року, між [PERSON] та ПАТ «Альфа\-Банк» укладено договір про внесення змін і доповнень до Кредитного договору №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року, в якому встановлюється порядок сплати простроченої заборгованості по сплаті процентів та основного боргу та строкової заборгованості по сплаті процентів і основного боргу в розмірі поточного платежу за кредитним договором(т.1 а.с.62-64, т. 3 а.с. 44-46). 03.07.2015 року, між [PERSON] та ПАТ «Альфа\-Банк» укладено договір про внесення змін і доповнень до Кредитного договору №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року, в якому встановлюється порядок сплати простроченої заборгованості по сплаті процентів та основного боргу та строкової заборгованості по сплаті процентів і основного боргу в розмірі поточного платежу за кредитним договором(т.3 а.с. 41-43). 29.10.2015 року, між [PERSON] та ПАТ «Альфа\-Банк» укладено договір про внесення змін і доповнень до Кредитного договору №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року, в якому встановлюється порядок сплати простроченої заборгованості по сплаті процентів та основного боргу та строкової заборгованості по сплаті процентів і основного боргу в розмірі поточного платежу за кредитним договором(т.3 а.с.23-25). 26.11.2015 року між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» укладено договір про внесення змін і доповнень до кредитного договору №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року, в якому встановлюється порядок сплати простроченої заборгованості по сплаті процентів та основного боргу та строкової заборгованості по сплаті процентів і основного боргу в розмірі поточного платежу за кредитним договором(т.1 а.с.65-67, т. 3 а.с. 20-22). 02.12.2015 року між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» укладено договір про внесення змін і доповнень до кредитного договору №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року, в якому встановлюється пільговий період користування кредитом протягом якого процентна ставка становить 0,01%, та викладено у новій редакції графік погашення кредиту або графік платежів(т.1 а.с.68-70, т. 3 а.с.26-28). [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» підписаний розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, як додаток №1 до кредитного договору №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року(т. 3 а.с.29-33). Відповідно до квитанцій, [PERSON] в рахунок заборгованості за кредитним договором №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року, здійснювались платежі ПАТ «Альфа-Банк» у період лютого, квітня, липня 2015 року(т.1 а.с.71-73). Відповідно до квитанцій, [PERSON] в рахунок заборгованості за кредитним договором №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року, здійснювались платежі ПАТ «Сведбанк» (т. 3 а.с. 68), та ПАТ «Альфа-Банк»(т.3 а.с. 69-75, 158-160). Відповідно до виписки по особовому рахунку, [PERSON] в рахунок погашення за кредитним договором №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року, здійснювались платежі у період 2012 - 2017 року у ПАТ «Альфа-Банк»(т.2 а.с.15-83, т. 3 а.с.88-156). Відповідно до розрахунку заборгованості, останні платежі за кредитним договором №0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року здійснені [PERSON] у листопаді 2016 року(т.1 а.с. 79-80). Відповідно до висновків експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи №412/413-18 вказано, що: 1.В об`ємі наданих на дослідження документів (на дослідження експерту у матеріалах цивільної справи та по клопотанню, не надано жодного санкціонованого первинного бухгалтерського документа (заяви на видачу готівки, меморіального ордеру і т.д.), оформленого у відповідності до норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», приписів «Положення про організацію операційної діяльності в банках України», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 р. № 254, «Інструкції про касові операції в банках України» затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14.08.2003р. № 337 та «Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30.12.98 р. № 566) експертом документально об`єктивно не підтверджується надання (видача) [PERSON] , за Кредитним договором № 0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року, кредитних коштів з операційної каси Запорізького відділення ВАТ «СведБанк» в сумі 18000 доларів США. 2.У відповідності до пункту 4 глави 3 Інструкції про касові операції в банках України», затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14.08.2003р. № 337, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 5 вересня 2003р. за № 768/8089 та п. 1.8 «Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах», затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003р. № 492, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.12.2003 за № 1172/8493, документально обґрунтована видача фізичній особі - резиденту готівкового кредиту в іноземній валюті за кредитним договором відбувається шляхом відкриття клієнту поточного рахунку в банку 2620 «Кошти на вимогу фізичний особі», зарахування на нього суми кредиту з позичкового рахунку 2233... «Довгострокові іпотечні кредити, що надані фізичним особам», або іншого рахунку, передбаченого постановою Правління НБУ від 17.06.2004р. №280. Умовами Кредитного договору № 0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року не визначено відкриття [PERSON] поточного рахунку2620.... Визначена у «заяві на видачу готівки» № 1 від 16.05.2008р. видача [PERSON] готівкової іноземної валюту по Кредитному договору № 0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року, з рахунку 2233...., а не з поточного рахунку Позичальника 2620...., не відповідає вимогам нормативно - правових актів Національного банку України та не може бути здійснена (проведена). 3.На дослідження експерту в матеріалах справи, за період з 16.05.2008р. по 01.03.2017р., не надано жодного санкціонованого первинного бухгалтерського документу (заяви на переказ готівки, платіжного доручення, платіжної вимоги-доручення, розрахункового чеку, платіжної вимоги, меморіального ордеру і т.д.), оформлених у відповідності до норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», приписів «Положення про організацію операційної діяльності в банках України», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 р. № 254, «Інструкції про касові операції в банках України» затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14.08.2003р. № 337, та «Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30.12.98 р. № 566, який би підтверджував та був би належним доказом погашення[PERSON] кредитних коштів («тіла» кредиту, нарахованих процентів, простроченої заборгованості, пені і т.д.) по Кредитному Договору № 0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року. На дослідження експерту, надано 5 Квитанцій (за 04.02.2015р., 20.04.2015р., 03.07.2015р., 29.10.2015р. та 26.11.2015р.) значиться підписані [PERSON] (визнання, хто підписав квитанції ( [PERSON] або інша особа), виходить за межи компетенції та спеціальних знань судового експерта, так як [PERSON] стверджує що він кредитні кошти не отримував та жодного разу не погашав) згідно яких нібито [PERSON] вносив на рахунок № [NUMBER] кошти у сумі 22 567,35грн., з призначенням платежу «сплата заборгованості по Кредитному договору № 0703/0508/71-090 від 16.05.2008р.». Водночас, на дослідження експерту не надані меморіальні ордери по проведеним Банком валюто - обмінним операціям, тобто документально об`єктивно встановити коли та в якій сумі, за внесені гривні були придбані долари США, та куди вони були спрямовані, експерту не надається за можливим. 4. В об`ємі наданих на дослідження документів, тільки на підставі чітко встановлених вихідних даних,визначених у Кредитному Договору № 0703/0508/71-090 від 16 травня 2008р., без врахування документально не підтверджених витрат по сплаті державного мита, послуг нотаріуса та суб`єктів оціночної діяльності і т.д., експертом встановлено (розраховано), що: реальна процентна ставка кредиту складає - 15,01%, та абсолютне значення подорожчання кредиту - 40 076,60 дол. США. У матеріалах цивільної справи відсутні дані про реальну процентну ставку та сукупну вартість кредиту, які зобов`язаний був розрахувати ВАТ «Сведбанк» станом на 16.05.2008р. по Кредитному Договору № 0703/0508/71-090 від 16 травня 2008р. 5.У матеріалах цивільної справи відсутні дані (показники) про реальну процентну ставку та сукупну вартість кредиту, які зобов`язаний був розрахувати ВАТ «Сведбанк» станом на 16.05.2008р. по Кредитному Договору № 0703/0508/71-090 від 16 травня 2008р. Розрахунки реальної процентної ставки та сукупної вартості кредиту, які зобов`язаний був розрахувати ВАТ «СведБанк» станом на 16.05.2008р. по Кредитному Договору № 0703/0508/71-090 від 16 травня 2008р., також не були надані на дослідження по ухвалам Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 03 жовтня 2017 року та від 07 листопада 2017 року, та по клопотанню експерта від 17.07.2018р. Відповідь на питання чи виконано [PERSON] підпис у Графі «Підпис отримувача» в заяві на видачу готівки №1 від 16.05.2008 року, чи цей підпис виконано іншою особою, матеріали експертизи не містять(т. 3 а.с.164-223). Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні підстави визнання недійсними правочинів і настання відповідних наслідків встановлені статтями 215, 216 ЦК України. Статтею 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1); особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч. 2); волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3); правочин має вчинятись у формі, встановленій законом (ч. 4); правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5); правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч. 6). Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу (ч. 1). Як встановлено судом, кредитний договір № 0703/0508/71-090 від 16 травня 2008 року підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позивач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому частково виконував його умови; Банк надав в письмовій формі вичерпну інформацію про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, було роз`яснено існуючи особливості кредитування, переваги та недоліки запропонованих схем кредитування. Відповідно до умов договору підписаного сторонами, вказано форму надання кредиту, призначення, склад сукупної вартості кредиту. Також сторони погодили, що з укладанням договору вони досягли згоди з усіх його істотних умов, та не існує будь яких умов які можуть бути істотними та необхідними за змістом цього договору, і підписанням договору позичальник підтверджує, що перед укладенням кредитного договору, банк надав йому в письмовій формі всю інформацію про умови кредитування, при укладенні кредитного договору йому була надана вся необхідна інформація передбачена «Правилами надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затверджених Постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 року № 168 в повному обсязі. З огляду на викладене, враховуючи, що умовами кредитного договору чітко передбачені усі істотні умови договору, позивач був ознайомлений з інформацією про умови кредитування, орієнтовну сукупну вартість кредиту, було роз`яснено існуючи особливості кредитування, переваги та недоліки запропонованих схем кредитування, порядок погашення кредиту, судом відхиляються доводи позивача про порушення банком при укладенні оскаржуваного договору вимог Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Отже, судом визнаються безпідставними та необґрунтованими посилання позивача про порушення банком, при укладенні оскаржуваного договору порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту. Дослідивши умови кредитного договору, суд дійшов висновку про їх (умов) відповідність нормам Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, що діяла станом на укладення договору). При укладанні кредитного договору сторонами була досягнута згода за всіма істотними умовами договору, в тому числі і в частині валюти кредитування. Позивач не був обмежений у виборі валюти кредитування, при укладенні договору усвідомлював значення своїх дій і своїм підписом засвідчив власне волевиявлення укласти оспорюваний договір саме на тих умовах, що в ньому викладені. Зміст спірного кредитного договору не суперечить вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Спірний кредитний договір укладено у формі, встановленій законом, та був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, при цьому сторони правочину мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, що свідчить про відповідність укладеного між сторонами кредитного договору вимогам ст.203 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) сформульовано правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Факт отримання кредиту позивачем, його багаторазове погашення на протязі численних років, укладення додаткових угод, підписання іпотечного договору, є беззаперечним і достатнім доказом укладання між банком та позивачем кредитного договору, на умовах викладених у тексті кредитного договору. А сам факт не встановлення експертом, воб`ємі наданих на дослідження документів, підтверджень надання (видача) [PERSON] , за Кредитним договором № 0703/0508/71-090 від 16.05.2008 року, кредитних коштів з операційної каси Запорізького відділення ВАТ «СведБанк» в сумі 18000 доларів США; не визначення умовами кредитного договору відкриття [PERSON] поточного рахунку2620....; не можливість документально об`єктивно встановити коли та в якій сумі, за внесені гривні були придбані долари США, та куди вони були спрямовані; відсутність у матеріалах цивільної справи данних про реальну процентну ставку та сукупну вартість кредиту, які зобов`язаний був розрахувати ВАТ «Сведбанк» станом на 16.05.2008 р. по кредитному договору, за наявності доказів отримання кредиту, придбання нерухомого майна за кредитні кошти, використання кредитних коштів, його погашення, не вказують, самі по собі, про наявність підстав для задоволення позову. Крім того висновок експерта не повний, так як відповідь на питання чи виконано [PERSON] підпис у Графі «Підпис отримувача» в заяві на видачу готівки №1 від 16.05.2008 року, чи цей підпис виконано іншою особою, матеріали експертизи не містять. Відповідно до ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №8 від 30.05.1997 року, при дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що він не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності. Висновок експерта №412/413-18 від 28.12.2018 року, як один із доказів у справі, не спростовує факт волевиявлення сторін укласти оспорюваний договір саме на тих умовах, що в ньому викладені, не спростовує факт обізнаності позивача про всю інформацію умов кредитування, і не може бути єдиною підставою для визнання кредитного договору недійсним. Також судом враховано, що до підписання кредитного договору, позивач мав можливість ознайомитися та ознайомився з його умовами, та мав можливість не погодитись чи відмовитись від укладання договору, проте договір був підписаний, та кредитний договір виконувався сторонами, у тому числі і позивачем. Позивач не звертався до відповідача із заявами про надання додаткової інформації або роз`яснення певних положень договору. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що позивач після підписання договору оспорював або намагався змінити умови договору, розірвати його, навпаки позивач сплачував кошти на умовах договору, укладав додаткові угоди, що свідчить про прийнятність для нього умов кредитного договору. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Проаналізувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позивач про порушення свого права дізнався 16.05.2008 року, в момент оформлення заяви на видачу готівки № 1 від 16.05.2008 року за кредитним договором, дійсність якого позивач оспорює з підстав порушення банком вимог ст. 1051 ЦК України, та в момент підписання договору дійсність якого позивач оспорює з підстав порушення банком вимог Закону України «Про захист прав споживачів». Разом з тим, з позовною заявою до суду про визнання кредитного договору недійсним позивач звернувся лише 16.01.2017 року, пропустивши таким чином визначений ст.257 ЦК України трирічний строк позовної давності, питання про поновлення якого позивач перед судом не порушував. Згідно ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. В матеріалах справи(т. 1 а.с.53-59) міститься заперечення проти позову, в якому представник ПАТ «Альфа-Банк», зокрема, просив суд застосувати строк позовної давності. Також матеріалах справи(т. 1 а.с.128-132) міститься заперечення проти позову, в якому представник АТ «Дельта Банк», зокрема, просив суд застосувати строк позовної давності. Також в матеріалах справи(т. 1 а.с.157-158) міститься клопотання представника ПАТ «Альфа-Банк», про застосування строку позовної давності. Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц). Матеріалами справи встановлено, що право, за захистом якого позивач звернувся до суду, відповідачем порушене не було, і підстав для задоволення позовних вимог, висунутих позивачем не має, у зв`язку з чим, судом не застосовується сплив позовної давності.

Outcome: dismissed